text:
C 166/14 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 30.5.98
 RETTEN I FéRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS bourg), fùrst ved Alain Levy, Paris, dernñst ved advokat
 den 31. marts 1998 Jean-NoeÈl Louis, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange,
 i sag T-129/96, Preussag Stahl AG mod Kommissionen for mod De Europñiske Fñllesskabers Domstol (befuldmñgti-
 De Europñiske Fñllesskaber (1) get: Timothy Millet og Aloyse May), angående en påstand
 (Statsstùtte til jern- og stålsektoren Ð anmeldelse af en om annullation af Domstolens afgùrelse af 11. juli 1996
 påtñnkt stùtteforanstaltning Ð bortfald af de relevante om at suspendere proceduren for besñttelse af en af de tre
 bestemmelser i EKSF-kodeksen Ð gennemfùrelse af stùtte- stillinger, der blev opslået ledige ved stillingsopslag CJ 91/
 projektet Ð beslutning om stùttens uforenelighed og 95, som stadfñstet ved den udtrykkelige afvisning af
 pålñg om tilbagebetaling Ð berettiget forventning) 10. december 1996 på den af sagsùgeren indgivne klage
 over den fùrste afgùrelse, samt en påstand om destruktion
 (98/C 166/36) af en såkaldt parallel aktsamling og om erstatning på
 1 000 000 BFR for ikke-ùkonomisk skade, har Retten
 (Processprog: tysk) (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P.
 Lindh, og dommerne K. Lenaerts og J. D. Cooke; justitsse-
 I sag T-129/96, Preussag Stahl AG, med hjemsted i Salzgit- kretñr: fuldmñgtig A. Mair, den 2. april 1998 afsagt dom,
 ter (Tyskland), ved advokat Jochim Sedemund, Berlin, og hvis konklusion lyder således:
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May,
 31, Grand-rue, stùttet af Forbundsrepublikken Tyskland
 (befuldmñgtigede: Ernst Röder, Bernd Kloke, Holger Wis- 1) De Europñiske Fñllesskabers Domstol frifindes.
 sel og Oliver Axster) mod Kommissionen for De Europñ-
 iske Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Dimitris Triantafyllou
 og Paul Nemitz), angående en påstand om annullation af
 Kommissionens beslutning 96/544/EKSF af 29. maj 1996 2) Hver part bñrer sine omkostninger.
 om statsstùtte til Walzwerk Ilsenburg GmbH (EFT L 233
 af 14.9.1996, s. 24), har Retten (Tredje Udvidede Afde- (1) EFT C 181 af 14.6.1997.
 ling), sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og dom-
 merne C. P. BrieÈt, K. Lenaerts, A. Potocki og J. D. Cooke;
 justitssekretñr: fuldmñgtig A. Mair, den 31. marts 1998
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber fri-
 findes.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 2) Sagsùgeren betaler sine egne og Kommissionens den 24. marts 1998
 omkostninger.
 i sag T-175/94 (92), International Procurement Services
 SA mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 3) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sine egne
 skaber (1)
 omkostninger.
 (Fastsñttelse af udgifter)
 (1) EFT C 318 af 26.10.1996.
 (98/C 166/38)
 (Processprog: fransk)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 2. april 1998 I sag T-175/94 (92), International Procurement Services
 SA, Bruxelles, ved advokat Peter De Troyer, Audenarde,
 i sag T-86/97, ReÂa Apostolidis mod De Europñiske Fñl-
 og advokat Lydie Lorang, Luxembourg, og med valgt
 lesskabers Domstol (1)
 adresse i Luxembourg hos sidstnñvnte, 6, rue Heine, mod
 (Tjenestemñnd Ð suspension af forfremmelsesproceduren Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 Ð disciplinñrsag) mñgtiget: Etienne Lasnet), angående en begñring om fast-


text:
sñttelse af udgifter, indgivet efter Rettens dom af 11. juli
 (98/C 166/37)
 1996 i sag T-175/94, International Procurement Services
 mod Kommissionen, Sml. II, s. 729, har Retten (Femte
 (Processprog: fransk) Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og
 dommerne R. García-Valdecasas og M. Jaeger; justitsse-
 I sag T-86/97, ReÂa Apostolidis, tjenestemand ved De Euro- kretñr: H. Jung, den 24. marts 1998 afsagt kendelse, hvis
 pñiske Fñllesskabers Domstol, bosat i Bereldange (Luxem- konklusion lyder således:
 ---pagebreak--- 30.5.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 166/15
 De udgifter, som International Procurement Services SA Ifùlge sagsùgeren har Fñllesskabet, fordi dets aktioner
 skal erstatte Kommissionen, fastsñttes til i alt 50 000 FF. klart har vñret inadñkvate og utilstrñkkelige, tilsidesat de
 almindelige principper om ligebehandling, beskyttelse af
 den berettigede forventning, retssikkerhed, proportionalitet
 (1) EFT C 174 af 25.6.1994.
 og om forbud mod forskelsbehandling.
 Ifùlge sagsùgeren er det udtryk for en fuldstñndig misken-
 delse af situationen i Portugal kun at ville trñffe visse for-
 anstaltninger, som fuldt ud er i uoverensstemmelse med
 Sag anlagt den 15. december 1997 af Hermínia Fernanda denne situation. Ved ikke at tage hensyn til de sñrlige for-
 dos Santos Morais Antas mod Rådet for Den Europñiske hold for portugisiske speditùrer har Fñllesskabet handlet
 Union og Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber således, at de skader, som de har lidt, ikke er blevet afhjul-
 pet på samme måde som i landene i Nordeuropa, gennem
 (Sag T-316/97)
 en mere fleksibel ordning. Når henses til vilkårene for
 (98/C 166/39) udùvelsen af deres virksomhed som speditùrer, der klart
 adskiller sig fra vilkårene for portugisiske speditùrer, har
 speditùrerne i Nordeuropa haft en fuld adgang til visse af
 (Processprog: portugisisk) de gennemfùrte aktioner og har således opnået en konkur-
 rencefordel på markedet gennem de fñllesskabsmidler,
 som de har kunnet gùre brug af.
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 15. december 1997 anlagt sag mod Rådet for Den
 Europñiske Union og Kommissionen for De Europñiske
 Desuden har Fñllesskabet ved at krñve, at sagsùgeren
 Fñllesskaber af Hermínia Fernanda dos Santos Morais
 skulle opretholde sin faglige organisation med henblik på
 Antas, Vila Nova de Gaia, ved advokaterne Cristina Fer-
 at udùve sine funktioner indtil den 31. december 1992,
 reira, Francisco Espregueira Mendes, Teresa Fonseca og
 ikke gjort det muligt for sagsùgeren at nedlñgge eller
 Rui GuimaraÄes Lopes, Porto.
 omlñgge denne organisation rettidigt under hensyn til
 situationen på enhedsmarkedet; Fñllesskabet har desuden
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande: »underbygget« visse forhåbninger hos sagsùgeren om, at
 denne lidet glorvñrdige indsats ville blive »belùnnet«.
 Ð Det fastslås, at Rådet og Kommissionen er solidarisk
 ansvarlige i henhold til EF-traktatens artikel 215 og Sagsùgeren har afsluttende anfùrt, at selv om det er ube-
 178 for den skade, som sagsùgeren har lidt, fordi der strideligt, at fñllesakten konkretiserer en hùjere fñlles-
 ikke er blevet anvendt de nùdvendige overgangs- og til- skabsinteresse, kan dette ikke begrunde, at man pålñgger
 pasningsforanstaltninger i den sektor, som sagsùgeren de autoriserede speditùrer, herunder sagsùgeren, skader,
 tilhùrer; som ubestrideligt er usñdvanlige og sñrlige, uden at fore-
 skrive overgangs- og tilpasningsforanstaltninger, som

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
måtte
 anses for tilstrñkkelige.
 Ð Rådet og Kommissionen tilpligtes in solidum at betale
 3 126 768 PTE i erstatning for den ovennñvnte skade,
 med rente 10 % efter loven fra sagens anlñg til beta-
 ling sker;
 Ð Rådet og Kommissionen tilpligtes at afholde sagens
 omkostninger. Sag anlagt den 15. december 1997 af David Manuel de
 Abreu m.fl. mod Rådet for Den Europñiske Union og
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (Sag T-317/97 Ð T-508/97)
 (98/C 166/40)
 Sagsùgeren var fra den 31. december 1992 ansat som spe-
 ditùr i toldregionen Porto. Hun hñvder at have lidt et
 usñdvanligt, sñrligt og direkte tab som fùlge af den grad-
 vise gennemfùrelse af det indre marked i henhold til den (Processprog: portugisisk)
 europñiske fñlles akt. Hun har herved anfùrt, at med hen-
 blik på nñrvñrende sùgsmål skyldes skaden ikke fñllesak-
 ten som sådan, men den omstñndighed, at fñllesskabsin- Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 stitutionerne ikke har opfyldt deres handleforpligtelse i der den 15. december 1997 anlagt sag mod Rådet for Den
 henhold til den europñiske fñlles akt, navnlig til at trñffe Europñiske Union og Kommissionen for De Europñiske
 passende udlignings- og overgangsforanstaltninger med Fñllesskaber af David Manuel de Abreu m.fl., Portugal,
 henblik på at tilpasse de autoriserede speditùrers erhverv ved advokaterne Cristina Ferreira, Francisco Espregueira
 til den nye fñllesskabsrealitet. Mendes, Teresa Fonseca og Rui GuimaraÄes Lopes, Porto.


text:
12.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/16
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch (Nederlandene) den 10. februar 2014 — X mod Directeur van het onderdeel Belastingregio og Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst
 (Sag C-72/14)
 2014/C 142/21
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: X
 Sagsøgt: Directeur van het onderdeel Belastingregio og Belastingdienst/X van de rijksbelastingdienst
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 I FTS-dommen (1) har Domstolen fastslået, at en E101-attest, der er udstedt af det kompetente organ i en medlemsstat, er bindende for de sociale sikringsorganer i andre medlemsstater, også selv om denne attest indholdsmæssigt er forkert. Gælder denne afgørelse også for tilfælde som det foreliggende, hvori henvisningsreglerne i forordning nr. 1408/71 (2) ikke finder anvendelse?
 2)
 Har det for besvarelsen af dette spørgsmål nogen betydning, at det kompetente organ ikke havde til hensigt at udstede en E101-attest, men af forvaltningsmæssige grunde bevidst og velovervejet anvendte dokumenter, der efter form og indhold fremtrådte som E101-attester, mens den skattepligtige gik ud fra og fornuftigvis måtte gå ud fra at have modtaget en sådan attest?
 (1) Dom af 10.2.2000, FTS (sag C-202/97, Sml. I, s. 883).
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT L 149, s. 2).


