text:
og med valgt adresse i Luxembourg hos
 som befuldmægtigede, angående en begæring om udsættelse advokat Alain Lorang, 51 rue Albert Ier.
 af iværksættelsen af den af formanden for Europa
 Parlamentet trufne afgørelse af 19 . december 1994 om med
 hjemmel i vedtægtens artikel 50 at fritage sagsøgeren fra Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 tjenesten, har Rettens præsident den 11 . april 1 995 afsagt
 kendelse , hvis konklusion lyder således: — Kommissionens ( ikke-offentligjorte ) beslutning C ( 9 1 )
 1725 af 29 . juli 1991 om godkendelse og finansiering
 med EØF-midler af » Aktivitetsprogrammet for udvik
 1 ) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til ling af landzonerne i Regionen Veneto « annulleres i det
 følge. omfang, den vedrører den » foranstaltning «, der er
 ---pagebreak--- 24 . 6 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 159/25
 omhandlet i » Delprogram 2 — Udvikling af de øvrige retssubjekt, Zaico SpA, frit er blevet tildelt den opgave at
 økonomiske sektorer og tjenesteydelsesområdet «, der gennemføre offentlige arbejder uden vedtagelse forin
 beskrives som » Foranstaltning 1 — kapitel 1.10 : Over den af den afgørelse om tildeling af kontrakt i overens
 gang til ny anvendelse af det såkaldte industri-anlæg » ex stemmelse med procedurerne ifølge artikel 8 i beslutning
 GIBO « i Montagnana , der skal være et nyt aktivitetssted C(91 ) 1725 , der blev vedtaget på grundlag af ramme
 og tjenestecentrum «. forordningerne nr . 2052/88 ( 2 ) og nr. 4253/88 .
 c ) Tilsidesættelse af artikel 14, stk. 3 , i forordning ( EØF )
 — Kommissionens ( ikke-offentliggjorte ) beslutning C(93 ) nr. 4253/88 , overskridelse af beføjelser i kraft af
 3752 af 9 , december 1993 annulleres for så vidt angår manglende sagsbehandling og manglende begrundelse i
 forhøjelsen af den fællesskabsfinansiering, der er vedta det omfang, regionen Venetos forslag vedrørende Zaico
 get for aktivitetsprogrammet vedrørende målsæt SpA indeholder angivelser overhovedet om de nødven
 ning 5 b ), i det omfang den vedrører den i » Delprogram 2 dige administrative fremgangsmåder, gennem hvilke
 — Udvikling af de øvrige økonomiske sektorer og aktionens effektive gennemførelse kan sikres . Heraf
 tjenesteydelsesområdet «, der beskrives som » Foranstalt
 følger, at den omstændighed , at der helt mangler et
 ning 1 — kapitel 1.10 : Overgang til ny anvendelse af de plangrundlag for den ydede finansierings anvendelig
 såkaldte industrieanlæg, » Ex GIBO « i Montagnana «. hed , burde have hindret Kommissionen i at bevilge den
 støtte, der blev ansøgt om.
 — Samtlige akter , der danner forudsætning for disse
 beslutninger eller er forbundet hermed, annulleres, og Sagsøgeren har endelig anført, at de anfægtede akter er i
 sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger . strid med EØF-traktatens artikel 52 og 59 og med
 principperne om fri etableringsret og fri udveksling af
 tjenesteydelser.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 (M EFT nr . L 374 af 31 . 12 . 1988 , s . 1 .
 ( 2 ) EFT nr. L 185 af 15 . 7 . 1988


text:
, s . 9 ..
 Sagsøgeren ejer en mindre virksomhed i Regionen Veneto,
 hvis produktion foregår i » ex GIBO «-bygningen, som den
 har indgået lejemål om, og som er placeret i Montagnana
 kommunes industri- og håndværksområde . Han anfægter
 de ovenfor nævnte beslutninger i det omfang, der derved er
 etableret et finansielt instrument, der udgør en FESR
 finansiering ( Den regionale Udviklingsfond ) af et projekt Sag anlagt den 5 , april 1995 af Didier Gambier mod
 med henblik på overtagelse, omstrukturering og genanven Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 delse af den tidligere køkkenfabrik GIBO , der angiveligt ( Sag T-95/95 )
 skulle være nødvendig, idet nævnte bygning blev opgivet fra
 1963 og derefter ikke er blevet anvendt på anden måde . ( 95/C 159/53 )
 (Processprog: fransk)
 Sagsøgeren har i den forbindelse fremført følgende
 grunde :
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 5 , april 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 a ) Tilsidesættelse af artikel 14 , stk. 3 , i forordning ( EØF ) Europæiske Fællesskaber af Didier Gambier, San Diego
 nr. 4253/88 ('), urigtige forudsætninger, overskridelse ( Amerikas Forenede Stater ), ved advokat Marc-Albert
 af beføjelser i kraft af manglende sagsbehandling og Lucas, Liège, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 manglende begrundelse . I den forbindelse anføres det, at advokat Evelyne Korn, 21 , rue de Nassau.
 Kommissionen ikke korrekt har gennemgået de oplys
 ninger, der er forudsætningen for det finansielle instru Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 ment, den har godkendt. Det er nemlig ikke sikkert, at
 » ex GIBO «-industrianlægget blev opgivet i 1963 og — Kommissionens afgørelse om igen at indplacere sagsø
 ikke senere taget i brug til anden anvendelse, idet geren i Kommissionens tjenestegrene og afslutte hans
 sagsøgeren driver sin virksomhed i bygningen, hvori udstationering ved ITER (» International Thermonu
 hans virksomheds maskiner, administrationskontorer clear Expérimental Reactor «) annulleres .
 og de lokaler, der optages af materiel og personale,
 befinder sig.
 — Afgørelsen om ikke at træffe foranstaltninger for at
 genoprette sagsøgerens placering, efter at en ny direktør
 b ) Tilsidesættelse af fællesskabsrettens bestemmelser om for ITER-projektet var tiltrådt, kendes ulovlig, og de
 offentlige kontrakter . Vedrørende dette punkt anføres heraf følgende retsvirkninger fastslås .
 det, at den anfægtede beslutning klart betegner et
 alvorligt brud mod fællesskabsrettens bestemmelser, for — I anledning af den første eller de første anfægtede
 så vidt som Kommissionen med den i realiteten accep afgørelser tilpligtes Kommissionen at betale sagsøgeren
 terer en bestemt intern ( regional ) administrativ praksis, en erstatning på en tredjedel af hans grundløn fra den
 hvis særkende i det foreliggende tilfælde er, at et privat 5 , januar 1995 og indtil kontraktens udløb (tab af

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
13.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 238/4
 Sag anlagt den 17. maj 2011 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik
 (Sag C-236/11)
 2011/C 238/06
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved C. Soulay og D. Recchia, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Italien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 306-310 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1), idet den også har anvendt særordningen for rejsebureauer på tilfælde, hvor rejsen sælges til en anden person end den rejsende.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen er af den opfattelse, at Den Italienske Republiks anvendelse af særordningen for rejsebureauer, hvorefter denne ikke er begrænset til tjenesteydelser til de rejsende som fastsat i henhold til direktivet, men er udvidet til ligeledes at omfatte ydelser mellem rejsebureauer indbyrdes, er i strid med bestemmelserne i momslovgivningen.
 (1) EFT L 347, s. 1.


text:
16.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/32
 Sag anlagt den 25. juli 2017 — TO mod EEA
 (Sag T-462/17)
 (2017/C 347/41)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: TO (ved advokat N. Lhoëst)
 Sagsøgt: Det Europæiske Miljøagentur (EEA)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Det Europæiske Miljøagenturs (EEA) afgørelse af 22. september 2016 om at bringe sagsøgerens ansættelse som kontraktansat til ophør.
 —
 Annullation af EEA’s afgørelse af 20. april 2017 om afslag på den klage, sagsøgeren indgav den 21. december 2016.
 —
 EEA tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse beregnet på grundlag af tabet af 4 års løn, med fradrag af de arbejdsløshedsydelser, som hun har oppebåret i denne periode.
 —
 EEA tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 3 500,00 EUR i erstatning for de udgifter, der er forbundet med opsigelsen før tid af hendes lejekontrakt i København, idet der i givet fald tages forbehold for en forhøjelse heraf.
 —
 Annullation af sagsøgerens lønseddel for september 2016, navnlig for så vidt som den ikke indeholder løn for den 22. september 2016.
 —
 EEA tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse på 50 000 EUR for det ikke-økonomiske tab, der følger af afgørelsen om afskedigelse af 22. september 2016.
 —
 EEA tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse på 5 000 EUR for det ikke-økonomiske tab, der følger af EEA’s tilsidesættelse af artikel 26 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union.
 —
 EEA tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse på 10 000 EUR for det ikke-økonomiske tab, der følger af det psykologiske pres, som EEA udsatte hende for under hendes uarbejdsdygtighed.
 —
 Subsidiært tilpligtes EEA at betale sagsøgeren en måneds varsel og en godtgørelse svarende til en tredjedel af hendes grundløn for hver fuldført måned af prøvetiden i overensstemmelse med de bestemmelser, der er fastsat i artikel 84 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.
 —
 EEA tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført otte anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at artikel 48, litra b), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte ikke finder anvendelse.
 2.
 Andet anbringende om tilsidesættelse af artikel 48, litra b), og artikel 16, stk. 2, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.
 3.
 Tredje anbringende om en ulovlighedsindsigelse på grund af diskrimination for så vidt angår artikel 48, litra b), i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte.
 4.
 Fjerde anbringende om tilsidesættelse af vedtægtens artikel 26 og tilsidesættelse af retten til forsvar.
 5.
 Femte anbringende om tilsidesættelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT 2001, L 8, s. 1) og af artikel 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 6.
 Sjette anbringende om tilsidesættelse af artikel 84 i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og af omsorgspligten.
 7.
 Syvende anbringende om anlæggelse af et åbenbart urigtigt skøn.
 8.
 Ottende anbringende om magtfordrejning.


text:
9.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 116/8
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 13. marts 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-81/07) (1)
 (Traktatbrud - miljø - direktiv 2000/59/EF - planer for modtagelse og håndtering af affald fra skibe)
 (2008/C 116/13)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Zavvos og K. Simonsson, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved S. Chala og I. Pouli, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — undladelse af inden for den fastsatte frist at vedtage alle de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/59/EF af 27. november 2000 om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe — erklæring fra Kommissionen (EFT L 332, s. 81)
 Konklusion
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som påhviler den i henhold til artikel 5, stk. 1, og artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/59/EF af 27. november 2000 om modtagefaciliteter i havne til driftsaffald og lastrester fra skibe, idet den ikke har udarbejdet, godkendt og iværksat planer for affaldsmodtagelser og håndtering af driftsaffald og lastrester fra skibe.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 24.3.2007.


