text:
3.6.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 131/10
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 14. marts 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (Sag C-177/04) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 85/374/EØF - produktansvar - Domstolens dom, der fastslår et traktatbrud - manglende opfyldelse - artikel 228 EF - økonomiske sanktioner - delvis opfyldelse af dommen under sagen)
 (2006/C 131/18)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Valero Jordana og B. Stromsky, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og R. Loosli, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrudssøgsmål — manglende opfyldelse af Domstolens dom af 25. april 2002 i sag C-52/00 vedrørende ukorrekt gennemførelse af Rådets direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 om tilnærmelse af medlemsstaterne administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar (EFT L 210, s. 29) — manglende ændring af bestemmelserne i den franske code civil — påstand om fastsættelse af en tvangsbøde
 Konklusion
 1)
 Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 228 EF, idet den ikke har truffet foranstaltninger til fuldstændig opfyldelse af dommen af 25. april 2002 i sagen Kommissionen mod Frankrig (sag C-52/00) for så vidt angår gennemførelsen af artikel 3, stk. 3, i Rådets direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar, idet den fortsat betragter leverandøren af et defekt produkt som ansvarlig i samme omfang som producenten, når sidstnævnte ikke kan identificeres, selv om leverandøren inden for en rimelig frist har oplyst skadelidte om identiteten af den person, som har leveret produktet til ham.
 2)
 Den Franske Republik betaler Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, på kontoen »Det Europæiske Fællesskabs egne indtægter«, en tvangsbøde på 31 650 EUR pr. dags forsinkelse med iværksættelse af nødvendige foranstaltninger for at sikre den hele og fuldstændige opfyldelse af dommen af 25. april 2005 i sagen Kommissionen mod Frankrig, beregnet fra afsigelsen af nærværende dom og indtil den fuldstændige opfyldelse af nævnte dom af 25. april 2002.
 3)
 Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 118 af 30.4.2004.


text:
21.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 152/10
 Appel iværksat den 16. december 2010 af Fidelio KG mod til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 25. februar 2011 i sag T-286/08 — Fedelio KG mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (KHIM)
 (Sag C-87/11 P)
 2011/C 152/19
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Fidelio KG (ved Rechtsanwalt M. Gail)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen afsagt den 16. december 2010 i sag T-286/08 af Den Europæiske Unions Ret ophæves.
 —
 De for førsteinstansen nedlagte påstande tages til følge.
 —
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og design) tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Retten tiltrådte med urette, at registreringen af tegnet »Hallux« for »ortopædiske artikler« og »fodtøj« er i strid med den absolutte registreringshindring i henhold til artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 40/94. Det er ikke muligt at vurdere, hvorfor Retten i strid med sagsøgerens udtalelser tiltrådte Harmoniseringskontorets argumenter og lagde til grund, at »hallux«, det latinske ord for storetå, udgør den sædvanlige forkortelse for »hallux valgus«, en sygdom i storetåen. Denne af Retten anvendte fremgangsmåde tager ikke hensyn til betydningen af princippet om sagsoplysning ex officio, og den strider ligeledes mod begrundelsespligten.
 Endvidere foretog Retten en urigtig definition af varerne og varekategorierne. Eftersom begrebet »ortopædiske artikler« er meget bredt, og idet det er tilstrækkeligt for, at den absolutte registreringshindring finder anvendelse, at den gælder for en del af varerne, kunne Harmoniseringskontoret tage adskillige varearter i betragtning med henblik på at afslå registrering af en given vareart. Dette blev ikke taget i betragtning af Retten.
 For så vidt angår fodtøj antog Retten med urette, at der består en varekategori for »komfortable sko«. I virkeligheden består der imidlertid ingen forskel mellem almindeligt fodtøj og de såkaldte komfortable sko.
 Herudover lod Retten sig ved fastlæggelsen af den relevante kundekreds for henholdsvis »ortopædiske artikler« og »fodtøj« lede af irrelevante betragtninger. Efter sagsøgerens opfattelse må der i den forbindelse tages udgangspunkt i en gennemsnitsforbruger. En gennemsnitsforbruger har imidlertid hverken kendskab til det latinske sprog eller til fodsygdommen hallux valgus. Varemærket »Hallux« kan følgelig ikke anses for at være beskrivende.
 Endelig tilsidesatte Retten også artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94, idet det ikke foretog en undersøgelse af varemærket »Hallux« i henhold til denne bestemmelse.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/49
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 13. juli 2011 — SIR mod Rådet
 (Sag T-142/11 R)
 (Særlige rettergangsformer - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire - indefrysning af midler - begæring om udsættelse af gennemførelse - ufornødent at træffe afgørelse i hovedsagen - ufornødent at træffe afgørelse)
 2011/C 269/109
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Société ivoirienne de raffinage (SIR) (Abidjan, Côte d’Ivoire) (ved advokat M. Ceccaldi)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen og A. Vitro, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om foreløbige forholdsregler med henblik på i henhold til artikel 278 TEUF at opnå udsættelse af gennemførelsen af dels Rådets afgørelse 2011/18/FUSP af 14. januar 2011 om ændring af Rådets afgørelse 2010/656/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Côte d’Ivoire (EUT L 11, s. 36), dels Rådets forordning (EU) nr. 25/2011 af 14. januar 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 560/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire (EUT L 11, s. 1)
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse om begæringen om foreløbige forholdsregler.
 2)
 Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.


text:
31.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 249/10
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 8. juni 2017 — Dextro Energy GmbH & Co. KG mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-296/16 P) (1)
 ((Appel - forbrugerbeskyttelse - forordning (EF) nr. 1924/2006 - andre sundhedsanprisninger af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed - afslag på ansøgningen om opførelse af visse anprisninger til trods for en positiv udtalelse fra Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA)))
 (2017/C 249/14)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Dextro Energy GmbH & Co. KG (ved Rechtsanwälte M. Hagenmeyer og T. Teufer)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved S. Grünheid og K. Herbout-Borczak, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Dextro Energy GmbH & Co. KG betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 287 af 8.8.2016.


text:
Nr. C 9/ 18 [ DA 1 De Europæiske Fællesskabers Tidende 11 . 1 . 97
 på grundlag af korrekte tal, og på den anden side den om Sag anlagt den 20. september 1996 af Ernesto Brognieri
 stændighed, at Kommissionen anvender forskellige tal ved mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 beregningen af referencemængder for 1995 og 1996 . ( Sag T-l 74/96 )
 ( 97/C 9/33 )
 (Processprog: fransk)
 Sag anlagt den 28 . oktober 1996 af Yannick Chevalier-De
 lanoue mod Rådet for Den Europæiske Union Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 ( Sag T-l 72/96 ) der den 20 . september 1996 anlagt sag mod Kommissio
 ( 97/C 9/32 ) nen for De Europæiske Fællesskaber af Ernesto Brognieri ,
 Barasso ( Italien ), ved advokat Eric Boigelot, Bruxelles, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Louis
 (Processprog: fransk) Schiltz, 2, rue de Fort Rheinsheim .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 28 . oktober 1996 anlagt sag mod Rådet for Den Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Europæiske Union af Yannick Chevalier-Delanoue, Bruxel
 les, ved advokaterne Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure
 og Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse i Lu — Afgørelsen af 30 . november 1995 om betaling af tillæg
 xembourg hos Fiduciaire Myson Sari, 30, rue Cessange . for turnustjeneste, som blev truffet til opfyldelse af
 Rettens dom af 8 . juni 1995 i sag T-583/93 , annulle
 res .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Rådets afgørelse af 29 . januar 1996 om ikke at for — Kommissionen tilpligtes at betale det samlede beløb,
 længe sagsøgerens årlige ferie med et yderligere tids som sagsøgeren har krav på i tillæg og morarenter,
 rum i form af rejsedage annulleres . idet der tages forbehold for beregningen af tillægget til
 24 997 792 lire — herunder særligt for så vidt angår
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. eventuelle forhøjelser under sagens behandling — og
 renterne beregnes med 8 % p.a .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren, der er tjenestemand i Rådet, og hvis hjemsted
 er fastsat til Washington, anfægter den afgørelse, hvorved
 ansættelsesmyndigheden har afslået at forlænge den årlige Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 ferie, sagsøgeren har ret til, med et tidsrum i form af rejse
 dage fastsat under hensyntagen til, hvad der er behov for,
 herunder navnlig under inddragelse af den faktiske rejsetid Sagsøgeren, der er den samme som i sag T-583/93 , der
 og rejsevilkårene samt det tidsrum med hensyn til tilpas blev afgjort ved dom den 8 . juni 1995 , og i sag T-148/96 ,
 ning/mulighed for at hvile ud, der følger af tidsforskellen . som stadig verserer, anfægter ansættelsesmyndighedens af
 gørelse af 30 . november 1995 om at yde ham tillæg for
 turnustjeneste fra 1 . marts 1993 til 31 . december 1993 .
 Sagsøgeren gør under henvisning til de regler, der generelt
 finder anvendelse på tjenestemænd, hvis hjemsted er belig
 gende uden for Europa, gældende, at de


text:
to rejsedage, han Det gøres særligt gældende, at der i denne afgørelse ikke
 er blevet indrømmet, alene er dækkende for rejsens varig
 er taget hensyn til, at afgørelsen, hvorved sagsøgerens for
 hed, hvorimod der ikke tages hensyn til det tidsrum, der er hold skulle bringes i orden, først blev truffet den 28 . no
 nødvendigt for, at sagsøgeren kan hvile ud . Dette er ensbe vember 1995 , og at dommen af 8 . juni 1995 pålagde
 tydende med, at ansættelsesmyndigheden lader forskellige Kommissionen at betale de beløb, der skulle dække perio
 vilkår gælde for henholdsvis tjenestemænd, hvis hjemsted den fra den 1 . marts 1993 frem til den dato, hvor den be
 er beliggende uden for Europa, og tjenestemænd, hvis slutning, der skulle bringe forholdene i orden, blev vedta
 hjemsted er beliggende i Europa, og for hvem det i hen get. Denne dato kunne ikke være den, hvor en tidligere
 hold til artikel 7 i bilag V til tjenestemandsvedtægten gæl beslutning blev truffet, næsten to år inden dommen.
 der, at deres ferie forlænges for at tage hensyn til de stra
 badser, der er forbundet med rejsen, uanset at sådanne
 tjenestemænd ikke er udsat for at skulle tilpasse sig en Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende,
 tidsforskel . Sagsøgeren anfører på dette grundlag, at den at der er sket en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 26 og
 anfægtede afgørelse er blevet truffet i strid med ligebe 56a og af traktatens artikel 176 og 179, og at princippet
 handlingsprincippet, princippet om forbud mod forskelsbe om dommes retskraft ikke er blevet fulgt.
 handling samt artikel 7, stk. 5, i bilag V til vedtægten.


