text:
20150731050616812015/C 270/192392015CJC27020150817DA01DAINFO_JUDICIAL20150522151622Sag C-239/15 P: Appel iværksat den 22. maj 2015 af RFA International, LP til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 17. marts 2015 i sag T-466/12, RFA International, LP mod Europa-Kommissionen
 ---documentbreak--- C2702015DA1520120150522DA0019152162Appel iværksat den 22. maj 2015 af RFA International, LP til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 17. marts 2015 i sag T-466/12, RFA International, LP mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-239/15 P)2015/C 270/19Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: RFA International, LP (ved advokaterne B. Evtimov og E. Borovikov og Solicitor Prof. D. O'Keeffe)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom ophæves.
 —
 Domstolen træffer endelig afgørelse vedrørende appellantens påstand om annullation, for så vidt som sagen er moden hertil, og de i første instans anfægtede afgørelser annulleres delvist.
 —
 Subsidiært hjemvises sagen til Retten til fornyet afgørelse.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har gjort gældende, at Retten i sin dom tilsidesatte EU-retten ved dens bedømmelse af appellantens anbringender på følgende måde:
 —
 Retten foretog en fejlagtig retlig vurdering af Kommissionens standpunkt vedrørende relevansen af den enkelte økonomiske enhed (den eksporterende producents integrerede salgsafdeling, som ligger uden for eksportlandet) ved anvendelsen af artikel 2, stk. 9, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (
 1
 ) (antidumpinggrundforordningen) og begik en retlig fejl ved at undlade at tage stilling til appellantens argumenter, der var støttet på retspraksis i sagen Interpipe og Nikopolsky, hvorved appellantens ret til domstolsprøvelse blev påvirket.
 —
 Retten begik en retlig fejl, herunder i forbindelse med dens vurdering af retspraksis, da bevisbyrden i relation til størrelsen af justeringsbeløbet i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 2, stk. 9, blev pålagt den berørte part, der hævder, at justeringen er for vidtgående som følge af, at det er fastslået, at der foreligger én økonomisk enhed.
 —
 Retten begik en retlig fejl ved at fastslå, at spørgsmålet, om der forelå én økonomisk enhed, ikke var et tema i de anfægtede afgørelser eller for Retten, og ved at støtte sin afgørelse på den forudsætning, at Kommissionens afvisning af, at der forelå én økonomisk enhed ikke fremgik af ordlyden af den anfægtede afgørelse, idet Retten ikke fandt, at en sådan afvisning fra Kommissionens side blev foretaget i en sideløbende interimsundersøgelse i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 11, stk. 3, som vedrørte den samme import og dækkede den samme undersøgelsesperiode.
 (
 1
 ) – Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51).


text:
9.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/34
 Rettens dom af 9. november 2016 — Trivisio Prototyping mod Kommissionen
 (Sag T-184/15) (1)
 ((Finansiel støtte - sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration - kontrakter vedrørende projekterne ULTRA, CINeSPACE og IMPROVE - delvis omkvalificering af søgsmålet - afgørelse, der kan tvangsfuldbyrdes - artikel 299 TEUF - voldgiftsbestemmelse - støtteberettigede udgifter - tilbagebetaling af de udbetalte beløb))
 (2017/C 006/41)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Trivisio Prototyping GmbH (Trier, Tyskland) (først ved advokaterne A. Bartosch og A. Böhlke, derefter ved advokat A. Böhlke)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved S. Delaude og F. Moro, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne R. van der Hout og S. Blazek)
 Sagens genstand
 Dels en påstand støttet på artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelse C(2015) 633 final af 2. februar 2015 vedrørende inddrivelse af et samlet beløb på 385 112,19 EUR med tillæg af renter, dels en påstand støttet på artikel 272 TEUF om, at det fastslås, at den fordring, som Kommissionen har gjort gældende over for Trivisio Prototyping, ikke eksisterer.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Trivisio Prototyping GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 262 af 10.8.2015.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
21.6.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 158/5
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 8. maj 2008 — Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR mod Industrie- und Handelskammer Berlin (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)
 (Sag C-14/07) (1)
 (Retligt samarbejde i civile sager - forordning (EF) nr. 1348/2000 - forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter - manglende oversættelse af dokumentets bilag - følger)
 (2008/C 158/07)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ingenieurbüro Michael Weiss und Partner GbR
 Sagsøgt: Industrie- und Handelskammer Berlin
 Procesdeltager: Nicholas Grimshaw & Partners Ltd
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 af 29. maj 2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager (EFT L 160, s. 37) — nægtelse af at modtage en stævning forkyndt i en anden medlemsstat og affattet på denne stats sprog med den begrundelse, at bilagene til stævningen kun er affattet på afsenderstatens sprog, som var udpeget af parterne i deres kontrakt som værende det sprog, hvorpå skriftveksling skulle finde sted.
 Konklusion
 1)
 Artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 af 29. maj 2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager skal fortolkes således, at adressaten for et indledende processkrift, som skal forkyndes, ikke har ret til at nægte at modtage dette dokument, forudsat at dokumentet sætter adressaten i stand til at gøre sine rettigheder gældende inden for rammerne af en retslig procedure i afsenderstaten, når dette dokument ledsages af bilag bestående i dokumentation, som ikke er affattet på modtagerstatens sprog eller på et af afsenderstatens sprog, som adressaten forstår, men udelukkende varetager en bevisfunktion og ikke er uundværlige med henblik på at forstå sagens genstand og årsagen til kravet.
 Det tilkommer den nationale domstol at efterprøve, om indholdet af det indledende processkrift i tilstrækkelig grad gør det muligt for sagsøgte at gøre sine rettigheder gældende, eller om det påhviler afsenderen at afhjælpe den manglende oversættelse af et uundværligt bilag.
 2)
 Artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1348/2000 skal fortolkes således, at den omstændighed, at adressaten for et forkyndt dokument i forbindelse med udøvelsen af sin erhvervsmæssige virksomhed har indgået en kontrakt med sagsøgeren, hvori det er blevet aftalt, at skriftvekslingen skal foregå på afsenderstatens sprog, skaber ikke en formodning for kendskab til sproget, men er et indicium, som domstolen kan tage hensyn til i forbindelse med sin efterprøvelse af, om adressaten forstår afsenderstatens sprog.
 3)
 Artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1348/2000 skal fortolkes således, at adressaten for et indledende processkrift, som er blevet forkyndt, under alle omstændigheder ikke kan påberåbe sig denne bestemmelse med henblik på at nægte at modtage bilag til et dokument, som ikke er affattet på modtagerstatens sprog eller et af afsenderstatens sprog, som adressaten forstår, når han i forbindelse med udøvelsen af sin erhvervsmæssige virksomhed har indgået en kontrakt, hvori han har aftalt, at skriftvekslingen skal


text:
11.6.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 143/38
 Sag anlagt den 15. marts 2005 af Borax Europe Ltd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-121/05)
 (2005/C 143/72)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 15. marts 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Borax Europe Ltd, Guildford (Det Forenede Kongerige), ved lawyers D. Vandermeersch og K. Nordlander.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Kommissionens beslutning annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning, der gav sagsøgeren afslag på aktindsigt i visse dokumenter og båndoptagelser vedrørende forberedelsen af den 30. tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direktiv 67/548/EØF af 27. juni 1967 om tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og etikettering af farlige stoffer (1). Sagsøgeren havde navnlig begæret aktindsigt i lydoptagelserne, eller transskriberingerne heraf, fra mødet om klassificering af borsyre og borater mellem de specialiserede eksperter på området for reproduktionstoksicitet.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesat artikel 4, stk. 1, litra b), og artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001 (2). Ifølge sagsøgeren udtalte Kommissionen urigtigt, at aktindsigt i disse dokumenter ville underminere de konsulterede specialiserede eksperters integritet samt udsætte dem for ydre pression. Endvidere har sagsøgeren anført, at Kommissionen med urette anvendte undtagelsen vedrørende beskyttelse af Kommissionens beslutningsproces og traf en fejlagtig afgørelse om, at der ikke var en tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af dokumenterne.
 Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at proportionalitetsprincippet er blevet tilsidesat, idet Kommissionen ikke har givet delvis aktindsigt i lydoptagelserne.
 (1) EFT 1967, s. 211.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 48).


text:
20.7.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 236/46
 Sag anlagt den 15. maj 2015 — Ivanyushchenko mod Rådet
 (Sag T-246/15)
 (2015/C 236/62)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Yuriy Volodymyrovych Ivanyushchenko (Yenakievo, Ukraine) (ved barristers B. Kennelly og J. Pobjoy og solicitor R. Gherson)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets afgørelse (FUSP) 2015/364 af 5. marts 2015 om ændring af afgørelse 2014/119/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2015 L 62, s. 25) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/357 af 5. marts 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 208/2014 om restriktive foranstaltninger over for visse personer, enheder og organer på baggrund af situationen i Ukraine (EUT 2015 L 62, s. 1) annulleres, i det omfang de finder anvendelse over for sagsøgeren.
 —
 Subsidiært fastslås det, at artikel 1, stk. 1, i Rådets afgørelse 2014/119/FUSP af 5. marts 2014 (som ændret) og artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EU) nr. 208/2014 af 5. marts 2014 (som ændret) er uanvendelige på grund af ulovlighed, i det omfang de finder anvendelse over for sagsøgeren.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres det gældende, at Rådet ikke har angivet et korrekt retsgrundlag for Rådets afgørelse (FUSP) 2015/364 (herefter »afgørelsen«) og Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2015/357 (herefter »forordningen«) (herefter samlet »de anfægtede retsakter«). Artikel 29 i traktaten om Den Europæiske Union er ikke et korrekt retsgrundlag for afgørelsen, idet det klagepunkt, der blev rejst over for sagsøgeren, ikke identificerede ham som en person, der havde undergravet demokratiet i Ukraine eller berøvet den ukrainske befolkning de goder, der kommer af en bæredygtig udvikling i landet (som omhandlet i artikel 23 TEU og de generelle bestemmelser i artikel 21, stk. 2, TEU). Eftersom afgørelsen var ugyldig, kunne Rådet ikke støtte sig på artikel 215, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ved vedtagelsen af forordningen.
 2.
 Med det andet anbringende gøres det gældende, at Rådet har anlagt et åbenbart urigtigt skøn ved at lægge til grund, at kriteriet for at opføre sagsøgeren på listen i artikel 1, stk. 1, i Rådets afgørelse 2014/119/FUSP af 5. marts 2014 (som ændret) og i artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EU) nr. 208/2014 af 5. marts 2014 (som ændret) var opfyldt. Sagsøgeren er ikke blevet gjort til genstand for en straffesag »for uretmæssig tilegnelse af offentlige midler eller aktiver«.
 3.
 Med det tredje anbringende gøres det gældende, at Rådet har tilsidesat sagsøgerens ret til forsvar samt retten til god forvaltning og til en effektiv domstolsprøvelse. Navnlig har Rådet undladt omhyggeligt og upartisk at undersøge, om de anførte grunde til begrundelse af en genopførelse var velbegrundede i lyset af de bemærkninger, som sagsøgeren havde fremsat forud for genopførelsen.
 4.
 Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at Rådet har tilsidesat sin forpligtelse til at angive en tilstrækkelig begrundelse for at genopføre sagsøgeren.
 5.
 Med det femte