text:
2.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/4
 Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. marts 2016 — Portmeirion Group UK Ltd mod Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-232/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - dumping - gennemførelsesforordning (EU) nr. 412/2013 - gyldighed - import af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Kina - den pågældende vare - den omhandlede vare - begrundelsespligt))
 (2016/C 156/04)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Portmeirion Group UK Ltd
 Sagsøgt: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
 Konklusion
 Gennemgangen af det præjudicielle spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 412/2013 af 13. maj 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
 (1) EUT C 235 af 21.7.2014.


text:
29.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 339/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 14. juli 2014 — J. Harmsen mod Burgemeester van Amsterdam
 (Sag C-341/14)
 2014/C 339/10
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Raad van State
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: J. Harmsen
 Sagsøgt: Burgemeester van Amsterdam
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Finder kapitel III i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT L 376, s. 36) anvendelse på rent interne situationer, eller finder Domstolens praksis vedrørende traktatbestemmelserne om etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser i rent interne situationer anvendelse ved afgørelsen af, om dette kapitel finder anvendelse?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares således, at Domstolens praksis vedrørende traktatbestemmelserne om etableringsretten og den frie udveksling af tjenesteydelser i en rent intern situation finder anvendelse ved afgørelsen af, om kapitel III i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT L 376, s. 36) finder anvendelse:
 a)
 Skal de nationale retter anvende bestemmelserne i kapitel III i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT L 376, s. 36) i en situation som den foreliggende, i hvilken tjenesteyderen hverken har etableret sig grænseoverskridende eller tilbyder grænseoverskridende tjenester men ikke desto mindre påberåber sig disse bestemmelser?
 b)
 Har det for besvarelsen af dette spørgsmål nogen betydning, at driftsherren først og fremmest leverer tjenester til prostituerede fra andre medlemsstater end Nederlandene, der arbejder som selvstændigt erhvervsdrivende?
 c)
 Er det for besvarelsen af dette spørgsmål nødvendigt at fastslå, om virksomheder, der er hjemmehørende i andre medlemsstater, har vist eller kan vise faktisk interesse i at etablere en vinduesprostitutionsbedrift i Amsterdam?
 3)
 For så vidt tjenesteyderen kan påberåbe sig bestemmelserne i kapitel III i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT L 376, s. 36), er dette direktivs artikel 10, stk. 2, litra c), da til hinder for en forskrift, som omhandlet i denne sag, hvorefter driftsherren for en vinduesprostitutionsbedrift kun må foretage timeudlejning af værelser til prostituerede, som kan gøre sig forståelig for driftsherren på et sprog, som denne forstår?


text:
2.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 197/21
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 25. juni 2008 — Otto mod KHIM — L'Altra Moda (l'Altra Moda)
 (Sag T-224/06) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket l'Altra Moda - det ældre nationale figurmærke Alba Moda - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 73 og artikel 74, stk. 1 og 2, i forordning nr. 40/94)
 (2008/C 197/36)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Otto GmbH & Co. KG (Hamburg, Tyskland) (ved Rechtsanwälte C. Rohnke og M. Munz)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved O. Montalto og P. Bullock, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: L'Altra Moda Spa (Rom, Italien) (ved avocats A. Masetti Zannini de Concina og M. Bucarelli)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 16. juni 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 793/2005-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Otto GmbH & Co. KG og l'Altra Moda SpA.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Otto GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets og l'Altra Moda SpA's omkostninger.
 (1) EUT C 281 af 18.11.2006.


text:
21.6.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 158/2
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 8. maj 2008 — Zuckerfabrik Jülich AG (tidligere Jülich AG) mod Hauptzollamt Aachen (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf, Tyskland, og Tribunal de grande instance de Nanterre, Frankrig)
 (Forenede sager C-5/06 og C-23/06 — C-36/06) (1)
 (Sukker - produktionsafgifter - gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen - fastsættelse af det overskud, der kan udføres - fastsættelse af det gennemsnitlige tab)
 (2008/C 158/03)
 Processprog: tysk og fransk
 De forelæggende retter
 Finanzgericht Düsseldorf og Tribunal de grande instance de Nanterre
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Zuckerfabrik Jülich AG (tidligere Jülich AG) (sag C-5/06), Saint Louis Sucre SNC (sag C-23/06), Société Sucreries du Marquenterre SA (sag C-24/06), SA des Sucreries de Fontaine Le Dun, Bolbec, Auffray (SAFBA) (sag C-25/06), SA Lesaffre Frères (sag C-26/06), Tereos, der er indtrådt i rettighederne for Sucreries, Distilleries des Hauts de France (sag C-27/06), SA Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré fils (sag C-28/06), SA Sucreries de Toury et Usines Annexes (sag C-29/06), Tereos (sag C-30/06), Tereos, der er indtrådt i rettighederne for SAS Sucrerie du Littoral Groupe SDHF (sag C-31/06), Cristal Union (sag C-32/06), Sucrerie Bourdon (sag C-33/06), SA Sucrerie de Bourgogne (sag C-34/06), SAS Vermendoise Industries (sag C-35/06) og SA Sucreries et Raffineries d'Erstein (sag C-36/06)
 Sagsøgte: Hauptzollamt Aachen (sag C-5/06), Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (sagerne C-23/06 — 36/06)
 Sagens genstand
 Anmodninger om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht Düsseldorf og Tribunal de grande instance de Nanterre — fortolkningen af artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 178, s. 1) — gyldigheden af artikel 6, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 af 20. februar 2002 om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen for sukker (EFT L 50, s. 40), som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1140/2003 af 27. juni 2003 om ændring i sukkersektoren af forordning (EF) nr. 779/96 om gennemførelsesbestemmelser for så vidt angår meddelelser og forordning (EF) nr. 314/2002 om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen (EUT L 160, s. 33) — gyldigheden af Kommissionens forordning (EF) nr. 1775/2004 af 14. oktober 2004 om fastsættelse for produktionsåret 2003/2004 af produktionsafgifterne i sukkersektoren (EUT L 316, s. 64) — hensyntagen ved fastsættelsen af det overskud, der kan eksporteres, til hele den samlede eksportmængde af sukker, isoglucose og inulinsirup, mens der ved fastsættelsen af det gennemsnitlige tab pr. ton sukker kun tages hensyn til den mængde, for hvilken der er udbetalt eksportrestitution.
 Konklusion
 I medfør af artikel 15, stk. 1, litra c), i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001 om den fælles markedsordning for sukker skal der ved beregningen af det overskud, der kan udføres, fratrækkes forbruget alle de udførte produktmængder, der er omfattet af denne artikel, uanset om der faktisk er betalt restitutioner eller ej.
 Nævnte forordnings artikel 15, stk. 1, litra d), skal fortolkes således, at alle de af denne artikel omfattede udførte produktmængder skal tages i betragtning ved


text:
fastsættelsen af både det overskud, der kan udføres, og det gennemsnitlige tab pr. ton produkt, uanset om der faktisk er betalt restitution eller ej.
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1762/2003 af 7. oktober 2003 om fastsættelse for produktionsåret 2002/03 af produktionsafgifterne for sukker og Kommissionens forordning (EF) nr. 1775/2004 af 14. oktober 2004 om fastsættelse for produktionsåret 2003/04 af produktionsafgifterne i sukkersektoren er ugyldige.
 Gennemgangen af Kommissionens forordning (EF) nr. 1837/2002 af 15. oktober 2002 om fastsættelse for produktionsåret 2001/02 af produktionsafgifterne og koefficienten for tillægsafgiften for sukker har intet frembragt, som kan rejse tvivl om gyldigheden heraf.
 (1) EUT C 74 af 25.3.2006.


text:
8.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 303/52
 Sag anlagt den 15. juli 2014 — Information Resources mod KHIM (Growth Delivered)
 (Sag T-528/14)
 2014/C 303/62
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Information Resources, Inc. (Chicago, De Forenede Stater) (ved advokat C. Schulte)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen truffet den 5. maj 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1777/2013-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Growth Delivered« for tjenesteydelser i klasse 35, 41 og 42
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på registrering
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i EF-varemærkeforordningen.


text:
11.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 60/11
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 12. januar 2006
 i sag C-118/05, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2000/60/EF - Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2006/C 60/22)
 Processprog: portugisisk
 I sag C-118/05, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 10. marts 2005, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: M. Caeiros og S. Pardo Quintillán) mod Den Portugisiske Republik (befuldmægtiget: L. Fernandes), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Malenovský, og dommerne J.-P. Puissochet og A. Ó Caoimh (refererende dommer); generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 12. januar 2006 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 2)
 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2005.


text:
15.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/47
 Sag anlagt den 12. december 2013 — ZZ mod ERA
 (Sag F-120/13)
 2014/C 45/88
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat S. Pappas)
 Sagsøgt: Det Europæiske Jernbaneagentur (ERA)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt som midlertidigt ansat.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt som midlertidigt ansat hos AFE annulleres.
 —
 AFE tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
27.10.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 303/23
 Til støtte for annullationspåstanden har sagsøgeren endvidere Søgsmålsgrunde: Fejlagtig fortolkning af artikel 7,
 påberåbt sig, at de retningslinjer, som Kommissionen vedtog stk. 1, litra b), i Rådets forordning
 den 18. september 1999, er blevet tilsidesat, at ligebehandlings- nr. 40/94. Mærket har et tilstræk-
 princippet er blevet overholdt, samt at der foreligger moralsk keligt særpræg. Ansøgeren gør
 chikane på arbejdspladsen. Endelig har sagsøgeren nedlagt endvidere gældende, at bevisbyr-
 påstand om erstatning for påstået skade. den for det modsatte påhviler Ap-
 pelkammeret. Det påhviler ikke
 ansøgeren at bevise, at artikel 7,
 stk. 1, litra b), i Rådets direktiv
 nr. 40/94 ikke finder anvendelse.
 Sag anlagt den 14. august 2001 af Unilever N.V. mod
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Sag T-194/01)
 (2001/C 303/37)
 Sag anlagt den 20. august 2001 af Gibraltars regering mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Processprog: engelsk)
 (Sag T-195/01)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 14. august 2001 anlagt sag mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked af Unilever N.V., Rotterdam (2001/C 303/38)
 (Nederlandene), ved Dr. Verna von Bomhard og Dr. Andreas
 Renck, Lovells Boesebeck Droste, Alicante (Spanien).
 (Processprog: engelsk)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Afgørelsen, der blev truffet af Første Appelkammer den 20. august 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked Europæiske Fællesskaber af Gibraltars regering ved Alastair
 (Varemærker og Design) den 22. maj 2001 (sag Sutton, Michael Llamas og Walter Schuster og med valgt
 R 1086/2000-1), ændres således, at det pågældende adresse hos White & Case, Bruxelles (Belgien).
 varemærke kan registreres som EF-varemærke.
 — Subsidiært annulleres afgørelsen.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger. — Kommissionens beslutning om at indlede en procedure i
 henhold til artikel 88, stk. 2, i form af en skrivelse af
 11. juli 2001, der er rettet til Det Forenede Kongerige,
 annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 EF-varemærkeansøger: Unilever N.V.
 Det omhandlede EF-va- Tredimensionalt varemærke (Peb- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 remærke: ble shape) — ansøgning
 nr. 1 418 250, for visse varer i
 klasse 3
 Gibraltars regering har indført en beskatningsordning, hvoref-
 Undersøgerens afgørel- Af på ansøgningen ter visse selskaber på bestemte betingelser er fritaget fra at
 se: betale indkomstskat, idet de alene skal betale en forud fastsat
 skat (ordningen for skattefritagelse af selskaber). Ordningen er
 Appelkammerets afgø- Delvis imødekommelse af klagen blevet ændret flere gange før og efter Det Forenede Kongeriges
 relse: og Gibraltars tiltrædelse af de Europæiske Fællesskabet i 1973.


