text:
31.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 249/41
 Sag anlagt den 7. juni 2017 — Aldo Supermarkets mod EUIPO — Aldi Einkauf (ALDI)
 (Sag T-359/17)
 (2017/C 249/56)
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: Aldo Supermarkets (Varna, Bulgarien) (ved advokat C. Saettel)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG (Essen, Tyskland)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Aldi Einkauf GmbH & Co. OHG
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »ALDI« — registreringsansøgning nr. 12 749 586
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 29. marts 2017 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 976/2016-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af regel 19 i forordning nr. 2868/95
 —
 Der foreligger en selvmodsigelse i begrundelsen, for så vidt som appelkammeret har medgivet i den anfægtede afgørelses punkt 18, at indsigelsesformularen indeholdt en gengivelse i farve af det ældre varemærke, og i den anfægtede afgørelses punkt 24, at sagsøgeren havde fremlagt en PDF-fil, der viste en gengivelse af varemærket i farve, selv om disse udtalelser er uforenelige med den konstatering, der er foretaget i den anfægtede afgørelses punkt 22-25, hvoraf i det væsentlige fremgår, at sagsøgeren ikke har godtgjort eksistensen af sit ældre varemærke, idet denne ikke har fremlagt en gengivelse i farve af dette varemærke
 —
 Tilsidesættelse af retten til forsvar og kontradiktionsprincippet, for så vidt som appelkammeret af egen drift rejste spørgsmålet om tilsidesættelse af gennemførelsesforordningens regel 19, uden at have hørt parterne om dette anbringende, selv om kontradiktionsprincippet pålægger appelkamrene at høre parterne om ethvert anbringende, som de af egen drift påtænker at behandle
 —
 Tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 og af gennemførelsesforordningens regel 22, stk. 3 og 4.


text:
8.3.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 af 28. januar 2003 2) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.
 i sag C-334/99, Forbundsrepublikken Tyskland mod Kom- (1 ) EFT C 366 af 18.12.1999.
 missionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»EKSF-traktaten og EF-traktaten — statsstøtte — Kommis-
 sionens sammensætning — anmeldelse til Kommissionen af
 støtte og påtænkte støtteforanstaltninger — anmeldelsesbe-
 grebet og anmeldelsens indhold — EKSF-traktatens anven- DOMSTOLENS DOM
 delsesområde — femte kodeks for støtte til jern- og stålindus-
 trien — Kommissionens kompetence i tidsmæssig henseende af 21. januar 2003
 — artikel 87, stk. 2, litra c), EF — privatiseringsprocedure
 — princippet om en privat investor — offentligt udbud —
 i sag C-512/99, Forbundsrepublikken Tyskland mod Kom-
 gennemsigtighed«) missionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (2003/C 55/01) (»Tilnærmelse af lovgivninger — direktiv 97/69/EF —
 farlige stoffer — strengere nationale bestemmelser — tids-
 (Processprog: tysk) mæssig anvendelse af artikel 95 EF — forpligtelse til loyalt
 samarbejde — betingelser for godkendelse af nye nationale
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- bestemmelser«)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (2003/C 55/02)
 (Processprog: tysk)
 I sag C-334/99, Forbundsrepublikken Tyskland (befuldmægti-
 get: C.-D. Quassowski, bistået af advokat J. Sedemund) mod
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: D. Triantafyllou og K.-D. Borchardt), angående en gjort i Samling af Afgørelser)
 påstand om annullation af artikel 4-7 i Kommissionens
 beslutning 1999/720/EF, EKSF af 8. juli 1999 om den
 statsstøtte, som Tyskland har ydet til Gröditzer Stahlwerke I sag C-512/99, Forbundsrepublikken Tyskland (befuldmægti-
 GmbH og dets datterselskab Walzwerk Burg GmbH (EFT gede: W.-D. Plessing og B. Muttelsee-Schön) mod Kommissio-
 L 292, s. 27), har Domstolen, sammensat af præsidenten, nen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: G. zur
 G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene J.-P. Puissochet, Hausen) støttet af Republikken Finland (befuldmægtigede:
 M. Wathelet, R. Schintgen og C.W.A. Timmermans samt T. Pynnä og E. Bygglin), angående en påstand om annullation
 dommerne C. Gulmann, D.A.O. Edward, A. La Pergola, af Kommissionens beslutning 1999/836/EF af 26. oktober
 V. Skouris (refererende dommer), S. von Bahr og J.N. Cunha 1999 om Tysklands nationale bestemmelser om mineraluld,
 Rodrigues; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssek- som afviger fra direktiv 97/69/EF om 23. tilpasning til
 retær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 28. januar 2003 den tekniske udvikling af Rådets direktiv 67/548/EØF om
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: tilnærmelse af lovgivning om klassificering, emballering og

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
14 . 6 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 181 / 19
 Sag anlagt den 7. April 1997 af Willem Stols mod Rådet — Kommissionen tilpligtes at betale samtlige omkostnin
 for Den Europæiske Union ger i sagen .
 ( Sag T-99/97)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 ( 97/C 181/36 )
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 (Processprog: fransk) de i sag T- 16/97 (') anførte.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er (M EFT nr. C 74 af 8 . 3 . 1997, s . 27.
 der den 7. april 1997 anlagt sag mod Rådet for Den Euro
 pæiske Union af Willem Stols, Halsteren ( Nederlandene ),
 ved advokat Nicolas Lhoëst, Bruxelles, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30,
 rue de Cessange .
 Sag anlagt den 7. april 1997 af Pablo Jimenez Fernandez
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-101/97)
 — Rådets afgørelse af 13 . august 1996 om ikke at imøde
 komme sagsøgerens ansøgning om, at det blev overve ( 97/C 181 /38 )
 jet, hvorvidt bestemmelsen i vedtægtens artikel 31 ,
 stk . 2, burde bringes i anvendelse, annulleres. (Processprog: fransk)
 — Om nødvendigt annulleres Rådets udtrykkelige afvis Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 ning af 27. december 1996 af sagsøgerens klage . ■der den 7. april 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Pablo Jimenez Fernandez,
 — Rådet tilpligtes at betale samtlige omkostninger i sag Overijse ( Belgien ), ved advokat Nicolas Lhoëst, Bruxelles,
 en .
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 SARL, 30, rue de Cessange .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til — Kommissionens afgørelse af 17. juni 1996 om ikke at
 de i sag T-16/97 (') anførte . imødekomme sagsøgerens ansøgning om, at det blev
 overvejet, hvorvidt bestemmelsen i vedtægtens
 (M EFT nr. C 74 af 8 . 3 . 1997, s . 27. artikel 31 , stk. 2, burde bringes i anvendelse, annulle
 res .
 — Om nødvendigt annulleres Kommissionens udtrykke
 lige afvisning af 27. december 1996 af sagsøgerens
 klage .
 Sag anlagt den 7. april 1997 af André Pening mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber — Kommissionen tilpligtes at betale samtlige omkostnin
 ( Sag T-100/97) ger i sagen .
 ( 97/C 181 /37 )
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 (Processprog: fransk)
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er de i sag T-16/97 (') anførte.
 der den 7. april 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af André Pening, Waterloo (') EFT nr. C 74 af 8 . 3 . 1997, s . 27.
 ( Belgien ), ved advokat Nicolas Lhoëst, Bruxelles, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL,
 30, rue de Cessange.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sag anlagt den 7. april 1997 af Massimo Lombardini mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 —


text:
Kommissionens afgørelse af 12 . juni 1996 om ikke at
 imødekomme sagsøgerens ansøgning om, at det blev ( Sag T-102/97)
 overvejet, hvorvidt bestemmelsen i vedtægtens 97/C 181 /39 )
 artikel 31 , stk. 2, burde bringes i anvendelse, annulle
 res . (Processprog: fransk)
 — Om nødvendigt annulleres Kommissionens udtrykke Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 lige afvisning af 27. december 1996 af sagsøgerens der den 7. april 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 klage . De Europæiske Fællesskaber af Massimo Lombardini, Bru


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/15
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. juli 2008 — Flughafen Köln/Bonn GmbH mod Hauptzollamt Köln (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland))
 (Sag C-226/07) (1)
 (Direktiv 2003/96/EF - EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet - artikel 14, stk. 1, litra a) - fritagelse for energiprodukter, der anvendes til produktion af elektricitet - mulighed for beskatning af miljøpolitiske hensyn - direkte virkning af fritagelsen)
 (2008/C 223/23)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Düsseldorf
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Flughafen Köln/Bonn GmbH
 Sagsøgt: Hauptzollamt Köln
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht Düsseldorf — fortolkning af artikel 14, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283, s. 51) — direkte virkning — national lovgivning, hvorefter gasolie, der er anvendt til produktion af elektricitet, ikke er fritaget for afgift på mineralolie
 Konklusion
 Artikel 14, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, har, for så vidt som det i denne bestemmelse er fastsat, at energiprodukter, der anvendes til produktion af elektricitet, fritages for den i direktivet foreskrevne beskatning, direkte virkning, således at den kan påberåbes af en borger for de nationale retter — for så vidt angår en periode, hvor den pågældende medlemsstat ikke inden for den fastsatte frist har gennemført direktivet — under en tvist med denne stats toldmyndigheder som den, der foreligger i hovedsagen, med henblik på at udelukke anvendelsen af en national lovgivning, som er uforenelig med denne bestemmelse, og følgelig opnå refusion af en afgift, som er i strid hermed.
 (1) EUT C 155 af 7.7.2007.


text:
6.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 193/28
 Sag anlagt den 31. december 2004 af SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag T-506/04)
 (2005/C 193/47)
 Det sprog, stævningen er affattet på: tysk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 31. december 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af SUCCESS-MARKETING Unternehmensberatungsgesellschaft m.b.H. ved Rechtsanwälte G. Secklehner og C. Ofner, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Den anden part i sagen for appelkammeret var CHIPITA INTERNATIONAL S.A. INTERNATIONAL DIVISION, Athen.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet den 15. oktober 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 39/2004-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Det registrerede EF-varemærke, der er begæret erklæret ugyldigt:
 Figurmærket PAN SPEZIALITÄTEN for varer i klasse 30 (færdige bageblandinger til brød, kager, rundstykker, croissanter, pizza ...) — EF-varemærke nr. 382 374.
 EF-varemærkets indehaver:
 CHIPITA INTERNATIONAL S.A. INTERNATIONAL DIVISION.
 Begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt, indgivet af:
 Sagsøgeren.
 Annullationsafdelingens afgørelse:
 Afvisning af begæringen om ugyldighedserklæring.
 Appelkammerets afgørelse:
 Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Det registrerede varemærke har ikke fornødent særpræg i henhold til artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94.
 —
 Varemærket er beskrivende og dermed ikke beskyttelsesegnet efter den nævnte forordnings artikel 7, stk. 1, litra c), for så vidt angår varer, der indeholder korn eller er fremstillet af kornprodukter. I forhold til varer, som ikke indeholder korn eller er fremstillet af kornprodukter, er varemærket vildledende i henhold til forordningens artikel 7, stk. 1, litra g).


