text:
29.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/18
 Rettens dom af 20. september 2011 — Couture Tech mod KHIM (gengivelse af det sovjetiske våbenskjold)
 (Sag T-232/10) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om EF-figurmærke, der gengiver det sovjetiske våbenskjold - absolut registreringshindring - i strid med den offentlige orden eller sædelighed - artikel 7, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2011/C 319/37
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Couture Tech Ltd (Tortola, De Britiske Jomfruøer) (ved barrister B. Whyatt)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 5. marts 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1509/2008-2) vedrørende en ansøgning om registrering af figurmærke, der gengiver det sovjetiske våbenskjold som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Couture Tech Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 195 af 17.7.2010.


text:
19.6.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 174/15
 at Deutsche Post AG har anvendt adskillige milliarder DEM Slettelse af sag T-210/96 (1)
 med henblik på successivt at opnå bestemmende indflydelse
 på DHL International og nogle af de største transportører (1999/C 174/30)
 og/eller pakkebefordrere. Ifølge sagsøgeren er der ikke hold-
 punkter for, at der ikke er tale om statsstøtte. Kommissionen
 kan og skal undersøge sådanne forhold. (Processprog: fransk)
 Sagsøgeren anfører videre, at Kommissionens indgriben i sagen Ved kendelse af 10. februar 1999 har formanden for Første
 er afgørende for at opretholde konkurrencen på de relevante Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 markeder. I øjeblikket er post- og pakkemarkedet præget af en besluttet, at sag T-210/96, Margarida Maria Mendes Pires
 overvældende bølge af opkøb fra de (tidligere) nationale Afonso mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 postvæseners side, navnlig Deutsche Post AG’s. Private virk- skal slettes af registret.
 somheder kan ikke imødegå denne form for konkurrence, og
 såfremt Kommissionen ikke træffer passende foranstaltninger, (1) EFT C 54 af 22.2.1997.
 vil de forsvinde fra markedet.
 Den 21. december 1998 fremsendte sagsøgeren en skrivelse til
 Kommissionen og opfordrede den til at træffe en beslutning
 vedrørende klagen. Sagsøgeren anførte, at selskabet ville
 anlægge sag i medfør af EF-traktatens artikel 175, såfremt
 Kommissionen ikke orienterede sagsøgeren inden for to måne- Slettelse af sag T-291/97 (1)
 der fra skrivelsens dato. Tomånedersfristen udløb således den
 21. februar 1999, uden at Kommissionen havde truffet (1999/C 174/31)
 en beslutning eller tilkendegivet sin holdning vedrørende
 sagsøgerens klage i henhold til EF-traktatens artikel 92.
 (Processprog: fransk)
 Det er sagsøgerens opfattelse, at den periode på mere end 10
 måneder, der er medgået, siden klagen blev indgivet, er Ved kendelse af 12. marts 1999 har formanden for Første
 tilstrækkelig til, at Kommissionen kan afslutte den indledende Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 fase i undersøgelsen og påbegynde en formel undersøgelse i besluttet, at sag T-291/97, Robert Mehlen m.fl. mod Rådet for
 henhold til EF-traktaten artikel 93, stk. 2. Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998.
 Slettelse af sag T-194/96 (1)
 (1999/C 174/29) Slettelse af sag T-610/97 (1)
 (1999/C 174/32)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 23. marts 1999 har formanden for Første (Processprog: dansk)
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-194/96, Mireille Meskens mod Europa- Ved kendelse af 8. februar 1999 har formanden for Fjerde
 Parlamentet, skal slettes af registret. Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-610/97, Ingeborg Fangel mod Rådet for Den
 Europæiske Union og Kommissionen for de Europæiske
 (1) EFT C 9 af 11.1.1997. Fællesskaber, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 55 af 20.2.1998.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
7.8.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 226/7
 — såfremt køretøjer henhørende under afgiftsgruppe 15-16 CV ikke ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske
 kan anses for lignende varer i nævnte bestemmelses forstand i Republiks tiltrædelse (EFT L 388, s. 1), har Domstolen (Femte
 forhold til køretøjer, der henhører under afgiftsgrupperne over Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet,
 18 CV, og nærmere bestemt i forhold til køretøjer, der henhører og dommerne J.C. Moitinho de Almeida, D.A.O. Edward (refe-
 under afgiftsgruppe 23 CV og derover, som sagsøgeren i hovedsa- rende dommer), L. Sevón og M. Wathelet; generaladvokat:
 gens køretøj, A. La Pergola; justitssekretær: R. Grass, den 17. juni 1999
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 — såfremt forbrugerne, selv om visse af de køretøjer, der henhører
 under afgiftsgruppe 15-16 CV, kan anses for lignende i forhold
 Et gældsbrev, der er eksigibelt efter lovgivningen i den stat, hvor det
 til køretøjer, der henhører under afgiftsgrupperne over 18 CV og er udstedt, men hvis ægthed ikke er attesteret af en offentlig
 nærmere bestemt under afgiftsgruppe 23 CV og derover, har et myndighed eller et andet organ, der af denne stat er bemyndiget
 valg mellem de af disse køretøjer, henhørende under afgiftsgrup- hertil, er ikke et officielt bekæftet dokument i den forstand, hvori
 pe 15-16 CV, der er importeret, således at den øgede stignings-
 udtrykket anvendes i artikel 50 i konventionen af 27. september
 takt mellem afgiftsgruppe 15-16 og afgiftsgrupperne over
 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i
 18 CV, og nærmere bestemt afgiftsgruppe 23 CV og derover, borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved konventionen
 ikke favoriserer salget af indenlandsk fremstillede køretøjer. af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det
 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse og ved
 (1) EFT C 41 af 7.2.1998. konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks
 tiltrædelse.
 (1) EFT C 295 af 27.9.1997.
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 DOMSTOLENS DOM
 af 17. juni 1999
 (Femte Afdeling)
 i sag C-260/97, Unibank A/S mod Flemming G. Christen-
 sen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundes-
 gerichtshof) (1) af 17. juni 1999
 (»Bruxelles-konventionen — fortolkning af artikel 50 — i sag C-295/97, Industrie Aeronautiche e Meccanische
 begrebet “officielt bekræftede dokumenter, der er udstedt og Rinaldo Piaggio SpA mod International Factors Italia SpA
 eksigible i en kontraherende stat” — dokument oprettet uden — (Ifitalia), Dornier Luftfahrt GmbH og Ministro della
 medvirken af en person, der er bemyndiget til officielt at Difesa (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale
 bekræfte dokumenter – artikel 32 og 36«) di Genova (1)
 (1999/C 226/11) (»Statsstøtte — EF-traktatens artikel 92 (efter ændring nu
 artikel 87 EF) — ny støtte — forudgående underretning«)
 (Processprog: tysk) (1999/C 226/12)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (Processprog: italiensk)
 I sag C-260/97, angående en anmodning, som Bundesgerichts- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 hof (Tyskland) i medfør af protokollen af 3. juni 1971 gjort i Samling af Afgørelser)
 vedrørende Domstolens fortolkning af konventionen af
 27. september 1968


text:
om retternes kompetence og om fuldbyr-
 delse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, I sag C-295/97, angående en anmodning, som Tribunale di
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende Genova (Italien) i medfør af artikel 234 EF (tidligere arti-
 sag, Unibank A/S mod Flemming G. Christensen, at opnå en kel 177) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 32, verserende sag, Industrie Aeronautiche e Meccaniche Rinaldo
 36 og 50 i ovennævnte konvention af 27. september 1968 Piaggio SpA mod International Factors Italia SpA — (Ifitalia),
 (EFT 1978 L 304, s. 17), som ændret ved konventionen af Dornier Luftfahrt GmbH og Ministero della Difesa, at opnå en
 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens
 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse artikel 92 (efter ændring nu artikel 87 EF), har Domstolen
 (EFT L 304, s. 1, og — den ændrede tekst — s. 77) og (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,