text:
C 121/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 1.5.1999
 har indgivet til Domstolen under den af AFS Intercultural 1. Medmindre andet følger af den forpligtelse, der påhviler den
 Programs Finland ry indledte administrative procedure at opnå forelæggende ret til i videst muligt omfang at fortolke den
 en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets nationale ret i overensstemmelse med fællesskabsretten, er fælles-
 direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, herun- skabsretten ikke til hinder for en national overgangsbestemmelse,
 der pakkeferier og pakketure (EFT L 158 af 23.6.1999, s. 59), ifølge hvilken en appel af en afgørelse, der er afsagt før den
 har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsfor- forsinkede ikrafttrædelsesdato for reglerne til gennemførelse af
 manden, J.-P. Puissochet, og dommerne P. Jann, C. Gulmann Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. april 1988 om
 (refererende dommer), D.A.O. Edward og L. Sevón; generalad- indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om vare-
 vokat: A. Saggio; justitssekretær: ekspeditionssekretær mærker i national ret, skal afgøres i overensstemmelse med de
 H.A. Rühl, den 11. februar 1999 afsagt dom, hvis konklusion regler, der gjaldt før denne dato, selv om dommen afsiges efter
 lyder således: dette tidspunkt.
 Rådets direktiv 90/314/EØF af 13. juni 1990 om pakkerejser, 2. Brugen af et varemærke uden indehaverens samtykke med henblik
 herunder pakkeferier og pakketure, finder ikke anvendelse på rejser: på at gøre offentligheden bekendt med, at en tredjemands
 virksomhed udfører reparation og vedligeholdelse af varer, der er
 — der består i udveksling af skoleelever af ca. et halvt eller et års forsynet med dette mærke, eller at den er specialiseret i eller
 varighed specialist i sådanne varer, er under de omstændigheder, der er
 beskrevet i forelæggelsesdommen, en brug af varemærket, der
 — med det formål, at eleven følger skoleundervisning i et værtsland henhører under artikel 5, stk. 1, litra a), i første di-
 og tilegner sig kendskab til dets folk og kultur, og rektiv 89/104/EØF.
 — hvorunder eleven bor gratis som familiemedlem hos en lokal 3. Artikel 5, 6 og 7 i første direktiv 89/104/EØF tillader ikke
 familie. indehaveren af et varemærke at forhindre tredjemand i at bruge
 varemærket til at gøre offentligheden bekendt med, at han udfører
 (1) EFT C 252 af 16.8.1997.
 reparation og vedligeholdelse af varer, som er forsynet med dette
 mærke, og som er markedsført af indehaveren af varemærket eller
 med hans samtykke, eller at han er specialiseret i eller er specialist
 i salg eller reparation og vedligeholdelse af sådanne varer,
 medmindre varemærket anvendes på en måde, som kan give
 indtryk af, at der består en erhvervsmæssig forbindelse mellem
 tredjemands virksomhed og indehaveren af varemærket, og
 DOMSTOLENS DOM navnlig at forhandlerens virksomhed tilhører varemærkeindehave-
 rens forhandlerorganisation, eller at der består en særlig forbindel-
 af 23. februar 1999 se mellem de to virksomheder.
 i sag C-63/97, Bayerische Motorenwerke AG (BMW) og (1) EFT C 108 af 5.4.1997.
 BMW Nederland BV mod Ronald Karel Deenik (anmod-
 ning om præjudiciel afgørelse fra Nederlandenes Hoge
 Raad) (1)
 (Directiv om varemærker — brug uden tilladelse af varemær-
 ket BMW i en autoforhandlers annoncer)
 DOMSTOLENS DOM


text:
(1999/C 121/03)
 (Femte Afdeling)
 (Processprog: nederlandsk) af 25. februar 1999
 i sag C-320/95, José Ferreiro Alvite mod Instituto Nacional
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 de Empleo (Inem) og Instituto Nacional de la Seguridad
 gjort i Samling af Afgørelser)
 social (INSS) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 Juzgado de lo Social de Santiago de Compostela) (1)
 I sag C-63/07, angående en anmodning, som Nederlandenes
 Hoge Raad i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 (EF-traktatens artikel 51 — artikel 67 i forordning (EØF)
 til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 nr. 1408/71 — arbejdsløshedsunderstøttelse til personer, der
 Bayerische Motorenwerke AG ( BMW) og BMW Nederland BV
 er fyldt 52 år)
 mod Ronald Karel Deenik, at opnå en præjudiciel afgørelse
 vedrørende fortolkningen af artikel 5, 6 og 7 i Rådets første
 direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes (1999/C 121/04)
 tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker
 (EFT L 40 af 11.2.1989, s. 1), har Domstolen, sammensat af (Processprog: spansk)
 præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene
 P.J.G. Kapteyn, J.-P. Puissochet og P. Jann samt dommerne C.
 Gulmann (refererende dommer), J.L. Murray, D.A.O. Edward, (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 H. Ragnemalm, L. Sévon, M. Wathelet og R. Schintgen; gjort i Samling af Afgørelser)
 generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: assisterende justits-
 sekreær H. von Holstein, den 23. februar 1999 afsagt dom, I sag C-320/95, angående en anmodning, som Juzgado de lo
 hvis konklusion lyder således: Social de Santiago de Compostela (Spanien) i medfør af


text:
10.8.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Mureș (Rumænien) den 8. maj 2015 — ENEFI Energiahatekonysagi Nyrt mod Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov — Administrația Județeană a Finanțelor Publice Mureș
 (Sag C-212/15)
 (2015/C 262/05)
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Mureș
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: ENEFI Energiahatekonysagi Nyrt
 Sagsøgt: Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice (DGRFP) Brașov
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 4, stk. 1 og stk. 2, litra f) og k), i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs (1) fortolkes således, at insolvensbehandlingens virkninger, som reguleres af lovgivningen i den medlemsstat, hvor insolvensbehandlingen er indledt, kan omfatte fortabelse af rettigheden for en kreditor, som ikke har deltaget i insolvensbehandlingen, til at gøre sin fordring gældende i en anden medlemsstat eller udsættelse af tvangsfuldbyrdelsen angående denne fordring i den pågældende medlemsstat?
 2)
 Er det relevant, at den fordring, som gøres gældende ved tvangsfuldbyrdelse i en anden medlemsstat end den, hvor behandlingen er indledt, er en skattefordring?
 (1) EFT L 160, s. 1.


text:
22.9.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/20
 Sag anlagt den 4. juni 2007 — Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag F-21/07)
 (2007/C 223/35)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved avvocato G. Cipressa)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den stiltiende afgørelse (herefter »den anfægtede afgørelse«), hvorved sagsøgerens ansøgning af 30. december 2005, der blev afsendt den 17. januar 2006, blev afslået.
 —
 Om fornødent annulleres ansættelsesmyndighedens afgørelse af 15. november 2006, hvorved sagsøgerens klage over den anfægtede afgørelse afslås.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale den erstatning, sagsøgeren fremsatte krav om ved skrivelse af 30. december 2005, dvs. 100 000 EUR, eller et større eller mindre beløb, som Personaleretten finder rimeligt og passende.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren yderligere et beløb på 50 000 EUR, eller et større eller mindre beløb, som Personaleretten finder rimeligt og passende i erstatning for det tab, der er forvoldt efter fremsættelsen af dette krav.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren morarenter på 10 % om året med renters rente fra datoen for kravets fremsættelse, dvs. fra den 30. december 2005, og indtil betaling sker, og mere generelt indtil de omtvistede noter er fuldstændigt tilintetgjort, eller i det omfang med renters rente og fra den skæringsdato, Personaleretten anser for rimelig og passende, beregnet af 100 000 EUR, eller et større eller mindre beløb, som Personaleretten finder rimeligt og passende.
 —
 Kommissionen tilpligtes straks at tilintetgøre originalerne og alle kopierne af noten af 20. februar 2001, prot. 951883, og af noten af 15. november 2006, samt, såfremt den eksisterer, af den skrivelse, Kommissionen henviser til i skrivelsen af 15. november 2006.
 —
 Kommissionen tilpligtes at underrette sagsøgeren, når tilintetgørelsen har fundet sted, idet det for hver tilintetgjort akts vedkommende i det væsentlige oplyses, hvor der før tilintetgørelsen forefandtes materiale, og alle omstændigheder vedrørende det tilintetgjorte materiales tid, sted og hermed forbundne handlinger, navnlig stedet og navnet på den ansvarlige tjenestemand.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale 100 EUR til sagsøgeren eller et større eller mindre beløb, som Personaleretten finder rimeligt og passende, for hver dag Kommissionen forhaler tilintetgørelsen, med virkning fra datoen for dommens afsigelse, og indtil sagsøgeren får meddelelse om, at tilintetgørelsen har fundet sted.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den foreliggende sag udspringer af nogle udtalelser, der er indeholdt i nogle af de noter, der hidrører fra Kommissionen. Sagsøgeren er af den opfattelse, at det af disse fremgår, at der foreligger ulovlige akter og handlinger, samt at der er tale om en ulovlig adfærd ved behandlingen af følsomme oplysninger vedrørende hans person.
 Sagsøgeren gør følgende tre anbringender gældende til støtte for sit søgsmål:
 1)
 Der foreligger manglende begrundelse, for så vidt sagsøgerens ansøgning kun blev stiltiende afslået, og Kommissionens begrundelse i noten af 15. november er utilstrækkelig, ulogisk og prætentiøs.
 2)
 Der foreligger en tilsidesættelse af gældende ret, eftersom betingelserne for at tilkende sagsøgeren den erstatning, han fremsatte krav om den 30. december 2005, foreligger: Kommissionen har udfærdiget


text:
ulovlige retsakter, forvansket de faktiske omstændigheder og udvist en ansvarspådragende adfærd, sagsøgeren har lidt skade, og den fornødne årsagsforbindelse mellem skaden og den dadelværdige adfærd foreligger.
 3)
 Der er tale om en tilsidesættelse af omsorgsforpligtelsen og forpligtelsen til at iagttage god forvaltningsskik, idet det fremgår af sagens akter, at Kommissionen har undladt at tage behørigt hensyn til sagsøgerens interesser og har udfærdiget adskillige retsakter og foretaget tilhørende handlinger, der — som følge af deres ulovlige karakter og den lange periode, hvorunder de er begået — udgør en tilsidesættelse af disse forpligtelser, hvoraf den sidstnævnte desuden er fastsat i artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.