text:
21.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/15
 Appel iværksat den 15. december 2015 af The Tea Board til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 2. oktober 2015 i sag T-626/13 — The Tea Board mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-675/15 P)
 (2016/C 106/17)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: The Tea Board (ved Rechtsanwälte M.C. Maier og A. Nordemann)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Delta Lingerie
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom afsagt af Retten den 2. oktober 2015 i sag T-626/13 ophæves, for så vidt som Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) med hensyn til følgende tjenesteydelser, der var omfattet af det ansøgte varemærke i klasse 35 og 38:
 Rådgivning vedrørende etablering og forvaltning af salgssteder til detailsalg og indkøbssteder til detailsalg samt reklamevirksomhed; salgsfremmende foranstaltninger (for tredjemand), reklamevirksomhed, bistand ved forretningsledelse, forretningsadministration, onlinereklame på et computernetværk, reklameomdeling (foldere, prospekter, gratis aviser, vareprøver), formidling af avisabonnementer for andre; information eller oplysninger vedrørende forretningsvirksomhed; organisering af udstillinger og begivenheder med kommercielle eller reklamemæssige formål, reklamebureauer, udlejning af reklameplads, radio- og fjernsynsreklamer, reklamesponsorering. (klasse 35)
 telekommunikationsvirksomhed, transmissioner af meddelelser og billeder formidlet via computer, interaktiv samsending i forbindelse med produktpræsentationer, kommunikation via computerterminaler, kommunikation (transmission) via åbne og lukkede globale edb-net. (klasse 38)
 —
 Om nødvendigt hjemvises sagen til Retten.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 Ved appellen søges Rettens dom af 2. oktober 2015 i sag T-626/13 delvist ophævet, for så vidt som Retten frifandt Harmoniseringskontoret med hensyn til de tjenesteydelser i klasse 35 og 38, der er omfattet af det omtvistede varemærke.
 2.
 Appellen er baseret på to anbringender: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens (1) artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5.
 3.
 Ansøgeren er af den opfattelse, at et EF-fællesmærkes væsentligste funktion i henhold til EF-varemærkeforordningens artikel 66, stk. 2, der består i at angive den geografiske oprindelse af de omfattede varer, ikke er at angive den handelsmæssige oprindelse, men blot at garantere den fælles oprindelse af de varer eller tjenesteydelser, der udbydes og sælges med varemærket, dvs. at varerne stammer fra en virksomhed, der befinder sig i den geografiske region, der har et EF-fællesmærke, og som er berettiget til at bruge EF-fællesmærket.
 4.
 Det må derfor efter ansøgerens opfattelse konkluderes, at den geografiske oprindelse inden for rammerne af EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b), skal tages i betragtning som en relevant faktor enten i forbindelse med vurderingen af ligheden mellem de omhandlede varer og/eller tjenesteydelser, og/eller når der foretages en overordnet vurdering af risikoen for forveksling.
 5.
 Når der derfor i henhold til EF-varemærkeforordningens artikel 66, stk. 2, foretages en sammenligning af varer og/eller tjenesteydelser, der er omfattet af et ældre EF-fællesmærke, der består i en geografisk angivelse, med dem, der er omfattet af et individuelt EF-varemærke, er det ikke efter ansøgerens opfattelse afgørende, om de pågældende varer og


text:
tjenesteydelser er af lignende art med hensyn til deres beskaffenhed, formål, slutbrugere og/eller distributionskanaler. Det bør snarere undersøges, om de pågældende varer og/eller tjenesteydelser har samme geografiske oprindelse.
 6.
 Ansøgerens fortolkning af EF-varemærkeforordningens artikel 66, stk. 2, følger af
 1)
 den indre sammenhæng i forordning nr. 207/2009, herunder, at
 i.
 EF-varemærkeforordningens artikel 66, stk. 2, udgør en undtagelse i forordning nr. 207/2009, idet det fremgår af denne forordnings artikel 7, stk. 1, litra c), at varemærker, der udelukkende består af tegn eller angivelser, der i omsætningen kan tjene til at betegne varens eller tjenesteydelsens geografiske oprindelse, er udelukket fra registrering
 ii.
 i henhold til EF-varemærkeforordningens artikel 67, stk. 2, skal bestemmelserne for EF-fællesmærkets benyttelse, når dette består af en geografisk oprindelsesbetegnelse, tillade enhver person, hvis varer eller tjenesteydelser stammer fra det berørte geografiske område, at blive optaget som medlem af den sammenslutning, der er indehaver af mærket, og at et EF-fællesmærke, der består af en geografisk oprindelsesbetegnelse, derfor aldrig kan adskille sammenslutningens medlemmers varer og tjenesteydelser fra andre virksomheders.
 2)
 fortolkningen af denne bestemmelse i lyset af forordning nr. 1151/2012 (2) og i lyset af TRIPs-aftalen, ifølge hvilken en geografisk betegnelse skal have en høj grad af beskyttelse, og ifølge hvilken præsentationen af en vare, der indikerer, at den pågældende vare har sin oprindelse i et andet geografisk område end det, som varen reelt stammer fra, således at forbrugerne vildledes for så vidt angår varens geografiske oprindelse, skal forbydes.
 7.
 Ansøgeren er af den opfattelse, at de kvaliteter, som Retten har fastlagt i forbindelse med DARJEELING ligeledes kan overføres til tjenesteydelser såsom forretningsrådgivning eller teletjenester, der i den henseende kan styrke tiltrækningskraften hos det omtvistede varemærke. Endvidere påpeger ansøgeren, at Retten ikke gav nogen reel begrundelse i dommen for, hvorfor de kvaliteter, der er knyttet til varemærket DARJEELING ikke kan overføres til tjenesteydelser i klasse 35 og 38, hvilket i sig selv er en retlig fejl.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21.11.2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT L 343, s. 1).


text:
11.3.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 60/6
 DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling)
 af 19. januar 2006
 i sag C-265/04, Margaretha Bouanich mod Skatteverket (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kammarrätten i Sundsvall) (1)
 (Direkte beskatning - frie kapitalbevægelser - beskatning af udbytte - tilbagekøb af aktier - fradrag for erhvervelsesomkostningerne ved aktierne - forskellig behandling af hjemmehørende og ikke-hjemmehørende - dobbeltbeskatningsoverenskomst)
 (2006/C 60/12)
 Processprog: svensk
 I sag C-265/04, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Kammarrätten i Sundsvall (Sverige) ved afgørelse af 17. juni 2004, indgået til Domstolen den 24. juni 2004, i sagen Margaretha Bouanich mod Skatteverket, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne J. Malenovský, S. von Bahr, A. Borg Barthet og U. Lõhmus; (refererende dommer), generaladvokat: J. Kokott; justitssekretær: R. Grass, den 19. januar 2006 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Artikel 56 EF og 58 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for nationale bestemmelser som dem, der er genstand for hovedsagen, hvorefter det beløb, der i tilfælde af nedsættelse af aktiekapitalen udbetales til en ikke-hjemmehørende aktionær for tilbagekøbte aktier, beskattes som udbytte uden ret til fradrag for erhvervelsesomkostningerne ved disse aktier, hvorimod samme beløb, der udbetales til en hjemmehørende aktionær, beskattes som kapitalgevinst med ret til fradrag for erhvervelsesomkostningerne.
 2)
 Artikel 56 EF og 58 EF skal fortolkes således, at de er til hinder for nationale bestemmelser, der følger af en dobbeltbeskatningsoverenskomst, såsom overenskomsten mellem Den Franske Republiks regering og Kongeriget Sveriges regering til undgåelse af dobbeltbeskatning og forhindring af skatteunddragelser, for så vidt angår indkomst- og formueskatter, undertegnet den 27. november 1990, som fastsætter et loft for beskatning af udbytte, der udbetales til ikke-hjemmehørende aktionærer, som er lavere end det, der gælder for hjemmehørende aktionærer, og som, idet denne overenskomst fortolkes i lyset af kommentarerne fra Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling til dennes modeloverenskomst, giver mulighed for at trække aktiernes pariværdi fra tilbagekøbsbeløbet for aktierne. Dette gælder dog ikke, når ikke-hjemmehørende aktionærer ved anvendelsen af disse nationale bestemmelser behandles mindst lige så fordelagtigt som hjemmehørende aktionærer. Det tilkommer den forelæggende ret at tage stilling til, om dette er tilfældet under de særlige omstændigheder i hovedsagen.
 (1) EUT C 228 af 11.9.2004.


text:
21.6.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 158/4
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 8. maj 2008 — Danske Svineproducenter mod Justitsministeriet (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vestre Landsret — Danmark)
 (Sag C-491/06) (1)
 (Direktiv 91/628/EØF - beskyttelse af dyr under transport - gennemførelse - skøn - husdyr af svinearter - over otte timers transporttid - minimumshøjde for hvert af køretøjets niveauer - lastetæthed)
 (2008/C 158/06)
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Vestre Landsret
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Danske Svineproducenter
 Sagsøgt: Justitsministeriet
 Procesdeltager: Den Europæiske Dyre- og Kødhandelsunion (UECBV)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Vestre Landsret — fortolkning af punkt 2, litra b), punkt 47, D), og punkt 48, nr. 3, 3. pind, i bilaget til Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF (EFT L 340, s. 17), som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995 (EFT L 148, s. 52) — mindste indvendige højde og lastetæthed på hver etage i transportmidler, der anvendes til svinetransporter af mere end otte timers varighed
 Konklusion
 1)
 Nationale bestemmelser som de i hovedsagen omhandlede, som indeholder taloplysninger vedrørende rumhøjden, således at transportvirksomhederne kan henholde sig til normer, der er mere præcise end dem, der er anført i Rådets direktiv 91/628/EØF af 19. november 1991 om beskyttelse af dyr under transport og om ændring af direktiv 90/425/EØF og 91/496/EØF, som ændret ved Rådets direktiv 95/29/EF af 29. juni 1995, falder i princippet inden for det skøn, som er tildelt medlemsstaterne ved artikel 249 EF, under forudsætning af, at disse bestemmelser, som iagttager det formål vedrørende beskyttelse af dyr under transport, der forfølges med dette direktiv, med senere ændringer, ikke i strid med proportionalitetsprincippet hindrer opfyldelsen af de formål vedrørende afskaffelse af tekniske hindringer for handelen med levende dyr og skabelsen af grundlag for, at markedsordningerne kan fungere efter hensigten, som ligeledes forfølges med nævnte direktiv, med senere ændringer. Det tilkommer den forelæggende ret at kontrollere, om de nævnte bestemmelser iagttager disse principper.
 2)
 Kapitel VI, punkt 47, afsnit D, i bilaget til direktiv 91/628, som ændret ved direktiv 95/29, skal fortolkes således, at en medlemsstat er berettiget til at indføre nationale regler, hvorefter der ved transporter af mere end otte timers varighed skal være mindst 0,50 m2 for svin på 100 kg.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
25.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 147/16
 Rettens dom af 10. april 2013 — Höganäs mod KHIM (ASTALOY)
 (Sag T-505/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket ASTALOY - det ældre EF-ordmærke HASTELLOY - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - sameksistensen mellem varemærker)
 2013/C 147/27
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Höganäs AB (Höganäs, Sverige) (ved advokat L.-E. Ström)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Haynes International, Inc. (Kokomo, Indiana, De Forenede Stater) (ved advokaterne E. Armijo Chávarri og A. Castán Pérez-Gómez)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 18. august 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1530/2009-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Haynes International, Inc. og Höganäs AB.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Höganäs AB betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 346 af 18.12.2010.


text:
20.6.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/41
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 27. marts 2009 — Alves dos Santos mod Kommissionen
 (Sag T-184/08) (1)
 (Den Europæiske Socialfond - uddannelsesprogrammer - nedsættelse af den oprindeligt tildelte støtte - stævning - formkrav - åbenbart, at sagen må afvises)
 2009/C 141/85
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Rui Manuel Alves dos Santos (Alvaiázere, Portugal) (ved avocat A. Marques Fernandes)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. Guerra e Andrade og B. Kotschy, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 4. marts 2004, meddelt Rui Manuel Alves dos Santos den 3. marts 2008, om nedsættelse af den støtte, som sagsøgeren har modtaget fra Den Europæiske Socialfond (ESF) vedrørende et uddannelsesprogram fremlagt af den portugisiske forvaltning i sag nr. 890488 P1.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Rui Manuel Alves dos Santos betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 209 af 15.8.2008.