text:
4.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD) (Portugal) den 15. januar 2016 — Euro Tyre BC mod Autoridade Tributária e Aduaneira
 (Sag C-21/16)
 (2016/C 118/13)
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa — CAAD)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Euro Tyre BC
 Sagsøgt: Autoridade Tributária e Aduaneira
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 131 og 138, stk. 1, i direktiv 2006/112 (1) fortolkes således, at de for så vidt angår levering af varer inden for Fællesskabet er til hinder for, at en afgiftsmyndighed i en medlemsstat nægter at indrømme momsfritagelse for overdrageren af en vare, der har hjemsted i denne medlemsstat, med den begrundelse, at erhververen, der har hjemsted i en anden medlemsstat, hverken er registreret i VIES (2) eller er underlagt en afgiftsordning i denne medlemsstat for erhvervelser af varer inden for Fællesskabet, selv når erhververen på tidspunktet for overdragelsen er i besiddelse af et gyldigt momsregistreringsnummer i denne anden medlemsstat, som vedkommende anvendte på fakturaerne for transaktionerne, når de materielle, kumulative betingelser for en levering af varer inden for Fællesskabet er opfyldt, dvs. når retten til som ejer at råde over varen er blevet overført til erhververen, og når leverandøren godtgør, at varen er blevet forsendt eller transporteret til en anden medlemsstat, og at varen som følge af denne forsendelse eller transport fysisk har forladt afgangsmedlemsstatens område og skal modtages af en afgiftspligtig erhverver eller en juridisk person, der handler i denne egenskab i en anden medlemsstat end den, hvorfra varerne afsendes?
 2)
 Er proportionalitetsprincippet til hinder for, at artikel 138, stk. 1, i direktiv 2006/112 fortolkes således, at der skal nægtes fritagelse i tilfælde, hvor en overdrager, der har hjemsted i en medlemsstat, har kendskab til, at erhververen, der har hjemsted i en anden medlemsstat, på trods af at vedkommende har et gyldigt momsregistreringsnummer i denne anden medlemsstat, hverken er registreret i VIES eller underlagt en afgiftsordning i denne medlemsstat for erhvervelser af varer inden for Fællesskabet, men har en forventning om, at ville blive registreret som forhandler inden for Fællesskabet med tilbagevirkende kraft?
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).
 (2) Value Added tax-Information Exchange System.


text:
22.1.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 19/22
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 10. november 2004
 i sag T-396/02, August Storck KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (EF-varemærker - tredimensionalt varemærke - et bolsjes form - absolut registreringshindring - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 - fornødent særpræg opnået ved brug - artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2005/C 19/47)
 Processprog: tysk
 I sag T-396/02, August Storck KG, Berlin (Tyskland), ved Rechtsanwälte H. Wrage-Molkenthin, T. Reher, A. Heise og I. Rohr, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: B. Müller og G. Schneider), angående en påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet den 14. oktober 2002 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 187/2001-4), hvorved registrering af et tredimensionalt varemærke i form af et lysebrunt bolsje blev afslået, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiili og M. Vilaras; justitssekretær: assisterende justitssekretær B. Pastor, den 10. november 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 55 af 8.3.2003.


text:
24.1.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 26/5
 RETTEN I FéRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 27. november 1997 den 9. december 1997
 i sag T-290/94, Kaysersberg SA mod Kommissionen for i de forenede sager T-195/94 og T-202/94, Friedhelm
 De Europñiske Fñllesskaber (1) Quiller og Johann Heusmann mod Rådet for Den Europñ-
 iske Union og Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 (Konkurrence Ð forordning (EéF) nr. 4064/89 Ð beslut- skaber (1)
 ning hvorved en fusion erklñres forenelig med fñllesmar-
 kedet Ð forpligtelser Ð hygiejneartikler til kvinder Ð (Erstatningssùgsmål Ð erstatning uden for kontrakt Ð
 annullationssùgsmål Ð formaliteten Ð tilsidesñttelse af mñlk Ð tillñgsafgift Ð referencemñngde Ð forordning
 vñsentlige formforskrifter Ð hùring af udenforstående (EéF) nr. 2055/93 Ð skadeslùsholdelse af producenter Ð
 virksomheder Ð dominerende stilling) forñldelse)
 (98/C 26/09) (98/C 26/10)
 (Processprog: fransk) (Processprog: tysk)
 I sag T-290/94, Kaysersberg SA, Kaysersberg (Frankrig),
 I de forenede sager T-195/94, Friedhelm Quiller, Lienen
 ved advokaterne Dominique Voillemot og Jacques-Philippe
 (Tyskland), og T-202/94, Johann Heusmann, Loxstedt
 Gunther, Paris, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 (Tyskland), ved advokaterne Bernd Meisterernst, Mechtild
 advokat Jacques Loesch, 11, rue Goethe, mod Kommissio-
 Düsing, Dietrich Manstetten, Frank Schulze og Winfried
 nen for De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede:
 Haneklaus, Münster, og med valgt adresse i Luxembourg
 fùrst ved Francisco GonzaÂlez Díaz og GeÂraud de Bergues
 hos advokaterne Lambert Dupong og Guy Konsbrück,
 og derefter Giuliano Marenco og Guy Charrier) stùttet af
 14 A, rue des Bains, mod Rådet for Den Europñiske
 Procter & Gamble GmbH, Schwalbach (Tyskland), ved
 Union (befuldmñgtigede: Arthur Brautigam, Hans-Jürgen
 advokaterne Mario Siragusa, Rom, og Guiseppe Scasselati-
 Rabe og Georg M. Berrisch) og Kommissionen for De
 Sforzolini, Bologna, og Barrister Nicholas Levy, og med
 Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Dierk Booû,
 valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Elvinger &
 Hans-Jürgen Rabe og Georg M. Berrisch), hvori der er
 Hoss, 2, place Winston Churchill, angående en påstand
 nedlagt påstand om, at der i medfùr af EF-traktatens
 om annullation af Kommissionens beslutning 94/893/
 artikel 178 og artikel 215, stk. 2, tilkendes sagsùgerne
 EF (2) af 21. juni 1994 vedrùrende en procedure i henhold
 erstatning for den skade, de anfùrer at have lidt ved at
 til Rådets forordning (EéF) nr. 4064/89, hvorved en
 vñre blevet forhindret i at afsñtte mñlk som fùlge af
 fusion erklñres forenelig med fñllesmarkedet og aftalen
 Rådets forordning (EéF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om
 om Det Europñiske ékonomiske Samarbejdsområde (IV/
 almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i for-
 M.430 Ð Procter & Gamble/VP Schickedanz (II)), har
 ordning (EéF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mñlk og
 Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afde-
 mejeriprodukter (EFT L 90 af 1.4.1984, s. 13), som sup-
 lingsformanden, C. W. Bellamy, og dommerne C. P. BrieÈt,
 pleret ved Kommissionens forordning (EéF) nr. 1371/84
 A. Kalogeropoulos, A. Potocki og M. Jaeger; justitssekre-
 af 16. maj 1984 (EFT L 132 af 18.5.1984, s. 11), og der-
 tñr: fuldmñgtig J. Palacio GonzaÂlez, den 27. november
 nñst ñndret ved Rådets forordning (EéF) nr.


text:
764/89 af
 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 20. marts 1989 (EFT L 84 af 29.3.1989, s. 2), har Retten
 (Fùrste Udvidede Afdeling), sammensat af prñsidenten A.
 Saggio, og dommerne C. P. BrieÈt, A. Kalogeropoulos, V.
 Tiili og R. M. Moura Ramos; justitssekretñr: fuldmñgtig
 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 A. Mair, den 9. december 1997 afsagt dom, hvis konklu-
 des.
 sion lyder således:
 2) Sagsùgeren betaler sagens omkostninger, herunder
 intervenientens. 1) Rådet for Den Europñiske Union og Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber tilpligtes at erstatte
 det tab, sagsùgerne har lidt dels ved anvendelsen af
 (1) EFT C 316 af 12.11.1994. Rådets forordning (EéF) nr. 857/84 af 31. marts 1984
 (2) EFT L 354 af 31.12.1994, s. 32. om almindelige regler for anvendelsen af den i
 artikel 5c i forordning (EéF) nr. 804/68 omhandlede
 afgift på mñlk og mejeriprodukter, som suppleret ved
 Kommissionens forordning (EéF) nr. 1371/84 af
 16. maj 1984 om gennemfùrelsesbestemmelserne for


text:
20150731016616682015/C 270/222742015CJC27020150817DA01DAINFO_JUDICIAL20150608171822Sag C-274/15: Sag anlagt den 8. juni 2015 — Europa-Kommissionen mod Storhertugdømmet Luxembourg
 ---documentbreak--- C2702015DA1720120150608DA0022172182Sag anlagt den 8. juni 2015 — Europa-Kommissionen mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-274/15)2015/C 270/22Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved F. Dintilhac og C. Soulay, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i medfør af momsdirektivet (
 1
 ), navnlig direktivets artikel 2, stk. 1, litra c), og artikel 132, stk. 1, litra f), artikel 1, stk. 2, andet afsnit, artikel 168, litra a), og artikel 178, litra a), samt artikel 14, stk. 2, litra c), og artikel 28, ved at indføre en momsordning vedrørende selvstændige grupper af personer, således som denne ordning er defineret ved artikel 44, stk. 1, litra y), i loi du 12 février 1979 concernant la TVA (momslov af 12.2.1979), ved artikel 1-4 i règlement grand-ducal du 21 janvier 2004, relatif à l'exonération de la TVA des prestations de services fournies à leurs membres par des groupements autonomes de personnes (storhertugelig forordning af 21.1.2004 om momsfritagelse for de tjenesteydelser, som selvstændige grupper af personer leverer til deres medlemmer), ved det administrative cirkulære nr. 707 af 29. januar 2004, for så vidt som cirkulæret indeholder forklaringer til den storhertugelige forordnings artikel 1-4, og ved den note af 18. december 2008, der blev udfærdiget af den fungerende arbejdsgruppe under Comité d'Observation des Marchés (komité til overvågning af markedet) (Cobma) efter aftale med Administration de l'Enregistrement et des Domaines (luxembourgsk skatte- og afgiftsmyndighed).
 —
 Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det fremgår af momsdirektivets artikel 132, stk. 1, litra f), at medlemsstaterne momsfritager »levering af ydelser præsteret af selvstændige grupper af personer, der udøver en virksomhed, som er fritaget for afgift, eller for hvilken de ikke er afgiftspligtige, med henblik på at yde deres medlemmer de for udøvelsen af denne virksomhed direkte nødvendige tjenester, såfremt disse grupper kun afkræver deres medlemmer en godtgørelse, som nøjagtigt svarer til deres andel af de fælles udgifter, under forudsætning af at denne fritagelse ikke vil kunne skabe konkurrenceforvridning«.
 Kommissionen er imidlertid af den opfattelse, at den i Luxembourg gældende lovgivning ikke indskrænker momsfritagelsen til kun at gælde de af den selvstændige gruppe af personer leverede ydelser, der er direkte nødvendige for de ikke-afgiftspligtige eller momsfritagne aktiviteter, som udføres af gruppens medlemmer.
 Kommissionen finder desuden, at de medlemmer af en selvstændig gruppe af personer, der udfører afgiftspligtige aktiviteter for en del af deres omsætning, i medfør af luxembourgsk ret kan fradrage den moms, som den selvstændige gruppe af personer er blevet faktureret for sine køb af varer og tjenesteydelser fra tredjemand, i den moms, som medlemmerne selv skylder, selv om det i henhold til momsdirektivets artikel 168 forholder sig således, at retten til at fradrage indgående moms udelukkende indrømmes de afgiftspligtige personer, der erhverver de momspålagte varer og ydelser, og som anvender dem for at dække et umiddelbart behov i forbindelse med deres afgiftspligtige transaktioner.
 Endelig har Kommissionen gjort gældende, at momsdirektivets