text:
30.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 398/68
 Sag anlagt den 24. september 2015 — Morgese m.fl. mod KHIM — All Star
 (Sag T-568/15)
 (2015/C 398/82)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Giuseppe Morgese (Barletta, Italien), Pasquale Morgese (Barletta, Italien) og Felice D’Onofrio (Barletta, Italien) (ved advokat D. Russo)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: All Star CV (Hilversum, Nederlandene)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Ansøgere af det omtvistede varemærke: Giuseppe Morgese, Pasquale Morgese og Felice D’Onofrio
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke indeholdende ordbestanddelene »2 STAR 2S« — registreringsansøgning nr. 1 0 1 61 065
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 1. juli 2015 af Femte Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1906/2014-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Sagsøgerne tilkendes sagsomkostninger i forbindelse med sagen for Retten og sagen for Femte Appelkammer i tilslutning til enhver videre eller anden afhjælpningsforanstaltning og/eller bestemmelse, som Retten måtte finde passende.
 Anbringende
 —
 Den anfægtede afgørelses konklusion er urigtig for så vidt angår varemærkernes og disses bestanddeles karakter, der kan have betydelig indvirkning på den relevante kundekreds.


text:
14.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/16
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 21. januar 2016 — Viiniverla Oy mod Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Markkinaoikeus — Finland)
 (Sag C-75/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus - forordning (EF) nr. 110/2008 - artikel 16, litra b) - antydning - brændevin af æblecider fremstillet i Finland og markedsført under betegnelsen »Verlados« - den beskyttede geografiske betegnelse »Calvados«))
 (2016/C 098/20)
 Processprog: finsk
 Den forelæggende ret
 Markkinaoikeus
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Viiniverla Oy
 Sagsøgt: Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontavirasto
 Konklusion
 1)
 Artikel 16, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 110/2008 af 15. januar 2008 om definition, betegnelse, præsentation og mærkning af samt beskyttelse af geografiske betegnelser for spiritus og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1576/89 skal fortolkes således, at det med henblik på at afgøre, om der er tale om en »antydning« som omhandlet i denne bestemmelse, påhviler den nationale ret at tage hensyn til opfattelsen hos en almindeligt oplyst, rimeligt opmærksom og velunderrettet gennemsnitsforbruger, idet sidstnævnte begreb skal anses for at henvise til en europæisk forbruger og ikke blot til forbrugeren i den medlemsstat, hvor det produkt, som antyder en beskyttet geografisk betegnelse, fremstilles.
 2)
 Artikel 16, litra b), i forordning nr. 110/2008 skal fortolkes således, at med henblik på at vurdere, om betegnelsen »Verlados« udgør en »antydning« som omhandlet i denne bestemmelse til den beskyttede geografiske betegnelse »Calvados« for tilsvarende produkter, skal den forelæggende ret tage hensyn til det fonetiske og visuelle slægtskab mellem disse betegnelser og til eventuelle omstændigheder, der kan tyde på, at et sådant slægtsskab ikke er tilfældigt, og vurdere, om en almindeligt oplyst, rimeligt opmærksom og velunderrettet europæiske gennemsnitsforbruger, når han ser dette produkts navn, føres til at tænke på det produkt, som er omfattet af den beskyttede geografiske betegnelse.
 3)
 Artikel 16, litra b), i forordning nr. 110/2008 skal fortolkes således, at anvendelsen af en betegnelse, som kan anses for at udgøre en »antydning« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i denne bestemmelse, af en geografisk betegnelse, som er anført i bilag III til denne forordning, ikke kan godkendes, selv hvis der ikke er nogen risiko for forveksling.
 (1) EUT C 138 af 27.4.2015.


text:
11.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 60/9
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 12. januar 2006
 i sag C-69/05, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (1)
 (Traktatbrud - forordning (EF) nr. 659/1999 - statsstøtte inden for landbrugssektoren - indsendelse af årsregnskaber i årene 2000 og 2001 - rammebestemmelser for undersøgelse af national støtte)
 (2006/C 60/18)
 Processprog: fransk
 I sag C-69/05, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 11. februar 2005, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: F. Clotuche-Duvieusart og A. Stobiecka-Kuik) mod Storhertugdømmet Luxembourg (befuldmægtiget: S. Schreiner), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. Silva de Lapuerta, som fungerende formand for Femte Afdeling, og dommerne G. Arestis (refererende dommer) og J. Klučka; generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitssekretær: R. Grass, den 12. januar 2006 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 88, stk. 1, EF, og artikel 21 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel [88 EF] som gennemført ved Kommissionens meddelelse med overskriften »EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren«, offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 1. februar 2000, idet det ikke inden den 1. juli 2001 og senest den 30. juni 2002 at indsende årsrapporterne vedrørende den statsstøtte, der er ydet inden for landbrugssektoren i årene 2000 og 2001.
 2)
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2005.


text:
9.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/5
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 11. december 2012 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-610/10) (1)
 (Traktatbrud - statsstøtte - dom, hvorved Domstolen fastslår et traktatbrud - formalitetsindsigelse - artikel 228, stk. 2, EF og artikel 260, stk. 2, TEUF - manglende opfyldelse - økonomiske sanktioner)
 2013/C 38/03
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved B. Stromsky og C. Urraca Caviedes, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Spanien (ved N. Díaz Abad, som befuldmægtiget)
 Støttet af: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, D. Hadroušek og J. Očková, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — artikel 260 TEUF — manglende opfyldelse af Domstolens dom af 2. juli 2002 i sag C-499/99 (Sml. I, s. 603) — anmodning om fastsættelse af tvangsbøde.
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Spanien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til artikel 260, stk. 1, TEUF, idet det ikke — ved udløbet af den frist, der er fastsat i den supplerende åbningsskrivelse, som Europa-Kommissionen fremsendte den 18. marts 2010 i henhold til artikel 260, stk. 2, TEUF — har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde dom af 2. juli 2002, Kommissionen mod Spanien (sag C-499/99), vedrørende bl.a. tilbagesøgning fra Industrias Domésticas SA af støtte, som i henhold til Kommissionens beslutning 91/1/EØF af 20. december 1989 om støtte ydet i Spanien af centralregeringen og en række selvstyrende regeringer til MAGEFESA, der producerer husholdningsartikler af rustfrit stål og mindre elapparater, er ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler Kommissionen en tvangsbøde, der skal indbetales på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter« med et beløb på 50 000 EUR pr. dags forsinkelse med iværksættelsen af de foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde dommen i sagen Kommissionen mod Spanien, regnet fra afsigelsen af denne dom og indtil opfyldelsen af nævnte dom i sagen Kommissionen mod Spanien.
 3)
 Kongeriget Spanien betaler Kommissionen et fast beløb på 20 mio. EUR, der skal indbetales på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter«.
 4)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 5)
 Den Tjekkiske Republik bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 72 af 5.3.2011.


text:
C 35/8 DA Den Europæiske Unions Tidende 7.2.2004
 — Kommissionen betaler P. Chemin 29 592 (niogtyve berg (Luxembourg), ved avocats G. Bouneou og F. Frabetti, og
 tusinde fem hundrede og to og halvfems) EUR i erstatning med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for
 for det økonomiske tab og 1 (en) EUR i godtgørelse for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og
 den ikke-økonomiske skade, der er lidt. C. Berardis-Kayser), angående en påstand om annullation af
 den afgørelse, hvorved sagsøgerens endelige bedømmelsesrap-
 — Kommissionen betaler L. Copes 1 (en) EUR for den ikke- port for perioden fra den 1. juli 1995 til den 30. juni 1997
 økonomiske skade, der er lidt. blev godkendt, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne P. Mengozzi og
 — Kommissionen betaler E. Mondini 5 000 (fem tusinde) M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 5. no-
 EUR i erstatning for det økonomiske tab og 1 (en) EUR i vember 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, der er lidt.
 — Kommissionen betaler H. Preissler 11 929 (elleve tusinde 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 ni hundrede og niogtyve) EUR i erstatning for det
 økonomiske tab og 1 (en) EUR i godtgørelse for den ikke- 2) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 økonomiske skade, der er lidt.
 — Kommissionen betaler F. Bertolo 1 (en) EUR i godtgørelse (1) EFT C 84 af 6.4.2002.
 for den ikke-økonomiske skade, der er lidt.
 — Kommissionen betaler L. Brovelli 1 (en) EUR i godtgørelse
 for den ikke-økonomiske skade, der er lidt.
 — Kommissionen betaler M.G. D’Elia 1 (en) EUR i godtgø-
 relse for den ikke-økonomiske skade, der er lidt.
 4) I øvrigt frifindes Kommissionen i sag T-115/01. DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 5) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de
 omkostninger, sagsøgerne i sag T-331/00 har afholdt. den 18. november 2003
 6) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler tre
 fjerdedele af de omkostninger, sagsøgerne i sag T-115/01 har i sag T-13/02, Falk-Ulrich von Hoff mod Europa-Parlamen-
 afholdt. tet (1)
 7) Sagsøgerne i sag T-115/01 bærer en fjerdedel af deres egne
 omkostninger. (Tjenestemænd — midlertidigt ansatte — bosættelsespenge
 — flytning af tjenestested – morarenter)
 (1) EFT C 372 af 23.12.2000 og EFT C 227 af 11.8.2001.
 (2004/C 35/12)
 (Processprog: tysk)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 I sag T-13/02, Falck-Ulrich von Hoff, midlertidigt ansat ved
 den 5. november 2003 Europa-Parlamentet, med bopæl i Berlin-Wittenau (Tyskland),
 ved avocat B. Wägenbaur, mod Europa-Parlamentet (befuld-
 i sag T-326/01, Giorgio Lebedef mod Kommissionen for mægtigede: J. de Wachter og U. Rösslein), angående dels en
 De Europæiske Fællesskaber (1) påstand om annullation af Parlamentets afgørelse af 17. april
 2001 om afvisning af sagsøgerens ansøgning om udbetaling
 af bosættelsespenge i forbindelse med flytning af hans tjeneste-
 (Tjenestemænd — bedømmelsesrapport — arbejde som per- sted, dels en påstand om, at Parlamentet tilpligtes at betale
 sonale- og fagforeningsrepræsentant — annullationssøgs- sagsøgeren bosættelsespenge svarende til to måneders grund-
 mål) løn med renter 8 % fra