text:
6.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/24
 Rettens dom af 28. juni 2011 — ATB Norte mod KHIM — Bricocenter Italia (BRICO CENTER)
 (Sag T-475/09) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket BRICO CENTER - de ældre EF-figurmærker ATB CENTROS DE BRICOLAGE Brico Centro og CENTROS DE BRICOLAGE BricoCentro - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2011/C 232/42
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: ATB Norte, SL (Burgos, Spanien) (først ved advokaterne P. López Ronda, G. Macias Bonilla, H. Curtis-Oliver og G. Marín Raigal, derefter ved advokat F. Brandolini Kujman)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved O. Montalto og G. Mannucci, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Bricocenter Italia Srl (Rozzano, Italien) (ved advokaterne G. Ghidini, M. Mergati og C. Signorini)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 24. september 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 500/2008-4) vedrørende en indsigelsessag mellem ATB Norte, SL og Bricocenter Italia Srl.
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 24. september 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 500/2008-4) annulleres, i det omfang den af Bricocenter Italia Srl for appelkammeret indgivne indsigelse tages til følge for så vidt angår tjenesteydelser, som vedrører »reklame«, »bistand ved forretningsledelse« og »forretningsadministration«, der er omfattet af EF-varemærkeansøgningen.
 2)
 I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.
 3)
 ATB Norte, SL, Bricocenter Italia Srl og Harmoniseringskontoret bærer de omkostninger, de hver især har afholdt i forbindelse med sagen ved Retten.
 (1) EUT C 24 af 30.1.2010.


text:
28.4.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 126/27
 Personalerettens kendelse (Første Afdeling) af 29. februar 2012 — Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag F-3/11) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - social sikring - ulykke - ansøgning om, at et dokument tilføjes sagsakterne vedrørende ulykken - afslag - ikke-bebyrdende retsakt - åbenbart afvisningsgrundlag)
 2012/C 126/50
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af det stiltiende afslag på sagsøgerens ansøgning af 15. marts 2010 og om erstatning for det lidte tab.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Luigi Marcuccio betaler sagens omkostninger.
 3)
 Luigi Marcuccio betaler Personaleretten et beløb på 2 000 EUR.
 (1) EUT C 113 af 9.4.2011, s. 22.


text:
22.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 287/13
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 12. juli 2012 — Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-181/11 P) (1)
 (Appel - konkurrence - karteller - det spanske marked for køb og første forarbejdning af råtobak - beslutning, der fastslår en tilsidesættelse af artikel 81 EF - fastsættelse af priser og opdeling af markedet - bøder - ligebehandling - maksimumsgrænse på 10 % af omsætningen - samarbejde - urigtig gengivelse af beviser - åbenbart urigtigt skøn - begrundelsesmanglende)
 2012/C 287/22
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) (ved abogados M. Araujo Boyd, J. Buendía Sierra og Á. Givaja Sanz)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre, E. Gippini Fournier og L. Malferrari, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 3. februar 2011, Cetarsa mod Kommissionen (T-33/05), hvorved Retten afviste en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2004) 4030 endelig af 20. oktober 2004 om en procedure i henhold til artikel 81, stk. 1, [EF] (sag COMP/C.38.238/B.2 — Råtobak — Spanien), og den af Kommissionen nedlagte modpåstand om en forhøjelse af den bøde, der er pålagt sagsøgeren.
 Konklusion
 1)
 Appellen og kontraappellen forkastes.
 2)
 Compañía Española de Tabaco en Rama, SA (Cetarsa) betaler omkostningerne i appelsagen.
 3)
 Europa-Kommissionen betaler omkostningerne i kontraappellen.
 (1) EUT C 186 af 25.6.2011.


text:
8.1.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/40
 Sag anlagt den 7. oktober 2004 af Scandlines Sverige AB mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-399/04)
 (2005/C 6/78)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 7. oktober 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Scandlines Sverige AB, Helsingborg, Sverige ved C. Vajda, QC, og lawyers R. Azelius og K. Azelius.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af Kommissionens beslutning af 23. juli 2004, hvorved sagsøgerens klage af 2. juli 1997 blev afvist
 —
 Hjemvisning til Kommissionen til fornyet prøvelse af klagen i lyset af Domstolens afgørelse
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger uanset sagens udfald.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren er et svensk selskab, hvis hovedaktivitet består i at være havneagent for et rederi. Sagsøgeren indgav en klage til Kommissionen over Helsingborg Hamn AB (HHAB), et selskab, der er ansvarlig for driften af Helsingborg havn (Sverige) og for fastsættelse af havneafgifter. Sagsøgeren har gjort gældende, at HHAB pålagde sagsøgeren urimeligt høje havneafgifter og derved misbrugte sin dominerende stilling i strid med artikel 82 EF. Denne klage blev afvist ved den anfægtede beslutning.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført, at Kommissionen har anlagt et fejlskøn, idet den fandt, at de havneafgifter, som rederierne skulle betale, ikke var urimelig høje. Ifølge sagsøgeren havde Kommissionens cost/price-analyse vist, at HHBA havde haft en fortjeneste på de af dens aktiviteter, der relaterer sig til færgetransport, på over 100 % af værdien af den kapital, som var investeret i denne erhvervsudøvelse. Sagsøgeren har gjort gældende, at sådanne fortjenester ikke kan opnås på et konkurrencepræget marked og derfor er alt for høje, urimelige og udtryk for misbrug. Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen har anvendt udtrykket »økonomisk værdi« ukorrekt, idet den afviste denne vurdering, samt at den har undladt at anvende proportionalitetsprincippet eller at anvende bevisbyrdereglerne korrekt. Sagsøgeren har også gjort gældende, at Kommissionen ukorrekt har afvist sammenligningen mellem de priser, som opkræves hos rederierne i forbindelse med passagertransport, og dem, som opkræves i forbindelse med godstransport, ligesom den har afvist sammenligningen mellem den opkrævede havneafgift i Helsingborg og den tilsvarende afgift i Helsingør i den anden ende af samme rute. Sagsøgeren har også bestridt Kommissionens påstand om, at der ikke var nogen prisdiskriminering i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 82 EF, mellem rederier, som udfører færgepassagertransport, og rederier, som udfører godstransport. Ifølge sagsøgeren har Kommissionen med urette fundet, at HHAB's tjenesteydelser til de to kategorier af erhvervsdrivende ikke er sammenlignelige, og at de rederier, som udfører passagertransport, derfor ikke er blevet stillet dårligere i konkurrencemæssig henseende.


text:
1.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/51
 Rettens dom af 11. december 2015 — Hikari Miso mod KHIM — Nishimoto Trading (Hikari)
 (Sag T-751/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket Hikari - ældre nationalt ordmærke HIKARI - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2016/C 038/67)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Hikari Miso Co. Ltd (Simosuwa-machi, Japan) (ved Barrister D. McFarland,)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved H. O’Neill, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Nishimoto Trading Co. Ltd (Santa Fe Springs, Californien, De Forenede Stater) (ved Barrister G. Pritchard)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 8. september 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2394/2013 4) vedrørende en indsigelsessag mellem Nishimoto Trading Co. Ltd og Hikari Miso Co. Ltd.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Hikari Miso Co. Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 7 af 12.1.2015.


text:
18.10.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 251/11
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (befuldmægtiget: S. Rating), angående en påstand om annulla-
 tion af høringskonsulentens beslutning af 16. august 2001 om
 den 9. juli 2003 ikke at give sagsøgeren aktindsigt i visse dokumenter ved-
 rørende opgivelse af proceduren i sag COMP/E-1/37.919 —
 i sag T-219/01, Commerzbank AG mod Kommissionen bankgebyrer for veksling af valuta i eurozonen, indledt mod
 for De Europæiske Fællesskaber (1) andre banker, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af for-
 manden, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og
 (Annullationssøgsmål — anmodning om aktindsigt — J.D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 9. juli 2003 afsagt
 beslutning truffet af høringskonsulenten — formaliteten) kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (2003/C 251/21)
 (Processprog: tysk) 1) Sagen afvises.
 2) Sagsøgeren betaler sine egne omkostninger og de af sagsøgte
 afholdte omkostninger.
 I sag T-219/01, Commerzbank AG, Frankfurt am Main
 (Tyskland), ved Rechtsanwälte H. Satzki og B. Maassen, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtiget: S. Rating), angående en påstand om annulla- (1) EFT C 3 af 5.1.2002.
 tion af høringskonsulentens beslutning af 17. august 2001 om
 ikke at give sagsøgeren aktindsigt i visse dokumenter ved-
 rørende opgivelse af proceduren i sag COMP/E-1/37.919 —
 bankgebyrer for veksling af valuta i eurozonen, indledt mod
 andre banker, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af for-
 manden, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og
 J.D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 9. juli 2003 afsagt
 kendelse, hvis konklusion lyder således: KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 5. august 2003
 1) Sagen afvises. i sag T-158/03 R, Industrias Químicas del Vallés, S.A. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 2) Sagsøgeren betaler sine egne omkostninger og de af sagsøgte
 afholdte omkostninger, herunder omkostningerne vedrørende (Særlige rettergangsformer — begæring om udsættelse af
 sagen om foreløbige forholdsregler i sag T-219/01 R. gennemførelsen — fumus boni juris — uopsættelighed —
 interesseafvejning)
 (1) EFT C 369 af 22.12.2001. (2003/C 251/23)
 (Processprog: spansk)
 I sag T-158/03 R, Industrias Químicas del Vallés, S.A.,
 Barcelona (Spanien), ved abogados C. Fernández Vicién,
 P. González-Espejo og J. Sabater Marotias, mod Kommissio-
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS nen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede:
 B. Doherty og S. Pardo Quintillán), angående en begæring om
 den 9. juli 2003 udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning
 2003/308/EF af 2. maj 2003 om afvisning af at indsætte meta-
 i sag T-250/01, Dresdner Bank AG mod Kommissionen laxyl i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse
 for De Europæiske Fællesskaber (1) af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette
 aktive stof (EFT L 113, s. 8), har Rettens præsident den 5. august
 (Annullationssøgsmål — anmodning om aktindsigt — 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 beslutning truffet af høringskonsulenten — formaliteten)
 (2003/C 251/22)
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 (Processprog: tysk)
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 I sag T-250/01, Dresdner Bank AG, Frankfurt am Main
 (Tyskland), ved Rechtsanwälte W. Bosch og M. Hirsch,
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber


text:
8.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 285/17
 Appel iværksat den 21. juli 2008 af Transports Schiocchet — Excursions SARL til prøvelse af kendelse afsagt den 19. maj 2008 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-220/07, Transports Schiocchet — Excursions mod Kommissionen
 (Sag C-335/08 P)
 (2008/C 285/28)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Transports Schiocchet — Excursions SARL (ved avocat D. Schönberger)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens kendelse af 19. maj 2008 ophæves.
 —
 Sagen realitetsbehandles, og de af appellanten fremsatte påstande for første instans tages til følge, og der træffes således endelig afgørelse i sagen.
 —
 Subsidiært hjemvises sagen til Retten.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har fremsat tre anbringender til støtte for appellen.
 Appellanten har med det første anbringende gjort gældende, at Retten tilsidesatte det retssikkerhedsprincip, som knytter sig til afgørelser i henhold til fællesskabsretten, EF-traktatens artikel 235 og artikel 288, stk. 2, samt artikel 13 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, for så vidt som Retten i den appellerede kendelses præmis 39 fandt, at den omstændighed, at appellanten havde anlagt sag ved de nationale retter, ikke havde opsættende virkning, selv om Retten ved tidligere retskraftige afgørelser havde opfordret appellanten til at gennemføre en sag ved de nationale instanser.
 Appellanten har med det andet anbringende anført, at Retten begik en række fejl ved bedømmelsen af betingelserne i artikel 288, stk. 2, EF for at ifalde ansvar uden for kontraktforhold — fejl i form af urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder og appellantens påstande — samt ved bedømmelsen af artikel 230 EF, bl.a. hvad angår de nationale retters påståede bekræftelse af Kommissionens opfattelse og vurderingen af den periode, i løbet af hvilken der er lidt tab.
 Appellanten har med det tredje anbringende påberåbt sig tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, og artikel 2, nr. 1.3, i forordning nr. 684/92 (1), idet Retten ved at følge den af Kommissionen foreslåede fortolkning fejlagtigt har kvalificeret de aktiviteter, som appellantens konkurrenter udfører, som »speciel rutekørsel« (artikel 4, stk. 2), hvortil der ikke kræves tilladelse, selv om der i det foreliggende tilfælde er tale om parallel eller midlertidig kørsel (artikel 2, nr. 1.3), som er omfattet af de samme regler som den »rutekørsel«, appellanten udfører.
 (1) EFT L 74, s. 1.