text:
C 233/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12.8.2000
 P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann og D. Triantafyllou) — har Domstolen, sammensat af
 og H. Ragnemalm (refererende dommer); generaladvokat: præsidenten, G.C. Rodriguez Iglesias, afdelingsformændene
 S. Alber; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 23. maj D.A.O. Edward, L. Sevón og R. Schintgen (refererende dom-
 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: mer) samt dommerne P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puisso-
 chet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm og M. Wathelet; gene-
 Undtagelsesbestemmelsen i artikel 7, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv raladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: assisteren-
 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis gennemførelse af de justitssekretær H. von Holstein, den 23. maj 2000 afsagt
 princippet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til dom, hvis konklusion lyder således:
 social sikring skal fortolkes således, at den ikke omfatter en ydelse 1) Appellen forkastes.
 som f.eks. førtidspension som følge af erhvervsudygtighed, med
 hensyn til hvilken der efter udløbet af fristen for gennemførelse af 2) Comité d’entreprise de la Société française de production,
 direktivet i national lovgivning er fastsat en aldersbetingelse, der er Syndicat national de radiodiffusion et de télévision CGT
 forskellig for mænd og kvinder. (SNRT-CGT), Syndicat unifié de radio et de télévision CFDT
 (SURT-CFDT), Syndicat national Force ouvrière de radiodiffu-
 sion et de télévision og Syndicat national de l’encadrement
 (1) EFT C 209 af 4.7.1998.
 audiovisuel CFE-CGC (SNEA-CFE-CGC) betaler sagens om-
 kostninger.
 (1) EFT C 209 af 4.7.1998.
 DOMSTOLENS DOM
 af 23. maj 2000 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-106/98 P, Comité d’entreprise de la Société af 23. maj 2000
 française de production m.fl. mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (1) i sag C-196/98, Regina Virginia Hepple m.fl. mod Adjudica-
 tion Officer og Adjudication Officer mod Anna Stec m.fl.
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Social Security
 (»Appel — fysiske eller juridiske personer — retsakt, der Commissioner) (1)
 berører dem umiddelbart og individuelt — statsstøtte —
 beslutning, hvorved en støtte erklæres uforenelig med fæl-
 (»Direktiv 79/7/EØF — ligebehandling af mænd og kvinder
 lesmarkedet — fagforeninger og personaleudvalg«)
 med hensyn til social sikring — ydelser i henhold til en
 forsikringsordning vedrørende arbejdsulykker og erhvervs-
 (2000/C 233/15) sygdomme — indførelse af en tilknytning til pensionsalde-
 ren«)
 (Processprog: fransk) (2000/C 233/16)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentligg- (Processprog: engelsk)
 jort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentligg-
 I sag C-106/98 P, Comité d’entreprise de la Société française jort i Samling af Afgørelser)
 de production, Bry-sur-Marne (Frankrig), Syndicat national
 de radiodiffusion et de télévision CGT (SNRT-CGT), Paris I sag C-196/98, angående en anmodning, som Social Security
 (Frankrig), Syndicat unifié de radio et de télévision CFDT Commissioner (Det Forenede Kongerige) i medfør af EF-
 (SURT-CFDT), Paris, Syndicat national Force ouvrière de traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til
 radiodiffusion et de télévision, Paris, Syndicat national de Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager, Regina
 l’encadrement audiovisuel CFE-CGC (SNEA-CFE-CGC), Paris, Virginia Hepple mod Adjudication Officer, Adjudication Offi-
 ved advokat med møderet for


text:
Conseil d’État og Cour de cer mod Anna Stec, Patrick Vincent Lunn mod Adjudication
 cassation H. Masse-Dessen og med valgt adresse i Luxembourg Officer, Adjudication Officer mod Oliver Kimber, og Adjudica-
 hos advokat G. Thomas, 77, boulevard Grande-Duchesse Char- tion Officer mod Sybil Spencer, at opnå en præjudiciel
 lotte, angående appel af kendelse afsagt den 18. februar 1998 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 7, stk. 1, litra a),
 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 om gradvis
 Udvidede Afdeling) i sag T-189/97, Comité d’entreprise de la gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og
 Société française de production m.fl. mod Kommissionen, kvinder med hensyn til social sikring (EFT 1979 L 6, s. 24),
 Sml. II, s. 335, hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af har Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez
 denne kendelse — den anden part i appelsagen: Kommissionen Iglesias, afdelingsformændene D.A.O. Edward og L. Sevón
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Rozet samt dommerne P.J.G. Kapteyn, C. Gulmann, J.-P. Puissochet,


text:
2.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/43
 Rettens kendelse af 11. marts 2016 — International Gaming Projects mod KHIM — Sky (Sky BONUS)
 (Sag T-840/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket Sky BONUS - det ældre nationale ordmærke SKY - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - begrænsning af de varer, der er omfattet af varemærkeansøgningen - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - afvisning))
 (2016/C 156/58)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: International Gaming Projects Ltd (Valetta, Malta) (ved advokat M. Garayalde Niño)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Walicka, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Sky plc, tidligere British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor J. Barry)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 23. oktober 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2040/2013-4) vedrørende en indsigelsessag mellem British Sky Broadcasting Group plc og International Gaming Projects Ltd.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 International Gaming Projects Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 65 af 23.2.2015.


text:
15.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 448/24
 Rettens kendelse af 16. oktober 2014 — Chatziioannou mod Kommissionen og ECB
 (Sag T-330/13) (1)
 ((Annullationssøgsmål - stabilitetsstøtteprogrammet for Cypern - Eurogruppens erklæring om omstruktureringen af Cyperns banksektor - fejlagtig angivelse af sagsøgte i stævningen - afvisning))
 (2014/C 448/31)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Lella Chatziioannou (Nicosia, Cypern) (ved advokaterne E. Efstathiou, K. Efstathiou og K. Liasidou)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved B. Smulders, J.-P. Keppenne og M. Konstantinidis, som befuldmægtigede) og Den Europæiske Central Bank (ECB) (ved A. Sáinz de Vicuña Barroso, N. Lenihan og F. Athanasiou, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne W. Bussian, W. Devroe og D. Arts)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Eurogruppens erklæring af 25. marts 2013 vedrørende bl.a. omstruktureringen af Cyperns banksektor.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Lella Chatziioannou bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen og Den Europæiske Central Bank (ECB) afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 252 af 31.8.2013.


text:
C 340/20 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 7.11.98
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS om delvis annullation af Kommissionens forordning (EF)
 den 16. september 1998 nr. 3477/93 af 17. december 1993 om landbrugsomreg-
 ningskurserne for tobak (EFT L 317 af 18.12.1993, s. 30),
 i sag T-234/97, Lars Bo Rasmussen mod Kommissionen har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 for De Europñiske Fñllesskaber (1) manden, A. Kalogeropoulos, og dommerne C. W. Bellamy
 og J. Pirrung; justitssekretñr: H. Jung, den 15. september
 (Tjenestemñnd Ð forfremmelse Ð ligebehandling Ð sam-
 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 menlignende bedùmmelse af »fortjenester«)
 (98/C 340/36)
 1) Sagen afvises.
 (Processprog: fransk)
 2) Sagsùgeren betaler Kommissionens sagsomkostninger.
 Intervenienten bñrer sine egne omkostninger.
 I sag T-234/97, Lars Bo Rasmussen, tjenestemand i Kom-
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber, Dalheim
 (1) EFT C 132 af 14.5.1994.
 (Luxembourg), ved advokat Carlo Revoldini, Luxem-
 bourg, og med valgt adresse i Luxembourg hos denne,
 180, route de Longwy, mod Kommissionen for De Euro-
 pñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Christine Berardis-
 Kayser og Alberto Dal Ferro), angående en påstand om
 annullation af Kommissionens afgùrelse om ikke at for-
 fremme sagsùgeren til lùnklasse A4 som led i forfremmel- KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 sesproceduren for 1996 og om erstatning for det tab, sag-
 sùgeren derved angiveligt har lidt, har Retten (Fjerde Afde- den 15. september 1998
 ling), sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og i sag T-100/94, Kapniki A. Michailidis AE m.fl. mod
 dommerne K. Lenaerts og J. D. Cooke; justitssekretñr: Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 fuldmñgtig J. Palacio GonzaÂlez, den 16. september 1998
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: (Annullationssùgsmål Ð forordning (EF) nr. 3477/93 Ð
 afvisning)
 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber fri- (98/C 340/38)
 findes.
 (Processprog: grñsk)
 2) Hver part bñrer sine omkostninger.
 I sag T-100/94, Kapniki A. Michailidis AE, P. Moskof AE
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998. Kapna eis Fulla, M. Vogiatzoglou exagogikos oikos kap-
 non AE, Diethnis Kapniki AE Ð Georgios Allamanis AE
 og Exelka Emporikai kai Viomichanikai Epicheiriseis AE,
 Thessaloniki (Grñkenland), ved advokat Eleni Metaxaki,
 Athen, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 Aikaterini Thill-Kamitaki, 4, rue de l'Avenir, stùttet af Den
 Hellenske Republik (befuldmñgtigede: Panagiotis Mylono-
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS poulos, Dimitra Tsangaraki, Meletis Tsotsanis og Eleni
 den 15. september 1998 Lyratzaki) mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber (befuldmñgtiget: Maria Kontou-Durande),
 i sag T-79/94, Odetti Nikou Petridi Anonymos Kapnem- angående en påstand om delvis annullation af Kommissio-
 poriki Etairia AE mod Kommissionen for De Europñiske nens forordning (EF) nr. 3477/93 af 17. december 1993
 Fñllesskaber (1) om landbrugsomregningskurserne for tobak (EFT L 317 af
 (Annullationssùgsmål Ð forordning (EF) nr. 3477/93 Ð 18.12.1993, s. 30), har Retten (Anden Afdeling), sammen-
 afvisning) sat af afdelingsformanden, A. Kalogeropoulos, og dom-
 merne C. W. Bellamy og J. Pirrung; justitssekretñr: H.
 (98/C 340/37) Jung, den 15. september 1998 afsagt kendelse, hvis kon-
 klusion lyder således:
 (Processprog: grñsk)
 1) Sagen afvises.
 I sag T-79/94, Odetti Nikou Petridi Anonymos Kapnempo-
 riki Etairia AE, Kavala (Grñkenland), ved advokat Kon-


text:
2) Sagsùgerne betaler solidarisk Kommissionens sagsom-
 stantinos Adamantopoulos, Athen, og med valgt adresse i kostninger. Intervenienten bñrer sine egne omkostnin-
 Luxembourg hos advokat ArseÁne Kronshagen, 17, boule- ger.
 vard de la Foire, stùttet af Den Hellenske Republik
 (befuldmñgtigede: Panagiotis Mylonopoulos, Dimitra
 Tsangaraki, Meletis Tsotsanis og Eleni Lyratzaki), mod (1) EFT C 132 af 14.5.1994.
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 mñgtiget: Maria Kontou-Durande), angående en påstand