text:
tidspunktet for indgivelsen af ansøgnin-
 gen, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 (2004/C 35/11) manden, R. García-Valdecasas, og dommerne J.D. Cooke
 og P. Lindh; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den
 (Processprog: fransk) 18. november 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Europa-Parlamentets afgørelse af 17. april 2001 om afvisning
 I sag T-326/01, Giorgio Lebedef, tjenestemand ved Kommissio- af sagsøgerens ansøgning om udbetaling af bosættelsespenge
 nen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Senninger- annulleres.
 ---pagebreak--- 7.2.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 35/9
 2) Europa-Parlamentet betaler sagsøgeren bosættelsespenge i med- 1) Sagen afvises.
 før af artikel 5 i bilag VII til vedtægten, svarende til to måneders
 grundløn, med morarenter fra den 24. januar 2002, beregnet
 2) Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 på grundlag af Den Europæiske Centralbanks rentesats for de
 primære markedsoperationer, som var gældende i den pågælden-
 de periode, forhøjet med to procentpoint.
 (1) EFT C 169 af 13.7.2002.
 3) Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 97 af 20.4.2002.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 17. november 2003
 i sag T-235/02, Strongline A/S mod Kontoret for Harmoni-
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS sering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (1)
 den 5. november 2003 (EF-varemærker — indsigelsessag — manglende fremlæggel-
 se af beviser på processproget i indsigelsessagen — regel 17,
 stk. 2, i forordning (EF) nr. 2868/95 — åbenbart ubegrundet
 i sag T-130/02, Kronoply GmbH & Co. KG mod Kommis- søgsmål)
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (2004/C 35/14)
 (Statsstøtte — multisektorale rammebestemmelser for regio-
 nalstøtte til store investeringsprojekter — anmodning om (Processprog: engelsk)
 ændring af beslutning, der erklærer en støtteforanstaltning
 forenelig med fællesmarkedet — Kommissionens besvarelse
 — manglende karakter af retsakt — annullationssøgsmål
 — afvisning)
 I sag T-235/02, Strongline A/S, Glostrup (Danmark), ved
 advokat J.S. Ørndrup, mod Kontoret for Harmonisering i
 (2004/C 35/13) det Indre Marked (Varemærker og Design) (befuldmægtiget:
 O. Waelbroeck), angående et søgsmål til prøvelse af afgørelse
 truffet den 27. maj 2002 af Første Appelkammer ved Kontoret
 (Processprog: tysk) for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (sag R 830/2001-1), hvorved appelkammeret forkastede indsi-
 gelsen på grund af manglende fremlæggelse af beviser for
 ældre varemærkerettigheder, har Retten (Anden Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne
 A.W.H. Meij og N.J. Forwood; justitssekretær: H. Jung, den
 I sag T-130/02, Kronoply GmbH & Co. KG, Heiligengrabe 17. november 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 (Tyskland), først ved avocat B. Luther, herefter ved avocat således:
 R. Nierer, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: V. Di Bucci og T. Scharf), angående en
 påstand om annullation af den beslutning, Kommissionen 1) Sagen afvises.
 angiveligt har truffet den 5. februar 2002 om ikke at ændre
 sin beslutning af 3. juli 2001 vedrørende godkendelse af
 støttebeløb på 69,3 mio. tyske mark til sagsøgeren med 2) Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 henblik på gennemførelse af investeringer i Heiligengrabe
 (Tyskland), har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling), på domsafsi-
 gelsestidspunktet sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, (1) EFT C af 28.9.2002.
 og dommerne J. Pirrung, P. Mengozzi,


text:
28.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 25/49
 Rettens dom af 7. december 2011 — El Corte Inglés mod KHIM — Azzedine Alaïa (ALIA)
 (Sag T-152/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsesprocedure - ansøgning om EF-ordmærket ALIA - det ældre EF-figurmærke ALAÏA PARIS - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 (2012/C 25/94)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanien) (ved advokaterne J.L. Rivas Zurdo, M.E. López Camba og E. Seijo Veiguela)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved R. Pethke, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Azzedine Alaïa (Paris, Frankrig) (ved advokat M. Holah)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. februar 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 924/2008-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Azzedine Alaïa og El Corte Inglés, SA.
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 3. februar 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 924/2008-4) annulleres, for så vidt som appelkammeret ikke lod de varer i klasse 3, som svarer til beskrivelsen »parfumerivarer, æteriske olier, kosmetiske præparater, hårvand; tandplejemidler« være omfattet af dets bedømmelse af, om der er en risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker.
 2)
 I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.
 3)
 El Corte Inglés, SA, Harmoniseringskontoret og Azzedine Alaïa betaler deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 148 af 5.6.2010.


text:
16.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 174/7
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. april 2012 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Nederlandene
 (Sag C-508/10) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2003/109/EF - tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding - ansøgning om at opnå status som fastboende udlænding - ansøgning om opholdstilladelse i en anden medlemsstat, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger, som allerede har opnået status som fastboende udlænding i en første medlemsstat, eller af et familiemedlem til den pågældende - størrelsen af de gebyrer, der kræves af de kompetente myndigheder - uforholdsmæssig karakter - hindringer for udøvelsen af opholdsretten)
 2012/C 174/09
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. Condou-Durande og R. Troosters, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Nederlandene (ved C.M. Wissels og J. Langer, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Den Hellenske Republik (ved Papadopoulou, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding (EUT 2004 L 16, s. 44) — ansøgning om status som fastboende udlænding — stempelafgift — for høje og urimelige beløb — middel til at hindre udøvelse af opholdsretten
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Nederlandene har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til Rådets direktiv 2003/109/EF af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding, idet det på tredjestatsstatsborgere, som ansøger om at opnå status som fastboende udlænding i Nederlandene, og på fastboende udlændinge, der har opnået denne status i en anden medlemsstat end Nederlandene, og som ansøger om at udøve deres opholdsret i denne medlemsstat, samt på deres familiemedlemmer, som ansøger om tilladelse til at ledsage dem eller slutte sig til dem, anvender alt for høje og uforholdsmæssige gebyrer, der kan skabe en hindring for udøvelsen af de rettigheder, der tillægges ved dette direktiv.
 2)
 Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger.
 3)
 Den Hellenske Republik bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 30 af 29.1.2011.


text:
9 . 11 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 336/27
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS sagsøgerens ansøgning om stillingen som chef for Kommis
 den 24 . september 1996 sionens delegation i Kasakhstan — og som følge heraf tillige
 annullation af afgørelsen om at udnævne en anden ansøger i
 i sag T- 182/94, Ricardo Marx Esser og Casto Del Arno stillingen — samt påstand om erstatning, har Retten ( Fjerde
 Martinez mod Europa-Parlamentet (*) Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , K. Lenaerts
 (Tjenestemænd — repræsentation — personaleudvalg — og dommerne P. Lindh og J. D. Cooke; justitssekretær :
 valg — liste over stemmeberettigede ansatte — ved afslut fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den 2 . oktober 1996 afsagt
 ningen af afstemningen slettelse af de ansatte på listen, som dom, hvis konklusion lyder således :
 havde tjenestefrihed afpersonlige årsager)
 ( 96/C 336/57 ) 1 ) Kommissionens afgørelse af 8. august 1994, hvorved
 den afslog sagsøgerens ansøgning til stillingen som chef
 (Processprog: fransk) for Kommissionens delegation i Kasakhstan, og dens
 afgørelse af 8. august 1994 om udnævnelse af hr. K. i
 denne stilling annulleres.
 I sag T-l 82/94 , Ricardo Marx Esser og Casto Del Amo
 Martinez, tjenestemænd ved Europa-Parlamentet, som har
 bopæl i henholdsvis Luxembourg og Sandweiler ( Luxem 2 ) I øvrigt frifindes Kommissionen.
 bourg ), ved advokat Georges Vandersanden, Bruxelles, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson 3 ) Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostnin
 SARL, 1 , rue Glesener, mod Europa-Parlamentet ( befuld ger, herunder omkostningerne i sagen om de foreløbige
 mægtigede: Manfred Peter og Alex Bonn ), hvori der er forholdsregler.
 nedlagt påstand om annullation af valget til Personaleud
 valget ved Europa-Parlamentets sekretariat, som blev (•) EFT nr . C 370 af 24 . 12 . 1994 .
 afholdt den 21 . til 27. maj 1993 , har Retten ( Tredje
 Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , C. P. Briët, og
 dommerne B. Vesterdorf og A. Potocki; justitssekretær:
 fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den 24 . september 1996
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 1 ) Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 sagsøgernes anmodninger om bevisoptagelse.
 den 8 . oktober 1996
 2 ) Afgørelsen fra Europa-Parlamentets formand af 3 . fe i de forenede sager T-24/93 , T-25 /93 , T-26/93 og T-28/93 ,
 bruar 1 994 om afvisning af sagsøgernes klage samt om Compagnie maritime beige transports SA m.fl. mod Kom
 afslag på at annullere de anfægtede valghandlinger missionen for De Europæiske Fællesskaber (')
 annulleres .
 (Konkurrence — international søtransport — linjekonfe
 3 ) Parlamentet betaler sagens omkostninger. rencer — forordning (EØF) nr. 4056/86 — påvirkning af
 samhandelen — kollektiv dominerende stilling — gennem
 (') EFT nr . C 174 af 25 . 6 ., 1994 .
 førelse af en aftale indeholdende en eneret — »fighting
 ships « — loyalitetsrabatter — bøder — kriterier for
 udmåling heraf)
 ( 96/C 336/59 )
 (Processprog: engelsk , tysk og nederlandsk)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I


text:
FØRSTE INSTANS
 den 2 . oktober 1996
 I de forenede sager T-24/93 , Compagnie maritime beige
 i sag T-356/94, Sergio Vecchi mod Kommissionen for De transport SA og Compagnie maritime beige SA, Antwerpen
 Europæiske Fællesskaber (') ( Belgien ), ved advokaterne Michel Waelbroeck og Denis
 ( Tjenestemænd — meddelelse om ledig stilling — åbenbar Waelbroeck , Bruxelles, og advokat Aurelio Pappalardo,
 fejl — magtfordrejning — begrundelse — formaliteten) Trapani , og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 ( 96/C 336/58 ) Ernest Arendt, 34 , rue Philippe II , mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Bernd Lan
 geheine og Richard Lyal under den skriftlige forhandling og
 (Processprog: fransk) Richard Lyal , Paul Nemitz og Berend Jan Drijber under den
 mundtlige forhandling ), støttet af Grimaldi , Palermo ( Ita
 I sag T-356/94 , Sergio Vecchi , tjenestemand ved Kommis lien ), og Cobelfret, Antwerpen ( Belgien ), ved Barrister Mark
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, Overijse ( Belgien ), Clough og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 ved advokaterne Georges Vandersanden og Laure Levi , Aloyse May, 31 , Grand-Rue , T-25/93 , Dafra-Lines A/S ,
 Bruxelles , og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire København, ved advokaterne Michel Waelbroeck og Denis
 Myson SARL, 1 , rue Glesener, mod Kommissionen for De Waelbroeck , Bruxelles, og advokat Aurelio Pappalardo ,
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget Ana Maria Alves Trapani, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 Vieira ), hvori der er nedlagt påstand om annullation af Ernest Arendt, 34, rue Philippe II, mod Kommissionen for
 Kommissionens afgørelse af 8 . august 1994 om at afslå De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Bernd Lan