text:
anbringende gøres det gældende, at Rådet ubegrundet og uforholdsmæssigt har tilsidesat sagsøgerens grundlæggende rettigheder, herunder dennes ret til beskyttelse af ejendom og omdømme. De anfægtede retsakters konsekvenser for sagsøgeren er vidtrækkende, både hvad angår dennes ejendom og dennes globale omdømme. Rådet har ikke godtgjort, at indefrysningen af sagsøgerens aktiver og økonomiske ressourcer er forbundet med eller begrundet i noget legitimt mål, og endnu mindre, at den er forholdsmæssig i forhold til et sådant mål.
 6.
 Med det sjette anbringende, der er anført til støtte for konstateringen om ulovlighed, gøres det gældende, at såfremt artikel 1, stk. 1, i Rådets afgørelse 2014/119/FUSP af 5. marts 2014 (som ændret) og artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EU) nr. 208/2014 af 5. marts 2014 (som ændret) i modsætning til det i andet anbringende anførte skal fortolkes således, at de omfatter enhver efterforskning forestået af de ukrainske myndigheder, uanset om der foreligger nogen retsafgørelse, som understøtter denne, eller nogen retssag, hvorved der foretages en efterprøvelse heraf eller føres tilsyn hermed, vil opførelseskriteriet henset til det vilkårlige omfang og det vilkårlige anvendelsesområde, som vil følge af en sådan bred fortolkning, savne et korrekt retsgrundlag og/eller være uforholdsmæssigt i forhold til målene med afgørelsen og forordningen. Bestemmelsen vil derfor være ulovlig.


text:
24.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het bedrijfsleven (Nederlandene) den 6. juli 2011 — G. Brouwer mod Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie
 (Sag C-355/11)
 2011/C 282/14
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: G. Brouwer
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Economische Zaken, Landbouw en Innovatie
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal direktiv 91/629/EØF (1) fortolkes således, at de heraf følgende forvaltningskrav som omhandlet i artikel 4 i forordning (EF) nr. 1782/2003 (2) også finder anvendelse på kalve, som en landbruger i en mælkeproducerende bedrift holder indelukket.
 2)
 Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende, kan den omstændighed, at en medlemsstat har gennemført direktivet med retsforskrifter, der alligevel erklærer de nævnte krav for anvendelige på sådanne kalve, udgøre grundlag for, at medlemsstaten ved overtrædelse heraf anser nedsættelse eller bortfald i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 1782/2003 for påbudt?
 (1) Rådets direktiv 91/629/EØF af 19.11.1991 om fastsættelse af mindstekrav med hensyn til beskyttelse af kalve (EFT L 340, s. 28).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270, s. 1).


text:
29.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/7
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. september 2011 — »DP grup« EOOD mod Direktor na Agentsia »Mitnitsi« (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administrativen sad Sofia-grad — Bulgarien)
 (Sag C-138/10) (1)
 (Toldunion - toldangivelse - toldmyndighedens antagelse af denne angivelse - ugyldighedserklæring af en allerede antaget toldangivelse - følger for de restriktive foranstaltninger)
 2011/C 319/10
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad Sofia-grad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger:»DP grup« EOOD
 Sagsøgt: Direktor na Agentsia »Mitnitsi«
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Administrativen sad Sofia-grad — fortolkning af artikel 4, stk. 5, artikel 8, stk. 1, første led, samt artikel 62, 63 og 68 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks — toldmyndighedens antagelse af debitors skriftlige toldangivelse — sidestilling af en sådan antagelse med en forvaltningsakt, der kan gøres til genstand for en retlig prøvelse — foreløbig antagelse af angivelsen, indtil den endelige prøvelse af de i angivelsen indeholdte oplysninger ved hjælp af en ekspertudtalelse med henblik på bekræftelse af toldtarifkoden — afgrænsning af den kontrol, som toldmyndigheden skal foretage i forbindelse med denne prøvelse
 Konklusion
 De EU-retlige bestemmelser på toldområdet skal fortolkes således, at en klarerer ikke for en domstol kan nedlægge påstand om annullation af en toldangivelse, som han har udfærdiget, når denne angivelse er blevet antaget af toldmyndighederne. Derimod kan klarereren under de i artikel 66 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1791/2006 af 20. november 2006, fastsatte betingelser anmode disse myndigheder om at erklære denne angivelse ugyldig, også efter at de har frigivet varen. Toldmyndighederne skal, når deres bedømmelse er afsluttet — med forbehold af en senere retssag — enten afslå klarererens anmodning ved en begrundet afgørelse eller erklære angivelsen for ugyldig som ønsket.
 (1) EUT C 148 af 5.6.2010.


text:
29.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/17
 Domstolens kendelse af 3. april 2009 — VDH Projektentwicklung GmbH og Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-387/08 P) (1)
 (Appel - passivitetssøgsmål - direktiv 89/665/EØF - Kommissionens manglende gennemførelse af korrektionsmekanismen i henhold til artikel 3, stk. 2 - fysiske og juridiske personer - umiddelbart berørt - afvisning)
 2009/C 205/30
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: VDH Projektentwicklung GmbH, Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH (ved Rechtsanwalt C. Antweiler)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 25. juni 2008 i sag T-185/08, VDH Projektentwicklung og Edeka Rhein-Ruhr mod Kommissionen, hvorved Retten afviste et passivitetssøgsmål med påstand om, at det fastslås, at Kommissionen har udvist passivitet med den begrundelse, at Kommissionen ved indgåelsen af en koncessionsaftale om offentlige arbejder og ved tildelingen af en generel entreprisekontrakt har undladt ufortøvet at iværksætte den korrektionsmekanisme, som er fastsat i artikel 3 i direktiv 89/665/EØF, og at give Forbundsrepublikken Tyskland underretning herom i henhold til nævnte direktivs artikel 3, stk. 2 — fysiske og juridiske personers passivitetssøgsmål — krav om, at sagsøgeren er umiddelbart berørt af den handling, som den omhandlede institution har udvist passivitet i forbindelse med
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 VDH Projektentwicklung GmbH og Edeka Handelsgesellschaft Rhein-Ruhr mbH bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 141, s. 22.


text:
17.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 409/32
 Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 10. juli 2014 — Henricus Cornelis Maria Niessen, Angelique Francisca Niessen Steeghs, Melissa Alexandra Johanna Niessen, Kenneth Gerardus Henricus Niessen mod Condor Flugdienst GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Rüsselsheim — Tyskland)
 (Sag C-199/14) (1)
 2014/C 409/46
 Processprog: tysk
 Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 159 af 26.5.2014.


text:
15.11.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 275/3
 DOMSTOLENS DOM Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Udvidede
 Afdeling) i sag T-156/94, Aristrain mod Kommissionen
 (Femte Afdeling) (Sml. II, s. 645), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af
 denne dom, den anden part i appelsagen: Kommissionen for
 af 2. oktober 2003 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og
 W. Wils, bistået af abogado J. Rivas de Andrés), har Domstolen
 i sag C-194/99 P, Thyssen Stahl AG mod Kommissionen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Wa-
 for De Europæiske Fællesskaber (1) thelet, og dommerne D.A.O. Edward, A. La Pergola, P. Jann
 (refererende dommer) og S. von Bahr; generaladvokat: C. Stix-
 (»Appel — aftaler og samordnet praksis — europæiske
 Hackl; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den
 producenter af stålbjælker«)
 2. oktober 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (2003/C 275/05)
 1) Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 11. marts 1999
 (Processprog: tysk) i sagen Aristrain mod Kommissionen (sag T-156/94) ophæves,
 for så vidt som Retten fastslog, at annullationssøgsmålet
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- til prøvelse af Kommissionens beslutning 94/215/EKSF af
 gjort i Samling af Afgørelser) 16. februar 1994 om en procedure i henhold til EKSF-
 traktatens artikel 65 vedrørende aftaler og forskellige former for
 samordnet praksis mellem europæiske producenter af stålbjælker
 I sag C-194/99 P, Thyssen Stahl AG, Duisburg (Tyskland) var ubegrundet for så vidt angår den bøde, som Siderúrgica
 (advokat: Rechtsanwalt F. Montag), angående appel af dom Aristrain Madrid SL var blevet tilpligtet at betale, og hvorved
 afsagt den 11. marts 1999 af De Europæiske Fællesskabers Ret der også var taget hensyn til Aristrain Olaberría SL’s adfærd.
 i Første Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-141/94,
 Thyssen Stahl mod Kommissionen (Sml. II, s. 347), hvori der 2) I øvrigt forkastes appellen.
 er nedlagt påstand om delvis ophævelse af denne dom, den
 anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske 3) Sagen hjemvises til Retten i Første Instans.
 Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og W. Wils, bistået
 af Rechtsanwalt H.-J. Freund), har Domstolen (Femte Afdeling), 4) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne
 D.A.O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (refererende dommer)
 og S. von Bahr; generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: (1) EFT C 299 af 16.10.1999.
 ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 2. oktober 2003 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Appellen forkastes.
 2) Thyssen Stahl AG betaler sagens omkostninger.
 DOMSTOLENS DOM
 (1) EFT C 299 af 16.10.1999.
 (Femte Afdeling)
 af 2. oktober 2003
 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-198/99 P, Empresa Nacional Siderúrgica SA (Ensi-
 (Femte Afdeling) desa) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (1)
 af 2. oktober 2003
 i sag C-196/99 P, Siderúrgica Aristrain Madrid SL mod (»Appel — aftaler og samordnet praksis — europæiske
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) producenter af stålbjælker«)
 (»Appel — aftaler og samordnet praksis — europæiske (2003/C 275/07)
 producenter af stålbjælker«)
 (Processprog: spansk)
 (2003/C 275/06)
 (Processprog: spansk) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil


text:
blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-198/99 P, Empresa Nacional Siderúrgica SA (Ensidesa),
 I sag C-196/99 P, Siderúrgica Aristrain Madrid SL, Madrid Avilés (Spanien) (advokater: abogados S. Martínez Lage og
 (Spanien) (advokater: A. Creus Carreras og N. Lacalle Mangas), J. Pérez-Bustamante Köster), angående appel af dom afsagt den
 angående appel af dom afsagt den 11. marts 1999 af De 11. marts 1999 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 ---pagebreak--- C 275/4 DA Den Europæiske Unions Tidende 15.11.2003
 Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-157/94, Ensidesa 1) Appellen forkastes.
 mod Kommissionen (Sml. II, s. 707), hvori der er nedlagt
 påstand om ophævelse af denne dom, den anden part i 2) Corus UK Ltd betaler sagens omkostninger.
 appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: J. Currall og W. Wils, bistået af abogado
 (1) EFT C 204 af 17.7.1999.
 J. Rivas de Andrés), har Domstolen (Femte Afdeling), sammen-
 sat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne
 D.A.O. Edward, A. La Pergola, P. Jann (refererende dommer)
 og S. von Bahr; generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær:
 ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 2. oktober 2003 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således:
 DOMSTOLENS DOM
 1) Appellen forkastes.
 af 30. september 2003
 2) Empresa Nacional Siderúrgica SA (Ensidesa) betaler sagens
 omkostninger. i de forenede sager C-57/00 P og C-61/00 P, Freistaat
 Sachsen, Volkswagen AG og Volkswagen Sachsen GmbH
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (1) EFT C 299 af 16.10.1999.
 (»Statsstøtte — opvejning af de økonomiske ulemper, der er
 forårsaget af Tysklands deling — alvorlig forstyrrelse af en
 medlemsstats økonomi — regional økonomisk udvikling —
 EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til motorkøretøjsin-
 dustrien«)
 DOMSTOLENS DOM (2003/C 275/09)
 (Femte Afdeling) (Processprog: tysk)
 af 2. oktober 2003 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 i sag C-199/99 P, Corus UK Ltd mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 I de forenede sager C-57/00 P og C-61/00 P, Freistaat Sachsen
 (advokat: Rechtsanwalt J. Sedemund), og med valgt adresse i
 (»Appel — aftaler og samordnet praksis — europæiske Luxembourg (sag C-57/00 P), Volkswagen AG og Volkswagen
 producenter af stålbjælker«) Sachsen GmbH (advokat: Rechtsanwalt M. Schütte), og med
 valgt adresse i Luxembourg (sag C-61/00 P), angående to
 (2003/C 275/08) appeller af dom afsagt den 15. december 1999 af De Europæi-
 ske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Udvidede Afde-
 ling) i de forenede sager T-132/96 og T-143/96, Freistaat
 (Processprog: engelsk) Sachsen m.fl. mod Kommissionen (Sml. II, s. 3663), hvori der
 er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom, de andre
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 gjort i Samling af Afgørelser) skaber (befuldmægtiget: K.-D. Borchardt, bistået af Rechtsan-
 walt M. Núñez-Müller), og med valgt adresse i Luxembourg,
 Forbundsrepublikken Tyskland (befuldmægtiget: T. Opper-
 mann) og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordir-
 I sag C-199/99 P, Corus UK Ltd, tidligere British Steel land, har Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodrí-
 plc, London (Det Forenede Kongerige) (advokater: solicitors guez Iglesias, afdelingsformændene J.-P. Puissochet, M. Wathe-
 P. Collins og M. Levitt),


text:
angående appel af dom afsagt den let, R. Schintgen og C.W.A. Timmermans samt dommerne
 11. marts 1999 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første D.A.O. Edward, P. Jann, V. Skouris, F. Macken (refererende
 Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-151/94, British dommer), S. von Bahr og J.N. Cunha Rodrigues; generaladvo-
 Steel mod Kommissionen (Sml. II, s. 629), hvori der er nedlagt kat: J. Mischo; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl,
 påstand om ophævelse af denne dom, den anden part i den 30. september 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber således:
 (befuldmægtigede: J. Currall og W. Wils, bistået af barrister
 J. Flynn), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af 1) Appellerne forkastes.
 afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne D.A.O. Ed-
 ward, A. La Pergola, P. Jann (refererende dommer) og S. von 2) Freistaat Sachsen betaler omkostningerne i sag C-57/00 P.
 Bahr; generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: ekspedi-
 tionssekretær M.-F. Contet, den 2. oktober 2003 afsagt dom, 3) Volkswagen AG og Volkswagen Sachsen GmbH betaler om-
 hvis konklusion lyder således: kostningerne i sag C-61/00 P.


text:
9.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 338/19
 Sag anlagt den 18. august 2017 — Korea National Insurance Corporation mod Rådet og Kommissionen
 (Sag T-568/17)
 (2017/C 338/22)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Korea National Insurance Corporation (Pyongyang, Den Demokratiske Folkerepublik Korea) (ved M. Lester og S. Midwinter, QC, samt solicitors T. Brentnall og A. Stevenson)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/993 af 12. juni 2017 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 329/2007 om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Folkerepublik Korea (EUT 2017, L 149, s. 67), Rådets forordning (FUSP) 2017/994 af 12. juni 2017 om ændring af afgørelse (FUSP) 2016/849 om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Folkerepublik Korea (EUT 2017, L 149, s. 75), Rådets gennemførelsesafgørelse (FUSP) 2017/1459 af 10. august 2017 om gennemførelse af afgørelse (FUSP) 2016/849 om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Folkerepublik Korea (EUT 2017, L 208, s. 38) og Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2017/1457 af 10. august 2017 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 329/2007 om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Folkerepublik Korea (EUT 2017, L 208, s. 33) annulleres, for så vidt som sagsøgeren ved disse retsakter opføres på listen over enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at de sagsøgte har undladt at give en behørig eller tilstrækkelig begrundelse for at opføre sagsøgeren på listen.
 2.
 Andet anbringende om, at sagsøgte har begået en åbenbar fejl ved at anse, at nogen af kriterierne for opførelse på listen i de anfægtede foranstaltninger var opfyldt i sagsøgerens tilfælde. Sagsøgerens opførelse på listen savner faktuelt grundlag.
 3.
 Tredje anbringende om, at de sagsøgte har undladt at give sagsøgeren bevis, der angiveligt støtter deres afgørelse om at genopføre sagsøgeren på listen, før sagsøgerens genopførelse, eller der angiveligt støtter EU’s gennemførelse af sagsøgerens opførelse på FN’s liste, hvilket er en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar og retten til en effektiv domstolsbeskyttelse.
 4.
 Fjerde anbringende om, at de sagsøgte har undladt at opfylde deres forpligtelser, da de traf afgørelse om at opføre sagsøgeren på listen efter FN’s opførelse på listen.
 5.
 Femte anbringende om, at de sagsøgte har begået magtfordrejning ved at forsøge at ophæve sagsøgerens ret til effektive retsmidler i forhold til sagsøgerens opførelse på listen i henhold til artikel 230 TEUF, og/eller om, at de har tilsidesat sagsøgerens ret til ligebehandling.
 6.
 Sjette anbringende om, at de sagsøgte har tilsidesat databeskyttelsesloven.
 7.
 Syvende anbringende om, at de sagsøgte ubegrundet og uforholdsmæssigt har tilsidesat sagsøgerens grundlæggende rettigheder, herunder dennes ret til beskyttelse af ejendom, forretning og omdømme.


text:
8.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 273/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Koblenz (Tyskland) den 7. juni 2012 — Deutsche Lufthansa AG mod Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
 (Sag C-284/12)
 2012/C 273/05
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberlandesgericht Koblenz
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Deutsche Lufthansa AG
 Sagsøgt: Flughafen Frankfurt-Hahn GmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Medfører en af Kommissionen truffet afgørelse, som ikke er blevet anfægtet, om at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 3, andet punktum, TEUF, at en national ret i en sag, der angår tilbagesøgning af ydede betalinger og undladelse af fremover at foretage betalinger, er bundet til Kommissionens retsopfattelse i åbningsskrivelsen med hensyn til bedømmelse af statsstøttens karakter?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:
 Skal foranstaltninger, der gennemføres af en offentlig virksomhed som omhandlet i artikel 2, litra b), nr. i), i Kommissionens direktiv 2006/111/EF (1) af 16. november 2006, som driver en lufthavn, i støttemæssig henseende anses for selektive foranstaltninger som omhandlet i artikel 107, stk. 1, TEUF alene af den grund, at de kun er til gavn for de luftfartsvirksomheder, der benytter lufthavnen?
 3)
 Såfremt det andet spørgsmål besvares benægtende:
 a)
 Er kriteriet selektivitet ikke opfyldt, når den offentlige virksomhed, som driver lufthavnen, på en gennemskuelig måde giver alle flyselskaber, der beslutter at benytte lufthavnen, de samme betingelser herfor?
 b)
 Gælder dette også, når den, der driver lufthavnen, forfølger en bestemt forretningsmodel (her: samarbejde med de såkaldte lavprisselskaber — low-cost-carriers), og betingelserne for benyttelsen er tilpasset denne kundekreds og derfor ikke er lige attraktive for alle flyselskaber?
 c)
 Foreligger der under alle omstændigheder en selektiv foranstaltning, når den væsentligste del af lufthavnens passagerer over mange år kun benytter ét flyselskab?
 (1) Kommissionens direktiv 2006/111/EF af 16.11.2006 om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder (EUT L 318, s. 17).


text:
25.10.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 272/21
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. september 2008 — Gerson mod KHIM (malerfilter delvist i farven gul)
 (Sag T-201/06) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om et tredimensionelt EF-varemærke - malerfilter delvist i farven gul - relativ registreringshindring - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 272/38)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Louis M. Gerson Co., Inc. (Middleborough, Massachusetts, De Forenede Stater) (ved barrister M. Edenborough)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved Ó. Mondéjar Ortuño, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. maj 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (R 1387/2005-2) vedrørende en ansøgning om registrering af et tredimensionelt tegn, der består af et malerfilter påført gul farve tæt på spidsen, som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemæker og Design) frifindes.
 2)
 Louis M. Gerson Co., Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 224 af 16.9.2006.


text:
31.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 402/4
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 7. september 2016 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-584/14) (1)
 ((Traktatbrud - miljø - direktiv 2006/12/EF - direktiv 91/689/EØF - direktiv 1999/31/EF - håndtering af affald - Domstolens dom, der fastslår et traktatbrud - undladelse af gennemførelse - artikel 260, stk. 2, TEUF - økonomiske sanktioner - tvangsbøder - fast beløb))
 (2016/C 402/05)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. Patakia, E. Sanfrutos Cano og D. Loma-Osorio Lerena, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved E. Skandalou, som befuldmægtiget)
 Konklusion
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 260, stk. 1, TEUF, idet den ikke har truffet alle nødvendige foranstaltninger for at opfylde dom af 10. september 2009, Kommissionen mod Grækenland (C-286/08, ikke trykt i Sml., EU:C:2009:543).
 2)
 Den Hellenske Republik betaler til Europa-Kommissionen, på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter«, en tvangsbøde på 30 000 EUR for hver dag, gennemførelsen af de foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på opfyldelse af dom af 10. september 2009, Kommissionen mod Grækenland (C-286/08, ikke trykt i Sml., EU:C:2009:543), er forsinket, regnet fra datoen for afsigelsen af nærværende dom og indtil dom af 10. september 2009, Kommissionen mod Grækenland (C-286/08, ikke trykt i Sml., EU:C:2009:543), er fuldstændigt opfyldt. Dette beløb er opdelt i tre dele, der svarer til de tre klagepunkter, som Kommissionen har gjort gældende, svarende for det første klagepunkt til 10 % af tvangsbødens samlede størrelse, dvs. 3 000 EUR, for det andet klagepunkt til 45 % af beløbet, dvs. 13 500 EUR, såvel som i forhold til det tredje klagepunkt, der for så vidt angår forsvarlig håndtering af såkaldt »historisk« affald vil være genstand for en halvårlig nedskæring beregnet i forhold til den mængde af dette affald, for hvilken håndteringen er blevet bragt i overensstemmelse, idet nedskæringen begrænses til 50 % af størrelsen af den til dette klagepunkt knyttede tvangsbøde, nemlig 6 750 EUR.
 3)
 Den Hellenske Republik betaler til Kommissionen, på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter«, et fast beløb på 10 mio. EUR.
 4)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 81 af 9.3.2015.


