text:
14.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 302/31
 Rettens dom af 15. juli 2015 — GEA Group mod Kommissionen
 (Sag T-189/10) (1)
 ((Konkurrence - karteller - de europæiske markeder for varmestabilisatorer - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 - overtrædelse begået af datterselskaber - bøder - datterselskabernes og moderselskabets solidarisk hæftelse - overskridelse af loftet på 10 % for et af datterselskaberne - afgørelse om genvedtagelse - nedsættelse af bøden for dette datterselskab - situation, hvor forpligtelsen til at betale det nedsatte beløb tilregnes det andet datterselskab og moderselskabet - ret til forsvar - retten til at blive hørt - retten til aktindsigt))
 (2015/C 302/40)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: GEA Group AG (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokaterne A. Kallmayer, I. du Mont og G. Schiffers)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved R. Sauer og F. Ronkes Agerbeek, som befuldmægtigede, bistået af advokat W. Berg)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 727 af 8. februar 2010 om ændring af Kommissionens beslutning K(2009) 8682 endelig af 11. november 2009 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/38589 — Varmestabilisatorer) eller subsidiært påstand om nedsættelse af de bøder, sagsøgeren er blevet pålagt
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelse K(2010) 727 af 8. februar 2010 om ændring af Kommissionens beslutning K(2009) 8682 endelig af 11. november 2009 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/38589 — Varmestabilisatorer) annulleres, for så vidt som den vedrører GEA Group AG.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 179 af 3.7.2010.


text:
1.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 431/34
 Sag anlagt den 19. september 2014 — Krka mod Kommissionen
 (Sag T-684/14)
 (2014/C 431/57)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Krka Tovarna Zdravil d.d. (Novo Mesto, Slovenien) (ved advokaterne T. Ilešič og M. Kocmut)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse af 9. juli 2014 K(2014) 4955 endelig i sag AT.39612 — Perindopril (Servier), som blev forkyndt for sagsøgeren den 11. juli 2014, annulleres, for så vidt som den angår sagsøgeren, herunder særlig artikel 4, artikel 7, stk. 4, litra a), artikel 8 og artikel 9.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens sagsomkostninger og andre omkostninger og udgifter i forbindelse med denne sag.
 —
 Der træffes sådanne andre foranstaltninger, som måtte være retligt påkrævet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at Kommissionen har undladt at analysere den retlige, faktiske og økonomiske kontekst for sagsøgerens situation korrekt.
 2.
 Andet anbringende om, at Kommissionen med urette har konkluderet, at sagsøgeren og Servier faktisk eller potentielt var konkurrenter som omhandlet i artikel 101 TEUF.
 3.
 Tredje anbringende om, at Kommissionens fejlagtige konklusion om, at patentaftalen mellem sagsøgeren og Servier havde et konkurrencebegrænsende formål som omhandlet i artikel 101, stk. 1, TEUF, bygger på en fejlagtig faktisk og retlig analyse såvel som på en fejlagtig anvendelse af fastslåede principper vedrørende konkurrencebegrænsende formål.
 4.
 Fjerde anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat sagsøgerens ret til forsvar ved en usammenhængende undersøgelse af aftalen om overdragelse og licens (Assignment and Licence Agreement) og har begået en fejl ved at konkludere, at aftalen om overdragelse og licens udgør konkurrencebegrænsning som omhandlet i artikel 101, stk. 1, TEUF.
 5.
 Femte anbringende om, at Kommissionen har begået en fejl ved at konkludere, at aftalerne mellem sagsøgeren og Servier havde en konkurrencebegrænsende virkning som omhandlet i artikel 101, stk. 1, TEUF.
 6.
 Sjette anbringende om, at Kommissionen har undladt at give en nøjagtig bedømmelse af de argumenter, sagsøgeren har fremført vedrørende artikel 101, stk. 3, TEUF.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 299/36 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 26.9.98
 oprettelse af Samhùrighedsfonden (EFT L 130 af Sag anlagt den 10. juli 1998 af Svend Bech Kristensen
 25.5.1994, s. 1) til projekt 94/10/65/005 vedrùrende anlñg mod Rådet for Den Europñiske Union
 af en ny broforbindelse for vejtrafik over Tejo-floden i Lis- (Sag T-103/98)
 sabon-området i Portugal, har Retten (Femte Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne (98/C 299/65)
 R. García-Valdecasas og M. Jaeger; justitssekretñr: H.
 Jung, den 15. juli 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således: (Processprog: fransk)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 1) Sagen afvises.
 der den 10. juli 1998 anlagt sag mod Rådet for Den Euro-
 pñiske Union ved Svend Bech Kristensen, Waterloo (Bel-
 gien), ved advokaterne Jean-NoeÈl Louis, VeÂronique
 2) Sagsùgerne bñrer deres egne omkostninger og betaler
 Leclercq, Ariane Tornel og FrancËoise Parmentier, Bruxel-
 in solidum Kommissionens omkostninger.
 les, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire
 Myson SARL, 30, rue de Cessange.
 3) Den Portugisiske Republik bñrer sine egne omkostnin-
 ger. Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 (1) EFT C 286 af 28.10.1995.
 Ð Annullation af Rådets afgùrelse af 6. oktober 1997 om
 ikke at imùdekomme sagsùgerens ansùgning om tilba-
 gebetaling af den del af de til fñllesskabspensionsord-
 ningen overfùrte pensionsrettigheder, som ikke blev
 taget i betragtning ved beregningen af de pensionsgi-
 vende tjenesteår, der godskrives i henhold til artikel 11,
 stk. 2, i vedtñgtens bilag VIII.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 8. juli 1998
 Ð Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 i sag T-200/95, X mod Kommissionen for De Europñiske
 Fñllesskaber (1)
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (Tjenestemñnd Ð klagefrist Ð afvisning)
 (98/C 299/64)
 Sagsùgeren, der er dansk statsborger og tjenestemand ved
 Rådet, anfñgter afgùrelsen fra generaldirektùren for Admi-
 (Processprog: grñsk) nistration og Protokollen af 6. oktober 1997 om ikke at
 imùdekomme hans ansùgning om tilbagebetaling af den
 del af det belùb, der blev betalt til institutionen af de dan-
 I sag T-200/95, X, forhenvñrende tjenestemand ved Kom- ske pensionskasser ved overfùrelsen af de af ham i Dan-
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber, Bruxelles, ved mark erhvervede pensionsrettigheder, som ikke kunne
 advokat Georges A. Sakellaropoulos, Athen, og med valgt tages i betragtning ved beregningen af de ham efter fñlles-
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31, skabspensionsordningen godskrevne tjenesteår.
 Grand-Rue, mod Kommissionen for De Europñiske
 Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Maria Condou og Ana
 Sagsùgeren har til stùtte for sine påstande anfùrt fùlgende:
 Maria Alves Vieira), angående dels en påstand om annul-
 lation af en afgùrelse, som forbyder sagsùgeren adgang til
 Kommissionens bygninger i forlñngelse af en afgùrelse om Ð Overtrñdelse af artikel 11, stk. 1 og 2, i vedtñgtens
 afskedigelse af ham, dels en påstand om erstatning for det bilag VIII. Han anfùrer herved, at tjenestemanden i
 i den forbindelse lidte tab, har Retten (Fjerde Afdeling), henhold til denne bestemmelse med sin fastansñttelse
 sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne kan foranledige, at enten den aktuarmñssige mod-
 K. Lenaerts og J. D. Cooke; justitssekretñr: H. Jung, den vñrdi eller den fastsatte tilbagekùbsvñrdi


text:
af de pensi-
 8. juli 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: onsrettigheder, som han har erhvervet inden sin ind-
 trñden i tjenesten, indbetales til Fñllesskaberne. Sag-
 sùgeren mener, at der herved er tale om en bundet
 1) Sagen afvises. kompetence, som ikke indebñrer noget skùn med hen-
 syn til, om der skal tages hensyn til hele eller en del af
 det pensionsrettighedsbelùb, som tjenestemanden over-
 2) Hver part bñrer sine omkostninger. fùrer.
 (1) EFT C 351 af 30.12.1995.
 Ð Artikel 10, stk. 3, tredje afsnit, i de almindelige gen-
 nemfùrelsesbestemmelser til artikel 11 i bilag VIII til
 vedtñgten er retsstridigt, idet bestemmelsen indeholder


text:
25.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 270/66
 Sag anlagt den 13. juni 2016 — East West Consulting mod Kommissionen
 (Sag T-298/16)
 (2016/C 270/71)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: East West Consulting SPRL (Nandrin, Belgien) (ved advokaterne L. Levi og A. Tymen)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Søgsmålet antages til realitetsbehandling, og det fastslås, at det er velbegrundet.
 —
 Det fastslås, at Kommissionen er ansvarlig uden for kontrakt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale erstatning for det tab, som sagsøgeren har lidt, der vurderes at beløbe sig til 496 000 EUR med forbehold for forhøjelse.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes Kommissionen at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat to anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres det gældende, at Kommissionen har begået tilstrækkeligt kvalificerede tilsidesættelser af retsregler, idet denne i henhold til Kommissionens afgørelse 2008/969/EF, Euratom af 16. december 2008 om det system for tidlig varsling, der skal anvendes af Kommissionens anvisningsberettigede og af forvaltningsorganerne (EUT 2008, L 344, s. 125) har aktiveret en W3b-varsling i systemet for tidlig varsling mod sagsøgeren efter en undersøgelse foretaget af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), hvorved der blev identificeret et risikoniveau i tilknytning til sagsøgeren i dennes egenskab af berettiget til tildeling af en offentlig tjenesteydelseskontrakt vedrørende et projekt med henblik på at styrke bekæmpelsen af sort arbejde i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. Dette anbringende er inddelt i fem led:
 —
 Det første led vedrører spørgsmålet om, hvorvidt afgørelsen om varsling af sagsøgeren i varslingssystemet (herefter »varslingsafgørelsen«) er ulovlig, da den ikke har noget retsgrundlag, og tilsidesætter artikel 5 TEU og den grundlæggende ret til en forhåndsformodning om manglende skyld.
 —
 Med det andet led gøres det gældende, at varslingsafgørelsen er ulovlig, idet den tilsidesætter retssikkerhedsprincippet for så vidt angår betingelserne vedrørende »W3b«-varslingen.
 —
 Med det tredje led gøres det gældende, at varslingsafgørelsen er ulovlig, fordi den er en følge af en tilsidesættelse af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, princippet om god forvaltningsskik, retten til forsvar, retten til at blive hørt, samt begrundelsespligten.
 —
 Med det fjerde led, der påberåbes subsidiært, gøres det gældende, at Kommissionen har tilsidesat varslingsafgørelsen, begrundelsespligten som fastsat i chartrets artikel 41, pligten til at udvise omhu og proportionalitetsprincippet.
 —
 Med det femte led gøres det gældende, at begrundelsen for Kommissionens afslag på at tildele kontrakten er uretmæssig, for så vidt som den tilsidesætter udbudsbetingelserne.
 2.
 Det andet anbringende vedrører det tab, som sagsøgeren har lidt, og årsagsforbindelsen mellem Kommissionens culpøse adfærd og dette tab.