text:
3.8.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 254/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Münster (Tyskland) den 24. april 2015 — Kreissparkasse Wiedenbrück mod Finanzamt Wiedenbrück
 (Sag C-186/15)
 (2015/C 254/06)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Münster
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Kreissparkasse Wiedenbrück
 Sagsøgt: Finanzamt Wiedenbrück
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er medlemsstaterne forpligtet til at anvende afrundingsreglen i artikel 175, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem (1), når pro rata-satsen beregnes efter en af de særlige metoder i dette direktivs artikel 173, stk. 2, litra a), b), c) eller d)?
 2)
 Er medlemsstaterne forpligtet til at anvende afrundingsreglen i artikel 175, stk. 1, i Rådets direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem, såfremt fradraget reguleres i henhold til artikel 184 ff. i direktiv 2006/112/EF, når pro rata-satsen som omhandlet i direktivets artikel 175, stk. 1, beregnes efter en af de særlige metoder i dette direktivs artikel 173, stk. 2, litra a), b), c) eller d), eller efter artikel 17, stk. 5, tredje afsnit, litra a), b), c) eller d), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag?
 3)
 Er medlemsstaterne forpligtet til at foretage en regulering af fradraget i henhold til artikel 184 ff. i direktiv 2006/112/EF under anvendelse af afrundingsreglen — andet spørgsmål — på en sådan måde, at det afgiftsbeløb, der skal reguleres, fastsættes i procent og afrundes opad eller nedad til det nærmeste hele tal til den afgiftspligtiges fordel?
 (1) EUT L 347, s. 1.


text:
18.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/14
 Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 25. februar 2016 – Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds) mod Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) og Ministero della Salute (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato – Italien)
 (Sag C-520/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - Domstolens procesreglement - artikel 53, stk. 2 - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 47, stk. 2, og artikel 54 - den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder - artikel 6, stk. 1 - ekstraordinær rekurs til præsidenten for Den Italienske Republik - indsigelse mod rekurs rejst af en af tvistens parter - nævnte ekstraordinære rekurs ændret til en adgang til domstolsprøvelse - gennemførelse af EU-retten - foreligger ikke - Domstolen åbenbart inkompetent))
 (2016/C 260/18)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Associazione Italiana delle Unità Dedicate Autonome Private di Day Surgery e dei Centri di Chirurgia Ambulatoriale (Aiudapds)
 Sagsøgte: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) og Ministero della Salute
 Procesdeltagere: Roche Italia SpA, Novartis Farma SpA og Regione Marche
 Konklusion
 Den Europæiske Unions Domstol er åbenbart inkompetent til at besvare det præjudicielle spørgsmål, som Consiglio di Stato (øverste domstol i forvaltningsretlige sager, Italien), har forelagt den ved afgørelse af 15. juli 2015 (sag C-520/15).
 (1) EUT C 398 af 30.11.2015.


text:
27.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 88/11
 DOMSTOLENS DOM
 af 15. november 2013
 i sag E-9/13
 EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Kongeriget Norge
 (En EØS-stats tilsidesættelse af sine forpligtelser — Kommissionens direktiv 2010/48/EU af 5. juli 2010 om tilpasning til den tekniske udvikling af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/40/EF om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil
 2014/C 88/08
 I sag E-9/13, EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Kongeriget Norge angående en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Norge har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til den retsakt, der er omhandlet i punkt 16a i kapitel II i bilag XIII til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Kommissionens direktiv 2010/48/EU af 5. juli 2010 om tilpasning til den tekniske udvikling af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/40/EF om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil) som tilpasset EØS-aftalen ved protokol 1 hertil, og i henhold til EØS-aftalens artikel 7, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre nævnte retsakt (bortset fra punkt 3 i bilag II til direktivet vedrørende synsrapporter, der skal gennemføres inden den 31. december 2013) eller ikke har underrettet Tilsynsmyndigheden herom, har Domstolen, sammensat af præsidenten Carl Baudenbacher og dommerne Per Christiansen og Páll Hreinsson (refererende dommer) afsagt dom den 15. november 2013.
 Domskonklusionen lyder således:
 1)
 Kongeriget Norge har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til den retsakt, der er omhandlet i punkt 16a i kapitel II i bilag XIII til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Kommissionens direktiv 2010/48/EU af 5. juli 2010 om tilpasning til den tekniske udvikling af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/40/EF om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil) som tilpasset EØS-aftalen ved protokol 1 hertil, og i henhold til EØS-aftalens artikel 7, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre nævnte retsakt (bortset fra punkt 3 i bilag II til direktivet vedrørende synsrapporter, der skal gennemføres inden den 31. december 2013).
 2)
 Kongeriget Norge betaler sagens omkostninger.


text:
9.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 338/17
 Sag anlagt den 7. august 2017 — OCU m.fl. mod SRB
 (Sag T-512/17)
 (2017/C 338/18)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Organización de Consumidores y Usuarios (OCU) (Madrid, Spanien) og 37 andre sagsøgere
 Sagsøgt: Den Fælles Afviklingsinstans (SRB)
 Sagsøgernes påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Artikel 18 og 29 i forordning (EU) nr. 806/2014 erklæres ulovlige og skal ikke finde anvendelse.
 —
 Den Fælles Afviklingsinstans tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Denne sag er anlagt til prøvelse af Den Fælles Afviklingsinstans’ afgørelse SRB/EES/2017/08 af 7. juni 2017, hvorved der blev vedtaget en afviklingsordning for Banco Popular Español S.A.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-478/17, Mutualidad de la Abogacía og Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores og Químicos mod Den Fælles Afviklingsinstans, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán og Bueno og SFL mod Den Fælles Afviklingsinstans, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans, T-483/17, García Suárez m.fl. mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans, T-484/17, Fidesban m.fl. mod Den Fælles Afviklingsinstans, T-497/17, Sáchez del Valle og Calatrava Real State 2015 mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans og T-498/17, Pablo Alvarez de Linera Granda mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/39
 Sag anlagt den 30. september 2008 — GEMA mod Kommissionen
 (Sag T-410/08)
 (2008/C 313/70)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Gesellschaft für musikalische Aufführungs- und mechanische Vervielfältigungsrechte (GEMA) (Berlin, Tyskland) (ved Rechtsanwälte R. Bechtold og I. Brinker)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 I henhold til artikel 231, stk. 1, EF annulleres artikel 3, artikel 4, stk. 2, og — i det omfang den vedrører artikel 3 — artikel 4, stk. 3, i Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 for så vidt angår sagsøgeren.
 —
 I henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement tilpligtes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålet vedrører Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 i sag COMP/C2/38.698 — CISAC, hvori Kommissionen fastslog, at en samordnet praksis i forbindelse med den gensidige tildeling af musikalske ophavsrettigheder imellem forvaltningsselskaber, som tilhører International Confederation of Societies of Authors and Composers (forvaltningsselskabernes internationale paraplyorganisation — »CISAC«), er uforenelig med artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53. Sagsøgeren har anfægtet klagepunktet vedrørende samordnet praksis i artikel 3 samt den af beslutningens artikel 4, stk. 2 og 3, følgende forpligtelse til at bringe overtrædelsen til ophør.
 Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort fire anbringender gældende.
 For det første har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionens beslutning ikke opfylder kravene i artikel 7 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1). Beslutningen er i strid med princippet om retsakters klarhed, idet den ikke klart tilkendegiver, hvilken adfærd der forbydes, idet den er selvmodsigende, og idet den desuden er i strid med Kommissionens øvrige praksis. Endvidere har sagsøgeren anført, at der er sket en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og magtfordrejning, eftersom Kommissionen i sin beslutning har ladet sig påvirke af forhold, som ikke er omfattet af de relevante konkurrenceretlige kriterier, og at Kommissionen dermed har overskredet sin kompetence.
 For det andet gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har tilsidesat en væsentlig formforskrift, idet den i strid med artikel 253 EF ikke har begrundet beslutningen tilstrækkeligt.
 For det tredje er beslutningen truffet på grundlag af en åbenbar retlig fejl og en åbenbar fejlvurdering, idet Kommissionen alene ud fra den foreliggende markedsstruktur har konkluderet, at der er tale om samordnet praksis. Dermed har Kommissionen på ulovlig vis vendt den lovfæstede fordeling af bevisbyrden til skade for sagsøgeren.
 For det fjerde har Kommissionen på retsstridig vis lagt en tilsidesættelse af artikel 81 EF til grund, idet den har set bort fra, at den til det nationale område begrænsede tildeling af rettigheder i de gensidige repræsentationsaftaler, som er indgået mellem CISAC-medlemmerne på grundlag af CISAC-standardkontrakten, er en væsentlig og nødvendig del af den internationale kollektive forvaltning af rettigheder og udtryk for det almindeligt anerkendte territorialitetsprincip i ophavsretten, hvorfor det ikke er konkurrencebegrænsende som omhandlet i artikel 81 EF.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82, EFT 2003 L 1, s. 1.


text:
22.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 305/49
 Sag anlagt den 1. juli 2016 — Belgacom International Carrier Services mod Kommissionen
 (Sag T-351/16)
 (2016/C 305/66)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Belgacom International Carrier Services (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne H. Vanhulle, B. van de Walle de Ghelcke, C. Borgers og N. Baeten)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse af 11. januar 2016 om den skattefritagelse for overskydende fortjeneste, statsstøtteordning SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN), som Kongeriget Belgien har indført, annulleres.
 —
 Subsidiært annulleres afgørelsens artikel 2-4.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes Europa-Kommissionen at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at Kommissionen begik en retlig fejl og anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved identifikationen af den angivelige støtteforanstaltning og dens kvalificering som en støtteordning som omhandlet i artikel 1, litra d), i Rådets forordning nr. 2015/1589 (1) og i artikel 107 TEUF.
 2.
 Andet anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 107 TEUF, undlod at give en begrundelse og anlagde et åbenbart urigtigt skøn, da den fastslog, at den belgiske ordning med bindende forhåndstilsagn for overskydende fortjeneste udgjorde en statsstøtteforanstaltning.
 3.
 Tredje anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 16, stk. 1, i Rådets forordning nr. 2015/1589 og retssikkerhedsprincippet samt princippet om beskyttelsen af den berettigede forventning, idet den krævede tilbagesøgning af den angivelige støtte.
 4.
 Fjerde anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 2, stk. 6, TEUF og ligebehandlingsprincippet, og misbrugte sine beføjelser, idet den anvendte statsstøttereglerne til at forbyde den belgiske ordning med bindende forhåndsbesked vedrørende overskydende fortjeneste.
 (1) Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13.7.2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT 2015, L 248, s. 9).