text:
19.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/6
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 9. december 2004
 i sag C-79/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien (1)
 (Traktatbrud - direktiv 79/409/EØF - beskyttelse af vilde fugle - jagt med limpinde)
 (2005/C 45/11)
 Processprog: spansk
 I sag C-79/03, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 21. februar 2003, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: G. Valero Jordana) mod Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: N. Díaz Abad), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne C. Gulmann (refererende dommer), J. Makarczyk, P. Kūris og J. Klučka; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den 9. december 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 1, og artikel 9, stk. 1, i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle, idet det har tolereret, at der på regionen Valencias område drives jagt efter den såkaldte »parany«-fangstmetode.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 101 af 26.4.2003.


text:
22.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 329/19
 Sag anlagt den 30. juni 2014 — Mayer mod EFSA
 (Sag T-493/14)
 2014/C 329/27
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Ingrid Alice Mayer (Ellwangen, Tyskland) (ved advokat T. Mayer)
 Sagsøgt: Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgerens udstationering forlænges til den 30. juni 2015.
 —
 Det fastslås, at ophøret af sagsøgerens udstationeringsaftale, nærmere bestemt EFSA’s afgørelse »Termination of the Secondment« af 16. april 2014, er ulovlig.
 —
 Sagsøgte pålægges at afstå fra at foretage nyt valg af en »Observer« for de udstationerede nationale eksperter i personaleudvalget.
 —
 Det fastslås, at den seks måneder lange udelukkelse af sagsøgeren fra personaleudvalget er ulovlig.
 —
 Det fastslås, at sagsøgeren gives adgang til alle e-mails udvekslet mellem EFSA’s direktør og en privatretlig organisation, der er aktiv inden for fødevaresektoren.
 —
 Subsidiært fastslås, at denne aktindsigt gives til en tredjemand, der udpeges af Retten, med henblik på undersøgelse af, om der foreligger en interessekonflikt.
 —
 EFSA tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført følgende anbringender.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at ret til forlængelse af udstationeringen som national ekspert følger af det almindelige ligebehandlingsprincip, af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, af forbuddet mod vilkårlighed og af EU-traktatens artikel 2.
 Sagsøgeren har i den forbindelse anført, at den manglende forlængelse af udstationeringen hviler på en fejlagtig eller slet ingen udvælgelsesbeslutning.
 Sagsøgeren har også gjort gældende, at hendes udelukkelse fra personaleudvalget er ulovlig, idet der ikke blev givet nogen begrundelse, ikke fandt nogen høring sted, og ikke forelå nogen skriftlig afgørelse.
 Sagsøgeren har derudover fremsat krav om aktindsigt i bestemte e-mails i medfør af artikel 2 i forordning nr. 1049/2001 (1). Sagsøgeren har i denne forbindelse anført, at tjenestelige e-mails ikke falder ind under beskyttelsen af personoplysninger.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).


text:
20.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 317/46
 Sag anlagt den 28. september 2010 — Fuchshuber Agrarhandel mod Kommissionen
 (Sag T-451/10)
 ()
 2010/C 317/81
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (Hörsching, Østrig) (ved advokat G. Lehner)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Der afholdes mundtlig forhandling.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes inden for 14 dage at betale sagsøgeren et beløb på 2 623 282,31 EUR med tillæg af rente 6 % p.a. af beløbet 1 641 372,50 EUR fra den 24. september 2007 og med tillæg af rente 6 % p.a. af beløbet 981 909,81 EUR fra den 16. oktober 2007.
 —
 Det fastslås, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber skal erstatte sagsøgeren eventuel videre skade i forbindelse med løbende udbud KUK459, som blev meddelt tilslag den 3. september 2007, og løbende udbud KUK465, som blev meddelt tilslag den 17. september 2007.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes inden for 14 dage at betale sagsøgerens sagsomkostninger, idet beløbet erlægges til sagsøgerens repræsentant i sagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om erstatning for den skade, denne har lidt, fordi der manglede visse mængder af den majs, som sagsøgeren ved to udbud i 2007 købte fra de lagre, som det ungarske interventionsorgan lå inde med.
 I begrundelsen for søgsmålet har sagsøgeren bl.a. gjort gældende, at Kommissionen ikke har varetaget sin kontrolbeføjelse i forhold til den ungarske betalingsmyndighed og heller ikke har forlangt, at den ungarske betalingsmyndighed overholdt sine forpligtelser. Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at sagsøgeren ikke ville have lidt nogen skade, hvis Kommissionen i retlig og faktisk henseende havde fastsat strengere og mere præcise krav og kontrolmekanismer i forhold til lagerforvalterens egnethed og troværdighed, i forhold til lagerets egnethed, samt i forhold til interventionsvarens opgørelse, identificering og lagring.


text:
29.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 93/25
 Sag anlagt den 27. december 2013 — Kinnarps mod Harmoniseringskontoret (MAKING LIFE BETTER AT WORK)
 (Sag T-697/13)
 2014/C 93/44
 Processprog: svensk
 Parter
 Sagsøger: Kinnarps AB (Falköping, Sverige) (ved advokat M. Wahlin)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 28. oktober 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2272/2012-2) annulleres.
 —
 Det fastslås, at sagsøgerens varemærke MAKING LIFE BETTER AT WORK for så vidt angår de varer og tjenesteydelser, der er omhandlet i sagen, har et tilstrækkeligt fornødent særpræg til at blive registreret som EF-varemærke.
 —
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »MAKING LIFE BETTER AT WORK« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 20, 35 og 42 — EF-varemærkeansøgning nr. 10 887 982
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
9.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/10
 Appel iværksat den 5. marts 2012 af Bernhard Rintisch til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 16. december 2011 i sag T-152/09 — Bernhard Rintisch mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 (Sag C-122/12 P)
 2012/C 165/17
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Bernhard Rintisch (ved Rechtsanwalt A. Dreyer)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) og Valfleuri Pâtes alimentaires SA
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen, der blev afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 16. december 2011 i sag T-152/09, ophæves.
 —
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten gør gældende, at den anfægtede dom bør ophæves, idet Retten har tilsidesat artikel 74, stk. 2, i Rådets forordning nr. 40/94 (1) (EF-varemærkeforordningen) (nu artikel 76, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 (2)), og idet der foreligger magtmisbrug. Ifølge appellanten fortolkede Retten artikel 74, stk. 2, i forordning nr. 40/94 forkert, da den udtalte, at appelkammeret med rette ikke tog hensyn til dokumenter og beviser, der var indgivet af appellanten. Retten fandt med urette, at appelkammeret på retlig korrekt vis afslog at udøve sin skønsbeføjelse, da det afslog at tage de nævnte dokumenter i betragtning.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af cour d'appel de Bruxelles (Belgien) den 7. juni 2006 — Zürich Versicherungs-Gesellschaft mod Bureau Benelux des marques
 (Sag C-254/06)
 (2006/C 212/22)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour d'appel de Bruxelles.
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Zürich Versicherungs-Gesellschaft.
 Sagsøgt: Bureau Benelux des marques.
 Præjudicielle spørgsmål
 Skal artikel 3 og artikel 13 i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (1) fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at det i nationale bestemmelser er fastsat, at en ret, der behandler en sag, der er anlagt til prøvelse af en afgørelse vedrørende en ansøgning om registrering af et varemærke, ikke i forbindelse med hver enkelt af de varer eller tjenesteydelser, som registreringsansøgningen vedrører, må efterprøve, om varemærket er omfattet af en af de i direktivets artikel 3, stk. 1, nævnte registreringshindringer, og således træffe forskellige afgørelser, alt afhængigt af de pågældende varer eller tjenesteydelser, når den kompetente myndighed på området for varemærkeregistrering kun har meddelt et generelt afslag, der omfatter varerne og tjenesteydelserne som helhed, og når ansøgeren under sagen for denne myndighed ikke subsidiært har ansøgt om en delvis registrering for visse varer og tjenesteydelser?
 (1) EFT L 40, s. 1.


text:
22.3.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 70/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 se afsagt den 4. september 2002 af Bundesfinanzhof om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 i sagen Finanzamt Kassel-Goethestraße mod Qualitair
 Engineering Services Ltd 1. Skal artikel 13, punkt B, litra f), i direktiv 77/388/EØF (1)
 fortolkes således, at en medlemsstat ikke må opkræve
 (Sag C-450/02) merværdiafgift af (lovlig eller ulovlig) afholdelse af ha-
 sardspil eller spil om penge, hvis en tilsvarende virksom-
 hed, når den udføres af godkendte offentlige spillekasino-
 (2003/C 70/01) er, er omfattet af en afgiftsfritagelse?
 2. Er artikel 13, punkt B, litra f), i direktiv 77/388/EØF
 Ved kendelse afsagt den 4. september 2002, indgået til allerede til hinder for, at en medlemsstat opkræver
 Domstolens Justitskontor den 12. december 2002, har Bundes- merværdiafgift af driften af en spilleautomat, hvis driften
 finanzhof i sagen Finanzamt Kassel-Goethestraße mod Quali- af en spilleautomat er omfattet af en afgiftsfritagelse, når
 tair Engineering Services Ltd forelagt De Europæiske Fællesska- den udføres af godkendte offentlige spillekasinoer, eller
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af er det endvidere en forudsætning, at de spilleautomater,
 følgende spørgsmål: der drives andre steder end i kasinoer, på væsentlige
 punkter, som f.eks. med hensyn til maksimumsindsatsen
 og maksimumsgevinsten, kan sammenlignes med spil-
 Er det i strid med EF-traktatens artikel 49, såfremt indenlandske leautomater i kasinoer?
 arbejdsgivere, men ikke udenlandske udlejere af arbejdskraft,
 fritages for forpligtelsen til at indeholde kildeskat af lønind- 3. Kan den, der opstiller automater, påberåbe sig afgiftfrita-
 komst, når den udbetalte arbejdsløn i henhold til en overens- gelsen i henhold til artikel 13, punkt B, litra f), i direktiv
 komst til undgåelse af dobbeltbeskatning skal fritages for skat 77/388/EØF?
 af lønindkomst?
 (1 ) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 6. november 2002 af Bundesfinanzhof i Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 sagen Finanzamt Gladbeck mod Edith Linneweber se afsagt den 30. oktober 2002 af Bundessozialgericht i
 sagen Karin Bautz mod AOK Baden-Württemberg
 (Sag C-453/02)
 (Sag C-454/02)
 (2003/C 70/02)
 (2003/C 70/03)
 Ved kendelse afsagt den 6. november 2002, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 13. december 2002, har Bundes- Ved kendelse afsagt den 30. oktober 2002, indgået til Domsto-
 finanzhof i sagen Finanzamt Gladbeck mod Edith Linneweber lens Justitskontor den 13. december 2002, har Bundessozialge-