text:
16.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/2
 Domstolens udtalelse (Store Afdeling) af 30. november 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Udtalelse 1/08) (1)
 (Udtalelse i henhold til artikel 300, stk. 6, EF - almindelig overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS) - lister over særlige forpligtelser - indgåelse af aftaler om tildeling af kompensation under hensyntagen til ændring og tilbagekaldelse af visse forpligtelser som følge af nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union - delt kompetence - retsgrundlag - fælles handelspolitik - fælles transportpolitik)
 2011/C 211/02
 Processprog: alle officielle sprog
 Den part, som anmoder om udtalelsen
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagens genstand
 Begæring om udtalelse — Verdenshandelsorganisationen (WTO) — almindelig overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS) — lister over særlige forpligtelser, hvorved der gives adgang til markeder og indrømmes national behandling — aftaler om ændring og tilbagekaldelse af særlige forpligtelser som følge af nye medlemsstaters tiltrædelse af Den Europæiske Union samt om kompenserende tilpasninger for de medlemmer af WTO, som er påvirket af sådanne ændringer og tilbagekaldelser — karakteren af Fællesskabets kompetence (enekompetence eller delt kompetence) til at indgå sådanne aftaler og disses rette hjemmel — den fælles handelspolitiks og den fælles transportpolitiks indbyrdes anvendelsesområde
 Konklusion
 1)
 Indgåelse af aftaler med de medlemmer af Verdenshandelsorganisationen, som kan blive påvirket i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel XXI i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS-aftalen), som omhandlet i den foreliggende begæring om udtalelse, henhører under den mellem Det Europæiske Fællesskab og medlemsstaterne delte kompetence.
 2)
 Fællesskabsretsakten vedrørende indgåelse af nævnte aftaler skal være baseret på såvel artikel 133, stk. 1 og 5, og stk. 6, andet afsnit, EF som artikel 71 EF og artikel 80, stk. 2, EF, sammenholdt med artikel 300, stk. 2 og 3, første afsnit, EF.
 (1) EUT C 183 af 19.7.2008.


text:
1.5.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 121/15
 Slettelse af sag C-373/96 (1) Slettelse af sag C-220/97 (1)
 (1999/C 121/31) (1999/C 121/34)
 Ved kendelse af 3. februar 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-373/96, Ved kendelse af 11. februar 1999 har præsidenten for De
 Ministero delle Finanze mod Merkur Chemical Srl (anmodning Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-220/97,
 om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Trento), skal slettes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod For-
 af registeret. bundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 40 af 8.2.1997. (1) EFT C 252 af 16.8.1997.
 Slettelse af sag C-98/97 (1)
 (1999/C 121/32) Slettelse af sag C-394/98 (1)
 Ved kendelse af 3. februar 1999 har præsidenten for De (1999/C 121/35)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-98/97,
 CIF Srl mod Ministero delle Finanze (anmodning om præjudici- Ved kendelse af 11. februar 1999 har præsidenten for De
 el afgørelse fra Tribunale civile e penale di Torino), skal slettes Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-394/98,
 af registeret. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri-
 get Belgien, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 142 af 10.5.1997.
 (1) EFT C 1 af 4.1.1999.
 Slettelse af sag C-72/98 (1)
 (1999/C 121/33)
 Slettelse af sag C-395/98 (1)
 Ved kendelse af 3. februar 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-72/98, (1999/C 121/36)
 Gougenheim imprimerie publicité SA mod Directeur des
 services fiscaux du Rhône (anmodning om præjudiciel afgørel-
 se fra Tribunal de grande instance de Lyon), skal slettes af Ved kendelse af 11. februar 1999 har præsidenten for De
 registeret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-395/98,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri-
 get Belgien, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 151 af 16.5.1998.
 (1) EFT C 397 af 19.12.1998.


text:
11.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/36
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 19. november 2015 — van der Spree mod Kommissionen
 (Sag F-37/15) (1)
 ((Personalesag - løn - udtræden af tjenesten - artikel 6, stk. 1, i bilag VII til vedtægten - bosættelsespenge efter fratræden svarende til to måneders grundløn - sagsøgerens bopælsskift - sagsøgerens datters bopæl - bevis))
 (2016/C 007/47)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Daniel van der Spree (Eischoll, Schweiz) (ved advokat C. Mourato)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og T. S. Bohr, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om afslag på sagsøgerens ansøgning om udbetaling af dobbelte bosættelsespenge efter fratræden som følge af hans flytning til Schweiz.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Daniel van der Spree bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 178 af 1.6.2015, s. 26.


text:
5.12.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 378/13
 det vñsentlige Ð som det er tilfñldet med det forelig- Ð Tilsidesñttelse af EF-traktatens artikel 190: For
 gende direktiv Ð kun forhindrer den fremtidige handel vñsentlige reguleringselementers vedkommende inde-
 med varer og udveksling af tjenesteydelser Ð og som holder betragtningerne til det anfñgtede direktiv ingen
 p.t. ikke har noget mñrkbart grñnseoverskridende eller ikke en tilstrñkkelig angivelse af grundene. De til-
 islñt Ð er klart unùdvendigt til virkeliggùrelse af slùrer det egentlige hovedformål med direktivet (som
 målene med det indre marked. er sundhedsbeskyttelse) og gengiver ikke de reelle over-
 vejelser, som de to fñllesskabsinstitutioner, der har
 udstedt retsakten, har gjort sig, og deres motiver. End-
 Ð (Subsidiñrt) Tilsidesñttelse af subsidiaritetsprincippet: videre mangler betragtningerne angivelser hvad angår
 De fleste reklamer for tobaksvarer (plakater mv.) overholdelsen af proportionalitets- og subsidiaritets-
 anvendes kun på nationalt og lokalt plan, og de få princippet.
 reklamer for tobaksvarer, som også eksporteres (de
 trykte medier), er ikke undergivet nogen mñrkbare
 (1) EFT L 213 af 30.7.1998, s. 9.
 restriktioner i de medlemsstater, hvor der gñlder et for-
 bud mod tobaksreklamer. Et indgreb fra fñllesskabs-
 lovgiver er derfor ikke nùdvendigt af hensyn til det
 indre marked. Da direktivets gennemfùrelse imidlertid
 indebñrer, at »det indre marked for tobaksreklamer og
 tjenesteydelser i forbindelse hermed« Ð som i hvert
 fald p.t. består i sin ansats Ð berùves sit lovlige grund- Sag anlagt den 19. oktober 1998 af Kongeriget Neder-
 lag og dermed fuldstñndig ophñves, er det også med landene mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Euro-
 henblik på virkeliggùrelsen af traktatens mål med det pñiske Union
 indre marked »bedre«, at medlemsstaterne selv udste-
 der bestemmelser herom. (Sag C-377/98)
 (98/C 378/23)
 Ð Tilsidesñttelse af grundrettigheder
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 Ð Erhvervsmñssig reklame (EMRK's artikel 10): 19. oktober 1998 anlagt sag mod Europa-Parlamentet og
 EMRK's artikel 10 overtrñdes, hvis Ð som det er Rådet for Den Europñiske Union af Kongeriget Nederlan-
 tilfñldet her i sagen Ð friheden for tobaksfabri- dene ved konsulenterne Marc Fierstra og Ivo van der
 kanterne og tobaksreklameindustrien til at ytre sig Steen, begge Udenrigsministeriet, Haag, som befuldmñgti-
 om tobaksforbruget, indskrñnkes vñsentligt ved gede.
 en foranstaltning, som hverken er egnet eller nùd-
 vendig for at opfylde lovgivers formål (forbedring
 af det indre marked). Når henses til ytringsfriheden Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 kan heller ikke direktivets angivelige subsidiñre
 formål, nemlig sundhedsbeskyttelsen, retfñrdiggùre
 Ð Direktiv 98/44/EF (1) annulleres.
 et totalforbud mod tobaksreklame.
 Ð Ejendomsretten og retten til fri erhvervsudùvelse: Ð Europa-Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens
 Forbuddet mod tobaksreklamer er et dybtgående omkostninger.
 indgreb i den ejendomsret og ret til fri erhvervsud-
 ùvelse, som tilkommer producenter af tobaksrekla-
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 mer og udbydere af tjenesteydelser i forbindelse
 hermed, hvilket indgreb for specialiserede virksom-
 heders vedkommende kan medfùre en tvangsmñs- Ð Forkert hjemmel: Direktiv 98/44/EF er ikke primñrt
 sig opgivelse af hele deres forretning. Reklamefor- rettet mod en harmonisering af nationale patentretlige
 buddet berùrer imidlertid også tobaksfabrikanter- principper og går i ùvrigt lñngere end en sådan har-
 nes


text:
ejendomsret og ret til fri erhvervsudùvelse, da monisering, idet der på fñllesskabsplan skabes nye
 de derved fratages et vñsentligt middel til at ùve patentrettigheder. Navnlig skabes der et patent på
 konkurrence. levende produkter, der er resultatet af bioteknologiske
 fremgangsmåder, og i direktivet reguleres rñkkevidden
 af denne patentbeskyttelse på en måde, som er forskel-
 Ð Tilsidesñttelse af EF-traktatens artikel 30 og 36: En lig fra den gñldende patentret. Det er ukorrekt, når
 begrñnsning af de frie varebevñgelser med det politi- det i femtende betragtning til direktivet fastslås, at det
 ske formål at beskytte sundheden er kun berettiget, hverken efter den nationale eller den europñiske
 såfremt der er fùrt videnskabeligt bevis for nùdvendig- patentret er forbudt eller udelukket at patentere biolo-
 heden af en sådan begrñnsning. I den foreliggende sag gisk materiale. Under alle omstñndigheder gñlder
 er der imidlertid ikke fùrt bevis herfor, og der er ikke dette ikke for Nederlandene.
 en gang gjort forsùg herpå i betragtningerne til det
 anfñgtede direktiv. Fñllesskabslovgiver har heller ikke
 godtgjort, at mindre indgribende foranstaltninger ikke Derfor skulle EF-traktatens artikel 100 A ikke have
 kan vñre lige så egnede til at sikre opfyldelsen af det vñret valgt som hjemmel, men derimod EF-traktatens
 sundhedspolitiske formål. artikel 235, såfremt man virkelig fandt det nùdvendigt
 ---pagebreak--- C 378/14 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 5.12.98
 at regulere bioteknologiske opfindelser med henblik på dighed. Efter direktiv 98/44/EF vil det vñre muligt
 at virkeliggùre et af Fñllesskabets mål inden for fñlles- at gùre enkelte dele af det menneskelige legeme
 markedets rammer. Det er derfor ukorrekt, at der i for- patenterbare. En sådan instrumentalisering af
 bindelse med vedtagelsen af direktiv 98/44/EF blev levende menneskeligt materiale er uacceptabel i
 valgt en procedure, hvorefter kvalificeret flertal er til- forhold til den menneskelige vñrdighed.
 strñkkeligt, idet der skulle have vñret anvendt en pro-
 cudere, hvorefter der krñves enstemmighed. Ð Indgreb i patienters selvbestemmelsesret: Der er
 ikke fastsat nogen bestemmelser med hensyn til
 den mulige modtager af bioteknologisk behandlet
 Ð Tilsidesñttelse af EF-traktatens artikel 3 B, stk. 2 (sub- materiale eller materiale, som er fremkommet ved
 sidiaritetsprincippet), subsidiñrt EF-traktatens arti- anvendelse af bioteknologi. Det indebñrer, at en
 kel 3 B, jf. artikel 190: Medlemsstaternes patentlovgiv- patient uden at vñre vidende herom og dermed
 ning er nñsten fuldstñndig harmoniseret ved tiltrñdel- uden at have givet samtykke hertil kan blive
 sen af den europñiske patentkonvention. Afklaringen behandlet med sådant materiale, selv om han, hvis
 af beskyttelsen af bioteknologiske opfindelser, som han var vidende herom, ville have nñgtet dette.
 efter fjerde betragtning tilstrñbes med direktiv 98/44/
 EF, må derfor ske ved anvendelse af den europñiske Ð Tilsidesñttelse af EF-traktatens artikel 100 A, jf. arti-
 patentkonvention. Det er således et mål, hvis opfyl- kel 189 B, stk. 2: Kommissionen udùver sin virksom-
 delse udmñrket kan sikres af medlemsstaterne. Hertil hed i overensstemmelse med kollegialitetsprincippet.
 kommer yderligere, at denne fremgangsmåde vil have Kommissionens forslag, som var en nùdvendig forud-
 den fordel, at den europñiske patentkonvention også sñtning for vedtagelsen af det anfñgtede direktiv,
 gñlder for andre stater end Den Europñiske Unions skulle