text:
27.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/31
 Sag anlagt den 10. september 2012 — Klingel mod KHIM — Develey (JUNGBORN)
 (Sag T-401/12)
 (2012/C 331/60)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Robert Klingel OHG (Pforzheim, Tyskland) (ved advokat T. Zeiher)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG (Unterhaching, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 9. juli 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 936/2011-4) annulleres.
 —
 Indsigelsen imod, at den internationale registrering W 1 002 323 — JUNGBORN tildeles beskyttelse, forkastes.
 —
 Subsidiært hjemvises sagen til appelkammeret med henblik på videre behandling.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Robert Klingel OHG
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »JUNGBORN« for varer i klasse 29, 30 32 og 33 — international registrering, der designerer Den Europæiske Union, nr. W 1 002 323
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Develey Holding GmbH & Co. Beteiligungs KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske ordmærke »BORN« for varer i klasse 29, 30 og 32
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 41, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
Nr. C 94/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 3 . 97
 von, som fungerende formand for Femte Afdeling, og har Domstolen, sammensat af præsidenten, G. C. Rodri
 dommerne D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ( refererende guez Iglesias, afdelingsformændene G. F. Mancini, J. C.
 dommer), P. Jann og M. Wathelet; generaladvokat: D. Moitinho de Almeida (refererende dommer) og J. L. Mur
 Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 30. ja ray samt dommerne P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann,
 nuar 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann og
 H. Ragnemalm; generaladvokat Michael B. Elmer; justits
 Med henblik på anvendelsen af artikel 14a og 14c i Rådets sekretær: ekspeditionssekretær D. Louterman-Hubeau, den
 forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anven 4 . februar 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 delse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selv
 stændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der
 1 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifin
 flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført des .
 ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001 /83 af 2 . juni 1983 ,
 skal der ved henholdsvis begreberne » lønnet beskæfti
 gelse « og » selvstændig beskæftigelse « forstås virksomhed, 2 ) Kongeriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland
 der kvalificeres som sådan ved anvendelsen af lovgivnin betaler sagens omkostninger.
 gen om social sikring i den medlemsstat, på hvis område
 beskæftigelsen udøves. 3 ) Intervenienterne bærer deres egne omkostninger.
 (<) EFT nr. C 208 af 12 . 8 . 1995 .
 (') EFT nr. C 54 af 4 . 3 . 1995 ,
 EFT nr. C 74 af 25 . 3 . 1995 ,
 EFT nr. C 208 af 12 . 8 . 1995 .
 DOMSTOLENS DOM
 af 4 . februar 1997
 i de forenede sager C-9/95 , C-23/95 og C-156/95 , Kon DOMSTOLENS DOM
 geriget Belgien og Forbundsrepublikken Tyskland mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, støttet af (Femte Afdeling)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland og af 6. februar 1997
 Den Franske Republik (')
 i sag C-205/96, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 (Bananer — fælles markedsordning — naturkatastrofe — skaber mod Kongeriget Belgien (')
 indførselskontingent — tilpasning og fordeling)
 (Direktiv 92/42/EØF om krav til virkningsgrad i nye
 ( 97/C 94/03 ) varmtvandskedler, der anvender flydende eller luftformigt
 brændsel — manglende gennemførelse)
 (Processprog: nederlandsk og tysk)
 ( 97/C 94/04 )
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) (Processprog: fransk)
 I de forenede sager C-9/95 , C-23/95 og C-156/95, Konge
 riget Belgien ( befuldmægtiget: J. Devadder ) og Forbunds (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 republikken Tyskland ( befuldmægtiget: E. Roder) mod offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuld
 mægtiget i sag C-9/95 og C-156/95 : T. van Rijn, befuld I sag C-205/96 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 mægtigede i sag C-23/95 : D. Booß og K.-D . Borchardt), skaber ( befuldmægtigede: Richard Wainwright og Jean-
 støttet i sagerne C-9/95, C-23/95 og C-156/95 af Det


text:
Francis Pasquier) mod Kongeriget Belgien ( befuldmægti
 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ( befuld get: Raymonde Foucart), angående en påstand om, at det
 mægtiget: S. Braviner, bistået af D. Anderson) og i sag fastslås, at Kongeriget Belgien har undladt at opfylde sine
 C-156/95 af Den Franske Republik ( befuldmægtigede : C. forpligtelser i henhold til EF-traktaten, da det ikke inden
 de Salins og F. Pascal ), hvorunder der er nedlagt påstand for den fastsatte frist ved lov eller administrativt har ved
 om annullation,
 taget de regler, som er nødvendige for at efterkomme Rå
 dets direktiv 92/42/EØF af 21 . maj 1992 om krav til virk
 — i sagerne C-9/95 og C-23/95 af Kommissionens forord
 ning ( EF) nr. 2791 /94 af 16 . november 1994 om eks
 ningsgrad i nye varmtvandskedler, der anvender flydende
 eller luftformigt brændsel ( EFT nr. L 167 af 22 . 6 . 1992,
 traordinær tildeling af en supplerende mængde til im
 s. 17 ), har Domstolen ( Femte Afdeling), sammensat af af
 porttoldkontingentet for bananer for 1994 som følge
 delingsformanden, J. C. Moitinho de Almeida ( refererende
 af stormen Debbie ( EFT nr. L 296 af 17. 11 . 1994,
 s . 33 ), og
 dommer ), og dommerne C. Gulmann og D. A. O. Edward;
 generaladvokat: N. Fennelly; justitssekretær: R. Grass, den
 — i sag C-156/95 af Kommissionens forordning ( EF) 6 . februar 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 nr. 510/95 af 7. marts 1995 om ekstraordinær tildeling
 af en supplerende mængde til importtoldkontingentet 1 ) Kongeriget Belgien har ved ikke inden for den fastsatte
 for bananer for første kvartal 1995 som følge af stor frist ved lov eller administrativt at vedtage de regler,
 men Debbie ( EFT nr. L 51 af 8 . 3 . 1995 , s. 8 ), der er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv
 ---pagebreak--- 22 . 3 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 94/3
 92/42/EØF af 21 . maj 1992 om krav til virkningsgrad Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 i nye varmtvandskedler, der anvender flydende eller afsagt den 31 . juli 1996 af Sozialgericht Hamburg i sagen
 luftformigt brændsel, tilsidesat sine forpligtelser i hen Mechthild Kehrl mod Allgemeine Ortskrankenkasse Ham
 hold til dette direktivs artikel 9, stk . 1 . burg, adciteret: Bundesanstalt fur Arbeit
 ( Sag C-414/96 )
 2 ) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger. ( 97/C 94/06 )
 (') EFT nr. C 247 af 24 . 8 . 1996 .
 Ved kendelse afsagt den 31 . juli 1996, indgået til Domsto
 lens Justitskontor den 30 . december 1996 , har Sozial
 gericht Hamburg — 22 . afdeling — i sagen Mechthild
 Kehrl mod Allgemeine Ortskrankenkasse Hamburg, adci
 teret: Bundesanstalt fur Arbeit, forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel af
 DOMSTOLENS KENDELSE gørelse af følgende spørgsmål :
 (Første Afdeling )
 af 21 . januar 1997 a ) Udgør det en tilsidesættelse af artikel 4 i direktiv 79/7/
 EØF (') i form af » indirekte forskelsbehandling «, at


text:
ar
 i sag C- 15 6/96 P, Calvin Williams mod Revisionsretten for bejdstagere med en ugentlig beskæftigelse på mindre
 De Europæiske Fællesskaber ( l ) end 18 timer udelukkes fra den lovbestemte obligatori
 (Appel — tjenestemænd — forpligtelser — handlinger i ske arbejdsløshedsforsikring, hvis uforholdsmæssigt
 flere kvinder end mænd berøres heraf ?
 strid med den værdighed, som kræves af personer, der
 er ansat i Fællesskabernes tjeneste — loyalitetspligt —
 disciplinær procedure — fjernelse fra tjenesten)
 b ) Udgør det en tilsidesættelse af artikel 4 i direktiv 79/7/
 ( 97/C 94/05 ) EØF i form af » indirekte forskelsbehandling «, at ar
 bejdstagere med en ugentlig beskæftigelse på mindre
 end 18 timer udelukkes fra den lovbestemte obligatori
 (Processprog: fransk) ske arbejdsløshedsforsikring, når en arbejdstager har
 flere beskæftigelsesforhold, der tilsammen udgør mere
 end 90 % af en fuldtidsbeskæftigelse, og hvis ufor
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive holdsmæssigt flere kvinder end mænd berøres heraf?
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (') EFT nr. L 6 af 10 . 1 . 1979 , s . 24 .
 I sag C-156/96 P, Calvin Williams, forhenværende tjeneste
 mand ved Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber,
 Luxembourg, ved advokat Eric Boigelot, Bruxelles, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Louis
 Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim, angående appel af dom
 afsagt den 7. marts 1996 af De Europæiske Fællesskabers
 Ret i Første Instans ( Femte Afdeling), i sag T-146/94, Wil Sag anlagt den 30. december 1996 af Kongeriget Spanien
 liams mod Revisionsretten ( Sml . Pers . II, s . 329 ), hvorun mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 der der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom — ( Sag C-415/96 )
 den anden part i appelsagen er: Revisionsretten for De
 97/C 94/07
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Jean-Marie
 Stenier, Jan Inghelram og Paolo Giusta ), har Domstolen
 ( Første Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, L.
 Sevón, og dommerne P. Jann ( refererende dommer) og M. Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 Wathelet; generaladvokat: A. La Pergola; justitssekretær: 30 . december 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 R. Grass, den 21 . januar 1997 afsagt kendelse, hvis kon Europæiske Fællesskaber af Kongeriget Spanien ved Abo
 klusion lyder således : gado del Estado Luis Perez de Ayala Becerril , Servicio Juri
 dico ante el Tribunal de Justicia , som befuldmægtiget, og
 med valgt adresse i Luxembourg på Den Spanske Ambas
 1 ) Appellen forkastes. sade, 4-6 , boulevard Emmanuel Servais.
 2 ) Appellanten betaler appelsagens omkostninger. Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 (') EFT nr. C 180 af 22 . 6 . 1996 .
 1 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers be
 slutning af 18 . september 1996 om ændring af beslut
 ning 92/317/EØF af 25 . marts 1992 (') annulleres .