text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/67
 Sag anlagt den 24. december 2008 — Dole Food og Dole Germany mod Kommissionen
 (Sag T-588/08)
 (2009/C 44/114)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Dole Food Company, Inc. (Wilmington, De Forenede Stater) og Dole Germany OHG (Hamburg, Tyskland) (ved advokat J.-F. Bellis)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Den anfægtede beslutning annulleres.
 —
 Den pålagte bøde ophæves eller beløbet nedsættes.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgerne i henhold til artikel 230 EF nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 5955 endelig udg. af 15. oktober 2008 i sag (COMP/39.188 — bananer) vedrørende en procedure efter artikel 81, stk. 1, EF, hvorved sagsøgerne blev holdt ansvarlige for at have deltaget i en samordnet praksis med koordinering af pristilbud for bananer, der blev importeret til otte medlemsstater i den nordlige del af Fællesskabet. Sagsøgerne har endvidere nedlagt påstand om ophævelse eller nedsættelse af den bøde, som sagsøgerne er pålagt.
 Sagsøgerne har gjort to anbringender gældende til støtte for deres påstande.
 Sagsøgerne har for det første gjort gældende, at Kommissionen begik en fejl, da den fastslog, at den omhandlede adfærd i sig selv udgjorde en begrænsning af konkurrencen, der er omfattet af artikel 81 EF. Sagsøgerne har anført, at i realiteten bestod den omhandlede adfærd udelukkende i lejlighedsvis bilateral kontakt mellem bananimportører, hvor der blev udvekslet almindelig sladder om branchen, og den var ikke del af et vidtstrakt kartel om prisfastsættelse og markedsopdeling, og dermed udgjorde adfærden ikke i sig selv en begrænsning af konkurrencen. Disse kontakter fandt sted før fastsættelsen af pristilbuddene, som er stadie, der ligger fjernt fra forhandling af faktiske priser med kunderne. Sagsøgerne har endvidere anført, at disse kontakter hverken skulle eller kunne begrænse konkurrencen på bananmarkedet, eftersom pristilbuddene ikke er faktiske priser, og de danner ikke grundlag for forhandlingerne om de faktiske priser på grønne bananer.
 Sagsøgerne gør for det andet gældende, at den pålagte bøde var urimelig, da bødens grundbeløb er baseret på værdien af salg af varer, som ikke er forbundet med den påståede tilsidesættelse. Sagsøgerne har videre anført, at bøden også var uforholdsmæssig, da bødens grundbeløb fejlagtigt var baseret på den forudsætning, at adfærden vedrørte prisfastsættelse.


text:
14.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 302/33
 Rettens dom af 15. juli 2015 — Nedri Spanstaal mod Kommissionen
 (Sag T-391/10) (1)
 ((Konkurrence - kartel - det europæiske marked for forspændingsstål - fastsættelse af kvoter og af priser, opdeling af markedet og udveksling af følsomme forretningsoplysninger - afgørelse, som fastslår en overtrædelse af artikel 101 TEUF - loft på 10 % af omsætningen - relevant omsætning - samarbejde under den administrative procedure - retningslinjerne for beregning af bøder af 2006))
 (2015/C 302/42)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Nedri Spanstaal BV (Venlo, Nederlandene) (førsts ved advokaterne M. Slotboom og B. Haan, derefter ved M. Slotboom)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Van Nuffel, S. Noë og V. Bottka, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2010) 4387 endelig af 30. juni 2010 om en procedure efter artikel 101 TEUF og artikel 53 EØS (sag COMP/38344 — Efterspændingsstål) som ændret ved Kommissionens afgørelse K(2010) 6676 endelig af 30. september 2010, og ved Kommissionens afgørelse K(2011) 2269 endelig af 4. april 2011.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Nedri Spanstaal BV bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 301 af 6.11.2010.


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/68
 Sag anlagt den 7. oktober 2013 — Dyson mod Kommissionen
 (Sag T-544/13)
 2013/C 344/124
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Dyson Ltd (Malmesbury, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor E. Batchelor og barrister F. Carlin)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 665/2013 af 3. maj 2013 om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/30/EU så vidt angår energimærkning af støvsugere (EUT L 192, s. 1) i sin helhed eller under alle omstændigheder af de bestemmelser, der vedrører rengøringsevne og energieffektivitet.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede forordning er ulovlig, og har i denne forbindelse fremført tre anbringender.
 1)
 Det første anbringende er, at Kommissionen overskred sin kompetence i henhold til artikel 10, stk. 1, i bemyndigelseslovgivningen, direktiv 2010/30/EU (1), da den vedtog denne delegerede retsakt, idet:
 —
 artikel 10, stk. 1, kræver, at Kommissionens delegerede retsakt informerer EU-forbrugerne nøjagtigt om forbruget af energi under anvendelsen. Den anfægtede forordning vildleder forbrugerne med hensyn til støvsugerens energieffektivitet, eftersom energieffektivitet kun testes, når støvsugeren har en tom pose/støvbeholder og således ikke »under anvendelsen«.
 —
 artikel 10, stk. 1, kræver, at Kommissionens delegerede retsakt informerer EU-forbrugerne nøjagtigt om væsentlige ressourcer, som forbruges af et apparat under anvendelsen, dvs. støvposer og filtre. Den delegerede retsakt giver ikke forbrugerne sådanne oplysninger.
 2)
 Det andet anbringende er, at Kommissionen tilsidesatte sin begrundelsespligt i henhold til artikel 296 i Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), idet det ikke i den anfægtede forordning forklares, hvorfor der ikke foreligger tilstrækkelig »teknologisk udvikling« til at gøre det muligt at teste energiforbrug/rengøringsevne på et støvbelastet stadium. I forordningen forklares heller ikke, hvorfor Kommissionen udsatte overvejelserne vedrørende støvbelastning til først at finde sted om fem år.
 3)
 Det tredje anbringende er, at Kommissionen tilsidesatte det grundlæggende lighedsprincip med vedtagelsen af den anfægtede forordning, som diskriminerer til fordel for støvsugere med pose på bekostning af støvsugere uden pose og/eller støvsugere baseret på cyklon teknologi. Tab af sugeevne på grund af tilstopning — et karakteristisk træk ved især støvsugere med pose — kan ikke opdages ved indledende tests. De relative fordele ved poseløse støvsugere med cyklon teknologi kan ikke straks identificeres af forbrugerne.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/30/EU af 19.5.2010 om angivelse af energirelaterede produkters energi- og ressourceforbrug ved hjælp af mærkning og standardiserede produktoplysninger, EUT L 153, s. 1.


text:
Nr . C 31 /4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3 . 2 . 96
 ( EØF ) nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsord appelsagen er Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og ber ( befuldmægtigede : Eugenio de March og Alberto Dal
 deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, Ferro ) — har Domstolen ( Tredje Afdeling ), sammensat af
 og forordning ( EØF ) nr . 574/72 om regler til gennemførelse afdelingsformanden, J.-P. Puissochet ( refererende dommer ),
 af forordning ( EØF ) nr . 1408/71 ( EFT nr . L 331 , s. 1 ), har og dommerne J. C. Moitinho de Almeida og C. Gulmann;
 Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af afdelingsfor generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær:
 manden , C. N. Kakouris, og dommerne G. Hirsch, G. F. R. Grass, den 23 . november 1995 afsagt dom, hvis
 Mancini, F. A. Schockweiler og J. L. Murray ( refererende konklusion lyder således :
 dommer ); generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: ekspe
 ditionssekretær H. A. Rühl, den 23 . november 1995 afsagt 1 ) Appellen forkastes.
 dom, hvis konklusion lyder således :
 2 ) Appellanten betaler sagens omkostninger.
 Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om
 anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, (') EFT nr. C 43 af 12 . 2 . 1994 .
 selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer,
 der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført
 ved forordning (EØF) nr. 2001 /83 af 2 . juni 1983, og
 derefter ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 3427/89 af
 30. oktober 1989 om ændring af forordning (EØF)
 nr. 1408/71 om anvendelse af de sociale sikringsordninger DOMSTOLENS DOM
 på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres af 30 . november 1995
 familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, og i sag C-55/94 , Reinhard Gebhard mod Consiglio dell'Or
 forordning (EØF) nr. 574/72 om regler til gennemførelse af dine degli Avvocati e Procuratori di Milano { anmodning om
 forordning (EØF) nr. 1408/71 , er ikke til hinder for, at der i præjudiciel afgørelse fra Consiglio Nazionale Forense ) C )
 forhold til en ansøgning, som er indgivet af en spansk
 statsborger om børnetilskud fra 15. januar 1986 for de (Direktiv 77/249/EØF — fri udveksling af tjenesteydelser
 familiemedlemmer, der er bosiddende i Spanien, anvendes — advokater — mulighed for at oprette kontor — EF-
 en national bestemmelse, som begrænser den tilbagevir traktatens artikel 52 og 59)
 kende gyldighed af ansøgninger om børnetilskud til en ( 96/C 31 /08 )
 periode på seks måneder.
 (Processprog: italiensk)
 (') EFT nr. C 263 af 29 . 9 . 1993 .
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-55/94, angående en anmodning, som Consiglio
 Nazionale Forense i medfør af EØF-traktatens artikel 177
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 DOMSTOLENS DOM verserende sag Reinhard Gebhard mod Consiglio dell'Or
 ( Tredje Afdeling) dine degli Avvocati e Procuratori di Milano at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets
 af 23