text:
imidlertid have vñret udarbejdet af kommissñr-
 medlemsstater. Det er derfor heller ikke godtgjort, at kollegiet for så vidt angår den endelige tekst, som blev
 der er tale om et mål for Fñllesskabet, der på grund af forelagt Europa-Parlamentet og Rådet, idet det er en
 den påtñnkte handlings omfang eller virkninger bedre vñsentlig del af Fñllesskabets lovgivningsprocedure.
 kan gennemfùres på fñllesskabsplan, og det fremgår Når henses til den generelle rñkkevidde af den foran-
 heller ikke af det anfñgtede direktivs begrundelse. staltning, Europa-Parlamentet og Rådet vedtog på
 grundlag af forslaget, skulle teksten også have vñret til
 rådighed for alle kommissionsmedlemmerne på alle
 Ð Tilsidesñttelse af retssikkerhedsprincippet: Den neder- Fñllesskabets officielle sprog, da Kommissionen traf
 landske regering anfùrer, at direktiv 98/44/EF kun i sin beslutning.
 begrñnset omfang fjerner en eventuel usikkerhed med
 hensyn til patentering af bioteknologiske opfindelser, (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/44/EF af 6. juli
 og samtidig skabes der nye usikkerhedsmomenter. 1998 om retlig beskyttelse af bioteknologiske opfindelser (EFT
 L 213 af 30.7.1998, s. 13).
 Ð Direktiv 98/44/EF er i strid med folkeretlige forpligtel-
 ser:
 Ð Til trods for artikel 1, stk. 2, i direktivet 98/44/EF Sag anlagt den 21. oktober 1998 af Kommissionen for De
 fratages medlemsstaterne muligheden for at vñlge, Europñiske Fñllesskaber mod Kongeriget Belgien
 om de vil gùre brug af adgangen til at fastsñtte en
 (Sag C-378/98)
 undtagelse i henhold til TRIPs-aftalens artikel 27,
 stk. 3, litra b). (98/C 378/24)
 Ð Direktiv 98/44/EF er ikke i overensstemmelse med Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 bestemmelserne i artikel 2 i aftalen om de tekniske 21. oktober 1998 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af
 handelshindringer; det fremgår i hvert fald ikke af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved juri-
 direktivets begrundelse. disk konsulent GeÂrard Rozet, som befuldmñgtiget, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz,
 Wagnercentret, Kirchberg.
 Ð Direktiv 98/44/EF er i strid med den europñiske
 patentkonvention.
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber har ned-
 lagt fùlgende påstande:
 Ð Direktiv 98/44/EF er i strid med konventionen om
 den biologiske mangfoldighed. Ð Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 189,
 stk. 4, og artikel 2 og 3 i Kommissionens beslutning af
 Ð Tilsidesñttelse af grundlñggende rettigheder: 4. december 1996, som blev meddelt det den
 20. december 1996, idet det ikke inden for de fastsatte
 frister har truffet de nùdvendige foranstaltninger med
 Ð Indgreb i den menneskelige vñrdighed: Det menne- henblik på fra de begunstigede virksomheder at sùge
 skelige legeme er bñreren af den menneskelige vñr- tilbagebetalt den statsstùtte, der er ydet inden for ram-


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/21
 Sag anlagt den 15. november 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-528/10)
 ()
 2011/C 30/35
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved G. Zavvos og H. Støvlbæk)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i medfør af artikel 6, stk. 2 — 5, artikel 11 samt artikel 30, stk. 1, 4 og 5 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF (1) af 26. februar 2001 ved ikke at have vedtaget de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af den første jernbanepakke.
 —
 Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Manglende anvendelse af en incitamentsordning til nedbringelse både af omkostningerne ved tilvejebringelse af infrastruktur og adgangsafgifterne
 Kommissionen gør gældende, at Den Hellenske Republik, uden at have givet en fyldestgørende begrundelse herfor, har undladt at vedtage de nødvendige foranstaltninger for i praksis at anvende en incitamentsordning over for infrastrukturforvalterne, med henblik på at de nedbringer omkostningerne ved tilvejebringelse af infrastruktur og niveauet for adgangsafgifterne, og derved har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 6, stk. 2 — 5 i direktiv 2001/14/EF.
 Manglende introduktion af et system til forbedring af præstationsordningen
 Kommissionen gør yderligere gældende, at Den Hellenske Republik, uden at have givet en fyldestgørende begrundelse herfor, har undladt at vedtage de nødvendige foranstaltninger og officielt at indføre en samling af mekanismer, som sikrer grundlæggelsen og anvendelsen af en præstationsordning med henblik på at minimere forstyrrelser og at forbedre jernbanenettets drift i Grækenland, og følgelig har tilsidesat de forpligtelser, som påhviler den i medfør af artikel 11 i direktiv 2001/14/EF.
 Manglende oprettelse af et uafhængigt tilsynsorgan og manglende sikring af dets mulighed for at kunne pålægge sanktioner
 Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at Den Hellenske Republik, uden at have givet en fyldestgørende begrundelse herfor, ikke har sørget for oprettelsen af et kompetent tilsynsorgan på transportområdet, som med hensyn til organisation, retlig struktur, beslutningstagning og finansieringsbeslutninger skal være uafhængigt af enhver infrastrukturforvalter, ethvert afgiftsorgan og tildelingsorgan og enhver ansøger. Navnlig det kompetente Nationale Jernbaneråd virker under tilsyn af Ministeriet for Transport og Kommunikation, der som bekendt udøver en afgørende indflydelse på jernbaneselskabet TRAINOSE. En sådan situation skaber åbenlyst en interessekonflikt i forhold til de offentlige ansattes egenskab af medlemmer af tilsynsorganet, der skal sikre, at der ikke forekommer diskriminerende behandling over for konkurrenterne til det statslige jernbaneselskab, mens de samtidigt, inden for rammen af deres reguleringsfunktioner, skal tage højde for de kommercielle interesser for jernbaneselskabet, som er under tilsyn af nævnte Ministerium. I lyset af det foranstående har Kommissionen gjort gældende, at Den Hellenske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som påhviler den i medfør af artikel 30 i direktiv 2001/14/EF.
 Kommissionen gør endelig gældende, at Den Hellenske Republik, uden at have givet en fyldestgørende begrundelse herfor, har undladt at vedtage de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at tilsynsorganet kan pålægge sanktioner i tilfælde af afvisning af at afgive oplysninger eller til at afhjælpe


text:
2 . 3 . 96 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 64/9
 4 ) Er Rådets fastsættelse af de pågældende kvoter under de dispositioner i forbindelse med fusioner ved overta
 hensyn til alle relevante omstændigheder forenelig gelse, der er defineret i artikel 371 til 372-2 i lov
 med : nr. 66.537 af 24 . juli 1966 om handelsretlige selska
 ber ?
 i ) den fælles fiskeripolitik, og navnlig Rådets forord
 ning ( EØF ) nr . 3760/92 af 20 . december 1 992 om en — Er det foreneligt med forbudsbestemmelsen i direktivets
 fællesskabsordning for fiskeri og akvakultur ( 2 ) artikel 10, at der i Frankrig opkræves en proportional
 afgift ved udstedelse af registreringsbeviser som følge af
 ii ) proportionalitetsprincippet ? en disposition i forbindelse med en fusion ved overta
 gelse ? Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende, er
 en sådan opkrævning da omfattet af bestemmelserne i
 5 ) Såfremt fastsættelsen af de pågældende kvoter i forord artikel 12 ?
 ning ( EF ) nr. 3362/94 er ugyldig, har sagsøgerne da ret
 til at kræve erstatning af sagsøgte , og i bekræftende fald,
 hvad er betingelserne for, at denne ifalder ansvar ? (') EFT nr . L 249 af 3 . 10 . 1969 , s . 5 .
 (') EFT nr. L 363 af 31 . 12 . 1994, s. 1 .
 ( 2 ) EFT nr . L 389 af 31 . 12 . 1992 , s . 1 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 10. november 1995 af Conseil d'État, Afdelingen
 for Forvaltningssager, i sagens Ligue royale belge pour la
 protection des oiseaux og Société d'études ornithologiques
 Anmodninger om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel AVES mod regionen Vallonien, intervenient: Fédération
 ser afsagt den 22 . november 1995 af Pretura Circondariale royale ornithologique beige
 di Roma — Tivoli — i straffesagerne mod Sandro Gallotti ( Sag C- 10/96 )
 og Francesco Palermo ( 96/C 64/20 )
 ( Sag C-6/96 og C-7/96 )
 ( 96/C 64/ 18 Ved dom afsagt den 10 . november 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 17. januar 1996 , har Konge
 Ved kendelser afsagt den 22 . november 1995 , indgået til riget Belgiens Conseil d'Etat, Afdelingen for Forvaltnings
 Domstolens Justitskontor den 11 . januar 1996, har Pretura sager, i sagen Ligue royale beige pour la protection des
 Circondariale di Roma — Tivoli — anmodet De Europæiske oiseaux og Société d'études ornithologiques AVES mod
 Fællesskabers Domstol om en præjudiciel afgørelse af regionen Vallonien, intervenient: Fédération royale ornitho
 spørgsmål, der er identiske med spørgsmålene i de forenede logique beige, forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom
 sager C-58/95 m.fl .^). stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål :
 (') EFT nr . C 119 af 13 . 5 . 1995 , s . 6 .
 1 ) Kan en medlemsstat efter artikel 5 , 9 og 18 i direktiv
 79/409/EØF ( J ) af 2 . april 1979 om beskyttelse af vilde
 fugle i gradvist aftagende omfang over et


text:
vist tidsrum
 tage hensyn til den omstændighed, at forbuddet mod en
 indfangning af fugle, der tjener rekreative formål,
 tvinger mange interesserede personer til at ændre
 indretningen af deres anlæg og til at bryde med visse
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom vaner, når denne stat anerkender, at opdræt repræsen
 afsagt den 4 . januar 1996 af Tribunal de grande instance de terer en mulighed, der dog endnu ikke i stor målestok af
 Tours (Første Afdeling) i sagen Locamion SA mod Directeur nævnte grund kan gennemføres ?
 des services fiscaux d'Indre et Loire
 ( Sag C-8/96 ) 2 ) Har medlemsstaterne efter artikel 5 , 9 og 18 i direktiv
 ( 96/C 64/19 ) 74/409/EØF mulighed for at tillade indfangning af
 fugle, der i vild tilstand har deres naturlige ophold på
 medlemsstaternes område i Europa, med sigte på i
 Ved dom afsagt den 4 . januar 1996 , indgået til Domstolens opdrættet af fugle med rekreative formål af afbøde
 Justitskontor den 15 . januar 1996 , har Tribunal de grande ulemperne af den indavl, som alt for mange endogene
 instance de Tours ( Første Afdeling ) i sagen Locamion SA
 parringer giver anledning til , og i bekræftende fald i
 mod Directeur des services fiscaux d'Indre et Loire forelagt
 hvilket omfang ?
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 (') EFT nr. L 103 , s . 1 .
 — Skal artikel 4 og 7 i Rådets direktiv 69/335/EØF af
 17. juli 1969 ( ! ) fortolkes således, at direktivet omfatter