text:
21.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 152/23
 Sag anlagt den 4. marts 2011 — Clorox mod KHIM — Industrias Alen (CLORALEX)
 (Sag T-135/11)
 2011/C 152/43
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: The Clorox Company (Oakland, USA) (ved barrister S. Malynicz og solicitor A. Chaudri)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Industrias Alen SA de CV (Santa Catarina, Mexico)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 16. december 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 521/2009-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret og den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Industrias Alen SA de CV
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »CLORALEX« for varer i klasse 3 og 5 — EF-varemærkeansøgning nr. 4037371
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: The Clorox Company
 Det påberåbte varemærke eller tegn: Den græske varemærkeregistrering nr. 147925 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5; Benelux varemærkeregistrering nr. 340039 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 1, 3 og 5; den tjekkiske varemærkeregistrering nr. 165741 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5; den danske varemærkeregistrering nr. VR 04.153 1985 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3; den franske varemærkeregistrering nr. 1402988 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 1, 3, 5, 29, 30, 31 og 32; den litauiske varemærkeregistrering nr. 8254 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5; den portugisiske varemærkeregistrering nr. 296498 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3; den portugisiske varemærkeregistrering nr. 193727 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 5; den spanske varemærkeregistrering nr. 1047984 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3; den spanske varemærkeregistrering nr. 835878 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 5; den østrigske varemærkeregistrering nr. 52470 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 1; den estiske varemærkeregistrering nr. 8348 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5; den tyske varemærkeregistrering nr. 644398 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5; den ungarske varemærkeregistrering nr. 124182 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5; den lettiske varemærkeregistrering nr. M 10054 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5; den slovenske varemærkeregistrering nr. 9181304 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5; den italienske varemærkeansøgning nr. 825852 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5; den danske varemærkeregistrering nr. VR 01.019 1978 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 5; den finske varemærkeregistrering nr. 93244 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5; den polske varemærkeregistrering nr. 60273 af ordmærket »CLOROX« for varer i klasse 3 og 5
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Annullation af indsigelsesafdelingens afgørelse og forkastelse af indsigelsen i dens helhed
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, idet appelkammeret foretog en forkert vurdering af varemærkernes fornødne særpræg


text:
12.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/56
 Personalerettens kendelse (Tredje Afdeling) af 27. februar 2014 — Walton mod Kommissionen
 (Sag F-32/13) (1)
 ((Personalesag - midlertidigt ansat - udtrædelsespenge - udtrædelse fastsat ved dom af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans - fastlæggelse af udtrædelsesdatoen - materiel retskraft - afgørelser truffet af ansættelsesmyndigheden, der er blevet endelige på grund af manglende anfægtelse - den indledende administrative procedure ikke overholdt - åbenbart afvisningsgrundlag))
 2014/C 142/76
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Robert Walton (Oxford, Det Forenede Kongerige) (ved advokat F. Moyse)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og A.-C. Simon, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afslaget på ansøgningen om udbetaling af det ubetalte restbeløb, som Kommissionen burde have betalt sagsøgeren som udtrædelsespenge
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Robert Walton bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
 (1) EUT L 207 af 20.7.2013, s. 58.


text:
29.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 79/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal du travail de Nivelles (Belgien) den 8. januar 2008 — Ketty Leyman mod Institut national d'assurance maladie-invalidité (I.N.A.M.I.)
 (Sag C-3/08)
 (2008/C 79/27)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal du travail de Nivelles
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ketty Leyman
 Sagsøgt: Institut national d'assurance maladie-invalidité (I.N.A.M.I.)
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Er artikel 40, stk. 3, litra b), i forordning nr. 1408/71 (1) og artikel 93 i lovbekendtgørelse af 14. juli 1994 om syge- og invalideforsikring i strid med EF-traktatens artikel 18, for så vidt som disse bestemmelser i et tilfælde, hvor en arbejdstager, som bor og arbejder i et A-type land (Belgien), tager bopæl i et B-type land (Storhertugdømmet Luxembourg), ikke tillader, at der under det første års uarbejdsdygtighed tildeles ydelser, som fastsættes under hensyn til arbejds- og bidragsperiodens længde i A-type landet (Belgien)?
 2.
 Er artikel 40, stk. 3, litra b), i forordning nr. 1408/71 og artikel 93 i lovbekendtgørelse af 14. juli 1994 om syge- og invalideforsikring i strid med EF-traktatens artikel 18, for så vidt som disse bestemmelser i et tilfælde, hvor en arbejdstager, som bor og arbejder i et A-type land (Belgien), tager bopæl i et B-type land (Storhertugdømmet Luxembourg), indebærer forskelsbehandling til skade for en arbejdstager, som udøver sin ret til fri bevægelighed, idet arbejdstageren under det første års uarbejdsdygtighed ikke tildeles ydelser, som fastsættes under hensyn til arbejds- og bidragsperiodens længde i A-type landet (Belgien)?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14.6.1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (EFT 1971 II, s. 366), som ændret.


text:
14.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/51
 Sag anlagt den 7. januar 2016 — Awg Allgemeine Warenvertriebs mod KHIM — Takko (Southern Territory 23o48’25"S)
 (Sag T-6/16)
 (2016/C 098/66)
 Stævningen affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Awg Allgemeine Warenvertriebs GmbH (Köngen, Tyskland) (ved advokat T. Sambuc)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Takko Holding GmbH (Telgte, Tyskland)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Awg Allgemeine Warenvertriebs GmbH
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »Southern Territory 23o48’25"S« — EF-varemærke nr. 10 099 554
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 10. november 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 735/2015-4)
 Påstand
 —
 Den anfægtede afgørelse ændres således, at der gives afslag på begæringen om, at EF-varemærke nr. 10 099 554 Southern Territory 23o48’25"S erklæres ugyldigt.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
14.12.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 367/22
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Naczelny Sąd Administracyjny (Polen) den 16. september 2013 — Marian Macikowski — Komornik Sądowy i sin egenskab af foged ved Sąd Rejonowy w Chojnicach mod Dyrektorowi Izby Skarbowej w Gdańsku
 (Sag C-499/13)
 2013/C 367/38
 Processprog: polsk
 Den forelæggende ret
 Naczelny Sąd Administracyjny
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Marian Macikowski — Komornik Sądowy i sin egenskab af foged ved Sąd Rejonowy w Chojnicach
 Sagsøgt: Dyrektor Izby Skarbowej w Gdańsku
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er en bestemmelse i national ret såsom artikel 18 i den polske lov om merværdiafgift på goder og tjenesteydelser (ustawa o podatku od towarów i usług) af 11. marts 2004 (Dz. U. 2011, nr. 177, pos. 1054, med senere ændringer, herefter »momsloven«) lovlig i lyset af merværdiafgiftssystemet, som hviler på Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1), især henset til artikel 9 og 193, sammenholdt med artikel 199, stk. 1, litra g), når bestemmelsen indfører undtagelser fra de generelle momsretlige principper, især hvad angår de retssubjekter, som det påhviler at fastlægge og opkræve afgiften, idet den skaber retsinstituttet afgiftsbetaler, dvs. et retssubjekt, som det påhviler at fastlægge afgiftens størrelse for den afgiftspligtige, opkræve den hos den afgiftspligtige og indbetale den rettidigt til skattemyndighederne?
 2)
 Hvis det første spørgsmål besvares bekræftende:
 a)
 Er en bestemmelse i national ret såsom momslovens artikel 18 lovlig i lyset af proportionalitetsprincippet som alment princip i EU-retten, når bestemmelsen bl.a. fastsætter, at afgiften på levering af fast ejendom, der har fundet sted ved en tvangsfuldbyrdelse i varer, som tilhører skyldneren eller ved tilsidesættelse af gældende bestemmelser er i hans besiddelse, fastlægges, opkræves og indbetales af den foged, det er blevet pålagt at udføre tvangsfuldbyrdelsesforanstaltningerne, og som hæfter som afgiftsbetaler, hvis han ikke opfylder denne forpligtelse?
 b)
 Er en bestemmelse i national ret såsom momslovens artikel 18 lovlig i lyset af artikel 206, 250 og 252 i direktiv 2006/112 og det heraf følgende neutralitetsprincip, når den medfører, at det påhviler den afgiftsbetaler, der nævnes i denne bestemmelse, at fastlægge, opkræve og indbetale merværdiafgiften på de ved tvangsfuldbyrdelse foretagne leveringer af varer, der tilhører den afgiftspligtige eller ved tilsidesættelse af gældende bestemmelser er i hans besiddelse, og dette skal ske inden for den afgiftsperiode, der gælder for den afgiftspligtige, med det beløb, der forringer provenuet fra salget af varerne, med merværdiafgiften og udgør den tilsvarende afgiftssats, uden at der fra dette beløb fradrages beløbet for den indgående afgift fra afgiftsperiodens begyndelse indtil datoen for opkrævningen af afgiften hos den afgiftspligtige?
 (1) EUT L 347, s. 1.


text:
25.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/55
 Sag anlagt den 2. juli 2014 — Sertrans Catalunya mod Kommissionen
 (Sag T-504/14)
 2014/C 282/73
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Sertrans Catalunya, SA (Barcelona, Spanien) (ved advokat J. De Juan Casadevall)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den omtvistede afgørelse annulleres.
 —
 Subsidiært, for så vidt som SEAF betragtes som ulovlig statsstøtte, pålægges der kun tilbagesøgning indtil datoen for offentliggørelsen af afgørelsen om indledning af den formelle undersøgelsesprocedure i EUT, dvs. den 21. september 2011.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-500/14, Derivados del Flúor mod Kommissionen.


text:
10. 1. 98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 7/29
 Slettelse af sag T-201/97 (1) Fùrste Instans besluttet, at sag T-226/97, GueÂrin Auto-
 (98/C 7/74) mobiles mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber, skal slettes af registret.
 (Processprog: spansk)
 (1) EFT C 318 af 18. 10. 1997.
 Ved kendelse af 13. november 1997 har formanden for
 Anden Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Fùrste Instans besluttet, at sag T-201/97, Manuel Francis-
 co Caballero Montoya mod Kommissionen for De Euro-
 pñiske Fñllesskaber, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 252 af 16. 8. 1997. Slettelse af sag T-227/97 (1)
 (98/C 7/76)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 6. november 1997 har formanden for
 Slettelse af sag T-226/97 (1)
 Anden Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 (98/C 7/75) Fùrste Instans besluttet, at sag T-227/97, Christian Marion
 (Processprog: fransk) mod Det ékonomiske og Sociale Udvalg, skal slettes af
 registret.
 Ved kendelse af 5. november 1997 har formanden for
 Tredje Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i (1) EFT C 331 af 1. 11. 1997.


text:
14.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 10/19
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 17. november 2005 — Biofarma mod KHIM
 (Sag T-154/03) (1)
 (»EF-varemærker - indsigelsessag - ældre nationale ordmærker ARTEX - ansøgning om ALREX som EF-ordmærke - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94«)
 (2006/C 10/37)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger(e): Biofarma SA (Neuilly-sur-Seine, Frankrig) [ved: avocats V. Gill Vega, A. Ruiz López og D. Gonzalez Maroto]
 Sagsøgt(e): Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) [ved: W. Verberg og A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtigede]
 Andre parter i appelsagen, og intervient(er) for Retten: Bausch & Lomb Pharmaceuticals Inc. (Tampe, Florida, USA) [ved avocat S. Klos]
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 5. februar 2003 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 370/2002-3) vedrørende en indsigelsessag mellem Biofarma SA og Bausch & Lomb Pharmaceuticals, Inc.
 Domskonklusion
 1)
 Afgørelsen, der blev truffet den 5. februar 2003 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 370/2002-3), annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler sagsøgerens omkostninger.
 3)
 Intervenienten bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 158 af 5.7.2003.