text:
. november 1995 direktiv 77/249/EØF af 22 . marts 1977 om lettelser med
 i sag C-476/93 P, Nutral SpA mod Kommissionen for De henblik på den faktiske gennemførelse af advokaters frie
 Europæiske Fællesskaber (') udveksling af tjenesteydelser ( EFT nr. L 78 , s . 17 ), har
 (Appel — annullationssøgsmål — formaliteten) Domstolen, sammensat af præsidenten, G. C. Rodríguez
 Iglesias, afdelingsformændene C. N. Kakouris, D. A. O.
 (196/C 31 /07 ) Edward ( refererende dommer ) og G. Hirsch samt dom
 merne G. F. Mancini, F. A. Schockweiler, J. C. Moitinho de
 (Processprog: italiensk) Almeida , P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann, J. L. Murray, P.
 Jann, H. Ragnemalm og L. Sevón; generaladvokat: P. Léger;
 justitssekretær: ekspeditionssekretær H. A. Rühl, den
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive 30 . november 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) således :
 I sag C-476/93 P, Nutral SpA, Casalbuttano, Cremona 1 ) Den midlertidige karakter af den i EF-traktatens arti
 ( Italien ), ved advokaterne Emilio Cappelli og Paolo de kel 60, stk . 3, omhandlede tjenesteydelse skal bedøm
 Caterini , Rom, og advokat Mario de Bellis, Mantua og med mes på grundlag af ydelsens varighed, hyppighed>
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Charles Turk , 13 B, periodiske karakter og kontinuitet.
 avenue Guillaume, angående appel af kendelse afsagt den
 21 . oktober 1993 af De Europæiske Fællesskabers Ret i 2 ) En tjenesteyder i den forstand, udtrykket er anvendt i
 Første Instans ( sag T-492/93 og T-492/93 R, Nutral mod traktaten, kan i værtsmedlemsstaten indrette de facili
 Kommissionen, Sml . II, s . 1023 ), hvori der er nedlagt teter, som er nødvendige for at kunne udføre sin
 påstand om ophævelse af kendelsen — den anden part i ydelse.
 ---pagebreak--- 3 . 2 . 96 1 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 31 /5
 3 ) En statsborger i en medlemsstat, som på stabil og har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 vedvarende måde udøver en erhvervsvirksomhed i en verserende sag Elisabeth Casarin, gift Jacquier, mod Direc
 anden medlemsstat, hvorfra han fra et forretningssted teur général des impots at opnå en præjudiciel afgørelse
 henvender sig til bl.a. statsborgerne i denne stat, er vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 95 , har
 omfattet af bestemmelserne i kapitlet om etableringsret Domstolen ( Anden Afdeling ), sammensat af afdelingsfor
 ten og ikke af kapitlet om tjenesteydelser. manden, G. Hirsch, og dommerne G. F. Mancini og F. A.
 Schockweiler ( refererende dommer ); generaladvokat: F. G.
 4 ) Såvel muligheden for, at en statsborger i en medlemsstat Jacobs; justitssekretær : fuldmægtig L. Flewlett, den 30 . no
 kan udøve sin etableringsret, som de nærmere betingel vember 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 ser for udøvelsen heraf skal bedømmes på grundlag af
 den virksomhed, han har til hensigt at udøve på EF-traktatens artikel 95 er ikke til hinder for en anvendelse
 værtsmedlemsstatens område.
 af en national ordning om afgift af motorkøretøjer, der
 indebærer en øget


text:
stigningstakt af den i hovedsagen
 5 ) I det tilfælde, hvor en bestemt virksomhed ikke er omhandlede art, for så vidt denne forøgelse ikke fremmer
 reguleret i værtsstaten, har statsborgere fra samtlige salget af indenlandsk fremstillede køretøjer i forhold til
 øvrige medlemsstater ret til at etablere sig på først salget af køretøjer importeret fra andre medlemsstater.
 nævnte stats område og dér udøve samme virksomhed.
 Når adgangen til at optage en bestemt virksomhed, eller
 (') EFT nr . C 146 af 28 . 5 . 1994 .
 udøvelsen af den, i værtsmedlemsstaten er undergivet
 visse betingelser, skal statsborgere fra en anden med
 lemsstat, der ønsker at udøve den pågældende virksom
 hed, principielt opfylde dem.
 6 ) Nationale foranstaltninger, der kan hæmme udøvelsen
 afde ved traktaten sikrede grundlæggende friheder eller
 gøre udøvelsen heraf mindre tiltrækkende, skal opfylde DOMSTOLENS DOM
 fire betingelser: De skal anvendes uden forskelsbehand ( Sjette Afdeling )
 ling, de skal være begrundet i tvingende samfundsmæs
 af 30 . november 1995
 sige hensyn, de skal være egnede til at sikre virkeliggø
 relsen af det formål, de forfølger, og de må ikke gå ud i sag C-134/94, Esso Española SA mod Comunidad
 over, hvad der er nødvendigt for at opnå formålet. Autónoma de Canarias ( anmodning om præjudiciel afgø
 relse fra Tribunal Superior de Justicia de Canarias ) ( ] )
 7 ) Medlemsstaterne er forpligtet til at lægge ligestillingen (Olieprodukter — forpligtelse til at sikre forsyningen til et
 af eksamensbeviser til grund og eventuelt foretage en bestemt område)
 sammenligning mellem de krav om kundskaber og ( 96/C 31 / 10 )
 kvalifikationer, der stilles i deres nationale regler, og
 vedkommendes kundskaber og kvalifikationer.
 (Processprog: spansk)
 (') EFT nr . C 90 af 26 . 3 . 1994 .
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C- 134/94 , angående en anmodning, som Tribunal
 DOMSTOLENS DOM Superior de Justicia de Canarias ( Spanien ) i medfør af
 (Anden Afdeling ) EØF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i
 den for nævnte ret verserende sag Esso Espanola SA mod
 af 30 . november 1995 Comunidad Autonoma de Canarias at opnå en præjudiciel
 i sag C-l 13/94, Elisabeth Casarin mod Directeur général des afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens arti
 impôts ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Frankrigs kel 3 , litra c ), samt artikel 5 , 6 , 30, 36 , 52 , 53 , 56 , 85 og 102,
 Cour de cassation ) i 1 ) stk . 1 , har Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af G.
 (Traktatens artikel 95 — differentieret afgift afmotorkøre Hirsch, som fungerende afdelingsformand, og dommerne
 G. F. Mancini, F. A. Schockweiler, P. J. G. Kapteyn
 tøjer)
 ( refererende dommer ) og H. Ragnemalm; generaladvokat:
 ( 96/C 31 /09 ) G. Cosmas; justitssekretær: R. Grass, den 30. november
 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 (Processprog: fransk)
 1 ) Artikel 3 , litra c), samt artikel 52 og 53 finder ikke
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse


text:
vil blive anvendelse på en medlemsstats rent interne forhold,
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) herunder den situation, hvor et selskab, som har sæde i
 en medlemsstat og udøver sin virksomhed dér, er
 I sag C-l 13/94, angående en anmodning, som Frankrigs omfattet af en ordning, hvorved de regionale myndig
 Cour de cassation i medfør af EØF-traktatens artikel 177 heder i medlemsstaten, som er ansvarlige for regeringen


text:
12.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 337/16
 Appel iværksat den 9. juli 2015 af Viara Todorova Androva til prøvelse af Personalerettens dom af 29. april 2015 i sag F-78/12, Todorova Androva mod Rådet
 (Sag T-366/15 P)
 (2015/C 337/19)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Viara Todorova Androva (Rhode-Saint-Genèse, Belgien) (ved advokat M. Velardo)
 De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og Revisionsretten for Den Europæiske Union
 Appellantens påstande
 —
 Dom afsagt af Personaleretten den 29. april 2015 i sag F-78/12 ophæves, og Retten træffer selv afgørelse i sagen.
 —
 Subsidiært hjemvises sagen til Personaleretten.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten fremsat fire anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører en retlig fejl, idet Personaleretten fandt, at artikel 45 i Vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union ikke gjorde det muligt at tage hensyn til anciennitet, der er erhvervet som midlertidigt ansat, med henblik på opførelse på listen over forfremmelsesværdige tjenestemænd.
 2.
 Andet anbringende vedrører en retlig fejl begået af Personaleretten, idet den fandt, at den konkrete sag ikke var omfattet af Domstolens praksis således som denne fremgår af dom af 8. september 2011, Rosado Santana (C-177/10, Sml., EU:C:2011:557), men af den retspraksis, der kan udledes af kendelse af 7. marts 2013, Rivas Montes (C-178/12, EU:C:2013:150).
 3.
 Tredje anbringende vedrører en retlig fejl, idet Personaleretten fandt, at anbringendet, der er støttet på tilsidesættelsen af ligebehandlingsprincippet, ikke kunne antages til behandling, da navnene på de tjenestemænd, der var blevet forfremmet i stedet for appellanten ikke var nøjagtigt angivet.
 4.
 Fjerde anbringende vedrører en retlig fejl begået af Personaleretten, idet den fandt, at anbringendet, der er støttet på tilsidesættelsen af omsorgspligten, ikke kunne antages til behandling som følge af manglende overholdelse af reglen om overensstemmelse mellem klagen og stævningen.


text:
29.10.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 271/13
 Sag anlagt den 15. juli 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland
 (Sag C-284/05)
 (2005/C 271/23)
 Processprog: finsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15. juli 2005 anlagt sag mod Republikken Finland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved G. Wilms og P. Aalto, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Republikken Finland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, 9, 10 og 11 i forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 (1) og forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 (2), idet den har nægtet at beregne og betale de egne indtægter, som Republikken Finland i forbindelse med import af forsvarsmateriel fra 1998 til 2002 under tilsidesættelse af artikel 26 EF og artikel 20 i EF-toldkodeksen og dermed under tilsidesættelse af toldtariffen hverken har opgjort eller stillet til rådighed for Kommissionen, og idet Republikken Finland har nægtet at betale morarenter for den periode, hvor den ikke har stillet de egne indtægter til rådighed for Kommissionen.
 2.
 Republikken Finland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fællesskabernes egne indtægter består bl.a. af told i henhold til den fælles toldtarif og andre former for told. Kommissionen gør gældende, at medlemsstaterne skulle fastsætte toldens størrelse, så snart de rådede over de nødvendige oplysninger, og at disse indtægter rettidigt skal krediteres kontoen for Fællesskabernes egne indtægter. I henhold til fællesskabsbestemmelserne skal der betales renter af forsinket kreditering. Artikel 296 EF vedrører snævert afgrænsede undtagelsessituationer. Disse undtagelser kan på grund af deres begrænsede karakter ikke fortolkes vidt. En medlemsstat, som ønsker at påberåbe sig disse undtagelser, skal som begrundelse for, at den ikke har opfyldt sine forpligtelser, godtgøre, at dens adfærd ikke overskrider grænserne for de ovennævnte situationer. Forordning (EF) nr. 150/2003 om suspension af told på visse former for forsvarsmateriel (3) kan først anvendes efter tidspunktet for dens ikrafttræden og kan ikke gælde med tilbagevirkning før dette tidspunkt.
 Republikken Finland bestrider i det hele, at der skulle påhvile den en underretnings- og betalingsforpligtelse samt en forpligtelse til at betale morarenter.
 (1) Rådets forordning nr. 1552/89 af 29.5.1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, EFT L 155 af 15.6.1989, s. 1.
 (2) Rådets forordning nr. 1150/2000 af 22.5.2000 om gennemførelse af afgørelse 94/728/EF, Euratom, om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter, EFT L 130 af 31.5.2000, s. 1.
 (3) Rådets forordning nr. 150/2003 af 21.1.2003 om suspension af told på visse våben og former for forsvarsmateriel, EFT L 25 af 30.1.2003, s. 1.