text:
10.2.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 45/23
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede vare- Ordmærket »UltraPlus« — ansøg- Sagsøgeren i nærværende sag, der også var sagsøger i sag
 mærke: ning nr. 716 597 T-91/00 (1) har anfægtet afslaget fra sygeforsikringens udbeta-
 lingskontor i Luxembourg på at godtgøre de udgifter, der for
 tidsrummet svarende til første halvår 2000 er afholdt til ydelser
 Vare eller tjenesteydelse: Vareklasse 21 (ovnfaste fade og fra plejepersonale til et barn af sagsøgeren i henhold til afsnit
 lignende af plastic til anvendelse i X, nr. 1, første punktum, i bilag I til sygesikringsordningen.
 mikrobølgeovne, konvektions- Udbetalingskontoret har på sin side godkendt de nævnte
 ovne og traditionelle ovne) ydelser som udgifter til pasning i hjemmet og vagttjeneste i
 henhold til litra c) og d) i afsnit X, nr. 1, andet punktum, i
 Den for appelkammeret Undersøgerens afslag på registre- nævnte ordning.
 påklagede afgørelse: ring
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er i øvrigt
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, de samme som i den nævnte sag T-91/00.
 litra b) og c), i forordning
 nr. 40/94.
 (1) EFT C 1276 af 24.6.2000, s. 24.
 Sag anlagt den 11. december 2000 af Mário Campolargo
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sag anlagt den 27. november 2000 af Adolfo Kind mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-372/00)
 (Sag T-362/00) (2001/C 45/49)
 (2001/C 45/48)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 (Processprog: italiensk) den 11. december 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Mário Campolargo, Kraainem
 (Belgien), ved advokat Carlos Mourato, Bruxelles.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 27. november 2000 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Adolfo Kind ved advokat Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Giuseppe Marchesini, Vicenza, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos advokat Ernest Arendt, rue Mathias Hardt. — Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 15. februar 2000
 om at trække sagsøgerens udnævnelse til kontorchef for
 den tidligere administrative enhed, GD XIII/G/2, og hans
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: forfremmelse til lønklasse A3 tilbage samt ansættelses-
 myndighedens stiltiende afgørelse af 12. september 2000
 — De anfægtede afgørelser annulleres som følge af ulovlig og om afslag på sagsøgerens klage herover, annulleres.
 fejlagtig anvendelse af den anvendte godtgørelsesordning.
 — Kommissionen tilpligtes i henhold til artikel 87, stk. 2, i
 — Kommissionen dømmes til som tidligere at foretage Rettens procesreglement, at betale sagens omkostninger
 udbetaling på grundlag af de af den forsikrede fremlagte og nødvendige udgifter, som er afholdt i forbindelse med
 regninger for ydelser præsteret af plejepersonale. sagen, herunder udgifter i forbindelse med valg af adresse,
 rejse- og opholdsudgifter, samt advokatsalær og andre
 advokatomkostninger i henhold til procesreglementets
 — Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostninger. artikel 91, litra b).


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/29
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af College van Beroep voor het bedrijfsleven den 16. november 2009 — IMC Securities BV mod Stichting Autoriteit Financiële Markten
 (Sag C-445/09)
 2010/C 24/53
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: IMC Securities BV2
 Sagsøgt: Stichting Autoriteit Financiële Markten
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal kursmisbrugsdirektivets (1) artikel 1, stk. 2, litra a), andet led, fortolkes således, at fremkaldelse af kursændringer inden for et tidsrum som her omhandlet ved hjælp af en flerhed af handlinger med et finansielt instrument, nærmere bestemt transaktioner eller handelsordrer [...], er omfattet af udtrykket »sikrer ... at kursen ligger på et unormalt eller kunstigt niveau« for så vidt angår dette instrument?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/6/EF af 28.1.2003 om insiderhandel og kursmanipulation (markedsmisbrug) (EUT L 96, s. 16).


text:
30.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 226/18
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court of Ireland (Irland) den 6. juni 2011 — MM mod Minister for Justice, Equality and Law Reform, Irland, Attorney General
 (Sag C-277/11)
 2011/C 226/34
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Ireland
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: MM
 Sagsøgt: Minister for Justice, Equality and Law Reform, Attorney General
 Præjudicielt spørgsmål
 I tilfælde af at en ansøger søger subsidiær beskyttelsesstatus efter et afslag på en ansøgning om flygtningestatus, og det indstilles, at der meddeles afslag på en sådan ansøgning, kræver den forpligtelse til at samarbejde med en ansøger, som påhviler en medlemsstat i henhold til artikel 4, stk. 1, i Rådets direktiv 2004/83/EF (1), at den pågældende medlemsstats administrative myndigheder meddeler ansøgeren udfaldet af en sådan vurdering, inden der træffes endelig afgørelse, for at sætte ham eller hende i stand til at anfægte de aspekter af den foreslåede afgørelse, som peger i retning af et negativt udfald?
 (1) EUT L 304, s. 12.


text:
20.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 207/64
 Sag anlagt den 31. maj 2013 — ZZ mod EØSU
 (Sag F-54/13)
 2013/C 207/113
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne T. Bontinck og A. Guillerme)
 Sagsøgt: Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af EØSU’s afgørelse om afslag på sagsøgerens anmodning i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 1, om erstatning for en ikke-økonomisk skade, sagsøgeren havde lidt som følge af en angivelig administrativ forfølgelse eller chikane.
 Sagsøgerens påstande
 —
 EØSU’s generalsekretærs afgørelse af 3. oktober 2012 annulleres, for så vidt som den giver afslag på sagsøgerens anmodning af 5. juni 2013 om at få udbetalt en passende og rimelig erstatning for ikke-økonomisk skade, skade på sit omdømme, sit helbred og sin karriere, godtgjort efter sagsøgerens klage af 24. oktober 2012 ved afgørelse af 22. februar 2013.
 —
 Sagsøgeren tilkendes erstatning for ikke-økonomisk skade, skade på sit omdømme og sit helbred anslået til 12 000 EUR med forbehold for forhøjelse eller nedsættelse i løbet af sagens behandling.
 —
 Sagsøgeren tilkendes erstatning for den skade på karrieren, der blev forårsaget af den forsinkede forfremmelse på grund af de igangværende undersøgelser og procedurer ved en genoprettelse af karrieren i lønklasse AST 5, med forbehold for udviklingen i løbet af sagens behandling, og subsidiært ved en passede erstatning anslået til 41 403,09 EUR med forbehold for forhøjelse i løbet af sagens behandling
 —
 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
1.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 279/26
 Rettens dom af 22. juni 2016 — Whirlpool Europe mod Kommissionen
 (Sag T-118/13) (1)
 ((Annullationssøgsmål - statsstøtte - hårde hvidevarer - omstruktureringsstøtte - afgørelse, hvorved støtten erklæres forenelig med det indre marked under visse betingelser - afgørelse truffet efter Rettens annullation af en tidligere beslutning vedrørende den samme procedure - ikke individuelt berørt - manglende væsentlig påvirkning af den konkurrencemæssige stilling - afvisning))
 (2016/C 279/38)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Whirlpool Europe BV (Breda, Nederlandene) (ved advokaterne F. Wijckmans og H. Burez)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn, É. Gippini Fournier og P.-J. Loewenthal, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Electrolux AB (Stockholm, Sverige) (ved advokaterne F. Wijckmans og H. Burez)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, D. Colas og J. Bousin, som befuldmægtigede) og Fagor Frankrig SA (Rueil-Malmaison, Frankrig) (ved advokaterne J. Derenne og A. Müller-Rappard)
 Sagens genstand
 Påstand i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelse 2013/283/EU af 25. juli 2012 om statsstøtte SA.23839 (C 44/2007) ydet af Frankrig til virksomheden FagorBrandt (EUT 2013, L 166, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Søgsmålet afvises.
 2)
 Whirlpool Europe BV bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 3)
 Den Franske Republik og FagorBrandt SA bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 141 af 18.5.2013.


text:
|
 52012DC0278
 MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN TIL RÅDET vedrørende høring om fiskerimuligheder for 2013 /* COM/2012/0278 final */
 MEDDELELSE FRA KOMMISSIONEN
 TIL RÅDET
 vedrørende høring om fiskerimuligheder for 2013
 1. Indledning
 I dette høringsdokument fastlægges
 Europa-Kommissionens ideer til, hvordan de samlede tilladte fangstmængder (TAC)
 og fiskeriindsatsen bør fastsættes i europæiske farvande og for europæiske
 fiskere i 2013 og for visse bestande i 2013-2014. Medlemsstaterne, de regionale
 rådgivende råd og Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakultur (ACFA)
 opfordres til at fremlægge deres synspunkter, således at Kommissionen kan tage
 disse i betragtning, inden der træffes en endelig afgørelse om Kommissionens
 forslag.
 TAC'er for bestande, for hvilke der ikke
 foreligger fuld kvantitativ rådgivning, er fastsat på en ny måde, som bygger på
 kvalitativ rådgivning og brug af vurderingsprocedurer, som kræver færre data, i
 forbindelse med de videnskabelige institutioners rådgivning (afsnit 4.1).
 Nyere oplysninger om den fælles fiskeripolitiks
 udvikling i de seneste år er opsummeret ud fra den videnskabelig rådgivning om
 de udnyttede fiskebestandes tilstand i europæiske og tilstødende farvande og ud
 fra medlemsstaternes økonomiske data.
 Formålet med at fastsætte TAC'er, kvoter og
 fiskeriindsats bør fortsat være en gradvis afskaffelse af overfiskningen.
 Overfiskning medfører en risiko for et kommercielt sammenbrud. Afskaffes
 overfiskningen, kunne mange flere fisk fanges med en mindre fiskeriindsats, et
 lavere brændstofforbrug og mindre fiskeredskaber. Dette indebærer, at man hvert
 år fanger den andel af fiskebestanden, som har den rette størrelse, for således
 at lade de resterende fisk vokse og reproducere sig optimalt under de
 fremherskende miljøforhold. På de betingelser vil fangsten på lang sigt svare
 til det maksimalt bæredygtige udbytte (MSY). I 2002 påtog Europa-Kommissionen og
 Unionens medlemsstater sig til at nå målet om maksimalt bæredygtigt udbytte
 senest i 2015. Kommissionen fastlagde en plan for overgangen til MSY i 2006[1]. I 2007 opfordrede
 medlemsstaterne i Rådet Kommissionen til at arbejde hen imod et maksimalt
 bæredygtigt udbytte og lagde vægt på behovet for at indhente videnskabelige
 rådgivning, gennemføre langsigtede planer med konsekvensanalyser og høre de
 berørte parter.
 Det vil skabe betydelige fordele at virkeliggøre
 og fastholde MSY og indebære et skift fra intensivt at fiske efter knappe
 ressourcer til at fiske bedre efter større bestande. Således vil samme eller
 større mængder kunne fanges med færre miljøpåvirkninger. Fiskeriets påvirkning
 af havbunden vil aftage, og bifangsterne af følsomme organismer, bl.a. marsvin,
 delfiner og andre havpattedyr, vil blive reduceret, fordi den samlede
 fiskeriintensitet vil aftage. Brændstofpriserne er høje, og brændstofforbruget
 forventes at falde betydeligt, fordi fisketiden pr. ton fisk er kortere, når
 der fiskes efter en stor bestand i forhold til en lille bestand. Derved
 reduceres CO2-udledningen og fiskerfartøjernes brændstofudgifter.
 En anden vigtig fordel er, at fiskerne vil føle
 sig mindre presset til at smide fangster ud igen. Stærkt befiskede bestande
 består hovedsagelig af små og mindre værdifulde fisk, som smides ud igen enten
 på grund af deres lave markedsværdi, eller fordi de er mindre end det lovlige
 mindstemål, og det er ulovligt at lande dem under de nuværende regler.
 Reduceres befiskningsgraden, vil flere fisk få en chance for at vokse til en
 størrelse, som