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/32
 Sag anlagt den 8. juli 2004 af Compagnie Maritime Belge N.V./S.A. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-276/04)
 (2004/C 262/63)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 8. juli 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Compagnie Maritime Belge N.V./S.A., Antwerpen, Belgien, ved avocat Denis Waelbroeck, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Kommissionens beslutning af 30. april 2004 i sag COMP/D2/32.450 og 32.448, hvorved sagsøgeren blev pålagt en bøde for overtrædelse af EF-traktatens artikel 82, annulleres, subsidiært nedsættes bøden væsentligt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved beslutning 93/82/EØF af 23. december 1992 pålagde Kommissionen blandt andre sagsøgeren at betale en bøde i forbindelse med en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 EF og 82 EF). Sagsøgeren indbragte denne beslutning for Domstolen, som ved dom af 16. marts 2000 (1) annullerede denne for så vidt som den pålagde sagsøgeren en bøde. Efter denne dom har Kommissionen vedtaget den anfægtede beslutning, hvorved sagsøgeren bliver pålagt en bøde på 3 400 000 EUR for de samme overtrædelser.
 Til støtte for påstanden om annullation af sidstnævnte beslutning har sagsøgeren først gjort gældende, at Kommissionen har vedtaget den anden beslutning efter urimelig lang tid, og derfor har udelukket sig fra at træffe foranstaltninger. Sagsøgeren har ligeledes anført, at Kommissionen har tilsidesat selskabets ret til forsvar, idet den kun genåbnede proceduren for så vidt angår bødespørgsmålet. Ifølge sagsøgeren bør Kommissionen, når den pålægger en bøde, foretage en fornyet vurdering af overtrædelserne på tidspunktet for den nye beslutning, og den kan ikke, som i den foreliggende sag, lægge vurderinger af de faktiske omstændigheder, som forelå tolv år forinden, til grund. Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at bøden er ubegrundet, idet overtrædelserne ikke er godtgjort. Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at den omhandlede bøde er udtryk for forskelsbehandling og er urimelig, samt at den er pålagt i strid med Kommissionens sædvanlige praksis og udgør magtfordrejning. Sagsøgeren er af den opfattelse, at hovedparten af bøden er blevet pålagt for et påstået misbrug af dominerende stilling begået af en linjekonference, som selskabet kun ejede mindre end en tredjedel af rettighederne til.
 (1) Forenede sager C-395/96 P og C-396/96 P.


text:
16.5.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 151/9
 har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsfor- KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 manden V. Tiili, og dommerne C. P. BrieÈt og A. Potocki; den 24. marts 1998
 justitssekretñr: H. Jung, den 25. marts 1998 afsagt ken-
 delse, hvis konklusion lyder således: i sag T-232/97, Micheline Becret-Danieau m.fl. mod
 Europa-Parlamentet (1)
 (Tjenestemñnd Ð annullationssùgsmål Ð lùnsedler Ð for-
 1) Sagen afvises. maliteten Ð frister Ð ny vñsentlig omstñndighed Ð afvis-
 ning)
 (98/C 151/19)
 2) Hver part betaler sine omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998.
 I sag T-232/97, Micheline Becret-Danieau, Jeremiah Cado-
 gan, Madeleine Mesenburg, Rainer Moriarty, Anne-Marie
 Nilles, Teresa Rodrigues, Fernando Simoes, Jean-Louis
 Spellini, Jeanne Pica-Borruto og Nicole Schulte, tjeneste-
 mñnd ved Europa-Parlamentet, boende henholdsvis i Ber-
 trange (Luxembourg), i Steinsel (Luxembourg), i Biwer
 (Luxembourg), i Colmar-Berg (Luxembourg), i Mamer
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS (Luxembourg), i Mondercange (Luxembourg), i Munsbach
 den 12. marts 1998 (Luxembourg), i Bascharage (Luxembourg), i Thionville
 (Frankrig) og i Leudelange (Luxembourg), ved advoka-
 i sag T-207/97, Georges Berthu mod Rådet for Den terne Jean-NoeÈl Louis, Ariane Tornel og FrancËoise Par-
 Europñiske Union (1) mentier, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange, mod
 (ékonomisk og monetñr politik Ð Rådets forordning om Europa-Parlamentet (befuldmñgtigede: Manfred Peter og
 visse bestemmelser vedrùrende indfùrelsen af euroen Ð Yannis Pantalis), hvori der er nedlagt påstand om annulla-
 ñndring af betegnelsen »ecu« i EF-traktatens artikel 109 G tion af den udtrykkelige afvisning af sagsùgernes anmod-
 til betegnelsen »euro« Ð annullationssùgsmål Ð åbenbart, ninger om tilbagebetaling af belùb, som er blevet fratruk-
 at sagen skal afvises) ket deres husstandstillñg i medfùr af artikel 67, stk. 2, i
 vedtñgten for tjenestemñnd i De Europñiske Fñllesskaber,
 (98/C 151/18) i form af husholdningstillñg, der blev udbetalt til deres
 ñgtefñller, og om nùdvendigt annullation af afgùrelserne
 af 15. maj og 27. juli 1997 om udtrykkelig afvisning af
 (Processprog: fransk) deres klager, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, A. Kalogeropoulos, og dommerne
 C. W. Bellamy og J. Pirrung; justitssekretñr: H. Jung, den
 24. marts 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder såle-
 I sag T-207/97, Georges Berthu, medlem af Europa-Parla- des:
 mentet, Chelles (Frankrig), ved advokat Alexandre Varaut,
 9, rue Alfred de Vigny, Paris, mod Rådet for Den Europñ-
 iske Union (befuldmñgtigede: Jean-Paul JacqueÂ og Ignacio 1) Sagen afvises.
 Díez Parra), angående en påstand om annullation af
 Rådets forordning (EF) nr. 1103/97 af 17. juni 1997 om 2) Hver part bñrer sine omkostninger.
 visse bestemmelser vedrùrende indfùrelsen af euroen (EFT
 L 162 af 19.6.1997, s. 1), har Retten (Anden Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, A. Kalogeropoulos, og (1) EFT C 318 af 18.10.1997.
 dommerne C. W. Bellamy og J. Pirrung; justitssekretñr: H.
 Jung, den 12. marts 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Sagen afvises. Sag anlagt den 10. marts 1998 af Emesa Sugar (Free
 Zone) NV mod Rådet for Den Europñiske Union
 (Sag T-43/98)
 2) Sagsùgeren betaler sagens omkostninger. (98/C 151/20)
 (1) EFT C 318


text:
1.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/12
 Sag anlagt den 8. november 2013 — Groupe Canal + og Canal + France mod KHIM — Euronews (News+)
 (Sag T-591/13)
 2014/C 31/21
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøgere: Groupe Canal + (Issy-Les-Moulineaux, Frankrig) og Canal + France (Issy-Les-Moulineaux) (ved advokat L. Barissat)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Euronews (Ecully, Frankrig)
 Sagsøgernes påstande
 —
 Det fastslås, at der foreligger en risiko for forveksling eller at der antages at være en forbindelse mellem det ansøgte varemærke NEWS+ og det ældre franske ordmærke ACTU+ nr. 063 457 667 som omhandlet i artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, for så vidt angår de omtvistede tjenesteydelser.
 —
 Punkt 23-35 i afgørelse truffet den 9. september 2013 af appelkammeret ændres og registrering af ansøgning nr. 9 141 003 om varemærket NEWS+ afslås.
 —
 Subsidiært annulleres afgørelse truffet den 9. september 2013 af appelkammeret, hvorved klagen blev afvist og den påklagede afgørelse, der forkastede indsigelsen rejst mod ansøgningen om EF-varemærket NEWS + nr. 9141 003 på grundlag af det ældre varemærke ACTU+ nr. 063 457 667, blev stadfæstet i strid med artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Euronews
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »News+« for tjenesteydelser i klasse 35, 38 og 41 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 141 003
 Indehavere af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Canal + SA og Canal + France
 Det påberåbte varemærke eller tegn: Det franske mærke »ACTU+« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 28, 35, 38, 39 og 41
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen ikke taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
16.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 46/25
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 23. oktober 2012 — Strack mod Kommissionen
 (Sag F-44/05 RENV)
 (Personalesag - tjenestemænd - hjemvisning til Personaleretten efter ophævelse - ophævelse af immunitet for de ansatte ved en institution for så vidt angår mundtlige og skriftlige ytringer i forbindelse med en retssag - udnævnelse til en stilling som kontorchef - afslag på ansøgning - annullationssøgsmål - ansøgers søgsmålsinteresse tilsidesat - retskraft - procedurefejl - interesseafvejning - erstatningssøgsmål - lidt ikke-økonomisk skade som følge af en fejl)
 2013/C 46/44
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Guido Strack (Köln, Tyskland) (ved advokaterne N. A. Lödler og H. Tettenborn)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved H. Krämer og B. Eggers, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Hjemvisning efter ophævelse — personalesag — dels annullation af Kommissionens afgørelse om afslag på sagsøgerens ansøgning til stillingen som chef for enheden »Udbud og kontrakter« og om at ansætte en anden ansøger i stillingen, dels en påstand om erstatning (tidligere sag T-225/05)
 Konklusion
 1)
 Påstanden om ophævelse af den immunitet, som gælder for de ansatte ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber i sag F-44/05, Strack mod Kommissionen, afvises.
 2)
 Påstanden om erstatning for den uforholdsmæssigt lange administrative procedure med henblik på besættelse af stillingen og for den uforholdsmæssigt lange administrative procedure forkastes.
 3)
 Afgørelsen om udnævnelse af A og den af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber trufne afgørelse af 19. november 2004 om afslag på Guido Stracks ansøgning til stillingen som kontorchef for »Udbud og Kontrakter« i Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer annulleres.
 4)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 5)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger i sag F-44/05, Strack mod Kommissionen, sag T-256/08 P, Kommissionen mod Strack, og sag F-44/05 RENV, Strack mod Kommissionen, og betaler Guido Stracks omkostninger i disse samme sager.