text:
2.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/52
 Sag anlagt den 1. marts 2016 — Aydin mod EUIPO — Kaporal France (ROYAL & CAPORAL)
 (Sag T-95/16)
 (2016/C 156/70)
 Stævningen affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: Savas Aydin (Pantin, Frankrig) (ved advokat F. Watrin)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Kaporal France (Marseille, Frankrig)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Sagsøgeren
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »ROYAL & CAPORAL« — registreringsansøgning nr. 12 587 663
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 11. december 2015 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 867/2015-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Det pålægges EUIPO at fremme registreringen af varemærket ROYAL & CAPORAL (ansøgning nr. 12 587 663).
 —
 De tabende parter tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/12
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 3. december 2009 — Yaesu Europe BV mod Bundeszentalamt für Steuern (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)
 (Sag C-433/08) (1)
 (Ottende momsdirektiv - foranstaltninger til tilbagebetaling af moms til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet - bilag A - ansøgning om tilbagebetaling - begrebet »underskrift« i nævnte ansøgning - national lovgivning, hvorefter der kræves en egenhændig underskrift af den afgiftspligtige eller dennes repræsentant efter loven, og en befuldmægtiget persons underskrift ikke er tilstrækkelig)
 2010/C 24/19
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Yaesu Europe BV
 Sagsøgt: Bundeszentalamt für Steuern
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af modellen i bilag A til Rådets ottende direktiv 79/1072/EØF af 6. december 1979 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet (EFT L 331, s. 11) — begrebet »underskrift« i ansøgningen om tilbagebetaling — national lovgivning, hvorefter det kræves, at ansøgningen underskrives egenhændigt af ansøgeren eller dennes repræsentant efter loven, og en befuldmægtiget persons underskrift ikke accepteres
 Konklusion
 Begrebet »underskrift« af en ansøgning om tilbagebetaling af merværdiafgift, som er anført i modellen i bilag A til Rådets ottende direktiv 79/1072/EØF af 6. december 1979 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlandet, udgør et fællesskabsretligt begreb, som skal fortolkes ensartet, således at en sådan ansøgning om tilbagebetaling ikke obligatorisk skal underskrives af den afgiftspligtige selv, men at det i denne henseende kan være tilstrækkeligt, at ansøgningen underskrives af en befuldmægtiget person.
 (1) EUT C 313 af 6.12.2008.


text:
C 247/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26.8.2000
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Sagsøgeren tilkendes en erstatning på 25 000 EUR, med
 forbehold for ændring under sagens behandling, for den
 Sagsøgeren i denne sag anfægter sin direkte overordnedes økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt på grund af,
 afgørelse om at fritage hende fra stillingen som gruppeleder i at han ikke blev taget i betragtning ved besættelsen af
 den italienske oversættelsesafdeling. stillingen, hvorved han samtidig mistede en mulighed for
 forfremmelse.
 Sagsøgeren gør følgende anbringender gældende til støtte for — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 sin påstand:
 — Den direkte overordnedes inkompetence for så vidt angår Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 den anfægtede afgørelse, idet hendes udnævnelse til
 gruppeleder var blevet besluttet af selve direktøren for
 oversættelsestjenesten. Sagsøgeren har bestridt afslaget på hans ansøgning til stillingen
 som kontorchef i stillingsopslag KOM/091/99 IV/E/2 »Råstof-
 — Overtrædelse af væsentlige formforskrifter, idet Vedtægts- industri«.
 udvalget ikke er blevet hørt.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort følgende gældende:
 — Overtrædelse af retten til kontradiktion, idet sagsøgeren
 ikke har kunnet tage stilling forud for den anfægtede — Tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 25 og
 afgørelse. af begrundelsespligten
 — Overtrædelse af pligten til at give en begrundelse for — Tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 45, af
 afgørelsen. forfremmelsesproceduren og af ligebehandlingsprin-
 cippet
 — Tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 7
 — Der er i sagen foretaget et åbenbart fejlskøn og magtfor-
 drejning.
 Sag anlagt den 16. juni 2000 af Carmelo Morello mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-164/00)
 (2000/C 247/60) Sag anlagt den 19. juni 2000 af Consorzio Industrie
 Fiammiferi (CIF) mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 (Processprog: fransk)
 (Sag T-165/00)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 16. juni 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Carmelo Morello, Bruxelles, ved (2000/C 247/61)
 advokaterne Jacques Sambon og Pierre Paul van Gehuchten,
 Bruxelles.
 (Processprog: italiensk)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Kommissionens afgørelse om at ansætte en anden tjene- den 19. juni 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 stemand i stillingen KOM/091/99 IV/E/2 »Råstofindustri« Europæiske Fællesskaber af Consorzio Industrie Fiammiferi
 svarende til en stilling som kontorchef i lønklasse A5/A4 (CIF) ved advokaterne Antonio Tizzano og Gian Michele
 annulleres. Roberti, Napoli, og med adressen Place du Grand Sablon 36,
 Bruxelles, som valgt adresse.
 — Afgørelsen om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøg-
 ning til stillingen KOM/091/99 IV/E/2 som kontorchef Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 annulleres.
 — Europa-Kommissionens afgørelse i skrivelse fra General-
 — Sagsøgeren tilkendes en erstatning på 100 000 EUR, med sekretariatet af 7. april 2000, hvorved der blev nægtet
 forbehold for ændring under sagens behandling, for den aktindsigt i nogle dokumenter angående procedurer ind-
 ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt på grund ledt af Kommissionen i forbindelse med ordningen vedrø-
 af de urigtige og ufuldstændige oplysninger, som sagsøgte rende produktion og salg af tændstikker i Italien, annul-
 har indhentet til sagsøgerens personlige aktmappe, og for leres.
 den usikkerhed og de bekymringer, sagsøgeren har


text:
haft
 med hensyn til hans fremtidige karriere. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ---pagebreak--- 26.8.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 247/35
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter stilling ved Kommissionen. I så tilfælde blev valget af ansættel-
 sesproceduren ikke truffet på grundlag af tjenestens interesser
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til og behov.
 de i sag T-107/00, Consorzio Industrie Fiammiferi mod
 Kommissionen (1), anførte. Endvidere anfører sagsøgeren, at den anfægtede afgørelse af
 13. december 1999, hvorved han blev udnævnt i den stilling,
 som han havde haft i mere end to år, var forbundet med en
 (1) Endnu ikke offentliggjort i EFT.
 forpligtelse til at undersøge mulighederne for at forfremme
 ham, da han kunne være blevet forfremmet til lønklasse A4
 siden den 1. april 1998.
 Sag anlagt den 19. juni 2000 af Peter Hirschfeldt mod Det
 Europæiske Miljøagentur
 Sag anlagt den 19. juni 2000 af »D« mod Kommissionen
 (Sag T-166/00) for De Europæiske Fællesskaber
 (2000/C 247/62) (Sag T-167/00)
 (Processprog: fransk) (2000/C 247/63)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den
 (Processprog: fransk)
 19. juni 2000 anlagt sag mod Det Europæiske Miljøagentur af
 Peter Hirschfeldt, København, ved advokaterne Jean-Noël Louis
 og Véronique Peere, Bruxelles. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 19. juni 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af »D«, Luxembourg, ved advokaterne
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Jean-Noël Louis og Véronique Peere, Bruxelles.
 — Afgørelsen om at annullere den interne udvælgelsesprøve
 EEA/T/99/1, som blev meddelt sagsøgeren ved skrivelse Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 af 27. september 1999 annulleres.
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 20. august
 — Afgørelsen af 13. december 1999 om overflytning af 1999, hvorved den nægtede at anerkende sagsøgerens
 sagsøgeren fra Kommissionen til Det Europæiske Miljø- civile status i medfør af hans partnerskab »unión estable
 agentur annulleres, for så vidt den med virkning fra homosexual«, og indrømme ham og hans partner alle
 den 1. november 1999 fastsætter hans indplacering til heraf følgende rettigheder, herunder navnlig dækning i
 lønklasse A5, 3. løntrin. henhold til den fælles ulykkes- og sygesikringsordning,
 husstandstillæg samt de rettigheder, som følger af proto-
 — Det Europæiske Miljøagentur tilpligtes at betale sagens kollen vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegi-
 omkostninger. er og immuniteter, herunder retten til at blive fritaget
 for bestemmelser, som begrænser udvandringen, og for
 formaliteterne i forbindelse med registrering af udlæn-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter dinge.
 Som indsigelse mod de anfægtede afgørelser anfører sagsøge- — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ren, at der foreligger
 — en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 8, 45 og 27. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — tilsidesættelse af vedtægtens artikel 5 samt ligebehand- Sagsøgeren er tjenestemand ved Kommissionen og har indgået
 lingsprincippet en højtidelig kontrakt om partnerskab (»unión estable homo-
 sexual«) med en partner af samme køn i henhold til den
 — magtfordrejning. katalanske lov af 15. juli 1998. Ifølge sagsøgeren medfører
 denne kontrakt gensidige rettigheder og forpligtelser for
 Sagsøgeren gør gældende, at afgørelsen om at annullere partnerne, herunder navnlig forpligtelsen til at bidrage til
 udvælgelsesprøve EEA/T/99/1 blev truffet,


text:
efter at der var husholdningen og til fællesudgifterne. Sagsøgeren indgav
 indgået en interinstitutionel afgørelse mellem Kommission og herefter en anmodning om, at hans civile status som partner i
 sagsøgte, hvorefter det blev foretrukket at anvende proceduren en »unión estable homosexual« anerkendtes, og om tildeling
 med overflytning i stedet for at afholde en udvælgelsesprøve af husstandstillæg. Med den anfægtede afgørelse betegnede
 for at undgå risikoen for, at sagsøgeren blev tjenestemandsan- Kommissionen sagsøgeren som ugift og afslog at tildele ham
 sat ved Miljøagenturet samtidig med, at han bevarede sin husstandstillæg.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/10
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 6. oktober 2008 — SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (sag C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (sag C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA (sag C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (sag C-178/07), Sucrerie Bourdon (sag C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (sag C-180/07), Cristal Union (sag C-181/07), Lesaffre Frères SA (sag C-182/07), Vermendoise Industries SAS (sag C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (sag C-184/07) mod Directeur général des douanes et droits indirects og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de grande instance de Nanterre (Frankrig))
 (Forenede sager C-175/07 — C-184/07) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3 - sukker - produktionsafgift - gennemførelsesbestemmelser til kvoteordningen - hensyntagen til de sukkermængder, der er indeholdt i forarbejdede produkter - fastsættelse af det overskud, der kan udføres - fastsættelse af det gennemsnitlige tab)
 (2008/C 313/15)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal de grande instance de Nanterre
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: SA des sucreries de Fontaine-le-Dun-Bolbec-Auffay (SAFBA) (sag C-175/07), Sucreries et Raffineries d'Erstein SA (sag C-176/07), Sucreries & Distilleries de Souppes — Ouvré Fils SA (sag C-177/07), Sucrerie de Bourgogne SA (sag C-178/07), Sucrerie Bourdon (sag C-179/07), Sucreries du Marquenterre SA (sag C-180/07), Cristal Union (sag C-181/07), Lesaffre Frères SA (sag C-182/07), Vermendoise Industries SAS (sag C-183/07), Sucreries de Toury et Usines annexes SA (sag C-184/07)
 Sagsøgte: Directeur général des douanes et droits indirets og Receveur principal des douanes et droits indirects de Gennevilliers
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal de grande instance de Nanterre — gyldighed i forhold til artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 178, s. 1) samt i forhold til proportionalitetsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling og Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 af 20. februar 2002 om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen for sukker (EFT L 50, s. 40) — gyldighed i forhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 1260/2001 og nr. 314/2002 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 af 14. oktober 2005 om fastsættelse for produktionsåret 2004/05 af produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for sukker (EFT L 271, s. 12) — produktionsafgift, som medregner de sukkermængder, der er indeholdt i forarbejdede produkter, og som udføres uden at opnå eksportrestitution
 Konklusion
 1)
 Gennemgangen af artikel 6, stk. 4, i Kommissionens forordning (EF) nr. 314/2002 af 20. februar 2002 om gennemførelsesbestemmelser for kvoteordningen for sukker, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 38/2004 af 9. januar 2004, for så vidt som denne bestemmelse ikke fastsætter, at de sukkermængder, der er indeholdt i de udførte forarbejdede produkter, som der ikke er udbetalt eksportrestitution for, skal udelukkes fra det overskud, der kan udføres, ved beregningen af produktionsafgiften, har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden heraf.
 2)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1686/2005 af 14. oktober 2005 om fastsættelse for produktionsåret 2004/05 af produktionsafgifterne samt koefficienten for tillægsafgiften for sukker er ugyldig.
 (1) EUT