text:
16.2.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 44/21
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 EF-varemærkeansøger: Sagsøgeren. — Afgørelse af 29. januar 2001 fra kontorchefen for
 Administrativ Enhed B 3, der bestemmer, at sagsøgerens
 EF-varemærket: Navnemærket »BASS« — ansøg- ansættelsessted er Bruxelles og afslår at yde hende dagpen-
 ning om registrering nr. 161331, ge, annulleres.
 hvilken registrering ønskes for
 varer i gruppe 25 (sko og beklæd- — Den stiltiende afvisning af sagsøgerens klage af 27. april
 ningsgenstande) 2001 til anfægtelse af den første anfægtede afgørelse,
 annulleres.
 Indehaver af det vare- Pash Textilvertrieb und Einzelhan-
 mærke, på grundlag af del GmbH — Kommissionen dømmes til til sagsøgeren at betale de
 hvilket der er gjort indsi- beløb, der følger af, at hendes ansættelsessted skal være
 gelse under indsigel- Rom, jf. søgsmålsgrundene, og navnlig de dagpengebeløb,
 sesproceduren: som hun har krav på som følge heraf, med tillæg af
 morarenter, 7 % p.a. fra forfaldsdatoen og indtil betaling
 Det under indsigelses- Det registrerede tyske mærke: sker.
 proceduren påberåbte »PASH«, der er registreret for for-
 varemærke: skellige varegrupper i de interna- — Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 tionale grupper 18 og 25
 Afgørelsen i den afde- Afvisning af indsigelsen
 ling, der behandlede ind- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 sigelsen:
 Appelkammerets afgø- Ophævelse af indsigelsesafdelin- Sagsøgeren blev stillet til rådighed for Kommissionen i Bruxel-
 relse: gens afgørelse les i tre år, før hun ansattes som hjælpeansat. I den forbindelse
 blev det bestemt, at sagsøgerens ansættelsessted var Rom.
 Søgsmålsgrunde: — Uoverensstemmelse mellem Sagsøgeren blev senere ansat som midlertidigt ansat på
 den ønskede afgørelse og ubestemt tid, hvorved det bestemtes, at hendes ansættelsessted
 den trufne afgørelse, idet ind- var Bruxelles. Det er afgørelsen på dette sidste punkt, som
 sigelse ikke blev indgivet sagsøgeren har anfægtet.
 mod »sko«, der ønskes hen-
 ført til gruppe 25 Sagsøgeren havde til støtte for sine påstande gjort gældende,
 — Samtidig tilstedeværelse af at der foreligger en retsvildfarelse vedrørende bopælsbegrebet
 mærkerne »BASS« og »PASH« og en åbenbar fejlvurdering. Hun har anført, at hun havde
 på det tyske marked midlertidig bopæl i Bruxelles i hele det tidsrum, hun var ansat
 i Kommissionen i Bruxelles. Ifølge hende viser de faktiske
 — Fejlagtig anvendelse af arti- omstændigheder, at hun havde sin sædvanlige bopæl i Rom.
 kel 8, stk. 1, litra b), i forord- Hun har desuden gjort gældende, at Kommissionen på retsstri-
 ning (EF) nr. 40/94 (risiko dig måde har trukket en retsstiftende afgørelse tilbage. Det blev
 for forveksling). først bestemt, at sagsøgeren, da hun tiltrådte som midlertidig
 ansat, havde sin bopæl i Rom. Afgørelsen herom blev trukket
 tilbage ved den efterfølgende, anfægtede afgørelse om ikke at
 udbetale dagpenge til sagsøgeren.
 Sag anlagt den 3. december 2001 af Donatella Ineichen
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sag anlagt den 3. december 2001 af Lucı́a Aparicio Chofré
 (Sag T-293/01) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (2002/C 44/39) (Sag T-294/01)
 (Processprog: fransk) (2002/C 44/40)
 (Processprog: spansk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3. december 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske


text:
Fællesskaber af Donatella Ineichen, Bruxelles, ved Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 avocat Marc-Albert Lucas. den 3. december 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 ---pagebreak--- C 44/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16.2.2002
 Europæiske Fællesskaber af Lucı́a Aparicio Chofré, Valencia Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Spanien), ved letrada en ejercicio Gloria Ballester Cañada.
 — Afgørelsen, der blev truffet af Tredje Appelkammer den
 19. september 2001 i klagesag R 826/2000-3, annulleres.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked tilpligtes
 — Udvælgelseskomitéens afgørelse i forbindelse med den at fremme registreringsproceduren for EF-varemærkean-
 almindelige udvælgelsesprøve nr. KOM/B/01 om ikke at søgning nr. 607895, og navnlig at fortsætte behandlingen
 rette den prøve, som sagsøgeren aflagde den 6. juli 2001, af den ved Harmoniseringskontoret rejste indsigelsespro-
 annulleres. cedure under indsigelsesnr. B 190746, og efter afslutning
 af den nævnte indsigelsesprocedure at registrere ansøg-
 ningen i henhold til artikel 45 i EF-varemærkeforordnin-
 gen (1), for så vidt EF-varemærkeansøgning nr. 607895
 ikke viser sig at være udelukket fra registrering i henhold
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter til forordningens artikel 43, stk. 5.
 — Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked tilpligtes
 Sagsøgeren har anført, at den anfægtede afgørelse, hvorved
 at betale sagens omkostninger.
 hun udelukkes fra udvælgelsesprøven, fordi hun ikke opfylder
 de krav til erhvervserfaring, der er fastsat i punkt III.B i
 meddelelsen om udvælgelsesprøven, ikke blot skader hendes
 interesser, men desuden også er uretmæssig og i modstrid med
 det, der er fastsat i meddelelsen om udvælgelsesprøven (1),
 hvorefter ansøgerne skal have opnået en erhvervserfaring på Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 mindst 4 år, inden ansøgningsfristens udløb. Sagsøgeren gør
 gældende, at hun rent faktisk — under anvendelse af de
 kriterier, der er fastsat i meddelelsen om opgørelsen af den Det anmeldte EF-vare- Ordmærket »OLDENBURGER« —
 erhvervsmæssige erfaring — har påvist, at hun råder over en mærke: ansøgning nr. 607895
 erfaring på syv år og otte måneder, hvorfor udvælgelseskomi-
 téen burde have givet hende adgang til udvælgelsesprøven.
 Varer eller tjenesteydel- Varer i klasse 29, 30 og 32 (bl.a.
 ser: mælk og mejeriprodukter)
 (1) Offentliggjort i EFT C 24 A af 25.1.2001.
 Afgørelsen, der anfægtes Undersøgerens afvisning af regi-
 ved Appel-kammeret: strering
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen
 relse:
 Søgsmålsgrunde: — Retlig ukorrekt anvendelse af
 artikel 7, stk. 1, litra c), og
 artikel 7, stk. 2, i forordning
 Sag anlagt den 3. december 2001 af Nordmilch eG (EF) nr. 40/94.
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design) — Fejlagtig fortolkning af arti-
 kel 12, litra b), i forordning
 (EF) nr. 40/94.
 (Sag T-295/01)
 — Sagsøgte har retligt ukorrekt
 undladt at opfordre sagsøge-
 (2002/C 44/41) ren til at udstede en »dis-
 claimer«.
 (Processprog: tysk)
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 ker (EFT L 11, s. 1).
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 3. december 2001 anlagt sag mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 Nordmilch eG, Zeven (Tyskland), ved Rechtsanwalt C. Spintig.


text:
27.6.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/7
 Appel iværksat den 20. april 2016 af Simet SpA til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 3. marts 2016 i sag T-15/14, Simet mod Kommissionen
 (Sag C-232/16 P)
 (2016/C 232/09)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Simet SpA (ved avvocati A. Clarizia, C. Varrone og P. Clarizia)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom (sag T-15/14), hvorved Retten frifandt Kommissionen for søgsmålet med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2014/201/EU af 2. oktober 2013 om kompensation til Simet SpA for offentlige transportydelser leveret mellem 1987 og 2003 (Statsstøtte SA.33037 (2012/C) – Italien).
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 —
 Appellanten har gjort gældende, at dommen har tilsidesat følgende:
 —
 Artikel 107 TEUF, for så vidt som Retten fandt, at den betaling af kompensation til Simet, der blev indrømmet ved dom afsagt af det italienske Consiglio di Stato og anmeldt af de nationale myndigheder, udgjorde statsstøtte, hvorimod tvisten for den nationale retsinstans vedrørte erstatning til appellanten for det tab, denne havde lidt som følge af den ugyldighed, hvormed retsakterne fra ministeren for infrastruktur og transport var behæftet vedrørende udøvelsen af aktiviteterne med offentlige interregional vejtransportydelser, der blev foretaget mellem 1987 og 2003.
 —
 Forordning (EØF) nr. 1191/69 (1), idet Retten ikke har fastslået, at den italienske lovgivning ikke er bragt i overensstemmelse med den nævnte forordning af to årsager: 1) fordi italiensk lovgivning pålagde borgeren alene at udøve sin økonomiske virksomhed i form af en offentlig tjeneste, hvorimod en sådan regel om udøvelse af virksomhed er forbudt i henhold til forordning nr. 1191/69, idet den offentlige tjeneste udøves ved, at koncessionshaveren pålægges at opfylde public service-forpligtelser; 2) fordi lovgivningen ikke fastsatte en kompensation for de service-forpligtelser, som virksomheden udøvede, efter at forordning nr. 1191/69 blev ændret ved forordning (EØF) nr. 1893/91 (2), var Simet ikke længere pålagt en public service-forpligtelse, da der var tale om en virksomhed for international bustransport af personer.
 —
 Forordning nr. 1191/69 og navnlig for så vidt som Retten med urette fandt, at Kommissionens afgørelse, hvorefter betalingen til Simet udgjorde statsstøtte, eftersom der var risiko for overkompensation, da selskabet ikke havde foretaget en regnskabsmæssig opdeling af omkostningerne til denne virksomhed, var lovlig. I modsætning til hvad Retten har fastslået, fastsatte forordningernes artikel 5ff. ikke en metode til at fastsætte den kompenserende foranstaltning, der er centreret om de »følger«, som pålæggelsen af disse public service-forpligtelser kunne have haft for virksomhedens samlede tab af konkurrenceevne.
 —
 Principperne vedrørende erstatning for det tab, som en borger lider som følge af en tilsidesættelse af EU-retten, som er principper, hvoraf følger, at det, såfremt en medlemsstats myndighed vedtager en administrativ beslutning under sit kompetenceområde, der er i strid med EU-retten, påhviler denne myndighed at betale erstatning for det tab, som borgeren har lidt i forhold til beslutningens adressat som følge af beslutningens ulovlighed.
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 af 26.6.1969 om medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til de med begrebet


text:
offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT 1969 I, s. 258).
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 1893/91 af 20.6.1991 om ændring af forordning (EØF) nr. 1191/69 om medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT L 169, s. 1).