text:
C 108/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.4.2001
 ikke er fremkommet en formel meddelelse, at erklære de Appel iværksat den 6. februar 2001 af Royal Olympic
 hensyn, der ligger bag ministerens beslutninger, uforeneli- Cruises m.fl. til prøvelse af kendelse afsagt den 12. decem-
 ge med fællesskabsretten. Kommissionens påstand om, at ber 2000 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 artikel 21, stk. 3, kan fortolkes således, at den pålægger Instans (Anden Afdeling) i sag T-201/99, Royal Olympic
 Kommissionen en handlepligt til at træffe beslutninger, Cruises m.fl. mod Rådet for Den Europæiske Union og
 som om dens rolle som »traktaternes vogter«, sammen- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 holdt med fællesskabsrettens altoverskyggende interesse,
 krævede en sådan løsning, giver overhovedet ingen
 mening. Såfremt Kommissionen reelt havde grund til at
 formode, at Den Portugisiske Republik tilsidesatte en (Sag C-49/01 P)
 bestemt forpligtelse til at give meddelelse, ville en rigtige
 fremgangsmåde, og den eneste fremgangsmåde i denne
 sag, være at indlede en traktatbrudssag i henhold til (2001/C 108/11)
 artikel 226 EF.
 (1) EFT 1989 L 395, s. 1. Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 6. fe-
 bruar 2001 iværksat appel af Royal Olympic Cruises m.fl. ved
 advokaterne N. Skandamis, Athen, og A. Potamianos, Piræus,
 til prøvelse af kendelse afsagt den 12. december 2000 af De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling)
 i sag T-201/99, Royal Olympic Cruises m.fl. mod Rådet for
 Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Sag anlagt den 2. februar 2001 af Kommissionen for De Fællesskaber.
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-46/01)
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande:
 (2001/C 108/10)
 — Den af Retten i Første Instans afsagte kendelse af 12. de-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 2. fe- cember 2000 ophæves.
 bruar 2001 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Hans
 Støvlbæk og Roberto Amorosi som befuldmægtigede. — Sagen hjemvises til Retten i Første Instans med henblik
 på påkendelse af det erstatningssøgsmål, appellanterne
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: anlagde den 9. september 1999.
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik ikke har overholdt
 de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 11 — Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for
 og artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 96/59/EF (1) af De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens
 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphe- omkostninger.
 nyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT), idet den ikke
 inden den 16. september 1999 har underrettet Kommis-
 sionen om programmerne, de skitserede planer og sam-
 menfatningen af fortegnelser over apparater i henhold til
 disse artikler. Anbringender og væsentligste argumenter
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger. 1. Utilstrækkelig begrundelse: Frifindelsen af de sagsøgte
 med den begrundelse, at annullationssøgsmålet er åben-
 bart ugrundet, har medført, at appellanterne er blevet
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter frataget deres proceduremæssige ret til at fremføre og
 nærmere redegøre for sine argumenter vedrørende en
 De italienske myndigheder skulle inden den 16. september vigtig sag, som rejser flere spørgsmål, der ikke tidligere er
 1999 have


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/30
 Sag anlagt den 23. juni 2006 — ARBOS mod Kommissionen
 (Sag T-161/06)
 (2006/C 212/54)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: ARBOS, Gesellschaft für Musik und Theater (Klagenfurt, Østrig) (ved Rechtsanwalt H. Karl)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 38 545,42 EUR med rente 12 % p.a. fra den 1. januar 2001 og på 27 618,91 EUR med rente 12 % p.a. fra den 1. marts 2003, hvilke beløb erlægges til sagsøgerens repræsentant i sagen.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et nettobeløb på 26 459,38 EUR til dækning af omkostninger i forbindelse med den administrative procedure og til dækning af sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen i henhold til artikel 288 EF skal erstatte det tab, som sagsøgeren har lidt som følge af den uberettigede tilbageholdelse af støtte. Sagsøgeren har lagt to kontrakter om støtte til grund for sit søgsmål, der blev indgået henholdsvis i 2000 og 2002 vedrørende kulturstøtte, hvis bilag i begge tilfælde indeholder en voldgiftsklausul.


text:
26.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/17
 Anmodning om en rådgivende udtalelse fra EFTA-Domstolen indgivet af Klagenemnda for industrielle rettigheter den 22. marts 2016 i en appelsag iværksat af Oslo kommune
 (Sag E-5/16)
 (2017/C 26/08)
 Klagenemnda for industrielle rettigheter har ved skrivelse af 22. marts 2016, som indgik til EFTA-Domstolens justitskontor den 31. marts 2016, anmodet om en rådgivende udtalelse om nedenstående spørgsmål i en appelsag iværksat af Oslo kommune:
 1.
 Kan varemærkeregistrering af ophavsretligt beskyttede værker, for hvilke beskyttelsesperioden er udløbet, under visse omstændigheder være i strid med forbuddet i varemærkedirektivets artikel 3, stk. 1, litra f), mod at registrere varemærker, som strider mod »den offentlige orden eller sædelighed«?
 2.
 Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende, vil det så have en indflydelse på bedømmelsen, at det ophavsretligt beskyttede værk er velkendt og er af stor kulturel værdi?
 3.
 Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende, er der så andre faktorer eller kriterier end dem, der er nævnt i spørgsmål 2, der kan få indflydelse på bedømmelsen, og i bekræftende fald hvilke?
 4.
 Finder artikel 3, stk. 1, litra e), nr. iii), i direktiv 2008/95/EF anvendelse på todimensionale gengivelser af skulpturer?
 5.
 Kan artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 2008/95/EF anvendes som hjemmel for at udelukke varemærker fra registrering, som er to- eller tredimensionale fremstillinger af varernes form eller fremtræden?
 6.
 Såfremt spørgsmål 5 besvares bekræftende, skal artikel 3, stk. 1, litra b) og c), i direktiv 2008/95/EF så fortolkes således, at den nationale registreringsmyndighed ved bedømmelsen af varemærker, der består af to- eller tredimensionale fremstillinger af varernes form eller fremtræden, skal tage stilling til spørgsmålet om, hvorvidt de omhandlede afbildninger i væsentlig grad afviger fra normen eller sædvanen inden for den relevante branche, eller kan begrundelsen for en afvisning være, at et sådant varemærke er beskrivende for varernes form eller fremtræden?


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/26
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Frankrig) den 3. februar 2010 i sagerne: — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL og Monsanto Technology LLC mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL og Monsanto Europe SA mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Association générale des producteurs de maïs (AGPM) mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — SCEA de Malaprade, SCEA Coutin, Jérôme Huard, Dominique Richer, EARL de Candelon, Bernard Mir, EARL des Menirs, Marie-Jeanne Darricau og GAEC de Commenian mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Pioneer Génétique og Pioneer Semences mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Syndicat des établissements de semences agréés pour les semences de maïs (SEPROMA) mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Caussade Semences SA mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche Société Limagrain Verneuil Holding mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Société Maïsadour Semences mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Ragt Semences SA mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche — Euralis Semences SAS og Euralis Coop mod Ministre de l’Agriculture et de la Pêche
 ((Sag C-58/10) - (Sag C-59/10) - (Sag C-60/10) - (Sag C-61/10) - (Sag C-62/10) - (Sag C-63/10) - (Sag C-64/10) - (Sag C-65/10) - (Sag C-66/10) - (Sag C-67/10) - (Sag C-68/10))
 2010/C 100/39
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d’État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL og Monsanto Technology LLC (sag C-58/10), Monsanto SAS, Monsanto Agriculture France SAS, Monsanto International SARL og Monsanto Europe SA (sag C-59/10), Association générale des producteurs de maïs (AGPM) (sag C-60/10), SCEA de Malaprade, SCEA Coutin, Jérôme Huard, Dominique Richer, EARL de Candelon, Bernard Mir, EARL des Menirs, Marie-Jeanne Darricau og GAEC de Commenian (sag C-61/10), Pioneer Génétique og Pioneer Semences (sag C-62/10), Syndicat des établissements de semences agréés pour les semences de maïs (SEPROMA) (sag C-63/10), Caussade Semences SA (sag C-64/10), Société Limagrain Verneuil Holding (sag C-65/10), Société Maïsadour Semences (sag C-66/10), Ragt Semences SA (sag C-67/10) samt Euralis Semences SAS, Euralis Coop (sag C-68/10)
 Sagsøgt: Ministre de l'Agriculture et de la Pêche
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Hvis en genetisk modificeret organisme, der udgør et foderstof, er blevet markedsført inden offentliggørelsen af forordning (EF) nr. 1829/2003 (1), og denne tilladelse er blevet opretholdt i henhold til forordningens artikel 20, skal det pågældende produkt da, inden der er truffet afgørelse om den ansøgning om forlængelse af tilladelsen, der skal indgives i henhold til den nævnte forordning, anses for at være blandt de produkter, der er nævnt i artikel 12 i direktiv 2001/18/EF (2) — der er nævnt i præmisserne til den foreliggende afgørelse — og er den omhandlede genetisk modificerede organisme i så fald, for så vidt angår beredskabsforanstaltninger, der kan træffes efter udstedelsen af tilladelsen til markedsføring, kun undergivet artikel 34 i forordning (EF)


text:
nr. 1829/2003, eller kan sådanne foranstaltninger derimod træffes af en medlemsstat på grundlag af artikel 23 i direktiv 2001/18 og de nationale bestemmelser, der sikrer gennemførelsen heraf?
 2)
 Kan en medlemsstats myndigheder, såfremt beredskabsforanstaltninger kun kan forekomme inden for rammerne af artikel 34 i forordning (EF) nr. 1829/2003, træffe en foranstaltning som den i den anfægtede bekendtgørelse (3), og under hvilke omstændigheder, med henblik på den i artikel 53 i forordning (EF) nr. 178/2002 nævnte styring af risikoen, eller kan en medlemsstat træffe beskyttelsesforanstaltninger på grundlag af samme forordnings artikel 54?
 3)
 Såfremt en medlemsstats myndigheder kan intervenere på grundlag af artikel 23 i direktiv 2001/18/EF eller på grundlag af artikel 34 i forordning (EF) nr. 1829/2003, eller på begge disse retsgrundlag, rejser søgsmålet det spørgsmål, om — navnlig under hensyn til forsigtighedsprincippet — hvilken grad af krav der pålægges af henholdsvis direktivets artikel 23, der underordner vedtagelsen af beredskabsforanstaltninger, som f.eks. suspension af brugen af produktet, den betingelse, at medlemsstaten har »begrundet formodning om, at en GMO [...] udgør en risiko for [...] miljøet«, og forordningens artikel 34, der underordner en sådan foranstaltning den betingelse, at produktet »åbenbart [...] må formodes at udgøre en alvorlig risiko for [...] miljøet«, med hensyn til identificering af risikoen, vurdering af dens sandsynlighed og bedømmelse af arten af dens konsekvenser?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1829/2003 af 22.9.2003 om genetisk modificerede fødevarer og foderstoffer (EUT L 268, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/18/EF af 12.3.2001 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (EFT L 106, s. 1).
 (3) Bekendtgørelse af 5.12.2007 i sag C-58/10; bekendtgørelse af 7.2.2008, ændret ved bekendtgørelse af 13.2.2008, i sagerne C-59/10 — C-68/10.