text:
22.2.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/17
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 følgende påstande: afsagt den 20. december 2002 af Cour d’appel de Bruxelles,
 9. Afdeling, i sagen SIOMAB SA mod Institut bruxellois
 — Det konstateres, at Kongeriget Belgien har tilsidesat de pour la gestion de l’environnement, forkortet IBGE
 forpligtelser, der påhviler det i henhold til EF-traktaten,
 artikel 39, stk. 7, i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af
 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed
 inden for Fællesskabet, idet udbetalingen af en ydelse (Sag C-472/02)
 inden for rammerne af orlovsordningen er underlagt en
 betingelse om, at den berørte har sædvanligt ophold
 eller bopæl i Belgien ( 1) samt specielt for så vidt angår
 forældreorlov artikel 73 i Rådets forordning (EØF)
 (2003/C 44/31)
 nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale
 sikringsordninger på arbejdstagere og deres familiemed-
 lemmer, der flytter inden for Fællesskabet (2).
 — Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Ved dom afsagt den 20. december 2002, indgået til Domsto-
 lens Justitskontor den 27. december 2002, har Cour d’appel
 de Bruxelles, 9. Afdeling, i sagen SIOMAB SA mod Institut
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 bruxellois pour la gestion de l’environnement, forkortet IBGE,
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 (Vedrørende bopælskravet) De belgiske myndigheder har til-
 kendegivet, at de vil afskaffe bopælskravet og erkender således,
 at Kommissionens argumentation hviler på et korrekt grund-
 lag. Opgaven med at bringe den nationale lovgivning i
 overensstemmelse med EF-retten er imidlertid ikke fuldført. Såfremt en medlemsstat anvender den procedure for anmeldel-
 se af ledsagedokumentet, der er fastsat i artikel 3, stk. 8, og
 artikel 6, stk. 8, i Rådets forordning (EØF) nr. 259/93 ( 1) af
 (Vedrørende betingelsen om, at ydelsen skal udbetales i Belgien) 1. februar 1993 om overvågning af og kontrol med overførsel
 Kravet om, at de personer, der kommer i betragtning til af affald inden for, til og fra Det Europæiske Fællesskab, skal
 ydelsen, skal have en bankkonto i Belgien, kan i visse tilfælde forordningens artikel 3, stk. 8, artikel 4, stk. 3, artikel 6, stk. 8,
 ligefrem modvirke effekten af de ændringer, der er foretaget af artikel 7, stk. 4, og artikel 26 da fortolkes således,
 den omtvistede lovgivning. Der forekommer nemlig tilfælde,
 hvor visse pengeinstitutter forlanger en bopælsattest som
 betingelse for at åbne eller opretholde en konto.
 a) at afsendelsesmyndigheden i forordningens forstand, der
 er beføjet til at efterprøve, om en påtænkt overførsel, der
 (Vedrørende de afslag, der tidligere er givet) Af hensyn til EU- i anmeldelsen er klassificeret som en »overførsel af affald
 borgernes retssikkerhed er det helt afgørende, at den enkeltes til nyttiggørelse«, faktisk svarer til denne klassificering,
 når den finder, at denne klassificering ikke er korrekt, kan
 reelle rettigheder beskyttes mod skadelige virkninger, der
 opstår som følge af, at offentlige myndigheder handler på
 grundlag af bestemmelser, der er uforenelige med fællesskabs-
 retten. En medlemsstats traktatbrud bør under alle omstændig- 1) afvise at sende ledsagedokumentet som følge af


text:
heder ikke medføre finansielle fordele for denne. Hvis de denne ukorrekte klassificering, og opfordre anmel-
 belgiske myndigheder imidlertid gør det klart, at enhver, der deren til at sende den en ny anmeldelse
 har fået afslag på orlovsydelse efter de gamle regler, kan
 indgive en ny ansøgning i henhold til de nye regler, er en
 systematisk genoptagelse af de pågældende sager ikke fornø-
 den, og der skal ikke fastsættes bestemmelser om information 2) foretage anmeldelse af ledsagedokumentet efter at
 til de pågældende eller om den nærmere fremgangsmåde i have omklassificeret den påtænkte overførsel til
 forbindelse med efterbetalinger til personer, der blev afskåret »overførsel af affald til bortskaffelse«
 fra at opnå ydelsen med den begrundelse, at de ikke boede på
 det nationale område.
 3) foretage anmeldelse af det ledsagedokument, der
 indeholder den ukorrekte klassificering, idet anmel-
 ( 1) EFT L 257 af 15.10.1968, s. 2. delsen straks ledsages af en indsigelse,
 ( 2) EFT L 149 af 5.7.1971, s. 2.
 der er begrundet i denne ukorrekte klassificering?
 ---pagebreak--- C 44/18 DA Den Europæiske Unions Tidende 22.2.2003
 b) eller er afsendelsesmyndigheden forpligtet til at sende Gælder den retlige subsumption af affald i de nævnte bestem-
 den af anmelderen således klassificerede anmeldelse til melsers forstand derimod kun, når den således forurenede jord
 bestemmelsesmyndigheden, hvorved den, såfremt den er er blevet udgravet?
 af den opfattelse, at formålet med overførslen er ukorrekt
 angivet, bevarer retten til samtidig eller senere at rejse
 (1 ) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.
 indsigelse som følge af denne ukorrekte klassificering? (2 ) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32.
 ( 1) EFT L 30 af 6.2.1993, s. 1.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørel-
 se truffet den 24. december 2002 af Tribunal de première
 instance de Bruxelles, 32. Afdeling, i sagen Banque Bruxel-
 les Lambert SA, forkortet BBL, mod den belgiske stat,
 finansministeriet, afgiftsmyndigheden
 (Sag C-8/03)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 3. december 2002 af Cour d’appel de Bruxelles, (2003/C 44/33)
 11. Afdeling, i sagen Ministère public (Anklagemyndighe-
 den) — den civile part: Région de Bruxelles-Capitale mod
 Paul Van de Walle, Daniel Laurent, Thierry Mersch —
 Ved afgørelse truffet den 24. december 2002, indgået til
 civilretligt ansvarlig: Texaco Belgium SA
 Domstolens Justitskontor den 10. januar 2003, har Tribunal
 de première instance de Bruxelles, 32. Afdeling, i sagen Banque
 Bruxelles Lambert SA, forkortet BBL, mod den belgiske stat,
 (Sag C-1/03)
 finansministeriet, afgiftsmyndigheden, forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 (2003/C 44/32) af følgende spørgsmål:
 Skal investeringsforeninger med variabel kapital (SICAV-for-
 eninger), der er etableret i en medlemsstat og udelukkende har
 til formål at foretage kollektive investeringer i værdipapirer
 Ved dom afsagt den 3. december 2002, indgået til Domstolens med kapital, indskudt af en videre kreds eller offentligheden i
 Justitskontor den 3. januar 2003, har Cour d’appel de Bruxelles, henhold til Rådets direktiv 85/611/EØF ( 1) af 20. december
 11. Afdeling, i sagen Ministère public (Anklagemyndigheden) 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser
 — den civile part: Région de Bruxelles-Capitale mod Paul


text:
om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer
 Van de Walle, Daniel Laurent, Thierry Mersch — civilretligt (investeringsinstitutter) anses for merværdiafgiftspligtige i den
 ansvarlig: Texaco Belgium SA forelagt De Europæiske Fælles- forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4 i Rådets sjette
 skabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af direktiv 77/388/EØF ( 2) af 17. maj 1977 om harmonisering af
 følgende spørgsmål: medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det
 fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, så-
 ledes at de i samme direktivs artikel 9, stk. 2, litra e),
 omhandlede tjenesteydelser, som er blevet præsteret til dem,
 Skal artikel 1 i Rådets direktiv 75/442/EØF ( 1) af 15. juli 1975
 skal anses for at være leveret på det sted, hvor de pågældende
 om affald, som ændret ved direktiv 91/156/EØF (2) af 18. marts
 SICAV-foreninger har deres hjemsted?
 1991, hvori begrebet affald defineres som »ethvert stof eller
 enhver genstand, som henhører under en af kategorierne i
 bilag I, og som indehaveren skiller sig af med eller agter eller Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, er det af
 er forpligtet til at skille sig af med«, og samme direktivs hensyn til afgørelsen af hovedsagen nødvendigt at tage stilling
 artikel 1, litra b) og c), hvorefter en producent af affald til, hvilke former for tjenesteydelser, som præsteres til SICAV-
 defineres som »enhver person, hvis aktivitet frembringer affald foreninger, som kan afgiftsfritages i henhold til sjette direktivs
 (den oprindelige producent) og/eller enhver person, der har artikel 13, punkt B, litra d), nr. 6: skal der sondres mellem
 foretaget en forbehandling, blanding eller andet, som medfører hjælpeydelser og rådgivning om forvaltningen på den ene side
 en ændring af dette affalds karakter eller sammensætning« og og egentlige forvaltningsydelser på den anden side, idet de
 en indehaver defineres som »producenten af affaldet, eller den sidstnævnte ydelser adskiller sig fra de førnævnte ved, at den,
 fysiske eller juridiske person, som er i besiddelse af det«, der leverer sådanne ydelser, har en beslutningskompetence
 fortolkes således, at de finder anvendelse på en mineralolievirk- med hensyn til administrationen og anbringelsen af de midler,
 somhed, som producerer mineralolie og sælger det til en der skal forvaltes?
 forhandler, som driver en af dens tankstationer i henhold til
 en forpagtningsaftale, som ikke indebærer noget underordnel- (1 ) EFT L 375 af 31.12.1985, s. 3.
 sesforhold i forhold til virksomheden, når denne mineralolie (2 ) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 trænger ud i jorden og således medfører en forurening af jord
 og grundvand?