text:
artikel 14, stk. 2, litra c), og artikel 28 er til hinder for den nationale lovgivning, for så vidt som denne fastsætter, at i det tilfælde, hvor et medlem af en selvstændig gruppe af personer erhverver varer og ydelser fra tredjemand i eget navn, men for gruppens regning, er den transaktion, der for dette medlem består i at henføre de således påførte udgifter til gruppen, udelukket fra momsområdet.
 (
 1
 ) – Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
20.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 327/11
 Appel iværksat den 22. september 2008 af Lafarge SA til prøvelse af dom afsagt den 8. juli 2008 af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-54/03, Lafarge SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-413/08 P)
 (2008/C 327/19)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Lafarge SA (ved avocats A. Winckler, F. Brunet, E. Paroche og H. Kanellopoulos)
 De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og Rådet for Den Europæiske Union
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 8. juli 2008 i sag T-54/03 ophæves, og følgelig — idet appellantens påstande i første instans tages til følge — annulleres i henhold til artikel 229 i EF-traktaten, artikel 61 i statutten for Domstolen og artikel 17 i Rådets forordning nr. 17/62 (1), nu artikel 31 i Rådets forordning nr. 1/2003 (2), Europa-Kommissionens beslutning 2005/471/EF af 27. november 2002 (3), for så vidt som den pålægger appellanten en bøde.
 —
 subsidiært annulleres dommen afsagt af Retten den 8. juli 2008 i sag T-54/03 delvis, og følgelig — idet appellantens påstande i første instans tages til følge — nedsættes den bøde, som blev pålagt af Kommissionen i beslutning 2005/471/EF af 27. november 2002.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har gjort seks anbringender gældende til støtte for sin appel:
 Med det første anbringende har det appellerende selskab principalt anført, at Retten har gengivet de faktiske omstændigheder, som den skulle vurdere, fejlagtigt, for så vidt som den fastslog, at Kommissionen med rette kunne lægge en hævdet overordnet ulovlig udveksling af oplysninger, som førte til en begrænsning af konkurrencen og en stabilisering af markedet for gipsplader, til grund for at fastslå, at de omhandlede overtrædelser forelå.
 Med det andet anbringende har appellanten henvist til en tilsidesættelse af reglerne om bevisbyrde, princippet om uskyldsformodningen og det heraf afledte »in dubio pro reo«-princip, for så vidt som Retten fastslog, at Kommissionen havde godtgjort, at appellanten havde deltaget i en samlet, kompleks og vedvarende overtrædelse, selv om der ikke forelå beviser, der kunne godtgøre tilstedeværelsen og varigheden af en sådan overtrædelse.
 Med det tredje anbringende har appellanten gjort gældende, at Retten har tilsidesat begrundelsesforpligtelsen og ligebehandlingsprincippet, idet den tog Kommissionens synspunkt, hvorefter en række beviser blev fundet tilstrækkelige til at godtgøre, at der forelå en overtrædelse for appellanten, til følge, selv om disse beviser var blevet fundet utilstrækkelige til at godtgøre, at den samme overtrædelse forelå for et konkurrerende selskab.
 Med det fjerde anbringende har appellanten anført, at Retten har tilsidesat proportionalitetsprincippet og ligebehandlingsprincippet, for så vidt som den ikke ændrede udgangsbeløbet for den pålagte bøde, som Kommissionen havde fastsat uden at tage hensyn til Lafarges omsætning og markedsandele i forhold til konkurrenternes.
 Med det femte anbringende har appellanten foreholdt Retten, at den har begået flere retlige fejl og tilsidesat sin begrundelsesforpligtelse, for så vidt som den har fastslået, at Kommissionen med rette kunne forhøje den bøde,


text:
som appellanten blev pålagt, på grund af recidiv, selv om der hverken fandtes retlig hjemmel eller retskraftig dom til grund for en sådan forhøjelse. Herved har Retten tilsidesat såvel det almindelige strafferetlige legalitetsprincip som retssikkerhedsprincippet og princippet om god retspleje.
 Med det sjette anbringende har appellanten endelig gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl ved at fastslå, at Kommissionen med rette kunne forhøje udgangsbeløbet for bøden med henvisning til den afskrækkende virkning, selv om den burde have taget hensyn til bødens endelige størrelse ved vurderingen af, om den skulle forhøjes eller ej af hensyn til den afskrækkende virkning.
 (1) Rådets forordning nr. 17/62 af 7.2.1962, F/første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikler 85 og 86 (EFT 13, s. 204).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).
 (3) Kommissionens beslutning af 27.11.2002 i sag COMP/E-1/37.152, Gipsplader (EUT 2005 L 166, s. 8).


text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/41
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 9. juni 2004
 i sag T-96/03, Manel Camós Grau mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF)'s efterforskning af ledelsen og finansieringen af Instituttet for Forbindelser mellem Europa-Latinamerika - eventuel interessekonflikt hos en efterforsker - afgørelse om at fjerne efterforskeren fra efterforskningen - annullationssøgsmål - forberedende retsakter - afvisning)
 (2004/C 228/94)
 Processprog: fransk
 I sag T-96/03, Manel Camós Grau, tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Bruxelles (Belgien), ved avocat M.-A. Lucas, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: først H. van Lier, dernæst J.-F. Pasquier og C. Ladenburger, og med valgt adresse i Luxembourg), angående dels en påstand om annullation af den af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svindel (OLAF) trufne afgørelse af 17. maj 2002 om at fjerne en af efterforskerne fra efterforskningen af Instituttet for Forbindelser mellem Europa-Latinamerika for at undgå enhver antydning af interessekonflikt uden at tilbagetrække de af denne efterforsker udfærdigede retsakter, samt af den stiltiende afvisning af sagsøgerens klage af 29. juli 2002 over denne afgørelse, dels en påstand om erstatning for den ikke-økonomisk skade og de forringede karrieremuligheder, som sagsøgeren angiveligt er påført som følge af disse afgørelser, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiili og M. Vilaras; justitssekretær: H. Jung, den 9. juni 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Hver part betaler sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 112 af 10.5.2003.


text:
9.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 371/33
 Sag anlagt den 1. september 2015 — Almaz-Antey mod Rådet
 (Sag T-515/15)
 (2015/C 371/34)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: OAO Concern PVO Almaz-Antey (Moskva, Rusland) (ved advokaterne C. Stumpf og A. Haak)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets afgørelse (FUSP) 2015/971 af 22. juni 2015 om ændring af afgørelse 2014/512/FUSP om restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine (EUT L 157, s. 50), annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at Rådets afgørelse tilsidesætter proportionalitetsprincippet.
 2.
 Andet anbringende om, at Rådet uden begrundelse og uforholdsmæssigt har tilsidesat sagsøgerens grundlæggende rettigheder, navnlig retten til et forsvar og retten til effektiv domstolsbeskyttelse.
 3.
 Tredje anbringende om, at Rådet ikke har givet en behørig eller tilstrækkelig begrundelse for at opføre sagsøgeren på listen over personer, enheder og organer, der er omfattet af de restriktive foranstaltninger på baggrund af Ruslands handlinger, der destabiliserer situationen i Ukraine.
 4.
 Fjerde anbringende om, at Rådet ikke har ført bevis for, at sagsøgeren er involveret i destabiliseringen af Ukraine eller har nogen indflydelse hvad angår den vellykkede gennemførelse af Minskaftalerne.
 5.
 Femte anbringende om, at Rådet har begået en åbenbar fejl ved at anse nogen af kriterierne for opførelse på listen i den anfægtede afgørelse for at være opfyldt for så vidt angår sagsøgeren.
 6.
 Sjette anbringende om, at Rådets forordning (EU) nr. 833/2014 som følge af annullationen af Rådets afgørelse (FUSP) 2015/971 mangler tilstrækkeligt retsgrundlag, hvilket betyder, at opførelsen af sagsøgeren på listen i Rådets forordning (EU) nr. 833/2014 i medfør af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 826/2014 ikke længere vil have nogen virkning.


text:
17.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 231/46
 Sag anlagt den 18. maj 2017 — Sata mod EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (4000)
 (Sag T-303/17)
 (2017/C 231/58)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Tyskland) (ved advokat M.-C. Simon)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kina)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Sata GmbH & Co. KG
 Det omtvistede varemærke: Tegnet »4000« — EU-varemærkeregistrering nr.12 333 548
 Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 8. marts 2017 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 654/2016-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 For så vidt som den anden part i sagen for appelkammeret intervenerer i sagen, tilpligtes denne at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om god forvaltningsskik.


text:
18.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 136/34
 Rettens dom af 23. februar 2016 — Pirelli Tyre mod KHIM (dækmønstre m.m.)
 (Forenede sager T-279/15 — T-282/15) (1)
 ((EF-design - EF-design, der gengiver dækmønstre og pneumatiske dæk til køretøjer - ingen begæring om fornyelse og slettelse af designet ved registreringens udløb - begæring om restitutio in integrum og om fornyelse af designregistreringen))
 (2016/C 136/48)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Pirelli Tyre SpA (Milano, Italien) (ved advokaterne D. Caneva og G. Fucci)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved P. Bullock, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Fire søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelser truffet den 8. januar 2015 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sagerne R 1285/2014-3 og R 1286/2014-3) og den 11. februar 2015 (sagerne R 1287/2014-3 og R 1288/2014-3) vedrørende begæringer om restitution in integrum.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Pirelli Tyre SpA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 270 af 17.8.2015.


text:
3.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/8
 Appel iværksat den 27. december 2011 af GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 12. oktober 2011 i sag T-149/11, GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-682/11 P)
 2012/C 65/16
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: GS Gesellschaft für Umwelt- und Energie-Serviceleistungen mbH (ved Rechtsanwalt J. Schmidt)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 1)
 Kendelse afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 12. oktober 2011 i sag T-149/11 ophæves, og der gives medhold i de påstande, der er nedlagt i første instans.
 2)
 Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har anfægtet Rettens kendelse, der afviste søgsmålet med den begrundelse, at appellanten ikke var umiddelbart berørt.
 Appellanten har gjort gældende, at selskabet er umiddelbart berørt af den anfægtede forordning (1). Dette fremgår af den omstændighed, at det var klart allerede ved vedtagelsen af forordningen og før dens ikrafttrædelse, at de berørte medlemsstater faktisk kun kunne udøve det skøn, som de blev tildelt ved forordningen, i en retning. Muligheden for, at de berørte medlemsstater, eller deres organer, kunne træffe en anderledes beslutning, var dermed ren teoretisk.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1210/2010 af 15.12.2010 om autentificering af euromønter og håndtering af euromønter, der er uegnede til at være i omløb, EUT L 339, s. 1.