text:
5.12.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 297/26
 Sag anlagt den 2. oktober 2009 — NEC Display Solutions Europe mod KHIM — Nokia (NaViKey)
 (Sag T-393/09)
 2009/C 297/38
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: NEC Display Solutions Europe GmbH (München, Tyskland) (ved lawyer P. Munzinger)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Nokia Corp. (Helsinki, Finland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 16. juni 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1143/2008-2) annulleres.
 —
 Indsigelsen rejst af den anden part i sagen for appelkammeret mod registreringen af det omtvistede EF-varemærke forkastes.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, inklusive de omkostninger, der er pådraget sagsøgeren i forbindelse med sagen for appelkammeret.
 —
 Såfremt den anden part i sagen for appelkammeret intervenerer i denne sag, tilpligtes den at betale sagens omkostninger, inklusive de omkostninger, der er pådraget sagsøgeren i forbindelse med sagen for appelkammeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: NEC Display Solutions Europe GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »NaViKey« for varer i klasse 9
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Nokia Corp.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering af ordmærket »NAVI« for varer og tjenesteydelser i klasse 9 og 38; finsk varemærkeregistrering af ordmærket »NAVI« for varer i klasse 9
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen i dens helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, da appelkammeret: i) fejlagtigt fastlagde den relevante kundekreds, hvis opfattelse skulle tages i betragtning; ii) fejlagtigt vurderede, at der var lighed mellem de omtvistede varemærker, og at de heraf omhandlede varer var af lignende art, og iii) at det ikke tog i betragtning, at den anden part i sagen for appelkammeret ikke var berettiget til at forbyde brugen af yngre varemærker indeholdende bestanddelen »NAVI« som følge af manglende eller ringe grad af særpræg og derfor heller ikke kunne påberåbe sig artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009 til støtte for sin begæring om afslag på ansøgningen om det omtvistede EF-varemærke. Tilsidesættelse af artikel 75 i Rådets forordning nr. 207/2009, da appelkammeret ikke begrundede dets vurdering af, at der var risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker.


text:
5.12.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 378/17
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS rue Heine, mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 den 30. september 1998 skaber (befuldmñgtigede: Ana Maria Alves Vieira og Knut
 Simonsson), vedrùrende en begñring om fastsñttelse af
 i sag T-121/97, Richie Ryan mod Revisionsretten for De sagsomkostninger indgivet efter Rettens dom af 11. juli
 Europñiske Fñllesskaber (1) 1996, Branco mod Kommissionen (sag T-271/94, Sml. II,
 s. 749), har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afde-
 (Annullationssùgsmål Ð lùnningsregulativ for Revisions-
 lingsformanden, J. Azizi, og dommerne R. García-Valdeca-
 rettens medlemmer Ð udtrñden af tjenesten Ð pension Ð
 sas og M. Jaeger; justitssekretñr: H. Jung, den 17. septem-
 undladelse af at forhùje pensionen Ð overtrñdelse af
 ber 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 grundforordningen Ð begrundelse Ð berettiget forvent-
 ning Ð princippet om forbud mod forskelsbehandling)
 (98/C 378/30)
 De udgifter, der kan krñves erstattet i sag T-271/94, fast-
 sñttes til 1 316 660 PTE, moms indberegnet.
 (Processprog: fransk)
 (1) EFT C 288 af 15.10.1994.
 I sag T-121/97, Richie Ryan, Dublin, tidligere medlem af
 Revisionsretten for De Europñiske Fñllesskaber, ved advo-
 kat Georges Vandersanden, Bruxelles, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30,
 rue de Cessange, mod Revisionsretten for De Europñiske
 Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Jean-Marie Stenier, Jan
 Inghelram og Paolo Giusta), stùttet af Rådet for Den
 Europñiske Union (befuldmñgtigede: Jean-Paul JacqueÂ og
 TheÂreÁse Blanchet), angående en påstand om annullation af KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 Revisionsrettens afgùrelse af 20. februar 1997 om fastsñt-
 den 15. september 1998
 telse af sagsùgerens pension med virkning fra den 1. marts
 1997, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afde- i sag T-109/97, Molkerei Groûbraunshain GmbH og Bene
 lingsformanden, J. Azizi, og dommerne R. Gracía-Valdeca- Nahrungsmittel GmbH mod Kommissionen for De Euro-
 sas og M. Jaeger; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr B. pñiske Fñllesskaber (1)
 Pastor, den 30. september 1998 afsagt dom, hvis konklu-
 sion lyder således: (Fñllesskabsbeskyttelse af oprindelsesbetegnelser Ð regi-
 strering i henhold til en forordning fra Kommissionen af
 en betegnelse for et geografisk område, som sagsùgerne
 1) Revisionsrettens afgùrelse af 20. februar 1997 om fast-
 mener er for stort Ð annullationssùgsmål Ð afvisning)
 sñttelse af sagsùgerens pension annulleres.
 (98/C 378/32)
 2) Revisionsretten betaler sagens omkostninger.
 3) Rådet bñrer sine egne omkostninger. (Processprog: tysk)
 (1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 I sag T-109/97, Molkerei Groûbraunshain GmbH og Bene
 Nahrungsmittel GmbH, med hjemsted i Altenburg (Tysk-
 land), ved advokaterne Michael Loschelder og Thilo
 Klingbeil, Köln, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 advokat Marc Loesch, 11, rue Goethe, stùttet af Freistaat
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS Thüringen ved advokat Georg M. Berrisch, Hamburg, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Guy Harles,
 den 17. september 1998 8-10, rue Mathias Hardt, mod Kommissionen for De
 i sag T-271/94 (92), EugeÂnio Branco Ld.a mod Kommissio- Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede: JoseÂ-Luis Igle-
 nen for De Europñiske Fñllesskaber (1) sias Buhigues, Ulrich Wölker og Bertrand Wägenbaur),
 stùttet af Molkerei und Weichkäserei K.-H. Zimmermann
 (Fastsñttelse af sagsomkostninger) GmbH, med hjemsted i Falkenhain (Tyskland), ved


text:
advo-
 katerne Philipp Lotze og Stefan Lehr, Bruxelles, og med
 (98/C 378/31)
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat ReneÂ Foltz, 6,
 rue Heinrich Heine, angående en påstand om annullation
 (Processprog: portugisisk) af Kommissionens forordning (EF) nr. 123/97 af 23. januar
 1997 om ñndring af bilaget til forordning (EF) nr. 1107/
 96 om registrering af geografiske betegnelser og oprindel-
 I sag T-271/94 (92), EugeÂnio Branco Ld.a, Lissabon, ved sesbetegnelser efter proceduren i artikel 17 i forordning
 advokat Bolota Belchior, Vila Nova de Gaia, og med valgt (EéF) nr. 2081/92 (EFT L 22 af 24.1.1997, s. 19), for så
 adresse i Luxembourg hos advokat Jacques Schroeder, 6, vidt som den beskyttede oprindelsesbetegnelse 1Altenbur-
 ---pagebreak--- C 378/18 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 5.12.98
 ger Ziegenkäsea ved forordningen registreres for et for Sag anlagt den 21. august 1998 af Takis Ageladarakis
 stort geografisk område, har Retten (Anden Afdeling), m.fl. mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 sammensat af afdelingsformanden, A. Kalogeropoulos, og og Rådet for Den Europñiske Union
 dommerne C. W. Bellamy og J. Pirrung; justitssekretñr: H. (Sag T-137/98)
 Jung, den 15. september 1998 afsagt kendelse, hvis kon-
 klusion lyder således: (98/C 378/34)
 1) Sagen afvises. (Processprog: engelsk)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 2) Sagsùgerne bñrer deres egne sagsomkostninger og der den 21. august 1998 anlagt sag mod Kommissionen
 betaler solidarisk de omkostninger, der er afholdt af for De Europñiske Fñllesskaber og Rådet for Den Euro-
 Kommissionen og af intervenienten Molkerei und pñiske Union af Takis Angeladarakis m.fl. ved Kenneth
 Weichkäserei K.-H. Zimmermann GmbH. Parker, QC, og Rhodri Thompson, Monckton Chambers,
 4 Raymond Buildings, Gray's Inn, London WC1R 5BP,
 Det Forenede Kongerige.
 3) Freistaat Thüringen bñrer sine egne sagsomkostninger.
 (1) EFT C 199 af 28.6.1997. Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Det fastslås, at afvisningen af sagsùgernes klage, hvor-
 efter Kommissionen og Rådet har undladt at trñffe
 nogen sñrlig foranstaltning over for sagsùgeren for at
 opfylde Rettens dom af 12. december 1996 i de for-
 enede sager T-177/94 og T-377/94, Altmann m.fl. mod
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS Kommissionen, er retsstridig og en tjenstlig fejl, som
 den 12. oktober 1998 Kommissionen og Rådet er ansvarlige for.
 i sag T-235/97, Franco Campoli mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber (1) Ð Kommissionen og Rådet tilpligtes at betale sagsùgerne
 de individuelle belùb, der er angivet i den opgùrelse,
 (Tjenestemñnd Ð Rettens dom Ð ansùgning om ñndret
 som er vedlagt stñvningen som bilag 7, ñndret pr.
 indplacering i lùnklasse Ð formalitetsindsigelse Ð ny og
 dommens dato, og såfremt der ikke trñffes afgùrelse
 vñsentlig omstñndighed Ð formalitet)
 vedrùrende sagsùgernes skattepligt i Det Forenede
 (98/C 378/33) Kongerige med hensyn til disse belùb, tilpligtes sagsù-
 gerne at betale fùlgende yderligere belùb:
 (Processprog: italiensk) i) det belùb, som sagsùgerne skal betale som skat i
 Det Forenede Kongerige, idet fastsñttelsen af disse
 belùb udsñttes på forhandlinger mellem parterne
 I sag T-235/97, Franco Campoli, tjenestemand ved Kom-
 og Det Forenede Kongeriges skattemyndigheder
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber, Bruxelles, ved
 advokat Sergio Diana, Cagliari og Bruxelles, 205, rue Bel-
 liard,


text:
Bruxelles, mod Kommissionen for De Europñiske subsidiñrt
 Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Gianluigi Valsesia), hvori
 der er nedlagt påstand dels om annullation af Kommissio- ii) de faktiske belùb, som udgùr sagsùgernes skattetil-
 nens afslag af 16. oktober 1996 på sagsùgerens ansùgning svar over for Det Forenede Kongeriges skattemyn-
 om en ñndret indplacering, dels om annullation af Kom- digheder, idet Rådet og Kommissionen har pligt til
 missionens afgùrelser af 29. april 1997 om afvisning af at holde sagsùgerne skadelùse med hensyn til en
 klagen over afslaget af 16. oktober 1996, har Retten (Fùr- sådan eventuel skattepligt.
 ste Afdeling), sammensat af prñsidenten, B. Vesterdorf, og
 dommerne J. Pirrung og M. Vilaras; justitssekretñr: H.
 Jung, den 12. oktober 1998 afsagt kendelse, hvis konklu- Ð Rådet og Kommissionen tilpligtes at betale sagens
 sion lyder således: omkostninger.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 1) Sagen afvises.
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til
 2) Hver part betaler sine omkostninger. de i sag T-30/98 (1) anfùrte.
 (1) EFT C 318 af 18.10.1997. (1) EFT C 184 af 13.6.1998, s. 11.