text:
30.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 398/21
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 28. september 2015 — Aiudapds — Associazione Italiana delle Unita Dedicate Autonome Private di Day Surgery og dei Centri Chirurgia Ambulatoriale mod Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) og Ministero della Salute
 (Sag C-520/15)
 (2015/C 398/26)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Aiudapds — Associazione Italiana delle Unita Dedicate Autonome Private di Day Surgery og dei Centri Chirurgia Ambulatoriale
 Sagsøgte: Agenzia Italiana del Farmaco (AIFA) og Ministero della Salute
 Præjudicielt spørgsmål
 Er artikel 47, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (2000/C 364/01), der bestemmer, at enhver har ret til en retfærdig og offentlig rettergang inden en rimelig frist for en uafhængig og upartisk domstol, der forudgående er oprettet ved lov, og som sikrer retten til en retfærdig rettergang, chartrets artikel 54, der forbyder misbrug af denne ret og artikel 6, stk. 1, i Den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, undertegnet i Rom den 4. november 1950, hvori det foreskrives, at enhver skal være berettiget til en retfærdig og offentlig rettergang inden en rimelig tid for en ved lov oprettet uafhængig og upartisk domstol, til hinder for en national lovgivning, der i henhold til artikel 10 i dekret fra republikkens præsident nr. 1199 af 24. november 1971 og artikel 48 i lovdekret nr. 104 af 2. juli 2010, gør det muligt for alene en af parterne i en sag, der ekstraordinært er anlagt ved Consiglio di Stato at få sagen henvist til behandling i første instans ved Tribunale Amministrativo Regionale uden at have opnået samtykke eller tilslutning hertil fra sagsøgeren eller andre parter i sagen.


text:
C 47/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.2.2000
 — Ingen af de foreliggende generelle affaldsplaner eller planer som en berørt part indgiver over en afgørelse fra det nationale
 for giftigt affald, som Irland har forelagt, indeholder et myndighedsorgan?
 særligt kapitel om håndtering af emballage og emballageaf-
 fald. Derved er artikel 14 i direktiv 94/62/EF ikke blevet
 gennemført i national ret. 2. Dersom det første spørgsmål besvares bekræftende,
 spørges: Skal artikel 82 EF og artikel 86, stk. 1, EF samt
 — Med hensyn til artikel 6 i direktiv 91/689/EØF omfatter de artikel 2, stk. 3, og stk. 4, i Kommissionens direktiv 96/2/EF (3)
 generelle affaldsplaner, som Irland har forelagt, ikke farligt ligesom artikel 9, stk. 2, og artikel 11, stk. 2, i Europa-
 affald. Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF (4) eller andre fælles-
 skabsretlige bestemmelser fortolkes således, at de er til hinder
 — Med hensyn til artikel 7 i direktiv 75/442/EØF som ændret for en national regel, hvorefter der kan tildeles yderligere
 ved direktiv 91/156/EØF blev de generelle affaldshåndte- frekvenser inden for frekvensområder, som er reserveret til
 ringsplaner, som Irland har forelagt, udarbejdet med DCS-1800-båndet, til virksomheder, der allerede har konces-
 hjemmel i den irske lovgivning til gennemførelse af direktiv sion på at levere teletjenesteydelser inden for det reserverede
 75/442/EØF, før det blev ændret ved direktiv 91/156/EØF. område for digitale celleopbyggede mobiltelefoner, inden
 De blev ikke udarbejdet for at opfylde de særlige krav til udløbet af en treårsperiode regnet fra det tidspunkt, da en
 den irske lovgivning til gennemførelse af ændringerne i meddelelse af en DCS-1800-koncession til en ansøger er
 direktiv 75/442/EØF, som de blev formuleret i direktiv blevet endelig, når det godtgøres, at deres kundekapacitet ved
 91/156/EØF. De kan derfor ikke anses for at opfylde de anvendelse alle økonomisk forsvarlige tekniske muligheder er
 forpligtelser, der påhviler Irland i henhold til direktiv fuldt udnyttet, idet frekvenstildelingen kan ske, uden at der
 75/442/EØF som ændret ved direktiv 91/156/EØF. kræves betaling herfor, ligesom tildelingen kan ske til en
 offentlig virksomhed med en markedsdominerende stilling på
 900 MHz-området?
 ( 1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.
 ( 2) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32.
 ( 3) EFT L 377 af 31.12.1991, s. 48. ( 1) EFT L 192 af 24.7.1990, s. 1.
 ( 4) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10. ( 2) EFT L 295 af 29.10.1997, s. 23.
 ( 3) EFT L 20 af 26.1.1996, s. 59.
 ( 4) EFT L 117 af 7.5.1997, s. 15.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 24. november 1999 af Verwaltungsgerichts-
 hof (Østrig) i klagesagen Connect Austria Gesellschaft für Sag anlagt den 2. december 1999 af Kommissionen for De
 Telekommunikation GmbH mod Telekom-Control- Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 Kommission, den berørte part i sagen: Mobilkom Austria
 Aktiengesellschaft
 (Sag C-463/99)
 (Sag C-462/99)
 (2000/C 47/33)
 (2000/C 47/32)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 2. de-
 cember 1999 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 Ved kendelse afsagt den 24. november 1999, indgået til Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved


text:
Gregorio
 Domstolens Justitskontor den 2. december 1999, har Verwal- Valero Jordana, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og Panagio-
 tungsgerichtshof (Østrig) i klagesagen Connect Austria Gesell- tis Panagiotopoulos, der er udstationeret som national ekspert
 schaft für Telekommunikation GmbH mod Telekom-Control- ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i
 Kommission, den berørte part i sagen: Mobilkom Austria Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens
 Aktiengesellschaft, forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom- Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg.
 stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1. Skal artikel 5a, stk. 3, i Rådets direktiv 90/387/EØF (1) — Det fastslås, at Den Hellenske Republik ved ikke inden for
 som affattet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv den fastsatte frist at have vedtaget de love og administrative
 97/51/EF (2) fortolkes således, at denne regel har umiddelbar bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets
 virkning i den forstand, at den fortrænger en modstående direktiv 96/62/EF af 27. september 1996 om vurdering og
 national regel, der foreskriver en anden »uafhængig myndig- styring af luftkvalitet (1), subsidiært ved ikke at have
 hed«, som allerede er etableret på nationalt plan og er tillagt underrettet Kommissionen herom, har tilsidesat sine for-
 kompetence til at fastsætte en »egnet procedure« for klager, pligtelser i henhold til traktaten og det nævnte direktiv.
 ---pagebreak--- 19.2.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 47/21
 — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- frist og straks underrette Kommissionen om de trufne foran-
 ninger. staltninger. Denne frist er udløbet den 16. marts 1998, uden
 at Den Hellenske Republik har underrettet Kommissionen om
 bestemmelser, hvorved det omhandlede direktiv er gennemført
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter i national ret.
 Den bindende karakter af bestemmelserne i artikel 249, stk. 3,
 EF og artikel 10 EF (tidligere EF-traktatens artikel 189 og 5) (1) EFT L 243 af 24.9.1996, s. 31.
 indebærer, at medlemsstaterne har pligt til at træffe de
 nødvendige foranstaltninger med henblik på at gennemføre
 direktiver i national ret inden udløbet af den herfor fastsatte
 frist og straks underrette Kommissionen om de trufne foran-
 staltninger. Denne frist er udløbet den 21. maj 1998, uden at
 Den Hellenske Republik har underrettet Kommissionen om
 bestemmelser, hvorved det omhandlede direktiv er gennemført
 i national ret.
 Appel iværksat den 3. december 1999 af PARTEX —
 Companhia Portuguesa de Serviços SA til prøvelse af
 (1) EFT L 296 af 21.11.1996, s. 55. dom afsagt den 16. september 1999 af De Europæiske
 Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag
 T-182/96 (1), Partex — Companhia Portuguesa de Serviços
 SA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-465/99 P)
 Sag anlagt den 1. december 1999 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik (2000/C 47/35)
 (Sag C-464/99) Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. de-
 cember 1999 iværksat appel af Partex — Companhia Portu-
 (2000/C 47/34) guesa de Serviços SA ved advokaterne Rui Chancerelle de
 Machete, Pedro Machete og Miguel Pena Machete, Lissabon, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Louis Schiltz, 2,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol


text:
er der den 1. de- rue du Fort Rheinsheim, til prøvelse af dom afsagt den
 cember 1999 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af 16. september 1999 af De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-182/96, Partex —
 konsulent Lena Ström, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og Companhia Portuguesa de Serviços SA mod Kommissionen
 Panagiotis Panagiotopoulos, der er udstationeret som national for De Europæiske Fællesskaber.
 ekspert ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommis-
 sionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg. Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: 1. Den appellerede dom annulleres, for så vidt som den er
 behæftet med en retlig mangel i form af urigtig anvendelse
 — Det fastslås, at Den Hellenske Republik ved ikke inden for af de gældende regler om Den Europæiske Socialfond
 den fastsatte frist at have vedtaget de love og administrative (herefter »fonden«), og/eller idet der er begået en fejl i
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Rådets forbindelse med afgørelsen af spørgsmålet, om der forelå
 direktiv 96/59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse retsmisbrug, tilsidesættelse af kontradiktionsretten, god-
 af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler (PCB/ trosprincippet, princippet om beskyttelse af den berettige-
 PCT) (1) subsidiært ved ikke at have underrettet Kommissio- de forventning og princippet om beskyttelse af velerhverve-
 nen herom, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til de rettigheder og i forbindelse med afgørelsen af spørgsmå-
 traktaten og det nævnte direktiv. let, om der forelå magtfordrejning, idet der er lagt materielt
 urigtige eller unøjagtige faktiske omstændigheder til grund.
 — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- Dommen stadfæstes i det omfang, sagsøgerne delvis fik
 ninger. medhold i sag T-182/96.
 2. Kommissionens beslutning C(96) 1184 af 14. august
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter 1996, som sag T-182/96 vedrørte, annulleres derfor, idet
 Kommissionen har tilsidesat disse regler om fonden.
 Den bindende karakter af bestemmelserne i artikel 249, stk. 3,
 EF og artikel 10 EF (tidligere EF-traktatens artikel 189 og 5) 3. Subsidiært annulleres den appellerede dom, idet Retten
 indebærer, at medlemsstaterne har pligt til at træffe de deri kun delvis tog stilling til sagens realitet, dog således at
 nødvendige foranstaltninger med henblik på at gennemføre den del af dommen, hvor Partex fik delvis medhold i de i
 direktiver i national ret inden udløbet af den herfor fastsatte sag T-182/96 nedlagte påstande, stadfæstes.


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/13
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 9. november 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 (Sag C-236/05) (1)
 (Traktatbrud - forordning (EØF) nr. 2847/93 - kontrolordning i fiskerisektoren - for sen indsendelse af krævede oplysninger)
 (2006/C 326/27)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved K. Banks, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved S. Nwaokolo, som befuldmægtiget, Barrister D.J. Rhee)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 19, litra i), i Rådets forordning 2847/93/EØF af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (EFT L 261, s. 1) — manglende underretning om de i bestemmelsen nævnte oplysninger inden for den fastsatte frist
 Konklusion
 1)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik, som senest ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003, idet det har indsendt de i forordningens artikel 19i, første og tredje led, krævede oplysninger for sent.
 2)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 193 af 6.8.2005.


text:
C 304/34 DA Den Europæiske Unions Tidende 13.12.2003
 Sag anlagt den 22. oktober 2003 af Regione Siciliana mod A) Tilsidesættelse af artikel 54, stk. 1, og artikel 52, stk. 1, i
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 (1)
 og fejlagtig anvendelse af artikel 24 i Rådets forordning
 (Sag T-363/03) (EØF) nr. 4253/1988 af 19. december 1988 (2), idet
 beslutningen om ophævelse af støtten er truffet med
 (2003/C 304/62) hjemmel i en bestemmelse, der er ophævet med virkning
 fra den 1. januar 2000.
 (Processprog: italiensk) B) Tilsidesættelse af artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/
 88 samt magtmisbrug som følge af en manglende og
 inkonsekvent begrundelse, idet det i nævnte artikel 24
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der ikke udtrykkeligt er fastsat, at støtten kan ophæves med
 den 22. oktober 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De det fulde beløb.
 Europæiske Fællesskaber af Regione Siciliana ved avvocato C) Tilsidesættelse af artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/
 dello Stato Antonio Cingolo. Sagsøgeren har nedlagt følgende 88 og magtmisbrug som følge af manglende begrundelse
 påstande: og manglende hensyntagen til afgørende faktiske om-
 stændigheder, idet det ikke fremgår af den anfægtede
 Annullation af Kommissionens beslutning K(2003) 2890 beslutning, hvad der for Kommissionen har været afgø-
 endelig udg. af 13. august 2003 samt af debetnota rende for, at den ophævede støtten og ikke blot nedsatte
 nr. 3240504102 af 26. september 2003 på den, selv om de oplysninger og aspekter, som støttemod-
 7 704 723,00 EUR, udstedt af Kommissionen. tageren havde fremlagt, taler for, at de arbejder, der
 allerede er udført, fortløbende er til nytte, og at hele
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. projektet Porto Empedocle meget snart vil være tilende-
 bragt.
 D) Tilsidesættelse af artikel 24. stk. 1, i forordning (EØF)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter nr. 4253/88 og magtmisbrug som følge af manglende
 begrundelse, ligesom der ikke er foretaget en passende
 Regionen Sicilien har anlagt sag ved De Europæiske Fællesska- sagsbehandling, eftersom Kommissionen ikke udtrykke-
 bers Ret i Første Instans til prøvelse af Kommissionens ligt har forklaret, hvorfor de bemærkninger, Regionen
 beslutning af 13. august 2003 K(2003) 2890 endelig udg. Sicilien har fremkommet med, efter Kommissionens
 om ophævelse af den støtte fra Den Europæiske Fond for opfattelse ikke var tilstrækkelige.
 Regionaludvikling (EFRU), som var bevilget til en investering i E) Tilsidesættelse af artikel 24. stk. 3, i forordning (EØF)
 infrastrukturprojekt, betegnet Grande Progetto Porto Empedo- nr. 4253/88, idet den debetnota, som Kommissionen har
 cle, der er omfattet af de fællesskabsretlige bestemmelser om udstedt, ikke vedrører tilbagebetaling af beløb, der giver
 støtte til strukturelle interventioner i regioner under mål 1, i anledning til tilbagesøgning som fejlagtigt udbetalt, såle-
 Italien, Regionen Sicilien, for perioden 1989-1993. Regionen des som det netop kræves i henhold til den nævnte
 Sicilien har endvidere anfægtet debetnotaen af 26. september artikel 24, stk. 3.
 2003 på 7 704 723,00 EUR, udstedt af Kommissionen.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21.6.1999 om vedtagelse
 Det nævnte infrastrukturprojekt er blevet


text:
medfinansieret af af generelle bestemmelser for strukturfondene.
 Den Europæiske Union gennem EFRU i henhold til Kommis- (2) Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19.12.1988 om gennem-
 sionens beslutning K(90) 2363 025 af 14. december 1990. førelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt
 angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventio-
 ner indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske
 Til støtte for søgsmålet har Regionen Sicilien fremført følgende Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumen-
 anbringender: ter (EFT L 374 af 31.12.1988, s. 1).


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/40
 Sag anlagt den 9. juli 2013 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-358/13)
 2013/C 252/68
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello Stato M. Salvatorelli og G. Palmieri, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/209/EU af 26. april 2013, meddelt under nummer C(2013) 2444 den 29. april 2013 ved skrivelse nr. SG-Greffe (2013) D-5879, indgået til Italiens Faste Repræsentation ved EU den 29. april 2013 angående »afslutning af regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer vedrørende de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), for regnskabsåret 2012«, for så vidt som for så vidt som denne afgørelse fastslår, at beløbet på 5 006 487,10 EUR vedrørende regionen Basilicata er et »ikke-genanvendeligt beløb« og således fratrækker dette beløb fra udgiftsloftet for ELFUL vedrørende programmet for udvikling af landdistrikterne i Basilicata, og som en konsekvens heraf indebærer, at dette beløb ikke kan anvendes inden for rammerne af nævnte loft og indebærer en frigørelse af beløbet.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I nærværende søgsmål har den italienske regering anfægtet Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/209/EU af 26. april 2013 angående »afslutning af regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer vedrørende de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), for regnskabsåret 2012«, for så vidt som denne afgørelse fastslår, at beløbet på 5 006 487,10 EUR vedrørende regionen Basilicata er et »ikke-genanvendeligt beløb« og således fratrækker dette beløb fra udgiftsloftet for ELFUL vedrørende programmet for udvikling af landdistrikterne i Basilicata, hvilket indebærer, at det er umuligt at anvende dette beløb inden for rammerne af nævnte loft, og i det væsentlige indebærer, at beløbet frigøres.
 Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at korrektionen følger af Kommissionens tjenestegrenes antagelse om, at visse projekter, der blev betalt i løbet af fjerde kvartal, ikke kunne optages i den kvartalsvise udgiftsanmeldelse, eftersom de ikke var i overensstemmelse med det dagældende program for udvikling af landdistrikterne.
 Kommissionens holdning, som i sidste ende førte til vedtagelsen af den anfægtede gennemførelsesafgørelse, er behæftet med fejl i flere henseender:
 —
 For det første er der tvivl om, hvorvidt det var korrekt at optage nedsættelsen i henhold til artikel 27 i forordning (EF) nr. 1290/2005, kvalificeret som et »ikke-genanvendeligt beløb« i afgørelsen om afslutning af regnskaberne, eftersom der ikke i afgørelsen tages hensyn til beløb, der er blevet suspenderet eller nedsat, som fastsat i artikel 29, stk. 5, i ovennævnte forordning. Denne nedsættelse er fejlagtig bl.a. med hensyn til kvantificeringen.
 —
 For det andet er afgørelsen behæftet med en mangelfuld begrundelse, for så vidt som et beløb, der svarer til den kvartalsvise udgift, blev nedsat eller suspenderet af Kommissionen i henhold til artikel 29, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1)
 —
 Endelig svarer konstateringen af, at beløbet er ikke-genanvendeligt, til at frigøre beløbet med den følge, at den fremtidige anvendelse af beløbene ikke er