text:
6.9.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 213/13
 af markedet for produktet/tjenesteydelsen, samt en ny hvor sættevognen alene parkeres for senere at blive transpor-
 national bestemmelses virkning på anvendelsen, nemlig teret til en varemodtager uden for Fællesskabets toldområde
 om virkningen bliver et totalforbud mod anvendelse, eller med en anden sættevognstrækker?
 om anvendelse forbydes eller begrænses indenfor et af
 flere tænkelige anvendelsesområder?
 (1 ) EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1.
 ( 1) Rådets direktiv af 28.3.1983 om en informationsprocedure med
 hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT L 109 af
 26.4.1983, s. 8).
 ( 2) Rådets direktiv 88/182/EØF af 22.3.1988 om ændring af direktiv
 83/189/EØF (EFT L 81 af 26.3.1988 s. 75).
 ( 3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/10/EF af 23.3.1994 Sag anlagt den 25. juni 2003 af Kommissionen for De
 om anden væsentlige ændring af direktiv 83/189/EØF (EFT L 100 Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 af 19.4.1994, s. 30).
 (Sag C-275/03)
 (2003/C 213/23)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 25. juni
 2003 anlagt sag mod Den Portugisiske Republik af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved António Caeiros og
 Klaus Wiedner, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Luxembourg.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 se afsagt den 13. maj 2003 af Bundesfinanzhof i sagen følgende påstande:
 Hauptzollamt Neubrandenburg mod Jens Christian Siig,
 firmaet »Internationale Transport« Export-Import — Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til ællesskabsretten, idet den
 ikke korrekt og fuldstændigt har gennemført Rådets
 direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samord-
 (Sag C-272/03) ning af love og administrative bestemmelser vedrørende
 anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med
 indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægs-
 kontrakter ( 1).
 (2003/C 213/22)
 — Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved kendelse afsagt den 13. maj 2003, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 24. juni 2003, har Bundesfinanzhof i
 sagen Hauptzollamt Neubrandenburg mod Jens Christian Siig, Ifølge nugældende portugisisk ret kan der tilkendes erstatning
 firmaet »Internationale Transport« Export-Import, forelagt De på grund af tilsidesættelse af fællesskabsretten vedrørende
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi- offentlige kontrakter eller af nationale bestemmelser til gen-
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål: nemførelse heraf på den betingelse, at de skadelidte personer
 godtgør, at statens eller de offentligretlige juridiske personers
 retsstridige handlinger er udført uagtsomt eller forsætligt af
 de pågældende organer, repræsentanter for organer eller
 befuldmægtigede for forvaltningen. At føre et sådant bevis kan
 Skal artikel 718, stk. 3, litra d), sammenholdt med artikel 670, være yderst vanskeligt eller endog umuligt. Den omstændighed,
 litra p), i forordning (EØF) nr. 2454/93 (1) fortolkes således, at at det er vanskeligt eller umuligt at føre et sådant bevis, kan
 det i henhold til forordningen er forbudt at anvende en bevirke, at de skadelidte personer ikke opnår den erstatning,
 sættevognstrækker, som er registreret uden for Fællesskabets som de kræver, og som de har ret til. Det er derfor åbenbart,
 toldområde, til transport af en sættevogn fra et sted inden


text:
C 265/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.9.1999
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 15. juni 1999
 den 9. marts 1999
 i sag T-277/97, Ismeri Europa Srl mod Revisionsretten for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 i sag T-273/97, Pierre Richard mod Europa-Parlamentet (1) (Erstatning uden for kontraktforhold — MED-programmer
 — Revisionsrettens beretning — kritik af sagsøgeren)
 (1999/C 265/23)
 (Tjenestemænd — ansættelsesprocedure — anvendelse af
 vedtægtens artikel 29, stk. 1 — ansættelse af en person fra
 reservelisten fra en udvælgelsesprøve forbeholdt statsborgere (Processprog: italiensk)
 fra nye medlemsstater — afvisning af ansøgning)
 I sag T-277/97, Ismeri Europa Srl, Rom, ved advokaterne
 Sergio Ristuccia og Gian Luigi Tosato, Rom, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Alex Scmitt, 7, Val
 (1999/C 265/22) Sainte-Croix, mod Revisionsretten for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: Jean-Marie Stenier, Jan Inhelram og
 Paolo Giusta), hvori der er nedlagt påstand i medfør af
 artikel 235 EF og 288, stk. 2, EF (tidligere artikel 178 og 215)
 om erstatning af det tab, som det sagsøgende selskab hævder
 at have lidt på grund af den kritik af selskabet, som Revisions-
 (Processprog: fransk) retten har fremført i sin særberetning nr. 1/96 om MED-
 programmerne, der tillige indeholder Kommissionens svar
 (afgivet i henhold til EF-traktatens artikel 188 C, stk. 4, andet
 afsnit) (EFT 1996 C 240, s. 1), har Retten (Tredje Afdeling),
 I sag T-273/97, Pierre Richard, tjenestemand ved Europa- sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne
 Parlamentet, Luxembourg, ved advokat André Lutgen, og K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær: fuldmægtig A. Mair, den
 under den mundtlige forhandling, advokat Jeanne Feltgen, 15. juni 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Luxembourg, og med valgt adresse i Luxembourg hos nævnte
 advokater, 1, rue Jean-Pierre Brasseur, mod Eruopa- 1. Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 Parlamentet (befuldmægtiget: João Sant’Anna), angående en
 påstand dels om annullation af Europa-Parlamentets afgørelse 2. Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 om at afvise sagsøgerens ansøgning om den i stillingsopslag
 nr. 8011 opslåede stilling, dels om annullation af udnævnelsen
 af S. i denne stilling samt af den procedure, der har ført til (1) EFT C 7 af 10.1.1998.
 denne udnævnelse, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, J.D. Cooke, og dommerne R. Garcı́a-
 Valdecasas og P. Lindh; justitssekretær: fuldmægtig A. Mair,
 den 9. marts 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1. Den procedure, der har ført til udnævnelse af S. som kontorchef, DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 A3, og afgørelsen af 9. januar 1997 annulleres.
 den 27. april 1999
 2. Afgørelserne af 11. februar og 23. juli 1997 om afvisning af i sag T-283/97, Germain Thinus mod Kommissionen for
 henholdsvis sagsøgerens ansøgning og dennes klage annulleres. De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd — afslag på forfremmelse — sammenlignen-
 3. Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger. de bedømmelse af fortjenester — andre kriterier, der skal
 tages i betragtning — begrundelse)
 (1999/C 265/24)
 (1) EFT C 387 af 20.12.1997.
 (Processprog: fransk)
 I sag T-283/97, Germain Thinus, tjenestemand ved Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, ved advokaterne
 Jean-Noël


text:
31.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 249/31
 Sag anlagt den 1. juni 2017 — Campbell mod Kommissionen
 (Sag T-312/17)
 (2017/C 249/47)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Liam Campbell (Dundalk, Irland) (ved solicitor J. MacGuill)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse af 7. april 2017, hvorved sagsøgeren fik afslag på aktindsigt i dokumenter vedrørende en traktatbrudsprocedure indledt mod Litauen på grund af angivelig manglende implementering af direktiv 2010/64/EU (1), annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.
 1.
 Første anbringende om at sagsøgte har undladt at foretage en konkret vurdering af begæringen om aktindsigt i henhold til forordning nr. 1049/2001 og derved har tilsidesat relevant retspraksis.
 2.
 Andet anbringende om at sagsøgte ulovligt har støttet sig på bestemte generelle formodninger om udbredelse af dokumenter og derved har tilsidesat de principper, der er blevet opstillet i relevant retspraksis.
 3.
 Tredje anbringende om at sagsøgte har undladt at foretage en specifik og effektiv risikoundersøgelse for så vidt angår hvert dokument, og derved også har tilsidesat relevant retspraksis.
 4.
 Fjerde anbringende om at sagsøgte har undladt at foretage en specifik og effektiv undersøgelse af muligheden for at give delvis aktindsigt og derved har tilsidesat retspraksis.
 5.
 Femte anbringende om, at sagsøgte begik en åbenbar vurderingsfejl med hensyn til eksistensen af en mere tungtvejende offentlig interesse og derved har tilsidesat principperne i retspraksis.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/64/EU af 20.10.2010 om retten til tolke- og oversætterbistand i straffesager (EUT 2010, L 280, s. 1).


text:
Nr . C 269/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14 . 9 . 96
 forstand, at det alene kan kræves, at den pågældende 2 ) Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost
 opfylder samme betingelser som tyske statsborgere, men ninger.
 ikke at den pågældende opfylder de yderligere betingel
 ser, der ifølge § 1 , stk . 3 , første led, i Bundeskindergeld Fristen for gennemførelse er udløbet den 27. juni 1991 .
 gesetz ( herefter » BKGG «, tysk lov om børnetilskud ),
 som offentliggjort den 31 . januar 1994 ( BGBl . I, s . 168 ) (') EFT nr . L 40 af 11 . 2 . 1989 , s . 12 .
 kræves opfyldt af udlændinge ?
 Spørgsmålet er, mere generelt udtrykt:
 Er det forbudt, at en medlemsstat nægter en tyrkisk
 statsborger, der tilhører den i artikel 2 i afgørelse Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 nr. 3/80 anførte personkreds , en familieydelse ifølge afsagt den 24 . juli 1996 af House of Lords i sagen Imperial
 national ret under henvisning til, at den pågældende Chemical Industries plc mod Colmer ( Her Majesty's Inspec
 ikke har opholdstilladelse med henblik på varigt ophold tor of Taxes )
 (» Aufenthaltsberechtigung « eller » Aufenthaltserlaub ( Sag C-264/96 )
 nis «)?
 ( 96/C 269/42 )
 2 . Skal en tyrkisk statsborger, der er bosat på en medlems
 stats område, anses for arbejdstager i den betydning, Ved kendelse afsagt den 24 . juli 1996 , indgået til Domsto
 udtrykket er anvendt i artikel 2 , sammenholdt med lens Justitskontor den 29 . juli 1996 , har House of Lords i
 artikel 1 , litra b ), i afgørelse nr. 3/80, for så vidt angår sagen Imperial Chemical Industries plc mod Colmer ( Her
 perioder med børnepasning, for hvilke bidrag til den Majesty's Inspector of Taxes ) forelagt De Europæiske
 lovpligtige pensionsforsikring ifølge national ret anses Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgø
 for betalt ? relse af følgende spørgsmål :
 3 ) Skal en tyrkisk statsborger, der er bosat på en medlems 1 ) Det ønskes oplyst, om der i en situation, hvor
 stats område, og som ved siden af sit studium er ansat
 som løsarbejder i indtil 16 timer ugentligt i henhold til i ) , et selskab ( selskab A ) har hjemsted i en medlemsstat
 en arbejdstilladelse, alene på dette grundlag anses for i Den Europæiske Union
 arbejdstager i den betydning, udtrykket er anvendt i
 artikel 2 , sammenholdt med artikel 1 , litra b ), i afgørelse ii ) selskab A deltager i et konsortium sammen med et
 nr. 3/80 , eller skal han under alle omstændigheder anses andet selskab ( selskab B ), der også har hjemsted i
 for arbejdstager, fordi han er forsikret mod arbejdsu denne medlemsstat
 lykker i henhold til den lovpligtige ulykkesforsikring ?
 iii ) selskab A og B i fællesskab ejer et holdingselskab
 ( selskab C ), der også har hjemsted i den pågæl
 dende medlemsstat
 iv ) selskab C har


text:
en række erhvervsdrivende dattersel
 skaber, der har hjemsted enten i denne medlems
 Sag anlagt den 26. juli 1996 af Kommissionen for De
 stat, i andre medlemsstater i Den Europæiske
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 Union eller et andet sted i verden , og
 ( Sag C-263/96 )
 ( 96/C 269/41 ) v ) selskab A er afskåret fra retten til at rejse krav om
 fradrag i selskabets skattetilsvar for driftstab i et
 erhvervsdrivende datterselskab ( som også har
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 hjemsted i den pågældende medlemsstat ) af sel
 29 . juli 1996 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af skab C, fordi der efter national lovgivning, således
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Kom som denne fortolkes efter national ret, gælder et
 missionens juridiske konsulent Hendrik van Lier som krav om, at selskab C's virksomhed udelukkende
 befuldmægtiget og med valgt adresse i Luxembourg hos C.
 eller hovedsagelig skal bestå i at eje aktier i
 Goméz de la Cruz, Kommissionen for De Europæiske datterselskaber, der har hjemsted i den pågældende
 Fællesskabers Juridiske Tjeneste , Wagner-Centret, Kirch medlemsstat,
 berg.
 med det under nr. v ) beskrevne krav foreligger en
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : restriktion , der er til hinder for den fri etableringsret i
 henhold til EF-traktatens artikel 52 ? Såfremt det er
 1 ) Det statueres, at Kongeriget Belgien , ved ikke at indføre tilfældet, ønskes det oplyst, om denne behandling
 de nødvendige ved lov og administrativt fastsatte alligevel er begrundet i henhold til fællesskabsretten ?
 bestemmelser til at opfylde Rådets direktiv 89/ 106/EØF
 af 21 . december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af 2 ) Såfremt det under nr. v ) beskrevne krav udgør en
 medlemsstaternes love og administrative bestemmelser ubegrundet restriktion i henhold til fællesskabsretten ,
 om byggevarer ( 1 ), har undladt at opfylde de forpligtel ønskes det oplyst, om en national domstol i medfør af
 ser, der følger af direktivet for denne medlemsstat. EF-traktatens artikel 5 så vidt muligt skal fortolke den
 ---pagebreak--- 14 . 9 . 96 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 269/21
 nationale lovgivning, sagen drejer sig om, på en sådan Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 måde, at den bliver overensstemmende med fællesskabs
 retten, selv om hverken selskab A, selskab B eller Medlemsstaterne skal som følge af den bindende karakter af
 selskab C selv søger at gøre rettigheder gældende i EF-traktatens artikel 189, stk . 3 , og artikel 5 , stk . 1 , træffe
 henhold til fællesskabsretten, og selv om en fortolkning de foranstaltninger, der er nødvendige for at gennemføre
 af national lovgivning, der ville være i overensstemmelse direktiver, der er rettet til dem, før de herfor fastsatte frister
 med fællesskabsretten, ville føre til , at der gives skatte er udløbet. Fristen for gennemførelse udløb i det forelig
 fradrag, når selskab C's virksomhed hovedsagelig har gende tilfælde den 30 . juni 1994 , hvor Belgien endnu ikke
 bestået i at eje aktier i datterselskaber, der er etableret havde udstedt de nødvendige bestemmelser .
 udenfor