text:
23.1.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 20/13
 5.4.1991, s. 37), har Domstolen (Femte Afdeling), sam- 1. januar 1995 om tilpasning af retsakterne vedrùrende
 mensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dom- nye medlemsstaters tiltrñdelse af Den Europñiske Union
 merne J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, L. Sevón (EFT L 1 af 1.1.1995, s. 1), har Domstolen (Fùrste Afde-
 (refererende dommer) og M. Wathelet; generaladvokat: ling), sammensat af D. A. O. Edward (refererende dom-
 N. Fennelly; justitssekretñr: assisterende justitssekretñr mer), som fungerende afdelingsformand, og dommerne
 H. von Holstein, den 3. december 1998 afsagt dom, hvis L. Sevón og M. Wathelet; generaladvokat: G. Cosmas;
 konklusion lyder således: justitssekretñr: assisterende justitssekretñr H. von Hol-
 stein, den 3. december 1998 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Nationale bestemmelser, hvorefter det på en ù som
 Lñsù er forbudt at holde bier af enhver anden art end
 bier af underarten Apis mellifera mellifera (brun lñsù- Artikel 99 i akten vedrùrende vilkårene for Republikken
 bi), udgùr en foranstaltning med tilsvarende virkning éstrigs, Republikken Finlands og Kongeriget Sveriges til-
 som en kvantitativ restriktion i EF-traktatens trñdelse og tilpasningerne af de traktater, der danner
 artikel 30's forstand. grundlag for Den Europñiske Union, som ñndret ved
 Rådets afgùrelse 95/1/EF, Euratom, EKSF af 1. januar
 1995 om tilpasning af retsakterne vedrùrende nye med-
 2) Nationale bestemmelser, hvorefter det på en ù som lemsstaters tiltrñdelse af Den Europñiske Union, skal for-
 Lñsù er forbudt at holde bier af enhver anden art end tolkes således, at den ikke tillod Republikken Finland i en
 bier af underarten Apis mellifera mellifera (brun lñsù- periode af tre år efter dens tiltrñdelse af Fñllesskabet den
 bi), må i medfùr af EF-traktatens artikel 36 anses for 1. januar 1995 at opkrñve told af indfùrsler af varer, der
 begrundet i hensynet til beskyttelse af dyrs liv og sund- allerede var blevet bragt i fri omsñtning i en anden med-
 hed. lemsstat.
 (1) EFT C 108 af 5.4.1997. (1) EFT C 252 af 16.8.1997.
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Fùrste Afdeling) (Fùrste Afdeling)
 af 3. december 1998 af 3. december 1998
 i sag C-233/97: procedure indledt af KappAhl Oy i sag C-247/97, Marcel Schoonbroodt, Marc Schoon-
 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Uudenmaan broodt, Transports A. M. Schoonbroodt SPRL mod EÂtat
 Lääninoikeus) (1) belge (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Cour de
 cassation) (1)
 (Frie varebevñgelser Ð varer i fri omsñtning Ð akten
 vedrùrende Republikken éstrigs, Republikken Finlands og (EF-traktatens artikel 177 Ð Domstolens kompetence Ð
 Kongeriget Sveriges tiltrñdelse Ð undtagelsesbestemmelser nationale lovbestemmelser, der gengiver fñllesskabsretlige
 Ð artikel 99) bestemmelser Ð fritagelse for import- og eksportafgifter
 Ð brñndstof i motorkùretùjer Ð begrebet »normale tan-
 (1999/C 20/20) ke«)
 (1999/C 20/21)
 (Processprog: finsk)
 (Processprog: fransk)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-233/97, angående en anmodning som Uudenmaan
 Lääninoikeus (Finland) i medfùr af EF-traktatens
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den af Kapp- I sag C-247/97, angående en anmodning, som Cour de


text:
Ahl Oy indledte procedure at opnå en prñjudiciel afgù- cassation (Belgien) i medfùr af EF-traktatens artikel 177
 relse vedrùrende fortolkningen af artikel 99 i akten ved- har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte ret verse-
 rùrende vilkårene for Republikken éstrigs, Republikken rende sag, Marcel Schoonbroodt, Marc Schoonbroodt,
 Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrñdelse og tilpasnin- Transports A. M. Schoonbroodt SPRL mod EÂtat belge, at
 gerne af de traktater, der danner grundlag for Den Euro- opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af
 pñiske Union (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 21), som artikel 112 i Rådets forordning (EéF) nr. 918/83 af
 ñndret ved Rådets afgùrelse 95/1/EF, Euratom, EKSF af 28. marts 1983 om en fñllesskabsordning vedrùrende fri-


text:
18.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 49/20
 Sag anlagt den 21. december 2011 — Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-656/11)
 2012/C 49/34
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved C. Murrell, som befuldmægtiget, og A. Dashwood, QC)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets afgørelse af 16. december 2011 (1) om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer for så vidt angår erstatningen af bilag II om koordinering af sociale sikringsordninger, annulleres.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1)
 Ved sag anlagt i henhold til artikel 263 TEUF har Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland i henhold til artikel 264 TEUF nedlagt påstand om, at Rådets afgørelse af 16. december 2011 om den holdning, som Den Europæiske Union skal indtage i det blandede udvalg, der er nedsat i henhold til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side om fri bevægelighed for personer for så vidt angår erstatningen af bilag II om koordinering af sociale sikringsordninger, annulleres.
 2)
 Artikel 48 TEUF er det eneste materielle retsgrundlag, der er anført i afgørelsen.
 3)
 Afgørelsen vedrører ændringen af bilag II til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden side af 21. juni 1999 om fri bevægelighed for personer. Aftalens bilag II vedrører udelukkende koordinering af sociale sikringsordninger mellem EU og Schweiz. Formålet med de ændringer til bilag II, som den omtvistede afgørelse søger indført, er at afspejle ændringer i EU’s mekanismer for koordinering af sociale sikringsordninger. En af virkningerne af de til bilag II foreslåede ændringer vil være, at schweiziske statsborgere, der hverken selv er erhvervsaktive eller familiemedlemmer til en person, der er erhvervsaktiv (herefter »ikke-aktive personer«), vil få tildelt rettigheder, som de ikke har i henhold til den nugældende ordning under bilag II.
 4)
 Det Forenede Kongerige gør gældende, at artikel 48 TEUF ikke i sig selv kan tjene som materielt retsgrundlag for en foranstaltning, der tilsigtes at have sådanne følger. Det er en bestemmelse, som tilsigter at lette den frie bevægelighed (a) inden for Unionen, og ikke mellem Unionen og tredjelande, og (b) af personer, der er erhvervsaktive eller deres familier, og ikke ikke-aktive personer. Det rette retsgrundlag ville være artikel 79, stk. 2, litra b), TEUF. Denne bestemmelse giver kompetence til vedtagelsen af foranstaltninger vedrørende »definition af rettighederne for tredjelandsstatsborgere, der opholder sig lovligt i en medlemsstat, herunder betingelserne for fri bevægelighed og ophold i de øvrige medlemsstater«.
 5)
 Artikel 79, stk. 2, litra b), TEUF findes i traktatens tredje del, afsnit V. I henhold til protokol nr. 21 til traktaterne finder foranstaltninger vedtaget


text:
i henhold til afsnit V ikke anvendelse i Det Forenede Kongerige (eller Irland), med mindre det meddeler, at det ønsker at deltage deri. Rådet har ved sit fejlagtige valg af artikel 48 TEUF i stedet for artikel 79, stk. 2, litra b), TEUF som materielt retsgrundlag for afgørelsen nægtet at anerkende Det Forenede Kongeriges ret til at vælge ikke at deltage i afgørelsen eller være bundet deraf.
 6)
 Der nedlægges derfor påstand om annullation af Rådets afgørelse af 16. december 2011 med den begrundelse, at afgørelsen blev vedtaget på et fejlagtigt retsgrundlag med den følge, at Det Forenede Kongeriges rettigheder i henhold til protokol nr. 21 blev tilsidesat.
 (1) EUT L 341, s. 1.


text:
4.11.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 316/9
 1) Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler morarenter til rådighed for Kommissionen som Fællesskaber-
 den i henhold til artikel 2 og 4 i Rådets sjette direktiv nes egne indtægter, har Domstolen, sammensat af præsidenten,
 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlems- G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene J.C. Moitinho de
 staternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles Almeida (refererende dommer), L. Sevón og R. Schintgen samt
 merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, Rådets dommerne P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet,
 forordning (EØF, Euratom) nr. 1553/89 af 29. maj 1989 P. Jann, H. Ragnemalm, V. Skouris og F. Macken; generaladvo-
 om den endelige ordning for ensartet opkrævning af egne kat: S. Alber; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louter-
 indtægter hidrørende fra merværdiafgiften og Rådets forordning man-Hubeau og ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 12. sep-
 (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemfø- tember 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 relse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for
 Fællesskabernes egne indtægter, idet den har undladtat opkræve 1) Irland har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold
 merværdiafgift af motorvejsafgifter som modydelse for en over til artikel 2 og 4 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF
 forbrugerne præsteret tjenesteydelse, når denne ikke leveres af et af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes
 offentligretligt organ i den forstand, hvori udtrykket er anvendt lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiaf-
 i sjette direktivs artikel 4, stk. 5, og idet den ikke har stillet de giftssystem: ensartet beregningsgrundlag, Rådets forordning
 beløb, der svarer til den afgift, som burde have været opkrævet (EØF, Euratom) nr. 1553/89 af 29. maj 1989 om den
 af motorvejsafgifterne, med tillæg af morarenter til rådighed for endelige ordning for ensartet opkrævning af egne indtægter
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber som egne hidrørende fra merværdiafgiften og Rådets forordning (EØF,
 indtægter hidrørende fra merværdiafgiften. Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af
 afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesska-
 2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger. bernes egne indtægter, idet Irland har undladt at opkræve
 merværdiafgift af afgifter for benyttelse af afgiftspligtige veje og
 broer som modydelse for en over for brugerne præsteret
 (1) EFT C 295 af 27.9.1997. tjenesteydelse, når denne ikke leveres af et offentligretligt organ
 i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i sjette direktivs
 artikel 4, stk. 5, og idet Irland ikke har stillet de beløb, der
 svarer til den afgift, som burde have været opkrævet af
 vejafgifterne, med tillæg af morarenter til rådighed for Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber som egne indtægter
 hidrørende fra merværdiafgiften.
 DOMSTOLENS DOM
 2) Irland betaler sagens omkostninger.
 af 12. september 2000
 (1) EFT C 387 af 20.12.1997.
 i sag C-358/97, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Irland (1)
 (Traktatbrud — artikel 4, stk. 5, i sjette momsdirektiv —
 veje, der stilles til rådighed mod betaling af vejafgift —
 momsfritagelse — forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89
 og nr. 1553/89 — egne indtægter hidrørende fra moms) DOMSTOLENS DOM
 (2000/C 316/16) af 12. september


text:
2000
 i sag C-359/97, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 (Processprog: engelsk) skaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og
 Nordirland (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Traktatbrud — artikel 4, stk. 5, i sjette momsdirektiv —
 gjort i Samling af Afgørelser) veje, der stilles til rådighed mod betaling af vejafgift —
 momsfritagelse — forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89
 I sag C-358/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- og nr. 1553/89 — egne indtægter hidrørende fra moms)
 ber (befuldmægtigede: H. Michard og B. Doherty) mod Irland
 (befuldmægtiget: M.A. Buckley, bistået af D. Sherlock, (2000/C 316/17)
 T. McCann og D. Moloney), angående en påstand om, at det
 fastslås, at Irland har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det
 i medfør af EF-traktaten, idet det i strid med artikel 2 og (Processprog: engelsk)
 artikel 4, stk. 1, 2 og 5, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF
 af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes
 lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiaf- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 giftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) har gjort i Samling af Afgørelser)
 undladt at opkræve merværdiafgift af afgifter for benyttelse af
 afgiftspligtige veje og broer i Irland, og idet det ikke har stillet I sag C-359/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 de beløb, som følger af denne overtrædelse, med tillæg af ber (befuldmægtigede: H. Michard og B. Doherty) mod Det


text:
25.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 74/9
 Sag anlagt den 1. februar 2006 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-52/06)
 (2006/C 74/17)
 Processprog: spansk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. februar 2006 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved F. Simonetti og S. Pardo Quintillán, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF (1) af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet, idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 2.
 Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2001/42 i national ret udløb den 21. juli 2004.
 (1) EFT L 197 af 21.7.2001, s. 30.