text:
19.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 340/24
 Appel iværksat den 18. juli 2011 af L til prøvelse af Personalerettens dom af 7. juli 2010 i de forenede sager F-116/07, F-13/08 og F-31/08, L mod Europa-Parlamentet
 (Sag T-317/10 P)
 2011/C 340/51
 Processprog: litauisk
 Parter
 Appellant: L (Luxembourg, Storhertugdømmet Luxembourg) (ved advokaterne Audrey Sèbe og Vytautas Sviderskis)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet
 Appellantens påstande
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 —
 Personalerettens dom af 7. juli 2010 i de forenede sager F-116/07, F-13/08 og F-31/08, L mod Europa-Parlamentet, ophæves.
 —
 De for Personaleretten nedlagte påstande tages helt eller delvis til følge.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten fremsat otte anbringender:
 1)
 Første anbringende om, at Personaleretten anlagde en fejlagtig fortolkning af udtrykket »afgørelse, der er truffet som svar på klagen«. Ifølge appellanten blev den afgørelse, som Europa-Parlamentets ansættelsesmyndighed traf den 10. juli 2007 med urette anset for en ny afgørelse om afskedigelse, der tilbagekaldte den første afgørelse om afskedigelse, for så vidt som den ikke genetablerede den situation, der forelå, før den første afgørelse blev truffet.
 2)
 Andet anbringende om, at ansættelsesmyndighedens afgørelse af 13. februar 2008, der afslog appellantens anden klage, ikke kunne antages til realitetsbehandling, idet appellanten først modtog denne afgørelse den 27. februar 2008, dvs. efter at have indgivet den tredje klage den 25. februar 2008.
 3)
 Tredje anbringende om tilsidesættelse af retten til forsvar. Efter appellantens opfattelse strider Personalerettens vurdering, ifølge hvilken dette princip ikke finder anvendelse i tilfælde, hvor en midlertidig ansats kontrakt, der er baseret på gensidig tillid, ophæves, mod Unionens retsinstansers praksis og Den Internationale Arbejdsorganisations rapporter.
 4)
 Fjerde anbringende om, at Personaleretten fejlvurderede følgerne af tilsidesættelsen af artikel 10 i Parlamentets interne bestemmelser [om ansættelse af tjenestemænd og øvrige ansatte], idet den fastslog, at afgørelsen om afskedigelse ikke kunne annulleres som følge af tilsidesættelsen af forpligtelsen til forudgående underretning af personaleudvalget.
 5)
 Femte anbringende om tilsidesættelse af princippet om upartiskhed.
 6)
 Sjette anbringende om tilsidesættelse af begrundelsespligten i det omfang afgørelsen af 10. juli 2007 efter appellantens opfattelse ikke indeholder nogen form for begrundelse.
 7)
 Syvende anbringende om tilsidesættelse af retten til en effektiv domstolsprøvelse, idet Personaleretten lagde til grund, at den ikke havde kompetence til at efterprøve rigtigheden og alvoren af årsagerne til afskedigelsen.
 8)
 Ottende anbringende om et åbenbart urigtigt skøn, for så vidt som afskedigelsen af appellanten ikke var støttet på faktuelt bevismateriale.


text:
20.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 127/2
 Domstolens kendelse (Ottende Afdeling) af 12. februar 2015 — Lb Group Ltd mod Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) og Galassia Game Srl (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)
 (Sag C-651/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - procesreglementets artikel 99 - enslydende præjudicielle spørgsmål - artikel 49 TEUF og 56 TEUF - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - hasardspil - national lovgivning - omorganisering af koncessionssystemet gennem en synkronisering af udløbstidspunktet - nyt udbud - koncessioner med en kortere varighed end de tidligere koncessioner - restriktion - tvingende almene hensyn - proportionalitet))
 (2015/C 127/02)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Lb Group Ltd
 Sagsøgte: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Amministrazione Autonoma dei Monopoli di Stato (AAMS) og Galassia Game Srl
 Konklusion
 Artikel 49 TEUF og 56 TEUF samt ligebehandlingsprincippet og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der foreskriver afholdelse af et nyt udbud af koncessioner med en kortere varighed end de tidligere tildelte koncessioner ved hjælp af en omorganisering af systemet gennem en synkronisering af udløbstidspunktet for koncessionerne.
 (1) EUT C 112 af 14.4.2014.


text:
18.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/19
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. oktober 2010 — Nidera Handelscompagnie BV mod Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės (Republikken Litauen))
 (Sag C-385/09) (1)
 (Direktiv 2006/112 - fradragsret for indgående moms - national lovgivning, der udelukker fradragsretten for varer, der er videresolgt før identificering af den momspligtige)
 2010/C 346/30
 Processprog: litauisk
 Den forelæggende ret
 Mokestinių ginčų komisija prie Lietuvos Respublikos vyriausybės
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Nidera Handelscompagnie BV
 Sagsøgt: Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Mokestinių Ginčų Komisija Prie Lietuvos Respublikos Vyriausybės — fortolkning af artikel 167, artikel 168, stk. 1, litra a), og artikel 178, stk. 1, litra a), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — national lovgivning, der forbeholder afgiftspligtige personer i denne medlemsstat retten til at fradrage merværdiafgiften — retten til at fradrage merværdiafgiften udelukket for varer og tjenesteydelser, som den afgiftspligtige person har erhvervet før tidspunktet dennes registrering som afgiftspligtig i den pågældende medlemsstat, hvis disse varer og tjenesteydelser allerede er blevet anvendt i forbindelse med hans afgiftspligtige transaktioner
 Konklusion
 Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at det er til hinder for, at en merværdiafgiftspligtig, der opfylder de materielle betingelser for at fradrage merværdiafgift efter bestemmelserne i dette direktiv, og som har ladet sig registrere med hensyn til merværdiafgift inden for en rimelig frist efter gennemførelsen af transaktioner, der giver anledning til fradragsret, kan fratages muligheden for at udøve denne ret ifølge national lovgivning, som forbyder fradrag for merværdiafgift erlagt i forbindelse med køb af varer, når den afgiftspligtige ikke har ladet sig registrere med hensyn til merværdiafgift, før varerne anvendes i hans afgiftspligtige virksomhed.
 (1) EUT C 312 af 19.12.2009.


text:
14.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 10/20
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. november 2005 — Righini mod Kommissionen
 (Sag T-145/04) (1)
 (»Tjenestemænd - midlertidigt ansatte - indplacering i lønklasse og på løntrin - indplacering i højere lønklasse inden for stillingsgruppen«)
 (2006/C 10/39)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Elisabetta Righini (Bruxelles, Belgien) [ved: avocat É. Boigelot]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber [ved: V. Joris og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede, bistået af avocat D. Waelbroeck]
 Sagens genstand
 Annullation af Kommissionens afgørelser om ved sagsøgerens tiltrædelse af tjenesten at indplacere hende i lønklasse A7, løntrin 3, hvad enten det var i egenskab af midlertidigt ansat eller af prøveansat tjenestemand, og, om fornødent, annullation af afgørelsen af 21. januar 2004 om afvisning af sagsøgerens klage.
 Domskonklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 179 af 10.7.2004.


text:
9.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 371/5
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 17. september 2015 — Total SA mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-597/13 P) (1)
 ((Appel - konkurrence - karteller - markedet for paraffinvoks - markedet for råparaffin - overtrædelse begået af et datterselskab, som ejes 100 % af et moderselskab - formodning for, at moderselskabet har udøvet afgørende indflydelse på datterselskabet - ansvar for moderselskabet, som udelukkende følger af dets datterselskabs ulovlige adfærd - dom, der nedsætter størrelsen af den bøde, som datterselskabet er blevet pålagt - konsekvenser for moderselskabets retlige situation))
 (2015/C 371/06)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Total SA (ved avocats E. Morgan de Rivery og E. Lagathu)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Rets dom Total mod Kommissionen (T-548/08, EU:T:2013:434) ophæves, for så vidt som dommen ikke bringer den bøde, som Total SA var blevet pålagt, på niveau med den bøde, som Total Raffinage Marketing SA er blevet pålagt med dom Total Raffinage Marketing mod Kommissionen (T-566/08, EU:T:2013:423).
 2)
 Iøvrigt forkastes appellen.
 3)
 Den bøde, som Total SA og Total Raffinage Marketing SA i fællesskab og solidarisk er blevet pålagt i artikel 2 i Kommissionens beslutning K(2008) 5476 endelig af 1. oktober 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.181 — Lysvoks), fastsættes til 12 5 4 59 842 EUR.
 4)
 Total SA betaler tre fjerdedele af Europa-Kommissionens omkostninger og bærer tre fjerdedele af sine egne omkostninger i forbindelse med nærværende appel og sagen i første instans.
 5)
 Kommissionen bærer en fjerdedel af sine egne omkostninger og betaler en fjerdedel af Total SA’s omkostninger i forbindelse med nærværende appel og sagen i første instans.
 (1) EUT C 45 af 15.2.2014.