text:
EF/EØS ? Eller medfører artikel 5 alene, at den
 nationale lovgivning til trods for fortolkningen får (') EFT nr. L 250 af 7 . 10 . 1993 , s . 33 .
 virkninger med forbehold af fællesskabsrettens krav i en ( 2 ) EFT nr . L 157 af 10 . 6 . 1992 , s . 10 .
 sag, der vedrører disse krav ? C ) EFT nr . L 256 af 14 . 10 . 1993 , s . 25 .
 Sag anlagt den 5 . august 1996 af Den Franske Republik mod
 Europa-Parlamentet
 Sag anlagt den 31 . juli 1996 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien ( Sag C-267/96 )
 ( Sag C-265/96 ) ( 96/C 269/44 )
 ( 96/C 269/43 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 5 . august 1996 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af Den
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den Franske Republik ved directeur M. Perrin de Brichambaut,
 31 . juli 1995 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Udenrigsministeriets Direction des affaires juridiques, og
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved A. X. secrétaire des affaires étrangéres D. Wybaux, Udenrigsmi
 Lewis, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxem nisteriet, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 bourg hos advokat C. Gomez de la Cruz, Wagner Luxembourg på Den Franske Ambassade , 9 , boulevard
 Centret . Prince Henri .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Europa-Parlamentets afgørelse af 17. juli 1996 annulle
 1 ) Det fastslås, at Kongeriget Belgien ved ikke at udstede de res .
 ved lov og administrativt fastsatte bestemmelser, der er
 nødvendige for at efterkomme
 — Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 a ) Kommissionens direktiv 93/64/EØF (') af 5 . juli
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 1993 om gennemførelsesbestemmelser for overvåg
 ning af og kontrol med leverandører og anlæg i
 henhold til Rådets direktiv 92/34/EØF ( 2 ) om afsæt De påberåbte søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 svarer til de i sag C-345/95 af 6 . november 1995 påbe
 ning af frugtplanteformeringsmateriale og frugt råbte (').
 planter bestemt til frugtproduktion
 (') EFT nr. C 351 af 30 . 12 . 1995 , s . 7 .
 b ) Kommissionens direktiv 93/79/EØF ( 3 ) af 21 . sep
 tember 1993 om supplerende gennemførelsesbe
 stemmelser til listerne over sorter af frugtplantefor
 meringsmateriale og frugtplanter, der føres af leve
 randørerne i henhold til Rådets direktiv 92/34/
 EØF
 Slettelse af sag C-327/95 (')
 og/eller ved ikke at give Kommissionen meddelelse om ( 96 /C 269/45 )
 de bestemmelser, der er udstedt for at efterkomme
 direktiv 93/64/EØF, Ved kendelse af 3 . maj 1996 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 har undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til 327/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 artikel 6 i direktiv 93/64/EØF og artikel 3 i direktiv mod Den Italienske Republik , skal slettes af registret .
 93 /79/EØF samt i henhold til EF-traktaten .
 (') EFT nr. C


text:
C 302/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.10.2000
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling) (Sjette Afdeling)
 af 6. juli 2000
 af 6. juli 2000
 i sag C-289/97, Eridania SpA mod Azienda Agricola San
 Luca di Rumagnolı̀ Viannj (anmodning om præjudiciel i sag C-356/97, Molkereigenossenschaft Wiedergeltingen
 afgørelse fra Giudice di Pace di Genova)(1) eG mod Hauptzollamt Lindau (anmodning om præjudiciel
 afgørelse fra Finanzgericht München) (1)
 (»Sukker — prisordning — produktionsåret 1996/97 —
 regionalisering — underskudsområder — klassificering af (»Tillægsafgift på mælk — årlig opgørelse af de til køberen
 Italien — gyldigheden af forordning nr. 1580/96 og leverede mælkemængder — forsinket fremsendelse — sank-
 nr. 1785/81«) tion — gyldigheden af artikel 3, stk. 2, i forordning (EØF)
 nr. 536/93«)
 (2000/C 302/17)
 (2000/C 302/18)
 (Processprog: italiensk)
 (Processprog: tysk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 I sag C-289/97, angående en anmodning, som Giudice di Pace gjort i Samling af Afgørelser)
 di Genova (Italien) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 ret verserende sag, Eridania SpA mod Azienda Agricola San I sag C-356/97, angående en anmodning, som Finanzgericht
 Luca di Rumagnoli Viannj, at opnå en præjudiciel afgørelse München (Tyskland) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu
 vedrørende gyldigheden af artikel 1, litra f), i Rådets forordning artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 (EF) nr. 1580/96 af 30. juli 1996 om fastsættelse for produk- ret verserende sag, Molkereigenossenschaft Wiedergeltingen
 tionsåret 1996/97 af de afledte interventionspriser for hvidt eG mod Hauptzollamt Lindau, at opnå en præjudiciel afgørelse
 sukker, interventionsprisen for råsukker, minimumspriserne vedrørende gyldigheden af artikel 3, stk. 2, andet afsnit, i
 for A-sukkerroer og B-sukkerroer, samt refusionsbeløbet til Kommissionens forordning (EØF) nr. 536/93 af 9. marts 1993
 udligning af lageromkostninger (EFT L 206, s. 9), og af Rådets om gennemførelsesbestemmelser for tillægsafgiften på mælk
 forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles og mejeriprodukter (EFT L 57, s. 12), har Domstolen (Sjette
 markedsordning for sukker (EFT L 177, s. 4), som affattet ved Afdeling), sammensat af formanden for Anden Afdeling,
 Rådets forordning (EF) nr. 1101/95 af 24. april 1995 (EFT R. Schintgen, som fungerende formand for Sjette Afdeling, og
 L 110, s. 1), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af dommerne P. J. G. Kapteyn og G. Hirsch (refererende dommer);
 dommer P. J. G. Kapteyn, som fungerende formand for Sjette generaladvokat: A. Saggio; justitssekretær: ekspeditionssekre-
 Afdeling, og dommerne G. Hirsch (refererende dommer) og tær H. A. Rühl, den 6. juli 2000 afsagt dom, hvis konklusion
 H. Ragnemalm; generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær: eks- lyder således:
 peditionssekretær D. Louterman-Hubeau, den 6. juli 2000
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Artikel 3, stk. 2, andet afsnit, i Kommissionens forordning (EØF)
 nr. 536/93 af 9. marts 1993 om gennemførelsesbestemmelser for
 Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, som tillægsafgiften på mælk og mejeriprodukter er ugyldig i det omfang,
 kan rejse tvivl om gyldigheden af


text:
Rådets forordning (EF) nr. 1580/96 den i tilfælde af en overskridelse af fristen i bestemmelsens første
 af 30. juli 1996 om fastsættelse for produktionsåret 1996/97 af de afsnit pålægger opkøberen en bøde svarende til den tillægsafgift på
 afledte interventionspriser for hvidt sukker, interventionsprisen for mælk, der skal betales ved en overskridelse af de af producenterne
 råsukker, minimumspriserne for A-sukkerroer og B-sukkerroer, samt leverede mængder mælk og mælkeækvivalenter med 0,1 %, uden at
 refusionsbeløbet til udligning af lageromkostninger, og af Rådets der er mulighed for at tage hensyn til fristoverskridelsens omfang.
 forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30. juni 1981 om den fælles
 markedsordning for sukker.
 (1) EFT C 370 af 6.12.1997.
 (1) EFT C 295 af 27.9.1997.


text:
9.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 71/30
 Sag anlagt den 13. december 2012 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-152/12)
 2013/C 71/53
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne D. Abreu Caldas, S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om beregning af godskrivningen af de pensionsrettigheder, som er erhvervet før tiltrædelsen af tjenesten, på grundlag af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelsen af 26. marts 2012 om at godskrive de pensionsrettigheder, som sagsøgeren har erhvervet før hans indtræden i Kommissionens tjeneste i henhold til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten.
 —
 Om fornødent annullation af afgørelsen om afslag på sagsøgerens klage af 3. september 2012 over afgørelsen om fastsættelse af godskrivningen af de pensionsrettigheder, som er erhvervet før tiltrædelsen af tjenesten, i Unionens pensionsordning.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
30.5.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 166/17
 Europñiske Union og Kommissionen for De Europñiske Ð subsidiñrt ophñves den bùde, der pålñgges sagsùgeren
 Fñllesskaber af JoaÄo Luís de Sousa Abreu m.fl., Portugal, i beslutningens artikel 2, ligesom beslutningens
 ved advokaterne Cristina Ferreira, Francisco Espregueira artikel 4 sammenholdt med artikel 1 annulleres,
 Mendes, Teresa Fonseca og Rui GuimaraÄes Lopes, Porto.
 Ð mere subsidiñrt nedsñttes den bùde, der pålñgges sag-
 Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande: sùgeren i beslutningens artikel 2, ligesom beslutningens
 artikel 4 sammenholdt med artikel 1 annulleres, og
 Ð Det fastslås, at Rådet og Kommissionen er solidarisk
 ansvarlige i henhold til EF-traktatens artikel 215 og Ð sagsùgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 178 for den skade, som sagsùgerne har lidt, fordi der
 ikke er blevet anvendt de nùdvendige overgangs- og til- Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 pasningsforanstaltninger i den sektor, som sagsùgerne
 tilhùrer;
 Med den anfñgtede beslutning, der bl.a. er rettet til sag-
 sùgeren, fastslog Kommissionen, at sagsùgeren foruden
 Ð Rådet og Kommissionen tilpligtes in solidum at betale andre europñiske specialstålproducenter efter et mùde i
 erstatning for den ovennñvnte skade, med rente 10 % Madrid i december 1993 har tilsidesat EKSF-traktatens
 efter loven fra sagens anlñg til betaling sker; artikel 65, stk. 1, ved en samordnet ñndring af reference-
 vñrdierne i formlen for beregning af legeringstillñgget
 Ð Rådet og Kommissionen tilpligtes at afholde sagens (LT-formlen) og ved at anvende denne ñndring (beslutnin-
 omkostninger. gens artikel 1). Efter Kommissionens opfattelse skulle
 nñvnte fremgangsmåde have tjent til at opnå en prisfor-
 hùjelse. På grund af denne tilsidesñttelse blev sagsùgeren
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: pålagt en bùde, der blev fastsat til 8 100 000 ECU (beslut-
 ningens artikel 2).
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til
 de i sag T-316/97, Hermínia Fernanda dos Santos Morais Endvidere blev ud over sagsùgeren fire andre deltagende
 Antas mod Rådet og Kommissionen, anfùrte. virksomheder pålagt at ophùre med tilsidesñttelserne af
 EKSF-traktatens artikel 65, stk. 1, samt at afholde sig fra
 gentagelse af de påtalte handlinger eller adfñrd og ikke at
 trñffe foranstaltninger med samme virkning (beslutningens
 artikel 4).
 Sag anlagt den 11. marts 1998 af Krupp Thyssen Stainless Sagsùgeren anfñgter denne bùdebeslutning i sin helhed.
 GmbH mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- Selskabet stùtter sùgsmålet på tilsidesñttelse af vñsentlige
 skaber formforskrifter i EKSF-traktaten og retsnormer til gennem-
 fùrelse af denne.
 (Sag T-45/98)
 (98/C 166/44)
 Med hensyn til den fùrste sùgsmålsgrund (formmangler og
 faktisk vildfarelse) fremfùres fùlgende argumenter:
 (Processprog: tysk)
 Ð Ingen tilstrñkkelig aktindsigt under den indledende
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er undersùgelse;
 der den 11. marts 1998 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber af Krupp Thyssen Stainless
 Ð ingen indledende undersùgelse med hensyn til Thyssen
 GmbH, Bochum (Forbundsrepublikken Tyskland), ved
 AG's forretningsområde fladt specialstål;
 advokaterne Dr. Otfried Lieberknecht, Karlheinz Moos-
 ecker og Dr. Martin Klusmann, advokatkontoret Bruck-
 haus Westrick Heller Löber, Düsseldorf (Forbundsrepu- Ð mangler ved beslutningstagningen;
 blikken Tyskland), og med valgt adresse i Luxembourg
 hos Dr. Axel Bonn, advokatkontoret Bonn & Schmitt, 7,
 Ð vildfarelse med hensyn til praktiseringen af LT-form-