text:
27.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/8
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 10. november 2016 — MB Srl mod Società Metropolitana Acque Torino (SMAT) SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte — Italien)
 (Sag C-697/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - offentlige kontrakter - direktiv 2004/18/EF - direktiv 2014/24/EU - deltagelse i en udbudsprocedure - tilbudsgiver, der i tilbuddet undlader at angive de erhvervsmæssige udgifter vedrørende sikkerhed på arbejdspladsen - retslig forpligtelse til at anføre denne angivelse - udelukkelse fra kontrakten uden mulighed for at berigtige denne undladelse))
 (2017/C 063/12)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale per il Piemonte
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: MB Srl
 Sagsøgt: Società Metropolitana Acque Torino (SMAT) SpA
 Konklusion
 Ligebehandlingsprincippet og gennemsigtighedsforpligtelsen, som gennemført ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter, skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en tilbudsgiver udelukkes fra en offentlig udbudsprocedure, såfremt denne ikke overholder en forpligtelse til klart i tilbuddet at angive de erhvervsmæssige udgifter vedrørende sikkerhed på arbejdspladsen — idet manglende overholdelse heraf sanktioneres med udelukkelse fra proceduren — som ikke udtrykkeligt følger af udbudsdokumenterne eller national lovgivning, men af en national ret i sidste instans’ fortolkning af denne lovgivning og af udfyldning af manglerne i disse dokumenter. Ligebehandlingsprincippet og proportionalitetsprincippet skal ligeledes fortolkes således, at de ikke er til hinder for, at der gives denne tilbudsgiver mulighed for at afhjælpe situationen og opfylde denne forpligtelse inden for en frist, der fastsættes af den ordregivende myndighed.
 (1) EUT C 106 af 21.3.2016.


text:
5.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/36
 Sag anlagt den 11. juli 2016 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-35/16)
 (2016/C 326/61)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne N. Flandin og S. Rodrigues)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen om afslag på at indplacere sagsøgeren i en lønklasse, der efter sagsøgerens opfattelse ville svare til hendes erhvervserfaring.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den anfægtede afgørelse og, om fornødent, af afgørelsen om afslag på klagen.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/40
 Rettens dom af 17. april 2013 — TCMFG mod Rådet
 (Sag T-404/11) (1)
 (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at forhindre nuklear spredning - indefrysning af midler - begrundelsespligt - åbenbart urigtigt skøn)
 2013/C 156/73
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Turbo Compressor Manufacturer (TCMFG) (Tehran, Iran) (ved advokat K. Kleinschmidt)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og J.-P. Hix, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved F. Erlbacher og T. Scharf, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2011/299/FUSP af 23. maj 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 136, s. 65), for så vidt som den vedrører sagsøgte.
 Konklusion
 1)
 Rådets afgørelse 2011/299/FUSP af 23. maj 2011 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran annulleres, for så vidt som den vedrører Turbo Compressor Manufacturer (TCMFG).
 2)
 Virkningerne af afgørelse 2011/299, for så vidt som de vedrører TCMFG, opretholdes i en periode på højst to måneder og ti dage fra datoen for afsigelsen af denne dom.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler derudover TCMFG’s omkostninger.
 4)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 290 af 1.10.2011.


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/28
 Appel iværksat den 27. februar 2007 af Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL) og Jeunes agriculteurs (JA) til prøvelse af dom afsagt den 13. december 2006 af Retten i Første Instans (Første Afdeling) i de forenede sager T-217/03 og T-245/03, FNCBV m.fl. mod Kommissionen
 (Sag C-110/07 P)
 (2007/C 95/51)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellanter: Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL) og Jeunes agriculteurs (JA) (ved avocats V. Ledoux og B. Néouze)
 De andre parter i appelsagen: Fédération nationale de la coopération bétail et viande (FNCBV), Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Den Franske Republik
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom af 13. december 2006 ophæves.
 —
 Det fastslås, at der ikke foreligger grundlag for at pålægge appellanterne bøder.
 —
 Subsidiært nedsættes de nævnte bøder.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale omkostningerne forbundet med proceduren om foreløbige forholdsregler og hovedsagen for Retten samt proceduren for Domstolen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanterne gør fire anbringender gældende til støtte for appellen. Appellanterne gør for det første gældende, at Retten foretog en urigtig gengivelse af de til påkendelse fremlagte beviser, for så vidt som den undlod at tage to væsentlige beviser, der godtgjorde, at aftalen af 24. oktober 2001 ikke havde virkning efter den 30. november 2001, i betragtning. Appellanterne gør for det andet gældende, at Retten foretog en urigtig anvendelse af fællesskabsretten og Domstolens faste retspraksis, idet den fastslog, at Kommissionen ikke havde tilsidesat retten til kontradiktion, idet den i klagepunktsmeddelelsen havde undladt at anføre, at den ved beregningen af bødernes størrelse agtede at tage den samlede omsætning hidrørende fra appellanternes medlemmer i betragtning. Med det tredje anbringende gør appellanterne gældende, at Retten har tilsidesat artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62, for så vidt som den for at nå den konklusion, at de bøder, der er blevet pålagt appellanterne, ikke overstiger loftet i denne artikel på 10 % af omsætningen, tog den samlede omsætning hidrørende fra appellanternes medlemmer i betragtning, selv om de i denne henseende i retspraksis opstillede præcise og objektive betingelser ikke var opfyldt. Endelig gør appellanterne med deres fjerde anbringende gældende, at der er sket tilsidesættelse af princippet »non bis in idem «samt proportionalitetsprincippet, for så vidt som Retten burde have pålagt appellanterne en bøde hver for sig under iagttagelse af den samlede omsætning hidrørende fra hver af appellanternes medlemmer. Ifølge appellanterne ville kun en af dem kunne have været pålagt en sanktion i denne sag, hvis appellanternes medlemmers samlede økonomiske styrke blev taget i betragtning.


text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/41
 Appel iværksat den 11. juli 2016 af Sharif University of Technology til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 28. april 2016 i sag T-52/15, Sharif University of Technology mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-385/16 P)
 (2016/C 335/56)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Sharif University of Technology (ved barrister M. Happold)
 Den anden part i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 28. april 2016 i sag T-52/15, Sharif University of Technology mod Rådet for Den Europæiske Union, ophæves.
 —
 Der gives appellanten medhold i de påstande, der nedlagdes for Retten.
 —
 Rådet tilpligtes at betale appellantens omkostninger for begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har nedlagt påstand om, at Domstolen ophæver Rettens dom, at de omhandlede retsakter (bilagene til Rådets afgørelse 2014/776/FUSP (1) og til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1202/2014 (2) og bilag II til Rådets afgørelse 2010/413/FUSP (3) og bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 (4) (som ændret ved henholdsvis artikel 1 i afgørelse 2014/776/FUSP og artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1202/2014)) annulleres, for så vidt som de udpeger appellanten som en enhed, der er omfattet af restriktive foranstaltninger i henhold til artikel 23, stk. 2, i Rådets forordning (EU) nr. 267/2012, at appellanten tildeles erstatning for den skade, som dets omdømme har lidt som følge af Rådets retsakter, og at Rådet tilpligtes at betale appellantens omkostninger i sagen ved Retten og i appelsagen.
 Appellanten har fremsat følgende to anbringender til støtte for sin påstand om, at Rettens dom var behæftet med retlige fejl, og at Domstolen bør ophæve den og selv pådømme sagen:
 Første anbringende om, at Retten fejlagtigt undlod at fastslå, at Rådet ikke har overholdt en væsentlig formforskrift og/eller har foretaget et åbenbart urigtigt skøn ved at vedtage afgørelsen om at optage SUT på listen, fordi Rådet undlod at foretage den beslutningsproces, som det var forpligtet til at foretage.
 Andet anbringende om, at Retten har foretaget en forkert fortolkning af det retlige kriterium om »støtte« til Irans regering i artikel 20, stk. 1, litra c), i Rådets afgørelse 2010/413/FUSP (som ændret) og artikel 23, stk. 2, litra d), i forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 (som ændret), som Rådet henviste til som hjemmel for, at appellanten blev udpeget til at være omfattet af restriktive foranstaltninger, hvilket har resulteret i, at Retten fejlagtigt har konkluderet, at det af Rådet fremlagte bevis støttede appellantens opførelse på listen.
 (1) Rådets afgørelse 2014/776/FUSP af 7.11.2014 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 325, s. 19).
 (2) Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1202/2014 af 7.11.2014 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 325, s. 3).
 (3) Rådets afgørelse af 26.7.2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT L 195, s. 39).
 (4) Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23.3.2012 om restriktive


text:
20.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 317/22
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 17. september 2010 — Oliver Jestel mod Hauptzollamt Aachen
 (Sag C-454/10)
 ()
 2010/C 317/40
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Oliver Jestel
 Sagsøgt: Hauptzollamt Aachen
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Bliver en person, der uden at medvirke direkte ved indførslen af en vare i den Europæiske Unions toldområde, i henhold til artikel 202, stk. 3, andet led, i forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), debitor [for toldskylden] grundet »medvirken« til indførsel på ikke forskriftsmæssig måde, når den pågældende formidler indgåelsen af købsaftaler om de omhandlede varer og derved tager i betragtning, at sælgeren muligvis unddrager importafgifter ved leveringen af varerne eller en del af varerne?
 2)
 Er det i givet fald tilstrækkeligt, at denne person anser dette for muligt, eller bliver personen kun debitor, hvis denne bestemt forventer, at dette vil ske?
 (1) EFT L 302, s. 1.