text:
kan markedsføres, og fiskerne vil have meget lettere ved at
 fange fisk af rette størrelse uden at tage mindre fisk.
 I 2010 udviklede Det Internationale
 Havundersøgelsesråd (ICES) en ny form for rådgivning om TAC-niveauer, som skal
 føre frem til, at der fiskes efter MSY-princippet senest i 2015. I 2011byggede
 Kommissionen sit forslag til TAC på denne nye tilgang. For 2013 planlægger ICES
 at videreudvikle MSY-rammen for derigennem at give kvantificeret rådgivning om
 bestande, for hvilke det hidtil har været ude af stand til at give en sådan
 rådgivning. Denne udvikling vil bygge på mere udstrakt brug af
 vurderingsmetoder, der er robuste over for manglende oplysninger, og på større
 og mere systematisk brug af kvalitative evalueringer inden for en kvantitativ
 ramme. Kommissionen ser med tilfredshed på denne tilgang, som i høj grad vil
 forbedre de oplysninger, der ligger til grund for forslagene til TAC.
 2. Fiskebestandenes tilstand
 Det giver anledning til betænkeligheder, at
 65 % af bestandene i europæiske farvande ikke er vurderet fuldt ud, og at
 kun 22 % af TAC-bestandene vides ikke at være overfisket (bilag I).
 Endvidere har tendensen i de seneste år været, at en faldende andel af
 bestandene (fra 47 % i 2003 til 35 % i 2012) kan klassificeres som
 værende inden for sikre biologiske grænser. Det står ikke klart, i hvilken grad
 dette påvirker dataene (er det de mest truede bestande, som ikke længere
 vurderes?).
 Tilstanden hos de bestande, som er blevet
 vurderet, synes imidlertid at blive bedre, om end det sker langsomt: antallet
 af overfiskede[2]
 bestande i Atlanterhavet og tilstødende have faldt fra 32 ud af 34 bestande i
 2004 til 18 ud af 38 bestande i 2011, dvs. fra 94 % til 47 %. (Se nærmere herom
 i bilag I). Maksimalt bæredygtigt udbytte er et realistisk og opnåeligt mål. De
 nye bestande, der ikke længere er vurderet som overfiskede, omfatter havtaske
 ud for Den Iberiske Halvø og i Atlanterhavet, blåhvilling, tunge i Det Keltiske
 Hav, kuller i farvandet vest for Skotland, nordsøsild, rødspætte i Nordsøen og
 sild i Den Botniske Bugt. For 2012 var det muligt at forhøje flere TAC, hvilket
 skaber grundlag for mere end 135 mio. EUR i supplerende indtægter for fiskerne.
 Fiskeripolitikker, der bygger på et maksimalt bæredygtigt udbytte, er allerede
 begyndt at resultere i flere fisk til forbrugerne og potentielt mere
 beskæftigelse og flere indtægter til personer, som arbejder i fangst- og
 forarbejdningssektoren.
 Den nuværende viden om fiskebestandene er
 opsummeret i bilag I og beskrevet kort nedenfor på et regionalt grundlag[3].
 Pelagiske bestande i det nordøstlige
 Atlanterhav: Alle de vigtigste pelagiske bestande
 bortset fra makrel fanges på nuværende tidspunkt i overensstemmelse med det
 maksimalt bæredygtige udbytte, og de dertil svarende TAC'er er blevet fastsat
 for 2012. Unionen har gjort mange forsøg på at få Island og Færøerne til at
 slutte sig til Norges og EU's bestræbelser på at nå frem til en bæredygtig
 forvaltning af makrel. De samlede TAC'er for makrel, som er fastsat af EU og
 Norge, Færøerne og Island i 2012, lå 36 % over det


text:
videnskabeligt
 anbefalede niveau (ekskl. russiske fangster). Fiskeriet efter makrel ligger
 langt uden for de bæredygtige grænser, og bestanden vil gå tilbage i de
 kommende år, hvis det ikke er muligt at indgå en aftale med Island og Færøerne
 om en bæredygtig forvaltning af denne bestand. Denne manglende enighed og tabet
 af korrekt forvaltning har medført, at Marine Stewardship Council trak sin
 certificering som en bæredygtigt forvaltet bestand tilbage.
 I Nordsøen, Skagerrak og Kattegat
 fiskes rødspætte, kuller, sild, og tunge jomfruhummer (Skagerrak og
 Kattegat) på et sådant niveau, at fiskeridødeligheden overholder MSY. De øvrige
 bestande befinder sig i en ukendt tilstand, eller også er de overfiskede.
 TAC'er lå 5 % over det videnskabeligt anbefalede niveau i 2012
 sammenlignet med 11 % i 2011, 17 % i 2010 og 37 % i 2009.
 Mange bestande vest for Skotland, i Det
 Irske Hav og Det Keltiske Hav er små, og vurderingerne er behæftet
 med usikkerhed. ICES har indberettet problemer med registrering af fangster og
 andre data, herunder udsmid, for en række bestande. Fem bestande er nedfisket i
 en sådan grad, at fangstmængderne ifølge den videnskabelige rådgivning bør
 nedsættes til det lavest mulige niveau. Af 18 bestande, hvor MSY-vurderinger
 kunne foretages, blev en tredjedel overfisket, og 12 bestande blev fisket på
 eller under MSY-målene. Sild i Det Keltiske Hav og kuller i farvandet vest for
 Skotland har opnået længe ventede forbedringer på det seneste, men det allerede
 høje udsmid af torsk, kuller og hvilling vil øges, hvis det intensive fiskeri
 med finmaskede redskaber efter jomfruhummer fortsætter, uden at der gøres mere
 brug af selektive redskaber, der giver små fisk mulighed for at undslippe.
 Reglerne for fangstsammensætningen, der var indført for at beskytte denne
 bestand, da den befandt sig på et lavt niveau, er nu blevet suspenderet[4]. Medlemsstaterne har forpligtet
 sig til at indføre mere selektive fangstredskaber for at reducere udsmidet.
 Der foreligger kun få vurderinger af bestandene i Biscayabugten
 og Atlanterhavet ud for Den Iberiske Halvø. Sydlig kulmules tilstand er
 forbedret som følge af god tilgang af ungfisk, men store fangster, der
 overstiger kvoterne, blev taget igen i 2011, så denne bestands bæredygtighed på
 lang sigt er truet, og markedspriserne er lave. Kommissionen og Spanien
 arbejder på en handlingsplan for at tilpasse det nationale system til
 registrering af fangster og fiskeriindsats, således at denne udvikling
 imødegås. Audits af systemer til registrering af fangster og fiskeriindsats i
 andre medlemsstater i Atlanterhavsområdet vil blive færdiggjort i løbet af
 sommeren 2012. Jomfruhummer i Det Cantabriske Hav er stadig omfattet af
 rådgivning om fiskestop.
 I Østersøen overfiskes 5 ud af 7 kendte
 bestande stadigvæk. Det er alene torsk i den østlige Østersø og østersøsild,
 som fiskes inden for det maksimalt bæredygtigt udbytte.
 I Middelhavsområdet overfiskes 80 % af
 de undersøgte ressourcer, og nogle befinder sig på et lavt niveau (bilag Ib). Antallet og kvaliteten af vurderinger er stadig
 ikke geografisk afbalanceret og ej heller regelmæssig i tidens løb, men stiger
 fortsat og omfatter nu mere end 100 bestande af 27 arter; imidlertid er alene
 63 % af de


text:
evaluerede bestande klassificeret efter MSY-kriterier.
 Tilstanden for 37 % af bestandene er fortsat ukendt. Da man først for
 nylig er begyndt at foretage disse vurderinger, og ikke alle bestande vurderes
 hvert år, kan disse data ikke benyttes til at betragte udviklingen i
 bestandenes tilstand i tidens løb.
 I Sortehavet har situationen ikke ændret
 sig væsentligt. Brislingebestanden er i god
 tilstand som følge af den nylige store tilgang, og den befiskes på bæredygtig
 vis. Pighvar overfiskes derimod fortsat i høj grad.
 3. Økonomisk analyse
 De økonomiske resultater forventes at blive ringe
 i mange af de europæiske fangstsektorer, især de demersale sektorer. Det er der
 to grunde til.
 For det første indebærer mange fiskebestandes
 vedvarende ringe tilstand, at fangstraterne er lavere, og fangstomkostningerne
 – navnlig brændstofforbruget – har været unødvendigt høje. Men det var allerede
 i 2012 muligt at forhøje TAC til en værdi af mindst 135 mio. EUR, hvilket tyder
 på, at de kortsigtede negative økonomiske og sociale konsekvenser af overgangen
 til MSY kan være mindre end frygtet. De forventede langsigtede positive
 gevinster ved MSY mærkes hurtigere end forventet. Men sektorens økonomiske
 modstandsdygtighed er stadig forholdsvis lav for øjeblikket.
 For det andet er brændstofpriserne igen næsten
 nået op på rekordpriserne i juli 2008, samtidig med at priserne på fisk faldt
 svagt på de vigtigste forbrugermarkeder. En vis udligning af disse påvirkninger
 kunne opnås ved et skift til mere brændstofeffektive motorer og ved at ændre
 fiskeriadfærd og fiskeredskaber. En udfasning af overfiskning kan imidlertid
 yde hovedbidraget til økonomisk effektivitet og stabilitet i lyset af
 udfordringerne i form af højere omkostninger og lavere færdigvarepriser.
 Ifølge de seneste tal for beskæftigelsen, som er
 til rådighed (for 2009), er det samlede antal beskæftigede fiskere i EU's
 fiskerflåde (undtagen Grækenland, som ikke har forelagt oplysninger)
 134 700 – et fald på ca. 8 % i forhold til 2005. Beskæftigelsen i
 sektoren er således fortsat faldende. En forbedring af fiskebestandenes
 tilstand er afgørende for at standse denne faldende tendens.
 4. Politiske retningslinjer
 4.1. Udviklingen i den
 videnskabelige rådgivning om bestande, for hvilke oplysningerne er
 ufuldstændige
 I 2011 kunne der gives kvantificeret videnskabelig
 rådgivning om overfiskning med hensyn til Fmsy[5] (bortset fra dybhavsarter) for
 38 ud af 92 bestande i det nordøstlige Atlanterhav, dvs. 41 % af
 bestandene, selv om denne rådgivning omfatter hovedparten af de større og
 kommercielt vigtige ressourcer. Fiskerimuligheder på i alt 2 mio. tons er
 omfattet af denne rådgivning ud af i de alt 2,5 mio. tons tilsvarende
 fiskerimuligheder (dvs. 80 % af fangstmængden er omfattet af rådgivning).
 I Middelhavet og Sortehavet kan der ud af de 103 undersøgte bestande i 2011
 fremlægges rådgivning om overfiskning i 65 tilfælde (63 %).
 Antallet af bestande i Atlanterhavet, Nordsøen og
 Østersøen, for hvilke der kunne rådgives om MSY, steg fra 34 i 2005 til 39 i
 2010 og var 38 i 2012. Tendensen for andelen af bestande, for hvilke der findes
 kvantitative analyser og prognoser, er let faldende. Andelen af bestande, for
 hvilke der ikke findes videnskabelig rådgivning, steg fra 45 % i 2003 til
 52