text:
Val Ste Croix.
 len;
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð utilstrñkkelig fremstilling af indholdet af et mùde, der
 fandt sted i Madrid mellem forskellige producenter;
 Ð Sagsùgtes beslutning af 21. januar 1998, som ñndret
 ved sagsùgtes beslutning af 2. februar 1998, der blev
 Ð fejlagtig vurdering af praksis med hensyn til prisdan-
 meddelt sagsùgeren den 6. februar 1998, om samord-
 nelse;
 net praksis blandt europñiske producenter af special-
 stål med hensyn til legeringstillñg annulleres, for så
 vidt den berùrer sagsùgeren, Ð fejlagtig accept af de sproglige versioner;
 ---pagebreak--- C 166/18 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 30.5.98
 Ð forvansket oversñttelse af bevismidler; Sag anlagt den 1. april 1998 af De Nederlandske Antiller
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 Ð fejlagtig vurdering af formlens virkninger på priser; (Sag T-53/98)
 Ð faktisk fejlvurdering af den manglende bestridelse af (98/C 166/45)
 den samordnede praksis.
 (Processprog: nederlandsk)
 Som led i den anden sùgsmålsgrund fremfùres den fejlag-
 tige retlige vurdering af tilsidesñttelsen med fùlgende argu-
 menter: Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 1. april 1998 anlagt sag mod Kommissionen for
 Ð Der er tale om punktvise tilsidesñttelser, ikke om en De Europñiske Fñllesskaber af De Nederlandske Antiller
 tilstandsdelikt, samt ved advokaterne P. Bos og M. Slotboom, Rotterdam, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat M. Loesch,
 Rue Goethe 11.
 Ð (subsidiñrt) ingen forlñngelse af bùdeudmålingen til
 den periode, hvor sagen verserer.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Som tredje sùgsmålsgrund påberåbes fejlagtig udmåling af
 bùden, og der fremfùres fùlgende argumenter:
 1. Kommissionens forordning (EF) nr. 2553/97 af
 Ð Det er irrelevant, at sagsùgtes retlige argumenter ikke 17. december 1997 om udstedelse af importlicenser for
 er bestridt; visse produkter henhùrende under KN-kode 1701,
 1702, 1703 og 1704 med AVS-OLT-kumulation af
 oprindelsen (EFT L 349 af 19.12.1997, s. 26) annulle-
 Ð manglende hensyntagen til koncernsammenhñngen; res;
 Ð manglende hensyntagen til princippet om beskyttelse
 af den berettigede forventning; 2. Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ð bùden er ikke symbolsk;
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Ð manglende hensyntagen til tilsidesñttelsens lange
 varighed; Sagsùgeren krñver annullation af sukkergennemfùrelses-
 forordningen, den forordning, der fastsñtter gennemfùrel-
 Ð sagsùgeren er blevet stillet specielt ugunstigt; sesbestemmelser for import af sukker med AVS-OLT-op-
 rindelseskumulation som bestemt i OLT-afgùrelsens
 Ð fejlagtig vurdering af sagsùgerens samarbejde med hen- artikel 108b.
 syn til dennes indhold, ligesom
 Sukkergennemfùrelsesforordningen har til formål, at Fñl-
 Ð identiske udmålingskriterier er taget i betragtning flere lesskabet skal lñgge hindringer i vejen for sukker med
 gange. oprindelse i fùrst og fremmest De Nederlandske Antiller.
 Kommissionen har, i strid med fñllesskabsretten, begrñn-
 Endelig gùres det som led i den fjerde sùgsmålsgrund gñl- set handelssamkvemmet mellem De Nederlandske Antiller
 dende, at bestemmelserne i beslutningens artikel 1 sam- og Fñllesskabet. Disse begrñnsninger må ophñves for den
 menholdt med dens artikel 4 er retsstridige, nñrmere resterende del af OLT-afgùrelsens gyldighedsperiode. Sùgs-
 bestemt målet har endvidere til formål, at de omtalte ulovligheder
 ikke lñngere skal forekomme i fremtiden. Endelig bliver
 Ð bestemmelserne er uden genstand; en vñsentlig »infant industry« i De Nederlandske Antiller,
 nemlig den


text:
sukkerforarbejdende sektor, ved den anfñgtede
 Ð bestemmelsen i beslutningens artikel 1 sammenholdt forordning pålagt alvorlige begrñnsninger og derfor hårdt
 med dens artikel 4 er ubestemt, ligesom ramt.
 Ð bestemmelsen om en fremtidig positiv adfñrd har ikke De sùgsmålsgrunde, der er anfùrt mod forordningen, er
 hjemmel i EKSF-traktatens artikel 65. inkompetence, tilsidesñttelse af vñsentlige formforskrifter
 og tilsidesñttelse af traktaten eller af gennemfùrelsesbe-
 Sammenfattende er bùdebeslutningen derfor i fuldt omfang stemmelser dertil og/eller tilsidesñttelse af almindelige
 truffet med urette, og i hvert fald den positive del af principper i fñllesskabsretten, nñrmere bestemt at OLT-af-
 beslutningen med hensyn til beslutningens artikel 1 og 4 gùrelsens artikel 101, stk. 1, er retsstridig, at oprindelses-
 må annulleres i fuldt omfang, ligesom bùdefastsñttelsen reglerne i OLT-afgùrelsens bilag II, afsnit I er retsstridige,
 over for sagsùgeren i beslutningens artikel 2 må nedsñttes og at revisionsafgùrelsen, som ligger til grund for gennem-
 vñsentligt. fùrelsesforordningen, er retsstridig, at sukkergennemfùrel-
 sesforordningen er ultra vires, tilsidesñttelse af OLT-afgù-
 relsens artikel 234, tilsidesñttelse af traktatens artikel 133,


text:
30.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 398/8
 Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 3. september 2015 — Petru Chiş (C-585/14) og Aurel Moldovan (C-587/14) mod Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj og Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14) mod Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Cluj — Rumænien)
 (Forenede sager C-585/14, C-587/14 og C-588/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - interne afgifter - artikel 110 TEUF - afgift, som en medlemsstat pålægger motorkøretøjer ved deres første indregistrering eller den første registrering af ejendomsretten - afgiftsmæssig neutralitet mellem brugte køretøjer fra andre medlemsstater og lignende motorkøretøjer, der er tilgængelige på det nationale marked))
 (2015/C 398/10)
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Cluj
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Petru Chiş (C-585/14), Aurel Moldovan (C-587/14) og Sergiu Octav Constantinescu (C-588/14)
 Sagsøgte: Administrația Județeană a Finanțelor Publice Cluj (C-585/14 og C-587/14) og Administrația Județeană a Finanțelor Publice Sălaj (C-588/14)
 Konklusion
 1)
 Artikel 110 TEUF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en medlemsstat indfører en afgift på motorkøretøjer såsom den, der er fastsat ved lov nr. 9/2012 af 6. januar 2012 om afgift på luftforureningsemissioner fra motorkøretøjer (Legea nr. 9/2012 privind taxa pentru emisiili poluante provenite de la autovehicule), der pålægges importerede brugte køretøjer ved deres første indregistrering i denne medlemsstat, og køretøjer, der allerede er indregistreret i denne medlemsstat, når ejendomsretten til disse køretøjer registreres i nævnte medlemsstat for første gang.
 2)
 Artikel 110 TEUF skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstat indrømmer en fritagelse for en afgift såsom den, der er fastsat ved lov nr. 9/2012, for allerede indregistrerede køretøjer, for hvilke der er erlagt en tidligere gældende afgift, såfremt det residuelle beløb af sidstnævnte afgift, som er indeholdt i værdien af disse køretøjer, er mindre end den nye afgift. Dette vil nødvendigvis være tilfældet, når den tidligere afgift skal tilbagebetales med renter som følge af, at den ikke var forenelig med EU-retten.
 (1) EUT C 107 af 30.3.2015.


text:
22.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/40
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 17. oktober 2007 — Sumitomo Chemical Agro Europe og Philagro France mod Kommissionen
 (Sag T-454/05) (1)
 (Plantebeskyttelsesmidler - aktivstoffet procymidon - direktiv 91/414/EØF - annullationssøgsmål - passivitetssøgsmål - ufornødent at træffe afgørelse - erstatningssøgsmål - afvisning - åbenbart ugrundet søgsmål)
 (2007/C 315/75)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Sumitomo Chemical Agro Europe SAS (Lyon, Frankrig) og Philagro France SAS (Lyon) (ved avocats K. Van Maldegem og C. Mereu)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Doherty, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 For det første, principalt, påstand om annullation af Kommissionens beslutning, som angiveligt er indeholdt i skrivelse af 20. oktober 2005, om godkendelse af markedsføring af aktivstoffet procymidon i henhold til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230, s. 1). For det andet, subsidiært i forhold til annullationssøgsmålet, passivitetssøgsmål med påstand om, at det fastlås, at Kommissionen retsstridigt har undladt at vedtage de foranstaltninger, Sumitomo Chemical Agro Europe SAS og dets datterselskaber har anmodet om i skrivelse af 5. september 2005. For det tredje søgsmål med påstand om erstatning for det tab, som sagsøgerne hævder at have lidt som følge af Kommissionens vedtagelse af den beslutning, som angiveligt er indeholdt i skrivelse af 20. oktober 2005, og, subsidiært, som følge af, at Kommissionen har undladt at vedtage de foranstaltninger, der er anmodet om i skrivelse af 5. september 2005.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende annullationssøgsmålet og passivitetssøgsmålet.
 2)
 Erstatningspåstanden afvises, for så vidt som den tilsigter erstatning for det tab, som Sumitomo Chemical Agro Europe SAS og Philagro France SAS angiveligt har lidt som følge af Kommissionens vedtagelse af den beslutning, som angiveligt er indeholdt i skrivelse af 20. oktober 2005.
 3)
 Erstatningspåstanden afvises som åbenbar ugrundet, for så vidt som den tilsigter erstatning for det tab, som Sumitomo Chemical Agro Europe og Philagro France angiveligt har lidt som følge af Kommissionens undladelse af at vedtage de foranstaltninger, som Sumitomo Chemical Agro Europe SAS og dets datterselskaber har anmodet om i skrivelse af 5. september 2005.
 4)
 Sumitomo Chemical Agro Europe og Philagro France bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 60 af 11.3.2006.