text:
10.1.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/3
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 13. november 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-46/07) (1)
 (Traktatbrud - artikel 141 EF - socialpolitik - lige løn til mænd og kvinder - begrebet løn - pensionsordning for tjenestemænd)
 (2009/C 6/05)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved Pignataro-Nolin og M. van Beek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved I. Braguglia, som befuldmægtiget, og avocats G. Fiengo og W. Ferrante)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 141 EF — tilsidesættelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder — nationale bestemmelser, der for tjenestemænd fastsætter en forskellig pensionsalder alt efter køn
 Konklusion
 1)
 Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 141 EF, idet den har opretholdt bestemmelser, hvorefter tjenestemænd har ret til at modtage alderspension ved en forskellig alder afhængigt af om der er tale om mænd eller kvinder.
 2)
 Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 82 af 14.4.2007.


text:
24.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/26
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 27. april 2017 — M.G. Tjebbes m.fl. mod Minister van Buitenlandse Zaken
 (Sag C-221/17)
 (2017/C 239/32)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Raad van State
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: M.G. Tjebbes, G.J.M. Koopman, E. Saleh Abady og L. Duboux
 Sagsøgt: Minister van Buitenlandse Zaken
 Præjudicielle spørgsmål
 Skal artikel 20 og 21 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særligt i lyset af artikel 7 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at disse bestemmelser, fordi der mangler en individuel efterprøvelse i forhold til proportionalitetsprincippet af følgerne af fortabelse af statsborgerskab for den berørte parts situation i EU-retlig henseende, er til hinder for en lovbestemt ordning som den i hovedsagen omhandlede, hvori det bestemmes:
 a.
 at en myndig person, der også har statsborgerskab i et tredjeland, ex lege mister statsborgerskabet i sin medlemsstat og hermed unionsborgerskabet, fordi vedkommende uden afbrydelse i en periode på ti år har haft sin hovedbopæl i udlandet og uden for Den Europæiske Union, selv om der er muligheder for at afbryde tiårsfristen?
 b.
 at en mindreårig person under visse omstændigheder ex lege mister statsborgerskabet i sin medlemsstat og hermed unionsborgerskabet, fordi forældrene har mistet deres statsborgerskab som omhandlet i punkt a. ovenfor?


text:
1.5.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 121/15
 Slettelse af sag C-373/96 (1) Slettelse af sag C-220/97 (1)
 (1999/C 121/31) (1999/C 121/34)
 Ved kendelse af 3. februar 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-373/96, Ved kendelse af 11. februar 1999 har præsidenten for De
 Ministero delle Finanze mod Merkur Chemical Srl (anmodning Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-220/97,
 om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Trento), skal slettes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod For-
 af registeret. bundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 40 af 8.2.1997. (1) EFT C 252 af 16.8.1997.
 Slettelse af sag C-98/97 (1)
 (1999/C 121/32) Slettelse af sag C-394/98 (1)
 Ved kendelse af 3. februar 1999 har præsidenten for De (1999/C 121/35)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-98/97,
 CIF Srl mod Ministero delle Finanze (anmodning om præjudici- Ved kendelse af 11. februar 1999 har præsidenten for De
 el afgørelse fra Tribunale civile e penale di Torino), skal slettes Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-394/98,
 af registeret. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri-
 get Belgien, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 142 af 10.5.1997.
 (1) EFT C 1 af 4.1.1999.
 Slettelse af sag C-72/98 (1)
 (1999/C 121/33)
 Slettelse af sag C-395/98 (1)
 Ved kendelse af 3. februar 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-72/98, (1999/C 121/36)
 Gougenheim imprimerie publicité SA mod Directeur des
 services fiscaux du Rhône (anmodning om præjudiciel afgørel-
 se fra Tribunal de grande instance de Lyon), skal slettes af Ved kendelse af 11. februar 1999 har præsidenten for De
 registeret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-395/98,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri-
 get Belgien, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 151 af 16.5.1998.
 (1) EFT C 397 af 19.12.1998.


text:
16.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 184/17
 Sag anlagt den 4. april 2014 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-163/14)
 2014/C 184/21
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved F. Clotuche-Duvieusart og I. Martínez del Peral, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Belgien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 2, i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, idet det ikke har indrømmet EU’s institutioner og organer en fritagelse i henhold til nævnte protokols artikel 3, stk. 2, fra de afgifter, der er fastsat i artikel 26 i bekendtgørelsen om organiseringen af el-markedet i Hovedstadsregionen Bruxelles og artikel 20 i bekendtgørelsen om organiseringen af gasmarkedet i Hovedstadsregionen Bruxelles, som ændret, og ved at modsætte sig tilbagebetalingen af de afgifter, som regionen således har opkrævet.
 —
 Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Bekendtgørelse af 19. juli 2001 om organiseringen af el-markedet i Hovedstadsregionen Bruxelles og bekendtgørelse af 1. april 2004 om organiseringen af gasmarkedet i Hovedstadsregionen Bruxelles, som ændret, foreskriver opkrævning af de afgifter, som pålægges udbydere af elektricitet og gas til den nævnte region. Disse regionale afgifter opkræves efterfølgende hos de endelige forbrugere og dermed EU-institutionerne i forbindelse med leveringen til disse af elektricitet eller gas på grundlag af den kapacitet, der er til rådighed for de endelige kunder (af elektricitet) eller målekaliberen hos de endelige kunder (af gas).
 Kommissionen er af den opfattelse, at disse regionale afgifter skal kvalificeres som indirekte skatter, der opkræves af de belgiske myndigheder i forbindelse med institutionernes større køb til tjenestebrug, og medregnes i den pris på elektricitet og gas, som institutionerne betaler. Kommissionen har understreget, at det ikke er nødvendigt for at fastslå, at der foreligger en indirekte skat, at forpligtelsen til at vælte afgiften over på den endelige kunde udtrykkeligt er fastsat i lovgivningen, men at det afgørende er, at der er tale om en afgift, der opkræves i forbindelse med udgifter eller forbrug. Følgelig mener Kommissionen, at den belgiske stat i henhold til artikel 3, stk. 2, i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter er forpligtet til at tilbagebetale disse indirekte skatter eller afgifter på salget til EU-institutionerne.
 Kommissionen har anført, at disse regionale afgifter ikke kan kvalificeres som betaling for almennyttige offentlige ydelser, og at de dermed ikke er omfattet af undtagelsen til fritagelsen i artikel 3, stk. 3, i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter. Disse afgifter har således til formål at finansiere forskellige offentlige tjenesteydelsesopgaver og finansierer delvist flere af de offentlige myndigheders socialpolitikker (herunder socialtakst, minimumslevering af elektricitet til hustande). Der er ikke tale om, at der gennem disse skatter betales en modydelse for en tjenesteydelse, der specifikt er leveret til institutionerne.


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/11
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 10. juli 2008 — Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București mod Gheorghe Jipa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Dâmbovița — Rumænien)
 (Sag C-33/07) (1)
 (Unionsborgerskab - artikel 18 EF - direktiv 2004/38/EF - unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område)
 (2008/C 223/16)
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Dâmbovița
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ministerul Administrației și Internelor — Direcția Generală de Pașapoarte București
 Sagsøgt: Gheorghe Jipa
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Dâmbovița — fortolkning af artikel 18 EF og artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (EFT L 158, s. 77)
 Konklusion
 Artikel 18 EF og artikel 27 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF er ikke til hinder for en national ordning, der tillader begrænsninger i den ret, som tilkommer en statsborger i en medlemsstat til at rejse til en anden medlemsstat, bl.a. med den begrundelse, at den pågældende tidligere er blevet hjemsendt på grund af »ulovligt ophold«, forudsat dels at den pågældende statsborgers personlige adfærd udgør en reel, umiddelbar og tilstrækkeligt alvorlig trussel mod et grundlæggende samfundshensyn, dels at den påtænkte indskrænkende foranstaltning er egnet til at sikre virkeliggørelsen af det formål, som den forfølger, og ikke går videre end nødvendigt for at nå dette mål. Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om dette er tilfældet i den sag, som den har fået forelagt.
 (1) EUT C 140 af 23.6.2006.


text:
C 118/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.4.2001
 Slettelse af sag C-402/99 (1) Slettelse af sag C-160/00 (1)
 (2001/C 118/46) (2001/C 118/49)
 Ved kendelse af 27. september 2000 har præsidenten for De Ved kendelse af 28. september 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-402/99, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-160/00,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland,
 get Belgien, skal slettes af registeret. skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 6 af 8.1.2000. (1) EFT C 176 af 24.6.2000.
 Slettelse af sag C-46/00 (1) Slettelse af sag C-128/99 (1)
 (2001/C 118/47) (2001/C 118/50)
 Ved kendelse af 28. september 2000 har præsidenten for De Ved kendelse af 3. oktober 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-46/00, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-128/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland, Johann Kappel mod Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter
 skal slettes af registeret. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof
 (Østrig)), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 102 af 8.4.2000.
 (1) EFT C 188 af 3.7.1999.
 Slettelse af sag C-85/00 (1) Slettelse af sag C-464/99 (1)
 (2001/C 118/48) (2001/C 118/51)
 Ved kendelse af 28. september 2000 har præsidenten for De Ved kendelse af 3. oktober 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-85/00, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-464/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret. Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 135 af 13.5.2000. (1) EFT C 47 af 19.2.2000.


text:
20.5.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 121/14
 Sag anlagt den 24. februar 2006 — Armando Álvarez mod Kommissionen
 (Sag T-78/06)
 (2006/C 121/24)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Armando Álvarez, S.A. (Madrid, Spanien) (ved abogados E. Garayar og A. García Castillo)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det foreliggende annullationssøgsmål antages til realitetsbehandling.
 —
 Kommissionens beslutning K (2005) 4634 af 30. november 2005 i sag COMP/F/38.354 — Industrisække, annulleres, for så vidt Armando Álvarez, S.A. er blevet pålagt et ansvar.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålet vedrører en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K (2005) 4634 af 30. november 2005 i sag COMP/F/38.354 — Industrisække. Kommissionen erklærede i den anfægtede beslutning, at sagsøgeren og andre virksomheder havde tilsidesat artikel 81 EF ved i perioden fra 1991-2002 at have deltaget i et kartel af aftaler og samordnet praksis inden for sektoren for industrisække af plastic i Tyskland, Belgien, Nederlandene, Luxembourg, Spanien og Frankrig. Kommissionen pålagde som følge af disse tilsidesættelser sagsøgeren en bøde in solidum med virksomheden Plásticos Españoles S.A..
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har foretaget en urigtig vurdering af sagens faktiske omstændigheder, og at den har tilsidesat princippet om uskyldsformodning og sagsøgerens ret til kontradiktion.


text:
9.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 325/31
 Rettens dom af 16. september 2013 — Bank Kargoshaei m.fl. mod Rådet
 (Sag T-8/11) (1)
 (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at forhindre nuklear spredning - indefrysning af midler - begrundelsespligt - ret til forsvar - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - berettiget forventning - fornyet gennemgang af de vedtagne restriktive foranstaltninger - fejlskøn - ligebehandling - retsgrundlag - væsentlige formkrav - proportionalitet - ejendomsret)
 2013/C 325/52
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Bank Kargoshaei (Teheran, Iran), Bank Melli Iran Investment Company (Teheran), Bank Melli Iran Printing and Publishing Company (Teheran), Cement Investment & Development Co. (Teheran), Mazandaran Cement Company (Teheran), Melli Agro-chemical Company (Teheran) og Shomal Cement Co. (Teheran) (først ved advokaterne L. Defalque og S. Woog, derefter ved advokaterne L. Defalque og C. Malherbe)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og R. Liudvinaviciute-Cordeiro, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (F. Erlbacher og M. Konstantinidis, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Dels påstand om delvis annullation af Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT L 281, s. 81), af Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007 (EUT L 281, s. 1), af Rådets afgørelse 2011/783/FUSP af 1. december 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP (EUT L 319, s. 71), af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1245/2011 af 1. december 2011 om gennemførelse af forordning nr. 961/2010 (EUT L 319, s. 11) og af Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning nr. 961/2010 (EUT L 88, s. 1), dels en påstand om annullation af enhver fremtidig forordning eller afgørelse, der supplerer eller ændrer en af de anfægtede retsakter, og som er i kraft på datoen for afslutningen af den mundtlige forhandling.
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Rådet bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Bank Kargoshaei, Bank Melli Iran Investment Company, Bank Melli Iran Printing and Publishing Company, Cement Investment & Development Co., Mazandaran Cement Companys, Melli Agro-chemical Company og Shomal Cement Co. har afholdt.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 72 af 5.3.2011.