text:
18.7.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 167/26
 Sag anlagt den 2. april 2009 — Visser — Fornt Raya mod Europol
 (Sag F-35/09)
 2009/C 167/49
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Maria Teresa Visser — Fornt Raya (Haag, Nederlandene) (ved P. de Casparis)
 Sagsøgt: Den Europæiske Poliltienhed (Europol)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen af 12. juni 2008, hvorved sagsøgeren fik meddelelse om, at der ikke var mulighed for at tilbyde hende en fast stilling, og af afgørelsen af 7. januar 2009 om afslag på klagen over den første afgørelse
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelsen af 12. juni 2008, hvorved Europol meddelte sagsøgeren, at det ikke var muligt at tilbyde hende fastansættelse, samt af afgørelsen af 7. januar 2009, hvorved hun fik afslag på den klage, hun havde indgivet over afgørelsen af 12. juni 2008.
 —
 Europol tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
1.9.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 245/25
 Søgsmålsgrunde: Ingen forvekslingsrisiko i den for- Søgsmålsgrunde: Fejlagtig fortolkning af artikel 7,
 stand, udtrykket anvendes i arti- stk. 1, litra b), i Rådets forordning
 kel 8, stk. 1, litra b), i Rådets nr. 40/94 (1) .
 forordning nr. 40/94 af 20. de-
 cember 1993 om EF-varemærker,
 idet der ikke er visuel eller fonetisk (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 lighed mellem varemærkerne, li- ker (EFT L 11, s. 1).
 gesom varemærkerne ikke vedrø-
 rer varer, der kan forveksles
 Sag anlagt den 18. juni 2001 af Hans Fuchs Versandsch-
 Sag anlagt den 11. juni 2001 af Sykes Enterprises Incorp. lachterei KG mod Kommissionen for De Europæiske
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked Fællesskaber
 (Varemærker og Design)
 (Sag T-134/01)
 (Sag T-130/01)
 (2001/C 245/41)
 (2001/C 245/40)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: engelsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 18. juni 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 den 11. juni 2001 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering Europæiske Fællesskaber af Hans Fuchs Versandschlachterei
 i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Sykes Enterprises KG, Duisburg (Tyskland) ved advokaterne Dr. Ulrich Schrömb-
 Incorp., Florida, USA, ved Eberhard Körner, Lichtenstein ges og Dr. Lothar Harings.
 Körner & Partners, Stuttgart, Tyskland.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Den anfægtede afgørelse af 7. marts 2001 i sag nr. R — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren
 0504/2000-3 annulleres. 13 130,04 DEM med renter à 8 % p.a. fra 1. marts 2000.
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at offentliggøre det — Subsidiært tilpligtes Bundesanstalt für Landwirtschaft und
 omhandlede varemærke. Ernährung at betale sagsøgeren 13 130,04 DEM med
 renter à 8 % p.a. fra 1. marts 2000.
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 EF-varemærkets ansø- Sykes Entreprises Inc.
 ger: Som led i et program for levering af landbrugsprodukter (1) til
 Den Russiske Føderation blev der gennemført to licitationer:
 Det ansøgte EF-vare- Ordmærket »real people, real sol- en licitation for tilvejebringelse af produkterne, og en licitation
 mærke: utions« — ansøgning med henblik på levering af produkterne til Rusland. Kommis-
 nr. 1040534 for visse tjeneste- sionens forordning (EF) nr. 1135/1999 (2) skulle tjene som
 ydelser i klasse 35, 37 og 42 grundlag for tilvejebringelsen af produkterne og Kommissio-
 nens forordning (EF) nr. 1955/1999 (3) omhandlede leveringen.
 Undersøgerens afgørel- Afvisning af ansøgningen
 se:
 Sagsøgeren afgav bud på tilvejebringelsen af svinekød til senere
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen levering til Rusland og modtog tilslag på tilvejebringelse af et
 relse: delparti. En anden fik tilslag på leveringen.


text:
20.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 317/26
 Rettens kendelse af 29. september 2010 — CNH Global mod KHIM (kombination af farverne rød, sort og grå for en traktor)
 (Sag T-378/07) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om et EF-varemærke, der består af en kombination af farverne rød, sort og grå anvendt på de ydre overflader af en traktor - absolut registreringshindring - fornødent særpræg ikke opnået ved brug - artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2010/C 317/45
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: CNH Global NV (Amsterdam, Nederlandene) (ved barrister M. Edenborough og solicitor R. Harrison)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 5. juli 2007 af Første Appelkammer ved KHIM (sag R 1642/2006-1) vedrørende en ansøgning om registrering af et tegn, der gengiver en rød, sort og grå traktor, som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) frifindes.
 2)
 CNH Global NV betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 297 af 8.12.2007.


text:
11.6.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 143/38
 Sag anlagt den 16. marts 2005 af Nicola Falcione mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-132/05)
 (2005/C 143/73)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 16. marts 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Nicola Falcione, Bruxelles (Belgien), ved avocats S. Orlandi, X. Martin, A. Coolen, J. Noël Louis og E. Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af afgørelsen af 24. marts 2004 om fastsættelse af sagsøgerens endelige indplacering ved ansættelsen til lønklasse A5/4.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren blev udnævnt til tjenestemand i lønklasse A5/4 ved afgørelse af 24. marts 2004. Han har med søgsmålet anfægtet sin endelige indplacering ved ansættelsen. Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført, at vedtægtens artikel 31 er tilsidesat, og at der er anlagt et åbenbart urigtigt skøn. Sagsøgeren har anført, at Kommissionen ligeledes burde have taget hensyn til hans erhvervserfaring fra den 16. juli 1974 til den 28. februar 1982, som er relevant og på universitetsniveau. Kommissionen har ikke taget hensyn til denne erhvervserfaring med den begrundelse, at sagsøgeren først opnåede sin kandidatgrad som økonom den 1. marts 1982.


text:
13.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 238/18
 Sag anlagt den 19. april 2011 — J mod Parlamentet
 (Sag T-160/10)
 2011/C 238/31
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: J (Marchtrenk, Østrig) (ved advokat A. Auer)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse af 2. marts 2010 truffet af Europa-Parlamentes Udvalg for Andragender, hvorved det af sagsøgeren indgivne andragende nr. 1673/2009 af 19. november 2009 blev afvist, annulleres.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Europa-Parlamentes Udvalg for Andragenders afgørelse af 2. marts 2010, hvorved det af sagsøgeren indgivne andragende vedrørende østrigske embedsmænds angivelige beslaglæggelse af forskellige dokumenter og værker blev afvist.
 Til støtte for søgsmålet gør sagsøgeren gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af retten til at få sit andragende behandlet. De østrigske myndigheders beslaglæggelse af værkerne udgør i henhold til artikel 6, stk. 1, TEUF, artikel 17, stk. 1, og artikel 51, stk. 1, i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder en krænkelse af ejendomsretten.


text:
C 171/18 DA Den Europæiske Unions Tidende 19.7.2003
 2. Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- 2. Har det betydning for besvarelsen af det første spørgsmål,
 ninger. at den pågældende person i henhold til medlemsstatens
 lovgivning for en række sociale sikringsgrene kan være
 forsikret på frivillig basis, uden at en sådan frivillig
 forsikring forudsætter, at den pågældende skal bevare sin
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter bopæl i medlemsstaten?
 Direktiv 98/79/EF indeholder fælles regler om karakteristika Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, forelægges
 og godkendelsesprocedurer for medicinsk udstyr til in vitro- subsidiært følgende spørgsmål:
 diagnostik for på den mest forsvarlige måde at sikre den frie
 bevægelighed for dette udstyr. Direktivets artikel 22 forpligter 3. Skal artikel 39 EF i den ovenfor beskrevne situation
 medlemsstaterne til at vedtage de love og administrative fortolkes således, at det dermed er uforeneligt med denne
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet bestemmelse, at en lovpligtig forsikring erstattes af en
 senest den 7. december 1999, og straks at underrette Kommis- forsikring på frivillig basis, når den lovpligtige forsikring
 sionen herom. Kommissionen modtog fra de franske myndig- ophører, fordi der er indført en betingelse om, at den
 heder bekendtgørelse nr. 2001-198 af 1. marts 2001, som pågældende skal have bopæl i medlemsstaten?
 indeholder de for direktivets gennemførelse nødvendige lovgiv-
 ningsmæssige bestemmelser. Imidlertid fremgår det af diverse
 skrivelser fra nævnte myndigheder, at gennemførelsesdekreter- (1 ) EFT 1971 II, s. 366.
 ne stadig mangler at blive vedtaget og offentliggjort, før
 visse bestemmelser i bekendtgørelsen kan træde i kraft.
 Kommissionen har ikke modtaget nogen oplysninger, der gør
 det muligt at fastslå, at nævnte dekreter er blevet vedtaget, og
 konstaterer på dette grundlag, at Den Franske Republik
 endnu ikke har truffet alle nødvendige foranstaltninger for at
 gennemføre direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 Kommissionen herom. se afsagt den 23. maj 2003 af Korkein Oikeus i sagen The
 Gillette Company og Gillette Group Finland Oy mod LA-
 Laboratories Ltd Oy
 ( 1) EFT L 331 af 7.12.1998, s. 1.
 (Sag C-228/03)
 (2003/C 171/26)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslut-
 ning truffet den 21. maj 2003 af Rechtbank Amsterdam i Ved kendelse afsagt den 23. maj 2003, indgået til Domstolens
 sagen A.J. van Pommeren-Bourgondiën mod Raad van Justitskontor den 26. maj 2003, har Korkein Oikeus i sagen
 Bestuur van de Sociale verzekeringsbank The Gillette Company og Gillette Group Finland Oy mod LA-
 Laboratories Ltd Oy forelagt De Europæiske Fællesskabers
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 (Sag C-227/03) spørgsmål:
 (2003/C 171/25)
 Ved anvendelsen af artikel 6, stk. 1, litra c), i Rådets første
 direktiv 89/104/EØF ( 1) af 21. december 1988 om indbyrdes
 tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker,
 Ved beslutning, indgået til Domstolens Justitskontor den
 26. maj 2003, har Rechtbank Amsterdam i sagen A. J. van 1. Hvilke er de kriterier
 Pommeren-Bourgondiën mod Raad van Bestuur van de Sociale
 verzekeringsbank forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom- a) på grundlag af hvilke spørgsmålet om at anse en
 stol en anmodning om præjudiciel