text:
24.10.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 327/3
 endnu ikke var blevet korrekt gennemfùrt i national og for sùfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse
 ret. dermed, idet det ikke inden for den fastsatte frist har
 udstedt de ved lov eller administrativt fastsatte bestem-
 melser, der er nùdvendige for at efterkomme direktivet.
 2) Fñllesskabsretten er i tilfñlde af tilbagebetalingskrav
 vedrùrende afgifter, der er opkrñvet i strid med fñlles-
 skabsretten, ikke til hinder for, at der beregnes renter 2) Irland betaler sagens omkostninger.
 efter mindre gunstige regler end dem, som i alminde-
 lighed gñlder med hensyn til krav mellem private om
 tilbagebetaling af belùb, der er erlagt i urigtig forme- (1) EFT C 55 af 20.2.1998.
 ning om skyld, forudsat at de pågñldende regler finder
 anvendelse uden forskel på sùgsmål vedrùrende de
 nñvnte afgifter, der stùttes på fñllesskabsretten, og
 dem, der stùttes på national ret.
 (1) EFT C 318 af 26.10.1996.
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 17. september 1998
 i sag C-323/96, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 DOMSTOLENS DOM skaber mod Kongeriget Belgien (1)
 (Femte Afdeling) (Traktatbrud Ð offentlige bygge- og anlñgskontrakter Ð
 af 15. september 1998 direktiv 89/440/EéF og 93/37/EéF Ð manglende offent-
 liggùrelse af en udbudsbekendtgùrelse Ð uberettiget
 i sag C-431/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles- anvendelse af udbud efter forhandling)
 skaber mod Irland (1)
 (98/C 327/05)
 (Traktatbrud Ð Rådets direktiv 94/57/EF Ð manglende
 gennemfùrelse)
 (98/C 327/04) (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: engelsk)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-323/96, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber (befuldmñgtiget: Hendrik van Lier) mod Kongeri-
 I sag C-431/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles- get Belgien (befuldmñgtiget: Michel FlammeÂe), angående
 skaber (befuldmñgtiget: Berend Jan Drijber) mod Irland en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien ikke
 (befuldmñgtiget: Michael A. Buckley), angående en har opfyldt de forpligtelser, der påhviler det i henhold til
 påstand om, at det fastslås, at Irland ved ikke at vedtage Rådets direktiv 89/440/EéF af 18. juli 1989 om ñndring
 de nùdvendige love eller administrative bestemmelser for af direktiv 71/305/EéF om samordning af fremgangsmå-
 at efterkomme Rådets direktiv 94/57/EF af 22. november derne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og
 1994 om fñlles regler og standarder for organisationer, anlñgskontrakter (EFT L 210 af 21.7.1989, s. 1) og
 der udfùrer inspektion og syn af skibe, og for sùfartsmyn- Rådets direktiv 93/37/EéF af 14. juni 1993 om samord-
 dighedernes aktivitet i forbindelse hermed (EFT L 319 af ning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af
 12.12.1994, s. 20), har undladt at opfylde sine forpligtel- offentlige bygge- og anlñgskontrakter (EFT L 199 af
 ser i henhold til dette direktiv og EF-traktaten, har Dom- 9.8.1993, s. 54), nñrmere bestemt artikel 7 og 11 i direk-
 stolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman- tiv 93/37/EéF, idet det ikke i De Europñiske Fñllesska-
 den, C. Gulmann, og dommerne M. Wathelet (refererende bers Tidende har offentliggjort en udbudsbekendtgùrelse
 dommer), J. C. Moitinho de Almeida, D. A. O. Edward vedrùrende det samlede projekt


text:
til opfùrelse af en bygning
 og J.-P. Puissochet; generaladvokat: F. G. Jacobs; justitsse- til Vlaamse Raad eller de enkelte delarbejder heri, og idet
 kretñr: R. Grass, den 15. september 1998 afsagt dom, det ikke har fulgt den fremgangsmåde ved tildeling af kon-
 hvis konklusion lyder således: trakter, der er foreskrevet i de nñvnte direktiver, og navn-
 lig uberettiget har tildelt delarbejde nr. 4 ved udbud efter
 forhandling, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat
 1) Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til af afdelingsformanden, H. Ragnemalm, og dommerne G. F.
 artikel 16, stk. 1, i Rådets direktiv 94/57/EF af Mancini, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray og K. M. Ioannou
 22. november 1994 om fñlles regler og standarder for (refererende dommer); generaladvokat S. Alber; justitsse-
 organisationer, der udfùrer inspektion og syn af skibe, kretñr: assisterende justitssekretñr H. von Holstein, den


text:
4 . 5 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 133/27
 Sag anlagt den 27. februar 1996 af » U « mod Det Europæi stilling eller kræve, at der træffes en foranstaltning med
 ske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse ( CEDE tilsvarende virkning. Har de grunde, som førte til, at det blev
 FOP) tilladt at forrette midlertidig tjeneste i anden stilling, ikke
 ( Sag T-24/96 ) ændret sig efter udløbet af denne periode, kan den midler
 tidige tjeneste forlænges . Direktøren forpligter sig til i de
 ( 96/C 133/59 ) ansattes og centrets interesse at finde særlige løsninger,
 således at han kan opfylde sine arbejdsgiverforpligtelser.
 Den 7, juli 1995 traf centrets direktør en generel beslutning,
 (Processprog: tysk) hvori der udtrykkeligt henvises til rammeaftalen, og hvoref
 ter sagsøgeren i seks måneder skulle gøre tjeneste i et
 fællesskabsorgan i Berlin eller fritstilles til at forrette tjeneste
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der for et ikke-fællesskabsretligt organ i Berlin . Centrets direk
 den 27. februar 1996 anlagt sag mod Det Europæiske tør traf den 31 . juli 1 995 individuel afgørelse om , at
 Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse af » U «, ved sagsøgeren fremover skulle arbejde i Europa-Kommissio
 advokat Dr . Frank Montag, Bruxelles , og med valgt adresse nens repræsentation i Berlin . I overensstemmelse med denne
 i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 , Grand-Rue, afgørelse forrettede sagsøgeren fra den 1 , september 1995
 Luxembourg . tjeneste ved Kommissionens repræsentation i Berlin .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Den 31 . januar 1996 ansøgte sagsøgeren om forlængelse af
 sin midlertidige tjeneste ved dette tjenestested . Ved skrivelse
 af 12 . februar 1996 meddelte centrets direktør sagsøgeren
 — Den af direktøren for CEDEFOP trufne afgørelse af sin afgørelse af 8 , februar 1996 , hvorefter sagsøgeren fra
 8 , februar 1996 annulleres . den 1 , marts 1996 skulle gøre tjeneste i centret i Thessalo
 niki . Det hed i skrivelsen , at sagsøgerens vægring mod at
 indfinde sig på denne dato i Thessaloniki ville blive anset
 — CEDEFOP tilpligtes at betale sagens omkostninger . som en ansøgning om afskedigelse .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Sagsøgeren gør gældende, at sagsøgte med den anfægtede
 afgørelse på den ene side har afslået at forlænge hans
 ansættelse i Berlin; på den anden side har sagsøgte forlagt
 Sagsøgeren har fra 1993 været ansat i Det Europæiske hans tjenestested til Thessaloniki . Begge foranstaltninger er
 Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse . Grundlaget efter sagsøgerens opfattelse retsstridige, da der ikke er givet
 for tjenesteforholdet var først en ikke tidsbegrænset arbejds en tilstrækkelig begrundelse, da de griber ind i hans
 kontrakt af 12 . november 1993 , hvorefter tjenestestedet var subjektive rettigheder, og da de er i strid med grundsætnin
 Berlin, der da var hjemsted for centret. gen om, at forvaltningen er bundet af regler, den selv har
 opstillet, og om beskyttelsen af den berettigede forventning
 På forslag fra Kommissionen vedtog Rådet den 16 . maj såvel som arbejdsgiverens


text:
almindelige omsorgspligt. Sagsø
 1994 forordning ( EF ) nr . 1131 /94 om ændring af forord geren gør ligeledes gældende, at sagsøgte i forbindelse med
 ning ( EØF ) nr. 337/75 om oprettelse af et europæisk center den hævdede ændring af tjenestestedet har tilsidesat sin
 for udvikling af erhvervsuddannelse, hvorefter centret har omsorgspligt ved at fastsætte en urimelig kort frist, og at
 hjemsted i Thessaloniki . Forordningens sidste betragtning dette skulle foranledige sagsøgeren til at søge sin afsked , og
 lyder: » Der bør senere træffes afgørelse om den del af derfor ikke beror på en sagligt korrekt skønsudøvelse .
 forslaget, der vedrører centrets personale; denne forordning
 foregriber ikke situationen for centrets personale .«
 Den 23 . januar 1995 indgik direktøren for centret en
 rammeaftale med personaleudvalget om sociale ledsagefor
 anstaltninger i forbindelse med ændringen i hjemstedet.
 Rammeaftalen bestemte bl .a ., at der skulle gennemføres
 procedurer med det formål , at centrets ansatte skulle have Sag anlagt den 6, marts 1996 af Orlando Lopes mod De
 status som tjenestemænd i Fællesskaberne . Efter sagsøge Europæiske Fællesskabers Domstol
 rens oplysninger har han, efter at de anstatte i centret er ( Sag T-26/96 )
 blevet underlagt de bestemmelser, som gælder for tjeneste ( 96/C 133/60 )
 mænd og øvrige ansatte i De Europæiske Fællesskaber,
 gennemgået en intern udvælgelsesprocedure og har fra
 1 , januar 1996 haft » tjenestemandsstatus «. Desuden inde (Processprog: fransk)
 holdt rammeaftalen bestemmelser om foranstaltninger for
 de personer, » som ikke kan forlade Berlin « ( punkt 4.3 ). De
 heraf omfattede personer, som kan give en rimelig begrun Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 delse , kan i en periode , som beregnes på grundlag af den 6 , marts 1996 anlagt sag mod De Europæiske Fælles
 ansættelsesperioden i centret, således at der beregnes en skabers Domstol af Orlando Lopes, Luxembourg, ved
 måned for hvert tjenesteår eller del af et tjenesteår, dog advokat Marc Kleyr, Luxembourg, og med valgt adresse i
 mindst seks måneder, gøre midlertidig tjeneste i anden Luxembourg på dennes kontor, 17, rue Louvigny.
 ---pagebreak--- Nr . C 133/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4 . 5 . 96
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Med hensyn til afgørelsen om ikke at imødekomme hans
 ansøgning i henhold til vedtægtens artikel 90 anfører
 — Annullation af den afgørelse fra Domstolens Klageud sagsøgeren for det første, at Domstolen har foretaget en
 valg, som blev meddelt sagsøgeren den 31 . januar 1996 , fejlagtig kvalifikation af de faktiske omstændigheder, som
 og hvorved hans klage indgivet den 3 , oktober 1995 blev ligger til grund for ansøgningen . Han anfører endvidere, at
 afvist. afgørelsen ikke indeholder en tilstrækkelig præcis begrun
 delse, som det kræves efter vedtægtens artikel 25 , og at den
 — Annullation af den » udtalelse « af 21 . januar 1994 fra
 er uforenelig med forbuddet mod at give afgørelser tilbage
 chefen for den portugisiske oversættelsesafdeling, som
 virkende gyldighed . Endelig kritiserer han Domstolen for
 blev fremlagt i bilag 2 til svarene