text:
3.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 364/38
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 19. juli 2016 — Stips mod Kommissionen
 (Sag F-131/15) (1)
 ((Personalesag - midlertidigt ansat aflønnet over forsknings- og investeringsbevillingerne - artikel 2, litra d), i ansættelsesvilkårene - tidsubegrænset kontrakt - omklassificering til en højere lønklasse - omklassificeringen i 2013 - afslutning af bedømmelsesåret efter den 1. januar 2014 - ikrafttrædelse af forordning nr. 1023/2013 - de nærmere betingelser for adgang til lønklasse AD 13 - analog anvendelse af vedtægtens artikel 45, stk. 1, og af bilag I, afsnit A, punkt 1, til vedtægten - afvisning af at omklassificere en midlertidig ansat i lønklasse AD 12 - egnet til omklassificering - retssikkerhedsprincippet og princippet om forbud mod tilbagevirkende kraft - retten til en god forvaltning))
 (2016/C 364/46)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Adolf Stips (Besozzo, Italien) (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Berscheid og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om ikke at omklassificere sagsøgeren til lønklasse AD 13 i forbindelse med omklassificeringen i 2013
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen af 21. januar 2015, hvorved Europa-Kommissionen ikke omplacerede Adolf Stips til lønklasse AD 13 i forbindelse med omklassificeringen i 2013, annulleres.
 2)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de af Adolf Stips afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 414 af 14.12.2015, s. 45.


text:
26.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 159/2
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 1. april 2014 — Felixstowe Dock and Railway Company Ltd m.fl mod The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland)
 (Sag C-80/12) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - etableringsfrihed - selskabsskat - skattelempelse - koncerner og konsortier - national lovgivning, der tillader overførsel af tab fra et konsortiumselskab til et selskab i en koncern, der er forbundet via et »forbundet selskab«, der både er medlem af koncernen og af konsortiet - hjemstedskrav for »det forbundne selskab« - forskelsbehandling på grundlag af selskabets hjemsted - koncernens øverste moderselskab, der er hjemmehørende i et tredjeland og ejer de selskaber, der søger at udveksle tab via selskaber, der er hjemmehørende i tredjelande))
 2014/C 159/02
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Felixstowe Dock and Railway Company Ltd, Savers Health and Beauty Ltd, Walton Container Terminal Ltd, AS Watson card Services (UK) Ltd, Hutchison Whampoa (Europe) Ltd, Kruidvat UK Ltd og Superdrug Stores plc
 Sagsøgt: The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — First-tier Tribunal (Tax Chamber) — fortolkning af artikel 49 TEUF og 54 TEUF — etableringsfrihed — skattelovgivning — selskabsskat — skattelempelse — national lovgivning, som tillader overførsel af tab realiseret af et selskab med hjemsted i Det Forenede Kongerige, som ejes af et konsortium, til et andet selskab, som har hjemsted i den samme stat og som tilhører en koncern, forudsat at der er en forbindelse mellem disse to selskaber i form af et forbundet selskab, som både tilhører koncernen og konsortiet — krav om, at det forbundne selskab har hjemsted i Det Forenede Kongerige eller driver virksomhed i Det Forenede Kongerige via et fast driftssted
 Konklusion
 Artikel 49 TEUF og 54 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som giver mulighed for, at et hjemmehørende selskab, der tilhører en koncern, kan opnå overførsel af tab, der er lidt af et andet hjemmehørende selskab, der tilhører et konsortium, når et »forbundet selskab«, der både tilhører denne koncern og dette konsortium, også er hjemmehørende i nævnte medlemsstat, uanset hjemstedet for de selskaber, der selv eller via mellemliggende selskaber ejer kapitalen i det forbundne selskab og i andre selskaber, der er berørt af tabsoverførslen, når lovgivningen udelukker en sådan mulighed, hvis det forbundne selskab er hjemmehørende i en anden medlemsstat.
 (1) EUT C 184 af 23.6.2012.


text:
9.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 37/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 11. december 2007 — Commune de Sausheim mod Pierre Azelvandre
 (Sag C-552/07)
 (2008/C 37/29)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d'État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Commune de Sausheim
 Sagsøgt: Pierre Azelvandre
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Omfatter »stedet, hvor udsætning af genetisk modificerede organismer skal udføres«, som ikke kan anses for at være en fortrolig oplysning, jf. artikel 19 i Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (1), matrikelparcellen eller et større geografisk område svarende til enten den kommune, på hvis område udsætningen udføres, eller et langt større område (kanton eller departement)?
 2)
 Såfremt stedet, hvor udsætning skal udføres, svarer til matrikelparcellen, kan et forbehold, der følger af hensynet til beskyttelsen af den offentlige orden eller andre oplysninger, som er beskyttet ved lov, da være til hinder for udlevering af matrikeloplysninger vedrørende dette sted, i henhold til artikel 95 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, nu Det Europæiske Fællesskab, direktiv 2003/4/EF (2) af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger eller et almindeligt fællesskabsretligt princip?
 (1) EFT L 117, s. 15.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28.1.2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41, s. 26).


text:
27.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 215/15
 Sag anlagt den 22. maj 2013 — Nutrexpa mod KHIM — Kraft Foods Italia Intellectual Property (Cuétara MARĺA ORO)
 (Sag T-271/13)
 2013/C 215/20
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: Nutrexpa, SL (Barcelona, Spanien) (ved advokaterne J. Grau Mora, M. Ferrándiz Avendaño og Y. Sastre Canet)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl (Milano, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 18. marts 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1285/2012-1), hvorved der blev givet afslag på EF-varemærkeansøgning nr. 9 056 045 (figurmærke) »Cuétara MARÍA ORO« til identificering af »konserverede og tørrede frugter: konserverede, tørrede og kogte grønsager« (klasse 29) samt »mel og næringsmidler af korn, brød, konditori- og konfekturevarer, råis, biskuitter« (klasse 30), annulleres, hvorfor figurmærket følgelig skal registreres af Harmoniseringskontoret.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Nutrexpa, SL
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket indeholdende ordbestanddelene »Cuétara MARÍA ORO« for varer i klasse 5, 29 og 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 056 045
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Kraft Foods Italia Intellectual Property Srl
 Det påberåbte varemærke eller tegn: De nationale figurmærker og EF-figurmærket indeholdende ordbestanddelen »ORO« for varer i klasse 29 og 30
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
C 17/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.1.2002
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Europæiske Fællesskaber af UCAR International Inc. ved K.P.E.
 Lasok, QC, advokatfirmaet Monckton Chambers, London (Det
 Forenede Kongerige), og B. Hartnett, advokatfirmaet Squire
 Saunders Dempsey LLP, Bruxelles (Belgien).
 Søgsmålet vedrører Kommissionens beslutning K(2001)1986
 af 18. juli 2001, hvori Kommissionen fandt, at sagsøgeren, et
 japansk firma, sammen med syv andre virksomheder havde
 tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1,
 ved at deltage i et kompliceret system af aftaler og samordnet
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 praksis i sektoren for grafitelektroder. Den pålagde sagsøgeren
 en bøde på 17,4 mio. EUR. I parallelle sager i USA blev et
 datterselskab af sagsøgeren pålagt en bøde.
 — Artikel 3 i Kommissionens beslutning af 18. juli 2001 i
 sag COMP/E-1/36.490 — grafitelektroder, annulleres, for
 så vidt den pålægger UCAR en bøde; subsidiært: Bøden
 Sagsøgeren har bestridt beregningen af bøden og har gjort nedsættes.
 gældende, at bøden er uberettiget, diskriminerende og ufor-
 holdsmæssig. Sagsøgeren har anført, at Kommissionen har
 tilsidesat forbuddet mod forskelsbehandling og proportionali-
 tetsprincippet ved udelukkende for sagsøgeren at anvende en — Artikel 4 i Kommissionens beslutning af 18. juli 2001 i
 »afskrækkelsesfaktor« på 250 %, således at den deraf følgende sag COMP/E-1/36.490 — grafitelektroder, annulleres, for
 forhøjelse faktisk eliminerede nedsættelsen efter billighed. En så vidt den gælder UCAR; subsidiært: Betalingsbetingelser-
 sådan »afskrækkelsesfaktor« er ikke objektivt berettiget, og ne for den bøde, som UCAR skal betale, ændres i
 Kommissionen har begået en retsvildfarelse ved at henvise til overensstemmelse med betingelserne i bilag 50.
 hele koncernens samlede omsætning som begrundelse, skønt
 »afskrækkelsesfaktoren« ikke står i rationel forbindelse med
 eller er nødvendig for effektiv afskrækkelse. — Beslutningen i Kommissionens skrivelse af 23. juli 2001
 annulleres, for så vidt den går ud på, at Kommissionen vil
 skride til inddrivelse af bøden ved betalingsfristens udløb,
 Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen medmindre UCAR ikke blot har anlagt sag med påstand
 har begået en retsvildfarelse ved at basere bødens grundbeløb om annullation af beslutningen af 18. juli 2001, men
 på markedsandelen på verdensplan i stedet for omsætningen i også opfylder de to betingelser, der nævnes i skrivelsen;
 EØS, og ved samtidig at se bort fra bøder pålagt i andre subsidiært: Disse betingelser ændres i overensstemmelse
 jurisdiktioner. Endelig har Kommissionen tilsidesat forbuddet med betingelserne i bilag 50.
 mod forskelsbehandling og proportionalitetsprincippet ved at
 nedsætte den bøde, der er pålagt UCAR International Inc., med
 15,2 % uden at nedsætte sagsøgerens bøde tilsvarende. — Beslutningen i Kommissionens skrivelse af 9. august
 2001 annulleres, for så vidt Kommissionen har afvist alle
 forslag, som ikke går ud på fuld betaling af bøden,
 betaling af renter og/eller stillelse af en bankgaranti, der
 sikrer betaling af bøden samt påløbne renter, og navnlig
 har afvist en ret til at søge sig fyldestgjort i UCAR’s
 aktiver; subsidiært: Disse betingelser ændres i overens-
 stemmelse med betingelserne i bilag 50.
 Sag anlagt den 6. oktober 2001 af UCAR International — Kommissionen tilpligtes at betale sine egne omkostninger
 Inc. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber


text:
og UCAR International Inc.’s omkostninger.
 (Sag T-246/01)
 (2002/C 17/28)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Processprog: engelsk)
 Ved beslutning af 18. juli 2001 har EF-Kommissionen udtalt,
 at otte virksomheder har overtrådt EF-traktatens artikel 81,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der stk. 1, og EØS-aftalens artikel 53, stk. 1, ved at deltage i et
 den 6. oktober 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De kompleks af aftaler og samordnet praksis i sektoren for
 ---pagebreak--- 19.1.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 17/17
 grafitelektroder. Der blev pålagt sagsøgeren en bøde på hensyn til dennes væsentligste kreditfaciliteter, betalingsevne
 50,4 mio. EUR, og betalingsbetingelserne for denne bøde blev og virkningen for konkurrencen på markedet for grafitelektro-
 specificeret i beslutningens artikel 4. Efter disse overtrædelser der, såfremt sagsøgeren tvinges til at gå konkurs.
 er der blevet pålagt sagsøgeren bøder og sanktioner i andre
 stater.
 (1) Kommissionens meddelelse af 18.7.1996 om bødefritagelse eller
 bødenedsættelse i kartelsager (EFT 1996 C 207, s. 4).
 Beslutningen blev tilsendt sagsøgeren ved skrivelse dateret den
 23. juli 2001 fra det medlem af Kommissionen, der er ansvarlig
 for konkurrence, hvori der blev nævnt yderligere punkter
 vedrørende betaling, herunder erklæringer om en mulig inddri-
 velse af bøden i tilfælde af manglende betaling. Sagsøgeren har
 gjort gældende, at denne skrivelse er en særskilt beslutning, Sag anlagt den 26. september 2001 af eCopy, Inc. mod
 som sagsøgeren anfægter. Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Sag T-247/01)
 Sagsøgeren fremsatte indsigelser over for Kommissionen ve- (2002/C 17/29)
 drørende betalingsvilkårene. Kommissionen svarede ved skri-
 velse af 9. august 2001, som ifølge sagsøgeren udgør en tredje (Processprog: engelsk)
 særskilt beslutning, som sagsøgeren har påstået annulleret.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 26. september 2001 anlagt sag mod Kontoret for
 Sagsøgeren har ikke bestridt konklusionerne i den første Harmonisering i det Indre Marked af eCopy, Inc. ved barrister
 beslutning om, at sagsøgeren overtrådte EF’s konkurrencereg- Brian C. Read, 19 Old Buildings, London (Det Forenede
 ler, og har heller ikke bestridt, at der bør pålægges en bøde Kongerige).
 for denne overtrædelse. Sagsøgeren har imidlertid anfægtet
 beslutningen om at pålægge selskabet en bøde af den nævnte
 størrelse. Sagsøgeren har gjort gældende, at bøden burde Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 have været nedsat med et større beløb, fordi selskabet har
 samarbejdet med Kommissionen, i overensstemmelse med
 meddelelsen om bødefritagelse eller bødenedsættelse (1), og at — Appelkammerets afgørelse af 13. juli 2001 annulleres.
 bødebeløbet er højere end lovligt i betragtning af overtrædel-
 sens grovhed og varighed og i betragtning af skærpende og — Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked tilpligtes
 formildende omstændigheder og andre generelle faktorer. at imødekomme sagsøgerens varemærkeansøgning
 Kommissionen har også tilsidesat en række væsentlige form- nr. 1718667, subsidiært at fortsætte behandlingen af
 krav ved at undlade behørigt at undersøge og vurdere den ansøgningen i henhold til Domstolens dom.
 rolle, som de tidligere ejere af det sagsøgende selskab har
 spillet i kartellet. — Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked tilpligtes
 at betale sagens omkostninger.
 Endvidere har sagsøgeren bestridt de ledsagende betalingsbe- Søgsmålsgrunde


text:
og væsentligste argumenter
 tingelser og begrundelser og har anført, at artikel 4 i beslutnin-
 gen af 18. juli 2001 og den angivelige tredje beslutning af
 9. august 2001 er ugyldige på grund af manglende begrundelse. Ansøger om EF-vare- eCopy, Inc.
 Sagsøgeren har anfægtet Kommissionens stillingtagen, nemlig mærke:
 at den vil søge at inddrive bøden, selv om der verserer en sag
 om dens annullation for Retten, medmindre der stilles en Det omhandlede EF-va- Ordmærket »ECOPY« for visse
 bankgaranti for bødens beløb med renter. Det gøres gældende, remærke: varer i klasse 9
 at det var fejlagtigt, at Kommissionen afslog at acceptere en
 adgang til at søge sig fyldestgjort i selskabets aktiver som Undersøgerens afgørel- Afslag på ansøgningen
 sikkerhed for bøden, og at den afslog at acceptere eller se:
 endog overveje en betalingsordning, som ikke omfattede en
 bankgaranti. Endelig har Kommissionen fejlagtigt afslået at Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen
 tage hensyn til de restriktioner, der påhviler sagsøgeren med relse:


text:
18.3.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 79/21
 Slettelse af sag C-337/99 (1) Slettelse af sag C-436/99 P (1)
 (2000/C 79/42) (2000/C 79/45)
 Ved kendelse af 9. december 1999 har præsidenten for De Ved kendelse af 13. januar 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-337/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-436/99
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Konge- P, Karl Meyer mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 riget Belgien, skal slettes af registeret. skaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 314 af 30.10.1999. (1) EFT C 34 af 5.2.2000.
 Slettelse af sag C-115/99 (1)
 Slettelse af sag C-252/98 (1)
 (2000/C 79/43)
 (2000/C 79/46)
 Ved kendelse af 12. januar 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-115/99, Ved kendelse af 18. januar 2000 har præsidenten for De
 Kongeriget Sverige mod Rådet for Den Europæiske Union, skal Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-252/98,
 slettes af registeret. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 188 af 3.7.1999.
 (1) EFT C 278 af 5.9.1998.
 Slettelse af sag C-461/98 (1)
 (2000/C 79/44) Slettelse af sag C-272/99 (1)
 Ved kendelse af 13. januar 2000 har præsidenten for De (2000/C 79/47)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-461/98,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republik- Ved kendelse af 19. januar 2000 har præsidenten for De
 ken Østrig, skal slettes af registeret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-272/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storher-
 (1) EFT C 48 af 20.2.1999. tugdømmet Luxembourg, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 281 af 2.10.1999.


text:
20.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 114/36
 Sag anlagt den 29. januar 2013 — Hotel Loutraki m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-58/13)
 2013/C 114/58
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Hotel Loutraki (Loutraki, Grækenland), Vivere Entertainment AE (Athen, Grækenland), Theros International Gaming, Inc. (Patra, Grækenland), Elliniko Casino Kerkyras (Athen), Casino Rodos (Rhodos, Grækenland), Porto Carras AE (Alimos, Grækenland) og Kazino Aigaiou AE (Syros, Grækenland) (ved advokat S. Pappas)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Kommissionens afgørelse K(2012) 6777 endelig af 3. oktober 2012 vedrørende statsstøtte SA 33988 (2011/N) annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført fire anbringender.
 Første anbringende om tilsidesættelse af sagsøgernes ret til at blive hørt som fastsat ved artikel 108, stk. 2, TEUF ved Kommissionens undladelse af at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 4, stk. 4, artikel 6 og 20 i forordning nr. 659/1999, hvilket udgør et misbrug af beføjelser.
 —
 Kommissionen har tilsidesat artikel 108, stk. 2, TEUF og forordningens artikel 4 ff., for så vidt som den i det væsentlige foretog en formel undersøgelsesprocedure uden at overholde dens formelle krav og derved fratog sagsøgerne-klagerne så vel som andre berørte parter deres ret til at blive hørt.
 Andet anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten og sagsøgernes ret til god forvaltning i henhold til henholdsvis artikel 296 TEUF og artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 —
 Idet alle væsentlige økonomiske oplysninger og tal er udeladt i den anfægtede beslutning, undlades det i denne at oplyse om den begrundelse, som Kommissionen har lagt til grund, på en klar og entydig vis, således at sagsøgerne har mulighed for at fastlægge de grunde, som har ført til konklusionen om, at de omhandlede foranstaltninger ikke udgør statsstøtte. Disse undladelser kan ikke begrundes med henvisning til pligten til at beskytte forretningshemmeligheder.
 —
 Sagsøgerne anfægter ligeledes den fortrolige karakter af de afgørende økonomiske størrelser.
 Tredje anbringende om tilsidesættelse af sagsøgernes ret til effektive retsmidler som omhandlet i artikel 6 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (EMRK) og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 —
 Sagsøgernes ret til effektive retsmidler er blevet tilsidesat af de samme grunde, som er anført under det andet anbringende. Sagsøgerne støder på vanskeligheder ved en direkte anfægtelse af substansen i den anfægtede beslutning, da de er ude af stand til på nogen måde at afgøre begrundelsen bag denne, idet den udelukkende er baseret på økonomiske oplysninger, som i deres helhed forbliver uoplyste.
 Fjerde anbringende om en åbenbar retlig fejl ved bedømmelsen af foreneligheden af VLT-aftalen sammen med bilaget og ved konklusionen om, at disse ikke medfører nogen økonomisk fordel for OPAP.
 —
 Den økonomiske begunstigelse, som er et formelt krav for at der kan foreligge statsstøtte, må bedømmes inden for et afgrænset marked og ikke efter fælles bedømmelse sammen med andre tilsvarende foranstaltninger, der ydes til samme modtager, men på et andet marked, uanset om de sidstnævnte er sammenlignelige med den førstnævnte. Ellers ville


text:
C 289/2 DA Den Europæiske Unions Tidende 29.11.2003
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling) (Sjette Afdeling)
 af 16. oktober 2003 af 16. oktober 2003
 i sag C-339/00, Irland mod Kommissionen for De Euro- i sag C-223/01, AstraZeneca A/S mod Lægemiddelstyrel-
 pæiske Fællesskaber (1) sen (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af
 Østre Landsret) (1)
 (»EUGFL — regnskabsafslutning — regnskabsårene
 1997 og 1998 — støtte til skovrejsning på landbrugsarealer (»Lægemidler — markedsføringstilladelse for et generisk
 — artikel 2, stk. 1, litra c), og artikel 2, stk. 2, litra b), i lægemiddel — tilbagetrækning af markedsføringstilladelsen
 forordning (EØF) nr. 2080/92 — begrebet »privatretlig for referencelægemidlet — forkortet procedure«)
 juridisk person« — princippet om beskyttelse af den beretti-
 gede forventning — pligt til loyalt samarbejde«)
 (2003/C 289/03)
 (2003/C 289/02)
 (Processprog: dansk)
 (Processprog: engelsk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- I sag C-223/01, angående en anmodning, som Østre Landsret
 (Danmark) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 gjort i Samling af Afgørelser)
 for i den for nævnte ret verserende sag, AstraZeneca A/S mod
 Lægemiddelstyrelsen, procesdeltager: Generics (UK) Ltd, at
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse
 af lovgivning om lægemidler (EFT 1965-1966, s. 17), som
 I sag C-339/00, Irland (befuldmægtiget: D.J. O’Hagan, bistået ændret ved Rådets direktiv 93/39/EØF af 14. juni 1993 (EFT
 af R. Brady, SC, og A. M. Collins, BL) mod Kommissionen for L 214, s. 22), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: M. Niejahr og afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dommerne R. Schint-
 K. Fitch, bistået af J. O’Reilly, SC), angående en påstand om gen, C. Gulmann (refererende dommer), N. Colneric og
 annullation af Kommissionens beslutning 2000/449/EF af J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekre-
 5. juli 2000 om at udelukke visse udgifter, som medlemsstater- tær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, den 16. okto-
 ne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond ber 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 for Landbruget (EUGFL), »Garantisektionen«, fra EF-finansie-
 ring (EFT L 180, s. 49), for så vidt som udgifter på i alt
 4 844 345,35 EUR, som Irland havde afholdt til skovrejsnings- 1) Artikel 4, stk. 3, nr. 8, andet afsnit, litra a), nr. iii), i Rådets
 støtte, derved blev udelukket fra fællesskabsfinansiering for direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse af
 regnskabsårene 1997 og 1998, har Domstolen (Femte Afde- lovgivning om lægemidler, som ændret ved Rådets direktiv 93/
 ling), sammensat af formanden for Fjerde Afdeling, 39/EØF af 14. juni 1993, skal fortolkes således, at ordet
 C.W.A. Timmermans, som fungerende formand for Femte »markedsført« refererer til et lægemiddel, for hvilket der er
 Afdeling, og dommerne A. La Pergola, P. Jann, S. von Bahr udstedt en markedsføringstilladelse i den berørte medlemsstat.
 (refererende dommer) og A. Rosas; generaladvokat: A. Tizzano;
 justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 16. okto-
 ber 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: 2) For at en ansøgning om markedsføringstilladelse for et generisk
 lægemiddel kan behandles efter den forkortede procedure i
 henhold til artikel 4,