text:
30 . 12 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 351 / 11
 bestemmelse om den sanktion, hvorefter en arealstøtte C-98/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 fortabes fuldstændigt, over for en landbruger, hvis — mod Kongeriget Belgien , skal slettes af registeret.
 faktisk fastslåede — areal konstateres at være mindre
 end det areal , som er angivet i støtteansøgningen, når (') EFT nr . C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 forskellen udgør mere end 20 % , men der ikke foreligger
 forsær eller grov uagtsomhed ?
 (') EFT nr . L 391 af 31 . 12 . 1992 , s . 36 .
 i 1 ) EFT nr . F 156 af 7 . 7 . 1995 , s . 27 .
 Slettelse af sag C-l 13/95 ( )
 ( 95/C 351 /21 )
 Ved kendelse af 4 . oktober 1995 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C-14/95 ( ) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-l 13/
 95/C 351 / 19 ) 95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Den Italienske Republik , skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 26 . september 1995 har formanden for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol ( Sjette-Afdeling ) beslut (') EFT nr . C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 tet, at sag C-14/95 , Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber mod Kongeriget Belgien, skal slettes af regis
 teret .
 (') EFT nr . C 54 af 4 . 3 . 1995 .
 Slettelse af sag C-l 25/95 ( )
 ( 95/C 351 /22 )
 Ved kendelse af 24 . oktober 1995 har præsidenten for
 Slettelse af sag C-98/95 ( ) De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 ( 95/C 351 /20 ) C-l 25/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 22 . september 1995 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (') EFT nr . C 137 af 3 . 6 . 1995 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS afgørelsen, at sagsøgerens ansøgning ikke kunne tages i
 den 19 . oktober 1995 betragtning, som af Kommissionens afslag af 22 . marts
 1 993 på sagsøgerens ansøgning, dels om erstatning af den
 i sag T-562/93 , Dieter Obst mod Kommissionen for De økonomiske og ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren
 Europæiske Fællesskaber ( 1 ) har lidt, har Retten ( Anden Afdeling ), sammensat af
 (Tjenestemænd — ansættelsesprocedure — akt, som inde afdelingsformanden, B. Vesterdorf, og dommerne D. P. M.
 holder klagepunkt — vedtægtens artikel 45 — meddelelse Barrington og A. Saggio; justitssekretær: H. Jung, den
 om ledig stilling — magtfordrejning — begrundelse — 19 . oktober 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 erstatning af tab) således :
 ( 95 /C 351 /23 )
 1 ) Kommissionen betaler sagsøgeren 2 000 ECU i erstat
 (Processprog: tysk) ning for den begåede tjenestefejl.
 I sag T-562/93 , Dieter Obst, tjenestemand ved Kommissio 2 ) I øvrigt frifindes


text:
Kommissionen.
 nen for De Europæiske Fællesskaber, Everberg ( Belgien ),
 først repræsenteret ved advokat Heinz-Jorg Moritz og 3 ) Kommissionen betaler sine egne og , en fjerdedel af
 dernæst ved advokat Lothar Mahlberg, og med valgt adresse sagsøgerens omkostninger, mens sagsøgeren betaler de
 i Luxembourg hos Marianne Moritz, 25 A, rue de Schonfels, øvrige tre fjerdedele af sine egne omkostninger.
 Bridel mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( befuldmægtigede : Joseph Griesmar og Bertrand Wågen
 (') EFT nr . C 338 af 15 . 12 . 1993 .
 baur ), hvori der er nedlagt påstand dels om annullation såvel
 af afgørelse nr . 45/93 af 18 . februar 1993 fra det Rådgi
 vende Udvalg for Udnævnelser i det omfang, det angives i


text:
8.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 39/12
 Appel iværksat den 29. november 2013 af Villeroy & Boch Austria GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 16. september 2013 i de forenede sager T-373/10, T-374/10, T-382/10 og T-402/10, Villeroy & Boch Austria GmbH m.fl. mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-626/13 P)
 2014/C 39/18
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Villeroy & Boch Austria GmbH (ved Rechtsanwälte A. Reidlinger og J. Weichbrodt)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom (Fjerde Afdeling) afsagt den 16. september 2013 i de forenede sager T-373/10, T-374/10, T-382/10 og T-402/10 ophæves, i det omfang den frifinder Europa-Kommissionen, og for så vidt den vedrører sagsøgeren.
 —
 Subsidiært ophæves delvist artikel 1 i Kommissionens afgørelse K(2010) 4185 endelig af 23. juni 2010, der indgår i den appellerede dom, for så vidt den vedrører sagsøgeren.
 —
 Subsidiært nedsættes den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved artikel 2 i Kommissionens anfægtede afgørelse af 23. juni 2010, i passende omfang.
 —
 Mere subsidiært hjemvises sagen til Retten med henblik på fornyet prøvelse.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1)
 Med det første anbringende har sagsøgeren anført, at Rettens vurderinger med hensyn til en angivelig ulovlig handling i Østrig er retligt fejlagtige. Retten har baseret sin dom på konstateringer og begrundelser, der ikke tidligere har været genstand for Kommissionens anfægtede afgørelse eller klagepunkterne. Samtidig hermed er sagsøgerens relevante argumenter blevet forbigået eller gengivet forkert.
 2)
 Med det andet anbringende anfægtes den retlige sammenfatning af flere forhold, der ikke er forbundet hverken faktisk eller retligt, til en angiveligt enkelt, sammensat og vedvarende overtrædelse (single, complex and continuous infringement), der efter sagsøgerens opfattelse allerede på grund af den manglende komplementaritet af de forhold, der er vurderet under ét, retligt set ikke burde have fundet sted. Således som det er anvendt i det foreliggende tilfælde, tilsidesætter det retlige begreb vedrørende en »single, complex and continuous infringement« grundsætningen om retten til en retfærdig rettergang.
 3)
 Med det tredje anbringende har sagsøgeren anført, at Retten har foretaget et fejlagtigt og såkaldt »light review«, hvorved Retten ikke har varetaget sin prøvelsesopgave i tilstrækkeligt omfang og dermed tilsidesat den fællesskabsretligt sikrede adgang til at anlægge sag.
 4)
 Endelig anføres det med det fjerde anbringende, at den stadfæstede bøde endvidere er uforholdsmæssigt stor. Under hensyntagen til, at fastlæggelsen af visse belastende faktiske forhold allerede er blevet ophævet ved dommen, og til at disse på grund af en retligt fejlagtig begrundelse bør ophæves i endnu videre omfang, kan en uændret bøde som fastsat af Retten svarende til den lovmæssigt fastsatte maksimumstraf på højst 10 % af koncernens omsætning, ikke være forholdsmæssig og dermed ikke lovlig. Da de fleste af de faktiske forhold, der er anført for at begrunde overtrædelsen, ikke forelå, kan det ikke lægges til grund — henset til den åbenbare mangel på beviser og årsagsforbindelse, samt til manglende tilregnelse i forhold til appellanten — at der er blevet begået en enkelt, sammensat og vedvarende overtrædelse i en


text: periode på ti år for så vidt angår tre grupper af varer i seks forskellige lande, men højst, at der er begået lokale overtrædelser, der på ingen måde kan begrunde omfanget af den pålagte straf. Den foreliggende sag udgør langt fra et alvorligt tilfælde eller et meget alvorligt tilfælde, hvilket Retten har undladt at tage hensyn til, hvorved denne i høj grad har tilsidesat de vurderingskriterier, som den burde have fortolket.


text:
7.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 410/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 17. august 2016 — Stadion Amsterdam CV mod Staatssecretaris van Financiën
 (Sag C-463/16)
 (2016/C 410/09)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Stadion Amsterdam CV
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal sjette direktivs (1) artikel 12, stk. 3, litra a), fortolkes således, at i det tilfælde, hvor en tjenesteydelse, der i momsmæssig henseende er en enkelt ydelse, er sammensat af to eller flere konkrete og specifikke bestanddele, for hvilke, hvis de blev leveret som særskilte ydelser, ville gælde forskellige momssatser, skal der betales moms af denne sammensatte ydelse med de forskellige satser, der gælder for disse bestanddele, når betalingen for ydelsen kan opdeles i et korrekt forhold til disse bestanddele?
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).


text:
12.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/22
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kúria (Ungarn) den 27. februar 2014 — Flight Refund Ltd mod Deutche Lufthansa AG
 (Sag C-94/14)
 2014/C 142/30
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Kúria
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Flight Refund Ltd
 Sagsøgt: Deutche Lufthansa AG
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan et krav om kompensation i henhold til Montrealkonventionens artikel 19 forfølges inden for rammerne af en europæisk betalingspåkravsprocedure?
 2)
 Når der er tale om et krav om kompensation i henhold til Montrealkonventionens artikel 19, skal den kompetence, der tillægges en notar, som kan sidestilles med en national ret, og som er kompetent til at udstede et europæisk betalingspåkrav, samt den retslige kompetence til at påkende en retssag, der er anlagt som følge af, at skyldneren har fremsat indsigelse, da fastlægges i henhold til kompetencebestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1896/2006 af 12. december 2006 om indførelse af en europæisk betalingspåkravsprocedure (1) (herefter »forordning nr. 1896/2006«), Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (2) (herefter »forordning nr. 44/2001«) og/eller konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, indgået i Montreal den 28. maj 1999 (herefter »Montrealkonventionen«)? Hvilket forhold består der mellem disse forskrifter?
 3)
 Såfremt Montrealkonventionens kompetencebestemmelser skal tillægges forrang, har fordringshaveren da også i de tilfælde, hvor der ikke foreligger supplerende tilknytningsled, en fakultativ mulighed for at forfølge sit krav for en ret på en medlemsstats område, eller skal den ret, for hvilken den pågældende fremsætter sit krav, være stedligt kompetent i henhold til procedurebestemmelserne i den medlemsstat på hvis område retten er beliggende?
 Hvilken fortolkning skal der anlægges af den fakultative kompetencebestemmelse i Montrealkonventionen, der indeholder en henvisning til retten på det sted, hvor luftfartsselskabet har det kontor, som afsluttede kontrakten?
 4)
 Kan et europæisk betalingspåkrav, der er udstedt i strid med forordningens formål eller af en myndighed, der ikke er sagligt kompetent, gøres til gestand for en prøvelse af egen drift? Skal en ret af egen drift eller efter anmodning henlægge en sag, der anlægges som følge af en indsigelse, såfremt retten ikke er kompetent?
 5)
 Såfremt de ungarske retter er kompetente til at behandle en retssag, skal de nationale procedurebestemmelser da fortolkes i overensstemmelse med EU-retten og Montrealkonventionen således, at der nødvendigvis skal udpeges mindst én ret, der er forpligtet til at behandle den retssag, der er anlagt som følge af en indsigelse, også selv om der ikke foreligger andre tilknytningsled?
 (1) EUT L 399, s. 1.
 (2) EFT L 12, s. 1.