text:
fra Domstolens
 med denne afgørelse at støtte de personer, som er ansvarlige
 administration på Rettens spørgsmål til parterne i de
 for de retsstridige handlinger, han har været udsat for siden
 forenede sager T-547/93 og T-280/94, Orlando Lopes 1987 .
 mod De Europæiske Fællesskabers Domstol .
 — Annullation af dokumentet » gennemgang af stikprøve
 I «, som blev fremlagt i bilag 1 til svarene af 29 . juni 1995
 fra Domstolens administration på Rettens spørgsmål i
 de forenede sager T-547/93 og T-280/94 .
 — Annullation af afgørelsen om ikke at imødekomme Sag anlagt den 6 , marts 1996 af Boubeker Maayouchi mod
 sagsøgerens ansøgning, som indgivet den 7, juli 1995 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 med henblik på at bringe det magt- eller myndigheds ( Sag T-27/96 )
 misbrug, som chefen for den portugisiske oversættelses ( 96/C 133/61 )
 afdeling og revisorerne i afdelingen udøver over for
 sagsøgeren, til ophør. Afgørelsen blev meddelt ved
 memorandum af 21 . juli 1995 fra Domstolens justitsse (Processprog: fransk)
 kretær .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Sagsøgeren tilkendes et beløb på ikke under 20 000 000 den 6 , marts 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 bfr. i erstatning for den økonomiske og ikke-økonomi Europæiske Fællesskaber af Boubeker Maayouchi, Rabat
 ske skade, som sagsøgeren har lidt som følge af den ( Marokko ), ved advokat Nicolas Lhoëst, Bruxelles, og med
 adfærd, der er blevet fulgt af Domstolens ansatte . valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 1 ,
 rue Glesener .
 — Domstolen tilpligtes at betale alle sagens omkostnin
 ger .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 — Det fastslås, at Kommissionen har undladt at kontrol
 Sagsøgeren gør for det første gældende, at afgørelsen om lere, at den valgprocedure, som er anvendt for repræ
 afvisning af hans klage er truffet i åbenbar modstrid med sentanter for personalet uden for Fællesskabet, er
 tjenestemandsvedtægtens artikel 24 , stk . 1 , da de anfægtede forskriftsmæssig og lovlig.
 akter rejser tvivl om hans personlige og faglige anseelse, og
 da Domstolens administration har forsømt at træffe nogen — Det fastslås, at Kommissionens delegationsleder i
 som helst hensigtsmæssige foranstaltninger til efterprøvelse Marokko har opstillet en ufuldstændig liste over lokalt
 af, om de alvorlige beskyldninger, der er rettet mod ham, og ansatte personer med stemmeret.
 som han bestrider, er begrundede .
 Hvad angår de vurderinger, som er indeholdt i dokumentet — Valgudvalgets afgørelse om ikke at godkende to stem
 af 21 . januar 1994 , anfører sagsøgeren, at disse ikke mer afgivet af lokalt ansatte ved regionale afstemninger i
 figurerer i de bedømmelser, som er foretaget af ham, og at de Kommissionens delegation i Marokko annulleres.
 ikke er blevet meddelt ham, hvorved han er blevet afskåret
 fra at udøve den ret til rettidigt at fremsætte sine bemærk — Det valgresultat, som valgudvalget under sit møde den
 ninger, som tilkommer ham efter vedtægtens artikel 26 og 13 . februar 1995 fremkom med, idet Bassel Kaghadou
 43 . Sagsøgeren tilføjer,


text:
at det ikke ud fra de foretagne blev udpeget som regionalt valgt af de lokalt ansatte i det
 vurderinger er muligt at danne sig en opfattelse af, om de er geografiske område 7, annulleres .
 berettigede, hvilket indebærer en tilsidesættelse af vedtæg
 tens artikel 25 . — Kommissionens udtrykkelige afgørelse om at afvise
 sagsøgerens klage annulleres, så vidt det findes fornød
 Hvad angår det andet af de dokumenter, som sagsøgeren har ent .
 anfægtet, anfører han, at det ikke udgør en upartisk og
 objektiv gennemgang af hans arbejde, hvorfor han bestrider — Det fastslås, at sagsøgte har begået fejl under valgenes
 berettigelsen af de i dokumentet indeholdte vurderinger. organisation og under optællingen af stemmer fra
 Desuden indeholder dokumentet vurderinger vedrørende Marokko, og sagsøgte dømmes til at betale sagsøgeren
 hans adfærd, som er foretaget i strid med princippet om 1 franc i symbolsk erstatning for det ikke-økonomiske
 retten til forsvar samt forbuddet mod at give afgørelser tab .
 tilbagevirkende gyldighed, og som er uforenelige med
 vedtægtens artikel 21 og 11 . — Sagsøgte tilpligtes at betale alle sagens omkostninger .


text:
26.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 233/18
 Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 10. juli 2009 — TerreStar Europe mod Kommissionen
 (Sag T-196/09 R)
 (Særlige rettergangsformer - beslutning om udvælgelse af operatører af fælleseuropæiske systemer, der leverer mobile satellittjenester - begæring om udsættelse af gennemførelse og om foreløbige forholdsregler - ingen uopsættelighed)
 2009/C 233/33
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: TerreStar Europe Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved avocat R. Olofsson og barrister J. Killick)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved avocats G. Braun og A. Nijenhuis, bistået af avocats K. Platteau og D. Van Liedekerke)
 Sagens genstand
 Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2009/449/EF af 13. maj 2009 om udvælgelse af operatører af fælleseuropæiske systemer, der leverer mobile satellittjenester (MSS) (EUT L 149, s. 65)
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
17.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 229/20
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Anden Afdeling)
 den 11. juli 2005
 i sag T-13/04, Jens-Peter Bonde m.fl. mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (1)
 (Forordning om statut for og finansiering af politiske partier på europæisk plan - annullationssøgsmål - formalitetsindsigelse - anfægtelig retsakt - søgsmålskompetence - afvisning)
 (2005/C 229/44)
 Processprog: fransk
 I sag T-13/04, Jens-Peter Bonde, Bagsværd, (Danmark), Inger Schörling, Gärle, (Sverige), Paul-Marie Coûteaux, Mirbeau, (Frankrig), Nigel Paul Farage, Westerham, (Det Forenede Kongerige), William Abitbol, Paris, (Frankrig), Bent Hindrup Andersen, Horsens, (Danmark), Graham H. Booth, Paignton, (Det Forenede Kongerige), Florence Kuntz, Lyon, (Frankrig), Ulla Margrethe Sandbæk, Birkerød, (Danmark), Jeffrey William Titford, Frinton-on-Sea, (Det Forenede Kongerige), Per Gahrton, Täby, (Sverige), Herman Schmid, København, (Danmark), Jonas Sjöstedt, Umeå, (Sverige), Pernille Frahm, Sdr Bjert, (Danmark), Roger Helmer, Lutterworth, (Det Forenede Kongerige), Daniel J. Hannan, Great Bookham, (Det Forenede Kongerige), Georges Berthu, Longré, (Frankrig), Dominique F. C. Souchet, Saint-Gemme la Plaine, (Frankrig), Thierry de la Perrière, Luc-sur-Mer, (Frankrig), Hans Kronberger, Wien, (Østrig), Jean-Louis Bernie, Nantes, (Frankrig), Yves Butel, Amiens, (Frankrig) og Ole Krarup, Helsingør, (Danmark), ved lawyer J. Dhont, mod Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: H. Krück, N. Lorenz og D. Moore, og med valgt adresse i Luxembourg) og Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: M. Sims og I. Díez Parra), angående en påstand om annullation af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2004/2003 af 4. november 2003 om statut for og finansiering af politiske partier på europæisk plan (EUT L 297, s. 1), har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne N.J. Forwood og S. Papasavvas; justitssekretær: H. Jung, den 11. juli 2005 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Sagen afvises
 2)
 Sagsøgerne betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 71 af 20.3.2004


text:
18.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 314/12
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 5. oktober 2004
 i sag T-45/01, Stephen Sanders mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Personale ansat i fællesforetagendet JET - ligebehandling - status som midlertidigt ansat ikke anvendt - artikel 152 EA - rimelig frist - økonomisk tab«)
 (2004/C 314/31)
 Processprog: engelsk
 I sag T-45/01, Stephen Sanders, Oxon (Det Forenede Kongerige), og de 94 sagsøgere, hvis navne er anført i bilaget, ved avocats P. Roth, QC, I. Hutton og A. Howard, sagsøgere, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og L. Escobar Guerrero), og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af: Rådet for Den Europæiske Union først ved J.-P. Hix og A. Pilette, derefter ved J.-P. Hix og B. Driessen, som befuldmægtigede, angående en påstand om erstatning for påstået tab som følge af ikke at være blevet ansat som midlertidigt ansat ved Fællesskaberne i forbindelse med udførelsen af deres virksomhed i fællesforetagendet Joint European Torus (JET), har De Europæiske Fællesskabers Ret (Første Afdeling) sammensat af afdelingsformanden, B. Vesterdorf og dommerne M. Jaeger og H. Legal; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 5. oktober 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen pålægges at erstatte det økonomiske tab, som hver enkelt sagsøger har lidt, som følge af ikke at være blevet ansat som midlertidigt ansat ved Kommissionen i forbindelse med udførelsen af den pågældendes virksomhed i fællesforetagendet Joint European Torus (JET).
 2)
 Senest seks måneder efter afsigelsen af denne dom giver parterne Retten meddelelse om det beløb, som de efter fælles overenskomst er blevet enige om, skal betales i erstatning for dette tab.
 3)
 Såfremt parterne ikke når til enighed, giver de inden for samme frist Retten meddelelse om deres påstande med beløbsangivelser.
 4)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (1) EFT C 134 af 5.5.2001.


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/39
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol (Tyskland) den 7. august 2013 — Ute Reindl og MPREIS Warenvertriebs GmbH mod Bezirkshauptmannschaft Innsbruck
 (Sag C-443/13)
 2013/C 344/69
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Unabhängiger Verwaltungssenat in Tirol
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Ute Reindl og MPREIS Warenvertriebs GmbH
 Sagsøgt: Bezirkshauptmannschaft Innsbruck
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 1 forordning (EU) nr. 1086/2011 (1) af 27. oktober 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 2073/2005 fortolkes således, at fersk fjerkrækød skal opfylde det mikrobiologiske kriterium, der er anført i række 1.28 i kapitel 1 i bilag I til forordning (EF) nr. 2073/2005 (2), i alle led af distributionen?
 2)
 Er de fødevarevirksomhedsledere, der opererer i distributionsleddet, tillige fuldt ud omfattet af ordningen i henhold til forordning (EF) nr. 2073/2005?
 3)
 Skal det mikrobiologiske kriterium, der er anført i række 1.28 i kapitel 1 i bilag I til forordning (EF) nr. 2073/2005, tillige overholdes i alle distributionsled i fødevarevirksomheder, der ikke deltager i produktionen (udelukkende distributionsled)?
 (1) Kommissionens forordning (EU) nr. 1086/2011 af 27.10.2011 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2160/2003 og af bilag I til Kommissionens forordning (EF) nr. 2073/2005 for så vidt angår salmonella i fersk fjerkrækød (EUT L 281, s.7).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2073/2005 af 15.11.2005 om mikrobiologiske kriterier for fødevarer (EUT L 338, s. 1).


text:
3.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 104/55
 Sag anlagt den 30. januar 2017 — Mackevision Medien Design mod EUIPO (TO CREATE REALITY)
 (Sag T-50/17)
 (2017/C 104/76)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Mackevision Medien Design GmbH Stuttgart (Stuttgart, Tyskland) (ved advokaterne E. Stolz, U. Stelzenmüller og J. Weiser)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »TO CREATE REALITY« — registreringsansøgning nr. 15 098 106
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 20. december 2016 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 995/2016-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 .