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/11
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 9. september 2004
 i sag C-450/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (1)
 (Traktatbrud - manglende gennemførelse af direktiv 98/44/EF)
 (2004/C 262/22)
 Processprog: fransk
 I sag C-450/03, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 27. oktober 2003, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: K. Banks) mod Storhertugdømmet Luxembourg (befuldmægtiget: S. Schreiner), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dommerne F. Macken (refererende dommer) og S. Von Bahr; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 9. september 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 15 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser, idet det ikke har sat de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme direktivet.
 2)
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 289 af 29.11.2003.


text:
5.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/17
 Sag anlagt den 8. december 2010 — LG Electronics mod KHIM (DIRECT DRIVE)
 (Sag T-561/10)
 2011/C 38/32
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: LG Electronics, Inc. (Seoul, Republikken Korea) (ved advokat M. Graf)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 22. september 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1027/2010-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »DIRECT DRIVE« for varer i klasse 7 og 11 — EF-varemærkeansøgning nr. 8797052.
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen om registrering.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og litra c), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret ikke tog hensyn til ældre EF-varemærker og nationale registreringer samt en national ansøgning.


text:
C 281/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.10.1999
 — tilsidesættelse af omsorgspligten og — Bekendtgørelsen om licitationen annulleres og/eller erklæ-
 res ugyldig tillige med opfordringen til afgivelse af bud
 — det forhold, at sagsøgeren har lidt et tab som følge af, at — og som følge heraf hele licitationsproceduren — eller i
 han blev udstationeret til personalrepræsentationen i strid hvert fald annulleres proceduren og/eller erklæres ugyldig.
 med artikel 1 i bilag II til vedtægten.
 Kommissionen har, ved at træffe afgørelse om omplacering Det fastslås, at
 med tilbagevirkende gyldighed, selv om der hverken var
 grundlag eller behov for den tilbagevirkende gyldighed, og selv — Komissionen er ansvarlig for de udgifter og skader, som
 om den tilbagevirkende gyldighed også var i strid med de sagsøgeren har pådraget sig som følge af sin deltagelse i
 faktiske forhold, samt ved at påfore denne afgørelse en fiktiv proceduren.
 ikrafttrædelsesdato, som lå 4 dage for den bestemmende dato,
 påfort sagsøgeren et sikkert tab.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I relation til forfremmelserne for året 1998 var sagsøgeren
 ikke længere tilknyttet personalrepræsentationen, men ville,
 såfremt den officielle dato for omplaceringen havde ligget Sagsøgeren i den foreliggende sag er Centro di Ricerca, som er
 senere end den 5. maj 1997, med henblik på forfremmelserne ophavsmand til projektet »PROSCAP«, der er et projekt til
 i 1998 — hvis kan ikke var blevet forfremmet af DG IX — så styrkelse af den aktive borgerret i Pisa-området, og der er
 dog i det mindste have opnået de points, som DG IV skulle nummeret som det 15. projekt i EF-kommissionens pilotaktion
 have taget hensyn til året efter. Kommissionen har således for »lokal kapital til sociale formål«. Kommissionen har
 tilsidesat sin omsorgspligt og begået åbenbar magtfordrejning. forkastet projektet ved den anfægtede beslutning under henvis-
 ning til, at den har konstateret, at de operative omkostninger i
 Kommissionen har, idet den ikke har begrundet sine stiltiende det oprindelige bud i strid med de herfor fastsatte bestemmelser
 afslag på henholdsvis sagsøgerens ansøgning og sagsøgerens oversteg 20 % af de samlede udgifter.
 klage, tilsidesat vedtægtens artikel 25.
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren først og fremmest
 gældende, at de operative omkostninger i projektet ikke
 overstiger 18 % af det samlede beløb i det krævede budget.
 Sagsøgeren anfører i så henseende, at Kommissionen har
 truffet den anfægtede beslutning på grundlag af en vurdering af
 irrelevante økonomiske data, som er taget fra ansøgerdossieret,
 hvorved Kommissionen har overtrådt allerede fastsatte bestem-
 Sag anlagt den 9. august 1999 af Centro di Ricerca e melser og procedurer for licitationen. Hermed har Kommissio-
 Documentazione Febbraio 74 mod Kommissionen for De nen udelukket sagsøgeren ved til grund for sin vurdering af
 Europæiske Fællesskaber de endelige økonomiske data urigtigt at henholde sig til
 ansøgerdossieret, der blev indgivet den 15. oktober 1998 i
 stedet for til det definitive projekt i stedet for til det definitive
 (Sag T-181/99) projekt, som blev indgivet den 5. marts 1999, selv om
 ansøgerdossieret har andre formål og giver Kommissionen
 (1999/C 281/56) oplysninger om den ansøgende virksomheds faglige og finan-
 sielle formåen,


text:
om den social-økonomiske sammenhæng,
 som projektet indgår i, og eventuelt om karakteren af de
 (Processprog: italiensk) foranstaltninger, som foreslås iværksat til udvælgelse, kontrol
 med og administration af de enkelte midler.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 9. august 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De På grundlag heraf gør sagsøgeren gældende, at den anfægtede
 Europæiske Fællesskaber af Centro di Ricerca e Documentazio- beslutning må anses for ugyldig og for ulovlig, da den strider
 ne Febbraio 74 ved advokat Ugo Mastelloni, Rom, og med mod væsentlige formforskrifter og mod diligenspligten i
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Yves Prussen, 2, place forvaltningen, og desuden er fejlagtig, ulogisk og selvmodsi-
 Winston Chruchill. gende sammenlignet med Kommissionens tidligere handlemå-
 de og beslutninger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Beslutningen truffet af EF-Kommissionen, GD V — Afde- Endelig anfører sagsøgeren, at bekendtgørelsen om licitationen
 lingen for Beskæftigelsesstragier og Den Europæiske Social- og opfordringen til at afgive bud inden for rammerne af
 fond (ESF) — politisk udvikling og samordning i henhold pilotaktionen »lokal kapital til sociale formål« ikke indeholder
 til ESF’s artikel 6, som blev meddelt ved skrivelse nogen bestemmelse om, at eventuelle fejl i ansøgerdossieret
 prot. 8096 af 21. juni 1999, og hvorved sagsøgeren blev kan begrunde, at en af konkurrenterne udelukkes fra licita-
 udelukket fra at deltage i licitationsproceduren vedrørende tionen.
 pilotaktionen »lokal kapital til sociale formål«, annulleres
 og/eller erklæres ugyldig tillige med enhver anden foran-
 staltning, der har forbindelse hermed, og der som følge
 heraf skader sagsøgers interesser.


text:
4.5.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 109/67
 Sag anlagt den 4. marts 2002 af Michelle Boisset-Chetaud Ansættelsesmyndigheden har imidlertid på grundlag af en
 mod Europa-Parlamentet udtalelse om fastsættelse af invalidepensionsrettigheder, udar-
 bejdet af kontorchefen for Generaldirektorat V — Personale,
 alene anvendt bopælskriteriet.
 (Sag T-65/02)
 (2002/C 109/125)
 (Processprog: fransk)
 Sag anlagt den 25. februar 2002 af 1. aktieselskabet
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der »Idiotiko Institouto Epangelmatikis Katartisis N. Avgeri-
 den 4. marts 2002 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af nopoulou — Anagnorismenes Technikes Idiotikes Epan-
 Michelle Boisset-Chetaud, Nice (Frankrig), ved avocat Laurent gelmatikes Scholes«, 2. Panellinia Enosi Idiotikon Institou-
 Mosar, og med valgt adresse i Luxembourg. ton Epangelmatikis Katartisis og 3. Panellinia Enosi Idioti-
 kis Technikis Epangelmatikis Ekpaidefsis kai Katartisis
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag T-66/02)
 — Annullation af afgørelsen i skrivelse af 27. juni 2002,
 hvorved Europa-Parlamentet ophævede anvendelsen af (2002/C 109/126)
 justeringskoefficienten for Frankrig fra 1. juni 2001,
 indtil der forelå klar attestation for, at Michelle Boisset-
 Chetaud’s naturlige tilhørsforhold er Nice. (Processprog: græsk)
 — Annullation af afgørelsen fra Europa-Parlamentets gene-
 ralsekretær, indeholdt i en skrivelse af 6. december 2001
 vedrørende sagsøgerens klage, og hvorefter de af Michelle Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Boisset-Chetaud indgivne attester ikke har gjort det muligt den 25. februar 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 for kontorchefen for sociale anliggender at fastslå, at hun De Europæiske Fællesskaber af 1. aktieselskabet »Idiotiko
 havde etableret sit naturlige tilhørsforhold i Nice, som Institouto Epangelmatikis Katartisis N. Avgerinopoulou —
 altså er det sted, hvor hun må formodes at have sine Anagnorismenes Technikes Idiotikes Epangelmatikes Scholes«,
 leveomkostninger. 2. Panellinia Enosi Idiotikon Institouton Epangelmatikis Katar-
 tisis og 3. Panellinia Enosi Idiotikis Technikis Epangelmatikis
 Ekpaidefsis kai Katartisis, alle Athen, ved advokat Th. Anto-
 niou, Athen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren i denne sag anfægter ansættelsesmyndighedens
 afslag på at anerkende, at hendes naturlige tilhørsforhold — Der gives sagsøgerne medhold, idet Kommissionen for
 befinder sig i Nice, hvorfor justeringskoefficienten for Frankrig De Europæiske Fællesskabers ulovlige undladelse af at
 må finde anvendelse på hendes pension. ophæve den ulovlige forskelsbehandling mellem private
 og offentlige erhvervsuddannelsesinstitutioner, for så vidt
 som alene de sidstnævnte finansieres af den tredje fælles-
 skabsstøtteramme og navnlig af det operationelle pro-
 Sagsøgeren har til støtte herfor anført, at der foreligger en gram »Uddannelse og indledende erhvervsuddannelse
 tilsidesættelse af vedtægtens artikel 82. Sagsøgeren har herved (EPEAEK) II«, annulleres.
 understreget, at bopælsbegrebet i nævnte bestemmelse er
 blevet fortolket således i retspraksis, at det omfatter det tilfælde,
 hvor en person har et vedvarende og sædvanligt tilhørsforhold
 til det sted, hvor den pågældende er bosiddende. Ved anvendel-
 sen af kriterierne for bopælsbegrebet bør sagsøgte derfor basere Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 sig på objektive forhold, såsom en bopælsattest. Sagsøgeren har
 ikke blot indgivet en bopælsattest, men også adskillige andre
 dokumenter, såsom et notarielt bekræftet dokument om — Tilsidesættelse af artikel 87 EF: Det forhold, at alene de
 køb af en lejlighed, attest for adresseændring og