text:
% i 2006 og faldt efterfølgende til 36 % i 2012.
 Der er forskellige årsager til, at rådgivning
 mangler: manglende eller upålidelige oplysninger om fangster, ufuldstændige
 undersøgelser, utilstrækkelig prøveudtagning eller usikkerhed om bestandens
 biologi samt personalemangel i den videnskabelige rådgivningsproces. Det er
 medlemsstaternes ansvar at tilvejebringe videnskabelige data om fiskeri til
 EU's rammebestemmelser for dataindsamling[6],
 og disse ansvarsområder er trods de disponible EU-midler i en række tilfælde
 ikke opfyldt til fulde. I 2011 opfordrede Kommissionen og Rådet medlemsstaterne
 til at forbedre datagrundlaget for bestandene i tabel 1. Resultaterne af disse
 tiltag vil komme til syne i ICES' kommende rådgivning, der efter planen vil
 foreligge i juni 2012.
 Tabel 1 – Bestande,
 der er omfattet af en fælles erklæring fra Rådet og Kommissionen om forbedring
 af datagrundlaget for europæiske farvande i det nordøstlige Atlanterhav og
 Østersøen.
 Bestande || Områder
 Havtaske || [Nordsøen og] farvandet vest for Skotland
 Havtaske || Det Keltiske Hav
 Havtaske || Biscayabugten
 Kuller || Det Keltiske Hav
 Hestemakrelarter || Nordsøen
 Glashvarrearter || Det Keltiske Hav
 Glashvarrearter || Biscayabugten
 Rødspætte || Det Irske Hav
 Rødspætte || Det Keltiske Hav (område VII f, g)
 Rødspætte || Østersøen
 Lubbe || Vest for Skotland
 Lubbe || Det Keltiske Hav
 Rokker || Vest for Skotland
 Brisling || Den Engelske Kanal
 Brisling || Nordsøen
 Hvilling || Det Keltiske Hav
 Efter yderligere videnskabelige undersøgelser i
 2012 forventes det, at omfanget af videnskabelig rådgivning vil blive udvidet
 til at omfatte flere, eller endog hovedparten, af bestandene. I 2011 kunne en
 videnskabelig vurdering ikke fuldføres for 44 bestande, men dette antal vil
 sandsynligvis falde til ca. 10-12 i 2012. Dette forudsætter, at der anvendes
 vurderingsmetoder og rådgivningsprocedurer, som er nyskabende inden for europæisk
 rådgivning, men som er blevet grundigt afprøvet andetsteds. Det åbner mulighed
 for at tage sagsspecifikke hensyn, således som det blev anbefalet i de
 offentlige høringer i 2011.
 Kommissionen ser frem til at anvende denne nye
 rådgivning som grundlag for sine forslag om fiskerimuligheder med hensyn til
 disse ressourcer i 2013 og i givet fald i 2014. I tilfælde, hvor videnskabelige
 rådgivning ikke står til rådighed, og usikkerheden er forholdsvis stor, er det
 fortsat hensigtsmæssigt at anvende en mere forsigtig tilgang i forbindelse med
 fastsættelsen af fiskerimuligheder i overensstemmelse med
 forsigtighedsprincippet[7].
 Indtil da bør medlemsstaterne afsætte
 tilstrækkelige ressourcer og straks fremsende de oplysninger, der er nødvendige
 for at kunne skønne bestandenes tilstand. Kommissionen vil fortsat fremme
 udviklingen af fælles standarder og programmer for overvågning og vurdering af
 bestande i Middelhavet og Sortehavet og herunder bestande, som deles med
 tredjelande. Ekspertarbejdsgrupper vil blive indkaldt med henblik på at
 fokusere på disse bestande og områder, der hidtil har modtaget en mere
 begrænset videnskabelige dækning.
 4.2. Fiskeriindsats
 Fiskeriindsatsen (dvs. begrænsning af, hvor længe
 fiskerfartøjer må opholde sig på havet) har været forvaltet parallelt med
 TAC’erne for at reducere udsmid og ulovlig fangst. Indsatsforvaltning er en
 bevarelsesforanstaltning, som anvendes inden for rammerne af flere langsigtede
 forvaltningsplaner, f.eks. for torsk i Nordsøen og Østersøen, rødspætte og
 tunge i Nordsøen, tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal og sydlig


text:
kulmule og jomfruhummer (se bilag II).
 Bilag II viser en generel, om end uregelmæssig,
 tendens til faldende fiskeriindsats fra 2003 eller 2004 og indtil 2010.
 Faldet i den samlede indsats er størst for
 Østersøen, Nordsøen, Kattegat, Det Irske Hav og vest for Skotland, men lidt
 mindre udtalt i den vestlige del af Den Engelske Kanal. Der forekom kun små
 fald i det iberiske Atlanterhavsområde frem til 2009. Men den samlede indsats
 øgedes lidt i den centrale del af Østersøen, og bomtrawlfiskeriindsatsen øgedes
 også i den vestlige del af Den Engelske Kanal fra 2010 til 2011.
 Foranstaltningerne med henblik på at reducere
 indsatsen på området har tydeligvis endnu ikke fået virkning.
 I 2012 vil Kommissionen revidere de hidtil
 gennemførte indsatsforvaltningsordninger i EU. I den forbindelse holdes et
 offentligt møde den 5. juli 2012, hvor en bred vifte af spørgsmål fra
 videnskabelige kredse, medlemsstaterne, de berørte parter og erhvervslivet
 tages op med henblik på at arbejde videre med en gennemgribende forenkling af
 forvaltningen af bestande efter reformen af den fælles fiskeripolitik.
 5. Forvaltning ved hjælp af flerårige
 planer
 Kommissionen er gået i gang med forberedelserne
 til at erstatte de nuværende planer for individuelle bestande med
 forvaltningsplaner, der dækker flere bestande. Det første fremlagte forslag vil
 være en plan for flere bestande i Østersøen, og den vil inddrage de biologiske
 vekselvirkninger f.eks. rov og konkurrence om plads og føde. Der arbejdes også
 på en plan for blandet fiskeri i Nordsøen, som vil inddrage teknisk betingede
 samspilsvirkninger, dvs. den måde, hvorpå fangstens sammensætning af fiskearter
 afhænger af forskelle i flåder og fiskeredskaber.
 Planer for blandet fiskeri i Det Keltiske Hav, Det
 Irske Hav og vest for Skotland følger på et senere tidspunkt, når det
 videnskabelige aspekt er konsolideret. Det påtænkes at udarbejde forslag om
 ændring af de nuværende planer for tunge i Biscayabugten og sydlig kulmule og
 jomfruhummer, men de vil afhænge af datagrundlaget for de pågældende fiskerier.
 Kommissionen vedtog forslag til planer for ansjos
 i Biscayabugten samt østersølaks og vestlig hestemakrel mellem 2009 og 2011, og
 de drøftes for indeværende i Europa-Parlamentet og i Rådet.
 I Middelhavsområdet fortsætter indsatsen for at
 konsolidere den videnskabelige rådgivning angående et voksende antal arter og
 bestande med henblik på at udvikle internationale langsigtede fiskeriplaner.
 EU’s medlemsstater skal i henhold til forordningen om bæredygtig udnyttelse af
 fiskeressourcerne i Middelhavet[8]
 etablere flerårige planer på nationalt niveau. Trods betydelige forsinkelser er
 der for nylig gjort fremskridt med hensyn til at gennemføre denne forpligtelse,
 som overvåges nøje og støttes. For yderligere at fremskynde denne proces har
 Kommissionen allerede indledt administrative procedurer mod en række
 medlemsstater, og dette tiltag vil blive videreført i 2012. Det er også
 hensigten at foretage en opfølgning i Den Almindelige Kommission for Fiskeri i
 Middelhavet om fælles bestande.
 Disse foranstaltninger forventes at forbedre
 beslutningsprocessen om indførelse af internationale flerårige planer.
 6. ARBEJDSMETODEN FOR UDARBEJDELSE AF
 TAC-FORSLAG
 Følgende principper bør gælde:
 Hvis der er indført langsigtede planer for TAC
 eller indsatsbegrænsninger, vil disse skulle følges. Kommissionen vil også
 foreslå TAC eller indsatsbegrænsninger på et niveau, der stemmer overens


text:
med
 Kommissionens forslag om langsigtede forvaltningsplaner.
 Hvis der er indgået aftale om TAC’er eller andre
 foranstaltninger med tredjelande, skal disse efterleves.
 Når den videnskabelige rådgivning er baseret på
 omfattende data og kvantitative analyser og prognoser efter ICES' MSY-princip,
 bør TAC'erne fastsættes i overensstemmelse med den videnskabelige rådgivning.
 Når en sådan videnskabelig rådgivning foreligger, bør den lægges direkte til
 grund for fastsættelsen af kvoter eller fiskeriindsats, selvom det kan
 accepteres, at denne fremgangsmåde indføres gradvist i tiden frem til 2015,
 hvis det ellers er foreneligt med rådgivningen.
 Bygger den vejledende videnskabelig rådgivning på
 kvalitativ analyse af disponible oplysninger (også hvis den er ufuldstændig
 eller indeholder ekspertvurderinger), bør den lægges til grund for TAC-afgørelser.
 Hvis der ikke foreligger videnskabelig rådgivning
 overhovedet, må forsigtighedsprincippet følges.
 Der kan stilles forslag til TAC'er for arter, der
 endnu ikke er omfattet af TAC'er og kvoter, hvis den videnskabelig rådgivning
 peger i retning af støt stigende landinger. Arter, som kan komme i betragtning
 i denne sammenhæng, omfatter havaborre og rød mulle. Der vil blive opstillet
 retningslinjer for nye fiskerier og fiskerier under udvikling i
 overensstemmelse med erklæringen i referaterne fra rådsmøderne i december 2010
 og 2011. Sådanne retningslinjer vil følge principperne, bedste praksis og
 internationale standarder for ansvarligt fiskeri. Der bliver behov for at
 opstille fordelingsnøgler for disse bestande ud fra "track records",
 på betingelse af, at de er fastslået for fiskeri i fuld overensstemmelse med
 gældende (f.eks. tekniske) bevarelsesforanstaltninger.
 Der må sikres bedst mulige overensstemmelse mellem
 TAC-regulerede områder og bestandsidentitet, for at fiskerimulighederne svarer
 til de forskellige bestandes bevarelses- og forvaltningsstatus. Forvaltningen
 af jomfruhummer i funktionelle enheder og forvaltningen af de to
 rødspættebestande i Den Engelske Kanal må overvejes i den sammenhæng, og
 Kommissionen vil tilskynde medlemsstaterne til at støtte den nødvendige
 omlægning af TAC i disse tilfælde. Kommissionen forbeholder sig ret til at
 inddrage sådanne ordninger i sine forslag og modtager gerne reaktioner fra
 medlemsstaterne og de berørte parter om dette emne. For at skabe grundlaget for
 en bestandsspecifik forvaltning af rødtunge, ising og skrubbe og skærising i
 Nordsøen vil der blive fremsat forslag om en særskilt indberetning af landinger
 af disse arter.
 7. Dybhavsarter i det nordøstlige
 Atlanterhav
 Mange dybhavsarters tilstand giver anledning til
 betænkeligheder. Bestandene af orange savbug, visse dybhavshajer, spidstandet
 blankesten i Biscayabugten og almindelig skolæst er nedfisket. Ifølge
 rådgivningen bør fiskeriet for de fleste bestandes vedkommende enten reduceres
 eller i hvert fald ikke udvides, medmindre de pågældende bestande vides at være
 bæredygtige. For arter såsom brosme, lange, byrkelange, spidstandet blankesten
 og sort sabelfisk, der vokser hurtigere, kan der muligvis fastsættes
 referencepunkter for at forvalte bestandene på et langsigtet bæredygtigt
 grundlag, men disse står ikke til rådighed på nuværende tidspunkt.
 TAC'er for dybhavsarter fastsættes hvert andet år
 og senest for 2011 og 2012. Kommissionen vil fremsætte et særskilt forslag om
 dybhavsfiskerimuligheder for perioden 2013-2014 ud fra den ovenfor beskrevne
 arbejdsmetode.
 8. TAC'er, som fastsættes af
 medlemsstaterne
 Siden 2011 er TAC for 6 bestande
 "uddelegeret" til de enkelte medlemsstater, som fisker efter hver af
 disse bestande (artikel 6 i Rådets forordning nr. 57/2011