text:
afgørelse af følgende vare for en reservedel eller et tilbehør skal afgøres,
 spørgsmål: og
 1. Er artikel 13, stk. 2, litra f), i forordning nr. 1408/71 (1) b) på grundlag af hvilke man definerer de andre varer
 til hinder for, at det i lovgivningen i en medlemsstat er end dem, der skal anses for reservedele eller tilbehør,
 fastsat, at en person, som helt er ophørt med at have som også kan henhøre under ovennævnte bestem-
 erhvervsmæssig beskæftigelse på dennes område, i hen- melses anvendelsesområde?
 hold til nævnte lovgivning kun opretholder sin lovpligtige
 forsikring, hvis den pågældende bevarer sin bopæl i 2. Skal den lovlige karakter af brugen af tredjemands
 medlemsstaten, hvorimod den pågældende i relation varemærke vurderes forskelligt afhængig af, om varen har
 til medlemsstatens lovgivning om visse andre sociale karakter af tilbehør eller en reservedel, eller om det drejer
 sikringsgrene fortsat er omfattet af den lovpligtige forsik- sig om en vare, der på andet grundlag kan henhøre under
 ring uafhængigt af sin bopæl? ovennævnte bestemmelses anvendelsesområde?
 ---pagebreak--- 19.7.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 171/19
 3. Hvorledes skal man fortolke kravet om, at brugen er Sag anlagt den 5. juni 2003 af Kommissionen for De
 »nødvendig« for at angive anvendelsen af en vare? Kan Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene
 nødvendighedskriteriet være opfyldt, selv om det er
 muligt at angive denne anvendelse uden udtrykkeligt at
 (Sag C-241/03)
 henvise til en tredjemands varemærke, f.eks. ved kun at
 henvise til det tekniske princip for varens funktion?
 Hvilken relevans har herved den omstændighed, at anven- (2003/C 171/28)
 delsesformålet måske er vanskeligere at forstå for forbru-
 gerne, hvis der ikke udtrykkeligt henvises til tredjemands
 varemærke?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 5. juni
 4. Hvilke omstændigheder skal der tages hensyn til ved 2003 anlagt sag mod Kongeriget Nederlandene af Kommissio-
 vurderingen af overholdelsen af redelig markedsførings- nen for De Europæiske Fællesskaber ved G. Zavvos og W. Wils,
 skik? Udgør angivelsen af tredjemands varemærke i som befuldmægtigede.
 forbindelse med markedsføringen af ens egen vare en
 henvisning til den omstændighed, at den markedsfør-
 endes egen vare kvalitetsmæssigt, teknisk og med hensyn Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 til dens andre egenskaber svarer til den vare, som angives
 ved tredjemands varemærke? — Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og
 5. Berører det den lovlige karakter af brugen af en tredje- Rådets direktiv 2000/26/EF af 16. maj 2000 om indbyr-
 mands varemærke, at den erhvervsdrivende, som henviser des tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om an-
 til tredjemandens varemærke, også — foruden en reserve- svarsforsikring for motorkøretøjer og om ændring af
 del eller tilbehør — markedsfører et eget produkt, som Rådets direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (Fjerde mo-
 denne reservedel eller tilbehør er bestemt til at anvendes torkøretøjsforsikringsdirektiv) (1), idet det ikke har vedta-
 med? get de love og administrative bestemmelser, der er
 nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i hvert fald
 ( 1) EFT L 40 af 11.2.1989, s. 1. ikke har underrettet Kommissionen herom.
 — Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens


text:
om-
 kostninger.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 se afsagt den 5. maj 2003 af Juzgado de 1 a Instancia nr. 35,
 Barcelona, i sagen QDQ MEDIA SA mod Alejandro
 Omedas Lecha Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 20. juli
 2002.
 (Sag C-235/03)
 (1 ) EFT 2000 L 181, s. 65.
 (2003/C 171/27)
 Ved kendelse af 5. maj 2003, indgået til Domstolens Justitskon-
 tor den 2. juni 2003, har Juzgado de 1a Instancia nr. 35,
 Barcelona, i sagen QDQ MEDIA SA mod Alejandro Omedas
 Lecha, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: Sag anlagt den 6. juni 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 Er det inden for rammerne af den beskyttelse, der tilkommer
 kreditor i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (Sag C-243/03)
 2000/35/EF af 29. juni 2000 om bekæmpelse af forsinket
 betaling i handelstransaktioner ( 1), muligt at anse udgifter til
 (2003/C 171/29)
 advokat og procesfuldmægtig i forbindelse med en summarisk
 proces til opnåelse af et eksekutionsfundament til brug for
 inddrivelse af gælden, for at være omkostninger ved inddri-
 velsen?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 6. juni
 2003 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen
 ( 1) EFT L 200 af 8.8.2000, s. 35. for De Europæiske Fællesskaber ved E. Traversa, som befuld-
 mægtiget, bistået af avocat N. Coutrelis, og med valgt adresse i
 Luxembourg.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/48
 Sag anlagt den 3. oktober 2008 — Tokita Management Service mod KHIM — Eminent Food (TOMATOBERRY)
 (Sag T-435/08)
 (2008/C 313/86)
 Stævningen er affattet på: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Tokita Management Service Corp. (Saitama, Japan) (ved solicitors P. Brownlow og N. Jenkins samt barrister A. Bryson)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Eminent Food BV (Bussum, Nederlandene)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 18. juli 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1219/2007-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Sagsøgeren
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »TOMATOBERRY« for varer i klasse 31 — ansøgning nr. 3 797 909
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den anden part i sagen for appelkammeret
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 3 344 711 af figurmærket »Tomberry« for varer og tjenesteydelser i klasse 31, 35 og 44
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen i dens helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94 er tilsidesat, idet appelkammeret fejlagtigt vurderede, at de omhandlede varemærker i høj grad ligner hinanden visuelt og begrebsmæssigt. Artikel 8, stk. 1, litra a), og/eller artikel 73 og/eller artikel 74, stk. 1, i Rådets forordning nr. 40/94 er tilsidesat, da appelkammeret fejlagtigt stadfæstede Indsigelsesafdelingens afgørelse om medhold i indsigelsen på grundlag af artikel 8, stk. 1, litra a), i Rådets forordning nr. 40/94


text:
9.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/4
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 19. april 2012 — Galina Meister mod Speech Design Carrier Systems GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesarbeitsgericht — Tyskland)
 (Sag C-415/10) (1)
 (Direktiv 2000/43/EF, 2000/78/EF og 2006/54/EF - ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv - arbejdstager, som godtgør, at han opfylder betingelserne angivet i en stillingsannonce - denne arbejdstagers ret til at få oplyst, om arbejdstageren har ansat en anden ansøger)
 2012/C 165/06
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesarbeitsgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Galina Meister
 Sagsøgt: Speech Design Carrier Systems GmbH
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesarbeitsgericht — fortolkning af artikel 19, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (EUT L 204, s. 23) og artikel 8, stk. 1, i Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (EFT L 180, s. 22), samt artikel 10, stk. 1, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16) — ligebehandling i forbindelse med beskæftigelse og erhverv — bevisbyrde — retten til for en person, der har fået afslag på sin ansøgning om ansættelse i en privat virksomhed, at få alle oplysninger om udvælgelsesproceduren udleveret med henblik på at kunne bevise en eventuel forskelsbehandling
 Konklusion
 Artikel 8, stk. 1, i Rådets direktiv 2000/43/EF af 29. juni 2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse, artikel 10, stk. 1, i Rådets direktiv 2000/78/EF af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv og artikel 19, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv skal fortolkes således, at de ikke giver en arbejdstager, som godtgør, at han opfylder betingelserne i et stillingsopslag, og som har fået afslag på sin ansøgning, krav på oplysninger om, hvorvidt arbejdsgiveren efter afslutningen på ansættelsesproceduren har ansat en anden ansøger.
 Det kan imidlertid ikke udelukkes, at en sagsøgts afslag på at fremlægge nogen form for oplysninger kan udgøre et forhold, der skal tages i betragtning inden for rammerne af fastlæggelsen af de omstændigheder, som giver anledning til at formode, at der foreligger en direkte eller indirekte forskelsbehandling. Det påhviler den forelæggende ret at efterprøve, om dette er tilfældet i hovedsagen under hensyn til alle tvistens omstændigheder.
 (1) EUT C 301 af 6.11.2010.


text:
11.6.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 143/24
 Sag anlagt den 29. marts 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-143/05)
 (2005/C 143/34)
 Processprog: nederlandsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. marts 2005 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved K. Simonsson og W. Wils, som befuldmægtigede.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1)
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/84/EF (1) af 5. november 2002 om ændring af direktiverne om sikkerhed til søs og om forebyggelse af forurening fra skibe, idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 2)
 Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 23. november 2003.
 (1) EFT L 324, s. 53.


text:
27.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 133/4
 DOMSTOLENS DOM
 af 15. december 2016
 i sag E-1/16
 Synnøve Finden AS mod den norske regering ved Landbruks- og matdepartmentet
 (Produkt omfattet af EØS-aftalen — mejeriprodukter — statsstøtte — statsmidler — påvirkning af samhandelen og fordrejning af konkurrencen — etableringsfrihed)
 (2017/C 133/04)
 I sag E-1/16, Synnøve Finden AS mod den norske regering ved Landbruks- og matdepartmentet, hvori Oslo tingrett har anmodet Domstolen om i henhold til artikel 34 i aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol at fortolke aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artiklerne 31 og 61, har Domstolen, sammensat af præsidenten Carl Baudenbacher (refererende dommer) og dommerne Per Christiansen og Páll Hreinsson, afsagt dom den 15. december 2016. Domskonklusionen lyder således:
 1.
 EØS-aftalens artikel 61 skal fortolkes således, at en ordning, der er fastsat i national lovgivning, hvorefter en virksomhed tildeles 0,50 NOK pr. liter for en mængde, der er begrænset til 100 mio. liter med henblik på distribution af visse produkter, hvoraf nogle falder ind under EØS-aftalens anvendelsesområde, udgør en statsstøtteforanstaltning, forudsat at den forelæggende ret henset til sagens faktiske omstændigheder og de retningslinjer, som Domstolen har udstukket, finder, at der er tale om statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler, at støtten kan påvirke samhandelen mellem EØS-staterne, at den giver støttemodtageren en selektiv fordel, og at den fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen. I givet fald vil ordningen være omfattet af underretningspligten i artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 til aftalen mellem EFTA-staterne om en tilsynsmyndighed og en domstol.
 2.
 Såfremt en statsstøtteordning er uløseligt forbundet med visse produkter, der ikke alle ligger uden for EØS-aftalens anvendelsesområde, skal EFTA-Tilsynsmyndigheden underrettes om foranstaltningen som helhed.
 3.
 En national ret vil ikke have anledning til at vurdere en statslig støtteordning i lyset af etableringsfriheden i EØS-aftalens artikel 31, medmindre den kan undergives en retlig vurdering uafhængigt af statsstøtteforanstaltningen.