text:
23.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 184/5
 Appel iværksat den 16. april 2012 af The Dow Chemical Company til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 2. februar 2012 i sag T-77/08, The Dow Chemical Company mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-179/12 P)
 2012/C 184/09
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: The Dow Chemical Company (ved Rechtsanwälte D. Schroeder og R. Polley)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom i sag T-77/08 ophæves, for så vidt som den frifinder Kommissionen i en sag, hvorunder Dow Chemical Company har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 5. december 2007 i sag COMP/F/38.629, som ændret ved Kommissionens beslutning K(2008) 2974 endelig af 23. juni 2008, for så vidt som den vedrører appellanten.
 —
 Kommissionens afgørelse af 5. december 2007 i sag COMP/F/38.629, som ændret ved Kommissionens beslutning K(2008) 2974 endelig af 23. juni 2008 annulleres, for så vidt som det vedrører appellanten.
 —
 Subsidiært ophæves Rettes dom i sag T-77/08, for så vidt som den frifinder Kommissionen for påstanden om en væsentlig nedsættelse af den bøde, som appellanten er blevet pålagt.
 —
 Den bøde, der er pålagt appellanten, nedsættes betydeligt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale appellantens omkostninger vedrørende retlig bistand samt andre med denne sag forbundne omkostninger, og
 —
 der træffes bestemmelse om enhver anden foranstaltning, som Domstolen måtte finde passende.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellen omfatter to anbringender. I henhold til det første anbringende begik Retten en retlig fejl ved at tilregne appellanten overtrædelsen. Da appellanten ikke øvede en afgørende indflydelse på DuPont Dow Elastomers (»DDE«), der er et joint venture med EI du Pont de Nemours and Company, deltog appellanten ikke i overtrædelsen begået af DDE. Retten begik en retlig fejl ved at fejlfortolke de beslægtede begreber en økonomisk enhed, en enkelt virksomhed og udøvelsen af afgørende indflydelse. I henhold til det andet anbringende begik Retten en retlig fejl med hensyn til forhøjelsen af appellantens bøde med 10 % i præventivt øjemed. Retten begik en retlig fejl ved at fastslå, at Kommissionen ikke har tilsidesat princippet om ligebehandling i denne henseende.


text:
20.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 372/18
 Sag anlagt den 1. august 2014 — Group OOD mod KHIM — Kosta Iliev (GROUP Company TOURISM & TRAVEL)
 (Sag T-567/14)
 2014/C 372/23
 Stævningen er affattet på bulgarsk
 Parter
 Sagsøger: Group OOD (Sofia, Bulgarien) (ved advokaterne Dragia Dragiev og Andrey Andreev)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Kosta Iliev, Sofia, Bulgarien (ved patent- og varemærkekontoret Zlatarevi)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 2. juni 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1587/2013-4) annulleres på grundlag af 65, stk. 3, i forordning (EF) nr. 207/2009.
 —
 Harmoniseringskontoret og i givet fald intervenienten i sagen for Retten tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Kosta Iliev
 Det omhandlede EF-varemærke: Et EF-figurmærke i farver, der indeholder ordbestanddelene »GROUP Company TOURISM & TRAVEL« for varer og tjenesteydelser i klasse 35, 39 og 43
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Group OOD
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Et ikke-registreret varemærke, der består i materielle rettigheder til et tegn med ordbestanddelen »Group Company«.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen, idet den var ugrundet
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 1, i forordning (EF) nr. 207/2009 (indholdet af den bulgarske lov er blevet undersøgt urigtigt ex officio)
 —
 Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 (der er ikke blevet foretaget en omfattende og rigtig bedømmelse af de fremlagte beviser)
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009 (de fremlagte beviser og retlige argumenter er ikke blevet efterprøvet under hensyntagen til betingelserne i denne bestemmelse).


text:
26.4.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 107/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sozialgericht Nürnberg (Tyskland) den 22. januar 2008 — Josif Koupatantze mod Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
 (Sag C-23/08)
 (2008/C 107/16)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Sozialgericht Nürnberg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Josif Koupatantze
 Sagsøgt: Arbeitsgemeinschaft (ARGE) Nürnberg 900
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 24, stk. 2, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 (1) forenelig med artikel 12 EF, sammenholdt med artikel 39 EF?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende ønskes oplyst, om artikel 12 EF, sammenholdt med artikel 39 EF, er til hinder for nationale bestemmelser, der udelukker unionsborgere fra sociale ydelser, såfremt den i medfør af artikel 6 i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 fastsatte maksimale periode for ret til ophold er overskredet, og der ikke gælder nogen ret til ophold i medfør af andre bestemmelser?
 3)
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende ønskes oplyst, om artikel 12 EF er til hinder for nationale bestemmelser, der udelukker statsborgere fra en medlemsstat i EU fra adgangen til sociale bistandsydelser, der endog indrømmes illegale indvandrere?
 (1) EUT L 158, s. 77.


text:
22 . 11 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 357/ 19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 12. august 1997 af Verwaltungsgerichtshof afsagt den 7. juli 1997 af Bayerisches Verwaltungsgericht
 (Wien) i sagen Erna Pelzl, Johannes Kovac, Harald Hohen Ansbach i sagen 1 . Orner Nazli, 2 . Caglar Nazli, 3 . Melike
 berg, Kovac Schrott GmbH NFG KG, Wiener Stådtische Nazli mod Stadt Nürnberg
 Allgemeine Versicherungs AG, Ulf Zmölnig, Kovac Mana ( Sag C-340/97)
 gement GmbH, P Kovac & Co. GmbH og Kovac Eisen
 Maschinen Metalle GmbH NFG KG mod Steiermarks ( 97/C 357/33 )
 Landesregierung
 ( Sag C-338/97) Ved kendelse afsagt den 7. juli 1997, indgået til Domsto
 lens Justitskontor den 1 . oktober 1997, har Bayerisches
 ( 97/C 357/32 ) Verwaltungsgericht Ansbach — 5 . Afdeling — i sagen 1 .
 Orner Nazli, 2 . Caglar Nazli, 3 . Melike Nazli mod Stadt
 Nürnberg forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 mål :
 Ved kendelse afsagt den 12 . august 1997, indgået til Dom
 stolens Justitskontor den 29 . september 1997, har Verwal
 tungsgerichtshof (Wien ) i sagen Erna Pelzl, Johannes 1 . Mister en tyrkisk arbejdstager, der har opnået den i
 Kovac, Harald Hohenberg, Kovac Schrott GmbH NFG artikel 6 , stk. 1 , i afgørelse nr. 1 /80 af 19 . september
 KG, Wiener Stådtische Allgemeine Versicherungs AG, Ulf 1980, truffet af Associeringsrådet EØF-Tyrkiet om
 Zmölnig, Kovac Management GmbH, P Kovac & Co udvikling af associeringen, omhandlede retsstilling,
 GmbH og Kovac Eisen Maschinen Metalle GmbH NFG denne, når han senere varetægtsfængsles, idet der er
 KG mod Steiermarks Landesregierung forelagt De Euro begrundet mistanke om, at han har begået en forbry
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi delse, og når han efterfølgende ved endelig dom findes
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål : skyldig i det forhold, der gav anledning til varetægts
 fængslingen, og idømmes frihedsstraf, hvis fuldbyrdelse
 gøres betinget?
 Er det i strid med artikel 33 , stk. 1 , i Rådets sjette direktiv
 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af med 2 . Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende :
 lemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det
 fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrund Er udvisning af en sådan tyrkisk arbejdstager, som
 lag ( 1 ) at opretholde en afgift (på grund af dens karakter alene er begrundet i generalpræventive hensyn, dvs.
 af omsætningsafgift), som i en delstat i en af De Europæ som alene skal virke afskrækkende på andre udlæn
 iske Fællesskabers medlemsstater dinge, forenelig med artikel 14, stk . 1 , i afgørelse nr. 1 /
 80 ?
 — i hvert kalenderår skal betales af alle virksomheder,
 som har en direkte eller indirekte interesse i turismen,
 og har deres hjemsted eller et forretningssted inden for
 et afgrænset, nærmere beskrevet område, idet områ
 derne tilsammen næsten omfatter hele delstaten, og Sag anlagt den 30. september 1997 af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Neder
 landene
 ( Sag C-341/97)


text:
— hvis størrelse i det væsentlige er proportional med den ( 97/C 357/34 )
 omsætning, virksomheden først og fremmest i denne
 delstat har haft i et kalenderår, idet bidragssatsen dog
 er forskellig alt efter turismens intensitet i det pågæl Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 dende område og den nytte, den pågældende 30 . september 1997 anlagt sag mod Kongeriget Nederlan
 erhvervsgren ( erhvervskategori ) ifølge lovgiver antages dene af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 at have af turismen, og ved H. van Vliet, som befuldmægtiget, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos C. Gomez de la Cruz, Kommis
 sionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg.
 — ikke er forbundet med nogen fradragsret ?
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 (') EFT L 145 af 13 . 6 . 1977, s. 1 . — Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene ved den
 16 . december 1992 at udstede anordningen om forhin
 dring af indførsel af fremmede giftige dinoflagellater
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktatens
 artikel 30 og 36 .


text:
22.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/33
 Rettens kendelse af 27. april 2015 — Vierling mod KHIM — IP Leanware (BRAINCUBE)
 (Sag T-581/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelse - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse))
 (2015/C 205/44)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Yvonne Vierling (Köln, Tyskland) (ved advokaterne G. Hasselblatt og D. Kipping)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved I. Harrington, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: IP Leanware (Issoire, Frankrig)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 30. april 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1486/2013-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Yvonne Vierling og IP Leanware
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Yvonne Vierling bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger.
 (1) EUT C 351 af 6.10.2014.