text:
og Rådets forordning
 43/2012). Dette er sket – med forbehold af beskyttelsesforanstaltninger af
 hensyn til en god forvaltning – i tilfælde, hvor kun én medlemsstat har
 interesse i fiskeriet. De berørte medlemsstaters underretninger efter artikel 6
 er forbedret, men indberetningernes kvalitet er ujævn. I nogle tilfælde mangler
 der stadig et datagrundlag for rådgivning om egnede foranstaltninger med
 henblik på at forvalte bestandene, og for disse bestande må der udvises
 yderligere forsigtighed. Kommissionen agter at foreslå, at delegationen af
 disse TAC videreføres. Der vil blive foretaget en specifik opfølgning sammen
 med de relevante berørte medlemsstater med hensyn til bestande, for hvilke der
 er behov for yderligere tiltag.
 9. Tidsplan for forslag
 En foreløbig tidsplan for arbejdet kunne se
 således ud:
 Forordningen om fiskerimuligheder || Rådgivning foreligger || Kommissionens forslag || Rådets eventuelle vedtagelse
 Dybhavsbestande 2013-2014 || juni || medio september || oktober
 EU's bestande i Atlanterhavet og Nordsøen (ingen internationale forhandlinger eller aftaler) || juni || september || november
 Internationale og fælles bestande i Atlanterhavet, Nordsøen, Antarktis og andre områder || oktober-december || november || december
 Østersøen || maj || begyndelsen af september || oktober
 Sortehavet || oktober || november || december
 10. Konklusion
 Kommissionen ønsker at høre medlemsstaternes, de
 regionale rådgivende råds og Den Rådgivende Komité for Fiskeri og Akvakulturs
 synspunkter angående den ovenfor beskrevne arbejdsmetode.
 BILAG
 Ia – Det Nordøstlige Atlanterhav og tilstødende farvande
 Tabel 1 Videnskabelig rådgivning om bestandens tilstand || Antal fiskebestande
 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Gns.
 Uden for sikre biologiske grænser || 30 || 29 || 26 || 26 || 26 || 28 || 27 || 22 || 19 || 14 || 25
 Inden for sikre biologiske grænser || 12 || 10 || 14 || 11 || 12 || 13 || 12 || 15 || 15 || 18 || 13
 % af bestandene inden for sikre biologiske grænser || 29% || 26% || 35% || 30% || 32% || 32% || 31% || 41% || 44% || 56% || 35%
 Bestandens tilstand ukendt pga. mangelfulde data || 48 || 53 || 53 || 57 || 58 || 55 || 57 || 60 || 61 || 60 || 56
 % af bestandene med kendt tilstand || 47% || 42% || 43% || 39% || 40% || 43% || 41% || 38% || 36% || 35% || 40%
 Tabel 2 Videnskabelig rådgivning om overfiskning || Antal fiskebestande
 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Gns.
 Bestandens befiskningsgrad i forhold til maksimalt bæredygtigt udbytte er kendt || || || 34 || 23 || 32 || 33 || 35 || 39 || 35 || 38 || 34
 Bestanden overfiskes || || || 32 || 21 || 30 || 29 || 30 || 28 || 22 || 18 || 26
 Bestanden befiskes med maksimalt bæredygtigt udbytte || || || 2 || 2 || 2 || 4 || 5 || 11


text:
|| 13 || 20 || 7
 % af bestandene overfiskes || || || 94% || 91% || 94% || 88% || 86% || 72% || 63% || 47% || 79%
 Tabel 3 Videnskabelig hasterådgivning || Antal fiskebestande
 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Gns.
 Videnskabelig rådgivning om fiskestop || 24 || 13 || 12 || 14 || 20 || 18 || 17 || 14 || 11 || 8 || 15
 Tabel 4 Forskel mellem TAC'er og bæredygtige fangster || Antal fiskebestande
 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Gns.
 TAC-overskridelse i forhold til bæredygtig fangst (%) || 46% || 49% || 59% || 47% || 45% || 51% || 48% || 34% || 23% || 11% || 41%
 Tabel 5 Oversigt over videnskabelig rådgivning om fiskerimuligheder || Antal fiskebestande
 || 2003 || 2004 || 2005 || 2006 || 2007 || 2008 || 2009 || 2010 || 2011 || 2012 || Gns.
 Bestande, som der kan udarbejdes størrelses- og fiskeridødelighedsprognoser for || 40 || 34 || 40 || 31 || 29 || 30 || 34 || 36 || 36 || 40 || 35
 Bestande, som der foreligger videnskabelig rådgivning om fiskerimuligheder for || 59 || 52 || 54 || 65 || 61 || 62 || 63 || 55 || 55 || 47 || 57
 Bestande, som der ikke foreligger videnskabelig rådgivning for || 31 || 40 || 39 || 29 || 35 || 34 || 33 || 42 || 40 || 44 || 37
 || || || || || || || || || || ||
 (*) Hvis samme rådgivning omfatter to TAC'er, || || || || || || || ||
 medregnes den ikke to gange. || || || || || || || || || ||
 BILAG Ib – Middelhavet og Sortehavet || || ||
 Videnskabelig rådgivning om overfiskning af Middelhavets og Sortehavets demersale arter og små pelagiske bestande || nr. || % ||
 || || ||
 Bestande klassificeret efter kriterier (referencepunkt fastlagt) || 65 || 63,0 ||
 Andre bestande, der ikke er inkluderet pga. mangelfulde data (referencepunkt endnu ikke fastlagt) || 38 || 37,0 ||
 Medregnede bestande (ud af 27 arter) || 103 || 100 ||
 Klassificerede bestande: || || ||
 Bestanden overfiskes (over Fmsy-niveauet eller den tilsvarende proxyværdi) || 52 || 80,0 ||
 Bestanden befiskes på eller under Fmsy-niveauet eller den tilsvarende proxyværdi || 13 || 20,0 ||
 Bestande i alt || 65 || 100 ||
 || || ||
 BILAG
 II - Fiskeriindsats reguleret i henhold til flerårige planer (ifølge
 medlemsstaternes oplysninger til STECF)
 (oplysninger
 indsendt af Det Fælles Forskningscenter)
 Figur 1. Reguleret
 fiskeriindsats i den vestlige del af Østersøen.
 Figur 2. Reguleret
 fiskeriindsats i den centrale del af Østersøen.
 Figur 3. Reguleret fiskeriindsats i Kattegat.
 Figur 4. Reguleret fiskeriindsats i Nordsøen, Skagerrak og den østlige
 del af Den Engelske Kanal.
 Figur 5. Reguleret fiskeriindsats i Det Irske Hav.
 Figur 6.


text:
Reguleret fiskeriindsats i farvandene vest for Skotland.
 Figur 7.
 Reguleret fiskeriindsats i den vestlige del af Den Engelske Kanal.
 Figur 8.
 Reguleret fiskeriindsats i Atlanterhavet ud for Den Iberiske Halvø.
 Bemærkning: At udviklingen er forskellig i forhold til sidste år skyldes
 hovedsagelig mere fuldstændige oplysninger fra Portugal. Spanien forelagde ikke
 data for 2010, og derfor er dataene kun afsat til og med 2009.
 [1] Opnåelse af bæredygtighed i EU's fiskeri ved hjælp af et
 maksimalt bæredygtigt udbytte. Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og
 Europa-Parlamentet. KOM(2006) 360 endelig.
 [2] Ved "overfisket" forstås, at det seneste
 overslag over fiskeridødeligheden ligger over den fiskeridødelighed, ved
 hvilken der opnås maksimalt bæredygtigt udbytte på lang sigt.
 [3] Der findes en tabel over TAC’er og fiskekvoter med
 farvekode efter lyskurveprincippet på:
 http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/publications/poster_tac2012_en.pdf.
 En komplet analyse af
 fiskebestandssituationen findes på www.ices.dk
 og https://stecf.jrc.ec.europa.eu
 [4] Kommissionens forordning (EU) nr. 161/2012 af
 23. februar 2012 om nødforanstaltninger til beskyttelse af
 kullerbestandene i farvandene vest for Skotland. EUT L 52 af 24.2.2012, s. 6-7.
 [5] Den befiskningsgrad, som vil medføre den største fangst
 i gennemsnit og på lang sigt.
 [6] Rådets forordning (EF) nr. 199/2008 af 25. februar 2008
 om fastlæggelse af en EF-ramme for indsamling, forvaltning og anvendelse af
 data i fiskerisektoren samt støtte til videnskabelig rådgivning vedrørende den
 fælles fiskeripolitik. EUT L 60 af 5.3.2008, s. 1-12.
 [7] Meddelelse fra Kommissionen om forsigtighedsprincippet.
 KOM(2000) 1 endelig.
 [8] Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006.


text:
2.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 197/32
 Sag anlagt den 9. juni 2008 — Paul Alfons Rehbein mod KHIM — Hervé Dias Martinho og Manuel Dias Martinho (Outburst)
 (Sag T-214/08)
 (2008/C 197/56)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG (Glinde, Tyskland) (ved lawyer T.E. Lampel)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 De andre parter i sagen for appelkammeret: Hervé Dias Martinho og Manuel Carlos Dias Martinho (Le Plessis Trévise, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 13. marts 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1261/2007-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Hervé Dias Martinho og Manuel Carlos Dias Martinho
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »Outburst« for varer i klasse 16, 18 og 25 — ansøgning nr. 4 318 333
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Paul Alfons Rehbein (GmbH & Co.) KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale ordmærke »Outburst« for varer i klasse 25 — tysk varemærkeregistrering nr. 399 40 713
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes i sin helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 43, stk. 2 og 3, i Rådets forordning nr. 40/94, idet der er gjort reel brug af det ældre nationale varemærke for de varer og tjenesteydelser, for hvilke det er registreret. Tilsidesættelse af nævnte forordnings artikel 76, stk. 1, litra f), da appelkammeret begik en fejl ved ikke at tage hensyn til en skriftlig erklæring fra sagsøgerens administrerende direktør. Tilsidesættelse af nævnte forordnings artikel 74, stk. 2, og regel 22, stk. 1 og 2, i Kommissionens forordning nr. 2868/95 (1), da det yderligere bevismateriale, som blev fremlagt for appelkammeret i forbindelse med indsigelsessagen, kan antages til realitetsbehandling, og da der skal tages hensyn hertil ved vurderingen af den reelle brug af det mærke, der er påberåbt til støtte for indsigelsen. Tilsidesættelse af sagsøgerens ret til kontradiktion, idet appelkammeret burde have taget hensyn til beviser for brug, som blev fremlagt efter fristen.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95 af 13.12.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (EFT L 303, s. 1).