text:
12.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/17
 Rettens dom af 27. september 2011 — Perusahaan Otomobil Nasional mod KHIM — Proton Motor Fuel Cell (PM PROTON MOTOR)
 (Sag T-581/08) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket PM PROTON MOTOR - de ældre nationale, Benelux- og EF-ord- og figurmærker PROTON - relative registreringshindringer - ingen risiko for forveksling - ingen lighed mellem varerne og tjenesteydelserne - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) - artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009))
 2011/C 331/31
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd (Shah Alam, Selangor Darul Ehsan, Malaysia) (ved advokaterne J. Blind, C. Kleiner og S. Ziegler)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Proton Motor Fuel Cell GmbH (Puchheim, Tyskland) (ved advokat C. Sedlmeir)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. oktober 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1675/2007-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd og Proton Motor Fuel Cell GmbH.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Perusahaan Otomobil Nasional Sdn Bhd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 21.3.2009.


text:
21.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/47
 Sag anlagt den 15. januar 2009 — Storck mod KHIM (formen på en chokolademus)
 (Sag T-13/09)
 (2009/C 69/103)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: August Storck KG (Berlin, Tyskland) (ved Rechtsanwälte P. Goldenbaum, T. Melchert og I. Rohr)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 12. november 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 185/2006-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: et tredimensionalt varemærke, der forestiller en chokolademus for varer i klasse 30 (ansøgning nr. 4 490 447).
 Undersøgerens afgørelse: afslag på registrering.
 Appelkammerets afgørelse: afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da det ansøgte varemærke har det fornødne særpræg.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
16.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 184/34
 Sag anlagt den 14. marts 2014 — Freitas mod Parlamentet og Rådet
 (Sag T-185/14)
 2014/C 184/56
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: José Freitas (Porto, Portugal) (ved advokat J.-P. Hordies)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens/Sagsøgernes påstande
 —
 Stævningen antages til realitetsbehandling.
 —
 Artikel 1, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/55/EU af 20. november 2013 om ændring af direktiv 2005/36/EF om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer og forordning (EU) nr. 1024/2012 om det administrative samarbejde ved hjælp af informationssystemet for det indre marked (»IMI-forordningen«), offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 28. februar 2013 (EUT L 354, s. 132), annulleres.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 49 TEUF, for så vidt som notarerhvervet er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 49 TEUF vedrørende etableringsfriheden og ikke henhører under udøvelse af offentlig myndighed som omhandlet i artikel 51 TEUF. Notarerhvervet kan derfor ikke udelukkes fra anvendelsesområdet for direktiv 2005/36/EU (1).
 2.
 Andet anbringende om tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, idet officielt udpegede notarer generelt og ubetinget er udelukket fra anvendelsesområdet for direktiv 2005/36/EF.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/36/EF af 7.7.2005 om anerkendelse af erhvervsmæssige kvalifikationer (EUT L 255, s. 22).


text:
12.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/19
 Rettens dom af 29. september 2011 — Telefónica O2 Germany mod KHIM — Loopia (LOOPIA)
 (Sag T-150/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket LOOPIA - de ældre EF-ordmærker LOOP og LOOPY - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2011/C 331/35
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG (München, Tyskland) (ved advokaterne A. Fottner og M. Müller)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved R. Pethke, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Loopia AB (Västerås, Sverige) (ved advokaterne P. Håkon-Schmidt og N. Ringen)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. januar 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1812/2008-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG og Loopia AB.
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 12. januar 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1812/2008-1) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler de af Telefónica O2 Germany GmbH & Co. OHG afholdte omkostninger.
 3)
 Harmoniseringskontoret betaler de af Telefónica O2 Germany afholdte nødvendige omkostninger i forbindelse med sagen for Harmoniseringskontorets Første Appelkammer.
 4)
 Loopia AB bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 148 af 5.6.2010.


text:
29.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 189/28
 Sag anlagt den 8. maj 2013 — Ryanair Holdings mod Kommissionen
 (Sag T-260/13)
 2013/C 189/58
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ryanair Holdings plc (Dublin, Irland) (ved advokat G. Berrisch og solicitor D. Hull)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse K(2013) 1106 endelig af 27. februar 2013 om en fusions uforenelighed med det indre marked og EØS-aftalen (Sag COMP/M.6663 — Ryanair/Aer Lingus III) annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et anbringende om, at Kommissionen angiveligt har begået en fejl ved at fastslå, og undlade at føre tilstrækkeligt bevis for, at fusionen, som ændret ved de forpligtelser, som sagsøgeren har tilbudt at påtage sig, vil hæmme den effektive konkurrence på det fælles marked betydeligt. Sagsøgeren har ligeledes anført, at Kommissionen har tilsidesat proportionalitetsprincippet, princippet om god forvaltning og begrundelsespligten.
 Sagsøgeren har til støtte for sin påstand anført, at Kommissionen har anlagt åbenbare urigtige skøn og tilsidesat ovennævnte principper med hensyn til a) forpligtelserne til at afhænde Aer Lingus operationer på 43 overlappende flyruter til Flybe Group plc, b) forpligtelserne vedrørende ruterne Dublin-London, Cork-London og Shannon-London, c) forpligtelserne vedrørende Aer Aranns operationer på 43 overlappende ruter, som vil blive varetaget af Flybe, og d) forpligtelserne vedrørende de ruter, hvor Kommissionen har kortlagt mulige konkurrencemæssige betænkeligheder.


text:
6 . 12 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 370/3
 bestemmelser fortolkes således, at de er til hinder for, at Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 en medlemsstat begrænser transport af slagtedyr således, afsagt den 17. september 1997 af Finanzgericht Munchen
 at transporter af slagtedyr kun må foretages til det nærme i sagen Molkereigenossenschaft Wiedergeltingen eG mod
 ste egnede indenlandske slagteri, og at en transport af Hauptzollamt Lindau
 slagtedyr under alle omstændigheder kun må gennemføres, ( Sag C-356/97 )
 når der ikke overskrides en samlet transporttid på seks
 timer og en afstand på 130 km under overholdelse af 97/C 370/05 )
 færdselslovgivningens bestemmelser, hvorved det antal
 kilometer, der faktisk er tilbagelagt på motorvej , kun med Ved kendelse afsagt den 17. september 1997, indgået til
 regnes for halvdelens vedkommende ved beregningen af Domstolens Justitskontor den 16 . oktober 1997, har
 afstanden ? Finanzgericht Munchen i sagen Molkereigenossenschaft
 Wiedergeltingen eG mod Hauptzollamt Lindau forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 Er artikel 3 , stk . 2, andet afsnit, i Kommissionens forord
 ning ( EØF ) nr. 536/93 af 9 . marts 1993 ( EFT L 57 af
 10 . 3 . 1993 , s . 12 ) gyldig hvad angår bestemmelsen om at
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse pålægge et mejeri ( opkøber af mælk ) et sanktionsbeløb ?
 afsagt den 28 . august 1997 af Oberster Gerichtshof i sagen
 Landesgrundverkehrsreferent der Tiroler Landesregierung
 mod 1 . Beck Liegenschaftsverwaltungsgesellschaft mbH og
 2. Bergdorf Wohnbau Gesellschaft mbH under likvidation
 og som bi-intervenient Dr. Karl Hacker
 ( Sag C-355/97) Sag anlagt den 21 . oktober 1997 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Irland
 ( 97/C 370/04 ) ( Sag C-357/97 )
 ( 97/C 370/06 )
 Ved kendelse afsagt den 28 . august 1997, indgået til Dom Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 stolens Justitskontor den 15 . oktober 1997, har Oberster 21 . oktober 1997 anlagt sag mod Irland af Kommissionen
 Gerichtshof, Østrig, i sagen Landesgrundverkehrsreferent for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 der Tiroler Landesregierung mod 1 . Beck Liegenschaftsver Pieter Jan Kuijper, som befuldmægtiget, og med valgt
 waltungsgesellschaft mbH og 2 . Bergdorf Wohnbau Gesell adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz,
 schaft mbH under likvidation og som bi-intervenient Dr. Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret.
 Karl Hacker forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom
 stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 spørgsmål :
 a ) Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser
 efter EF-traktaten, idet det ikke har vedtaget de love
 » Skal artikel 70 i akten vedrørende vilkårene for Repu og administrative bestemmelser, som er nødvendige for
 blikken Østrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sve at efterkomme Rådets direktiv 92/29/EØF (') af
 riges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der dan 31 . marts 1992 om minimumsforskrifter for sikkerhed
 ner grundlag for Den Europæiske Union (tiltrædelsesak og sundhed med henblik på at forbedre den lægelige
 ten ) ('),


text:
hvori det bestemmes, at Republikken Østrig bistand om bord på skibe, og/eller idet det ikke har
 uanset bestemmelserne i de traktater, som danner grundlag givet Kommissionen meddelelse herom .
 for Den Europæiske Union, kan opretholde sin gældende
 lovigvning om sekundærboliger i en periode på fem år fra b ) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 tiltrædelsen ( 1 . januar 1995 ), fortolkes således, at over
 gangsbestemmelserne i § 40, stk . 2 og 5 , i Tirols Grund Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 verkehrsgesetz af 1996 , jf. Tirols Landesgesetzblatt nr. 61/
 1996 , der trådte i kraft den 1 . oktober 1996 , er omfattet EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn
 af udtrykket gældende lovgivning, eller skal disse bestem til det tilstigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 melser anses for ny lovgivning, såfremt bestemmelserne i som det rettes til , indebærer en forpligtelse for medlems
 tidligere udgaver i Tirols Grundverkehrsgesetz ikke kan staterne til at overholde den frist, som er fastsat i direkti
 finde anvendelse på den foreliggende sag som følge af visse vet for dettes gennemførelse . Denne frist udløb for nævnte
 domme fra den østrigske Verfassungsgerichtshof?« direktivs vedkommende den 31 . december 1994, uden at
 Irland havde vedtaget de nødvendige bestemmelser til at
 efterkomme direktivet .
 (') EFT C 241 af 29 . 8 . 1994 , s . 1 .
 (') EFT L 113 af 30 . 4 . 1992 , s . 19 .


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/6
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. november 2012 — Joan Cuadrench Moré mod Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Audiencia Provincial de Barcelona — Spanien)
 (Sag C-139/11) (1)
 (Luftfart - kompensation og bistand til passagerer - boardingafvisning, aflysning eller lange forsinkelser - søgsmålsfrist)
 2013/C 26/10
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Audiencia Provincial de Barcelona
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Joan Cuadrench Moré
 Sagsøgt: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Audiencia Provincial de Barcelona — fortolkning af artikel 5 og 6 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1) — manglende søgsmålsfrist — artikel 35 i konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring (Montréal-konventionen), som godkendt ved Rådets afgørelse 2001/539/EF af 5. april 2001 (EFT L 194, s.38) — anvendelig lovgivning
 Konklusion
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 skal fortolkes således, at fristen for anlæggelse af søgsmål med påstand om kompensation i henhold til forordningens artikel 5 og 7 fastsættes i henhold til medlemsstaternes egne regler om søgsmålsfrister.
 (1) EUT C 179 af 18.6.2011.