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/49
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 13. juli 2011 — Petroci mod Rådet
 (Sag T-160/11 R)
 (Særlige rettergangsformer - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire - indefrysning af midler - begæring om udsættelse af gennemførelse - ufornødent at træffe afgørelse i hovedsagen - ufornødent at træffe afgørelse)
 2011/C 269/110
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Société nationale d’opérations pétrolières de la Côte d’Ivoire Holding (Petroci Holding) (Abidjan, Côte d’Ivoire) (ved advokat M. Ceccaldi)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen og A. Vitro, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om foreløbige forholdsregler med henblik på i henhold til artikel 278 TEUF at opnå udsættelse af gennemførelsen af dels Rådets afgørelse 2011/18/FUSP af 14. januar 2011 om ændring af Rådets afgørelse 2010/656/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Côte d’Ivoire (EUT L 11, s. 36), dels Rådets forordning (EU) nr. 25/2011 af 14. januar 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 560/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire (EUT L 11, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse om begæringen om foreløbige forholdsregler.
 2)
 Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.


text:
29.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 178/28
 Kendelse afsagt af Domstolen (Anden Afdeling) den 23. marts 2006 — Impresa Portuale di Cagliari Srl mod Tirrenia di Navigazione SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Sardegna — Italien)
 (Sag C-174/03) (1)
 (2006/C 178/47)
 Processprog: italiensk
 Formanden for Anden Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 213 af 6.9.2003.


text:
16.2.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 44/17
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. Sagsøgeren har gjort gældende, at påstanden om tilbagebeta-
 ling bør imødekommes allerede fordi Kommissionen ikke har
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. truffet en beslutning inden for ni-måneders fristen nævnt i
 artikel 907 i gennemførelsesforordningen vedrørende toldko-
 deksen. Endvidere har sagsøgeren været offer for en kriminel
 handling inden for den organiserede kriminalitets rammer,
 og tyveriet af lastbilen er en »særlig omstændighed«, som
 omhandlet i artikel 239 i forordning (EØF) nr. 2913/92.
 (1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2.7.1993 om
 Sag anlagt den 2. november 2001 af Aslantrans AG mod visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF)
 nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 253, s. 1).
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse
 af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1).
 (Sag T-282/01)
 (2002/C 44/33)
 (Processprog: tysk)
 Sag anlagt den 13. november 2001 af Organización de
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Productores de Túnidos Congelados mod Kommissionen
 den 2. november 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De for De Europæiske Fællesskaber
 Europæiske Fællesskaber af Aslantrans AG, Rickenbach bei Wil
 (Schweiz), ved Rechtsanwalt J. Weigell, som befuldmægtiget.
 (Sag T-283/01)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (2002/C 44/34)
 — Annullation af Kommissionens beslutning af 18.7.2001,
 der konstaterer, at Tysklands tilbagebetaling af importaf-
 gifter til sagsøgeren er ubegrundet (REM 19/00), og (Processprog: spansk)
 Tyskland bemyndiges i henhold til artikel 908, stk. 3, i
 Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/9 (1) til at
 tilbagebetale sagsøgeren 395 392,01 DM for den erlagte
 told i overensstemmelse med dennes klage af 28.5.1998.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. den 13. november 2001 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Organización de Productores
 de Túnidos Congelados, Bermeo (Vizcaya, Spanien), ved advo-
 katerne Ramón Garcia-Gallardo og Javier Guillén Carrau.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren toldbehandlede i maj 1997 via et toldkontor i
 Belgien 12 110 000 stk. cigaretter til forsendelse uden for
 Fællesskabet med transport fra Antwerpen til Montenegro med — Sagen antages til realitetsbehandling.
 bestemmelsestoldmyndighed i Østrig. Under et ophold på en
 rasteplads ved motorvejen blev lastbilen med anhænger stjålet, — Annullation af de bestemmelser, som sagen vedrører, og
 og lastbilchaufføren indgav straks politianmeldelse. hvorved Kommissionen har nedsat de beløb, der kan ydes
 OPTUC i udligningsgodtgørelse, nemlig artikel 2, stk. 2,
 og bilaget til Kommissionens forordning (EF)
 Der er mellem parterne uenighed om, hvorvidt sagsøgte på nr. 1670/2001 af 20. august 2001 om ydelse af udlig-
 grund af sagens omstændigheder er forpligtet til, i henhold til ningsgodtgørelse til producentorganisationerne for tun-
 artikel 239 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (2), at tillade fisk leveret til forarbejdningsindustrien i perioden 1. okto-
 Tyskland at tilbagebetale den allerede erlagte importafgift. ber til 31. december 2000 (1).


text:
5.7.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 158/3
 DOMSTOLENS DOM 3) Fællesskabsretten er ikke til hinder for forsendelse til det
 portugisiske fastland af hvidt sukker fremstillet på Azorerne af
 sukkerroer høstet på Azorerne, og som op til en årlig produktion
 (Femte Afdeling)
 på 10 000 tons modtager fællesskabsstøtte i henhold til
 artikel 25 i forordning nr. 1600/92.
 af 15. maj 2003
 4) Fællesskabsretten er ikke til hinder for forsendelse til det
 portugisiske fastland af hvidt sukker fremstillet på Azorerne af
 i sag C-282/00, Refinarias de Açúcar Reunidas SA (RAR)
 mod Sociedade de Indústrias Agricolas Açoreanas SA råsukker fra sukkerroer importeret under den særlige forsynings-
 ordning, der er indført ved afsnit I i forordning nr. 1600/92,
 (Sinaga) (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af
 Tribunal Judicial da Comarca de Ponta Delgada) (1) såfremt forsendelsen svarer til traditionelle videreforsendelser i
 den forstand, hvori udtrykket er anvendt i forordningens
 artikel 8, stk. 2.
 (»Sukker — afgørelse 91/315/EØF — Poséima-programmet
 — særlige foranstaltninger til fordel for Azorerne og Madei-
 ra — forordning (EØF) nr. 1600/92 — forsendelse til resten (1 ) EFT C 247 af 26.8.2000.
 af Fællesskabet af hvidt sukker fremstillet på Azorerne af
 sukkerroer høstet på Azorerne eller af råsukker fra sukker-
 roer importeret med fritagelse for importafgift og/eller
 told — begrebet »forarbejdning af produkter« — begrebet
 »traditionel videreforsendelse til resten af Fællesskabet««)
 (2003/C 158/03)
 DOMSTOLENS DOM
 (Processprog: portugisisk)
 af 13. maj 2003
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 i sag C-463/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 skaber mod Kongeriget Spanien ( 1)
 (»Traktatbrud — artikel 43 EF og artikel 56 EF — admini-
 I sag C-282/00, angående en anmodning, som Tribunal Judicial strativ godkendelsesordning vedrørende privatiserede virk-
 da Comarca de Ponta Delgada (Portugal) i medfør af artikel 234 somheder«)
 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 verserende sag, Refinarias de Açúcar Reunidas SA (RAR) mod
 (2003/C 158/04)
 Sociedade de Indústrias Agricolas Açoreanas SA (Sinaga), at
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 Rådets forordning (EØF) nr. 1600/92 af 15. juni 1992 om (Processprog: spansk)
 særlige foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel
 for Azorerne og Madeira (EFT L 173, s. 1), har Domstolen
 (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Wa- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 thelet, og dommerne C.W.A. Timmermans, D.A.O. Edward, gjort i Samling af Afgørelser)
 P. Jann og S. von Bahr (refererende dommer); generaladvokat:
 J. Mischo; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den
 15. maj 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 I sag C-463/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtigede: først M. Patakia og M. Desantes, derefter
 1) Raffinering af råsukker fra sukkerroer til fremstilling af hvidt M. Patakia og G. Valero Jordana) mod Kongeriget Spanien
 sukker skal anses for forarbejdning af et produkt i den forstand, (befuldmægtiget: N. Díaz Abad), støttet af Det Forenede
 hvori udtrykket er anvendt i artikel 8, stk. 2, i Rådets Kongerige Storbritannien og Nordirland (befuldmægtiget:
 forordning (EØF) nr. 1600/92 af 15. juni 1992 om særlige R. Magrill, bistået af D. Wyatt,


text:
QC, og barrister J. Crow),
 foranstaltninger for visse landbrugsprodukter til fordel for angående en påstand om, at det fastslås, at artikel 2 og artikel 3,
 Azorerne og Madeira. stk. 1 og 2, sammenholdt med artikel 1 i Ley 5/1995 de
 régimen jurídico de enajenación de participaciones públicas en
 2) Forsendelser, der ved forordning nr. 1600/92’s ikrafttræden determinadas empresas (lov 5/1995 af 23.3.1995 om den
 den 1. juli 1992 var af aktuel, regelmæssig og betydelig retlige regulering af overdragelsen af det offentliges andele i
 karakter, udgør traditionelle videreforsendelser til resten af visse selskaber) (BOE nr. 72 af 25.3.1995, s. 9366), og de
 Fællesskabet i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i kongelige gennemførelsesdekreter hertil, der er vedtaget i
 forordningens artikel 8, stk. 2. Det tilkommer den forelæggende medfør af lovens artikel 4 [kongeligt dekret nr. 3/1996 af
 ret at bedømme, hvorvidt dette var tilfældet for forsendelser af 15.1.1996 om Repsol SA (BOE nr. 14 af 16.1.1996, s. 1133),
 sukker fra Azorerne til det portugisiske fastland og til Madeira, kongeligt dekret nr. 8/1997 af 10.1.1997 om Telefónica de
 som blev gennemført mellem 1907 og 1992, og som er anført España SA og Telefónica Servicios Móviles SA (BOE nr. 10 af
 i den tabel, der er gengivet i forelæggelseskendelsen. 11.1.1997, s. 907), kongeligt dekret nr. 40/1998 af 16.1.1998
 ---pagebreak--- C 158/4 DA Den Europæiske Unions Tidende 5.7.2003
 om Corporación Bancaria de España SA (Argentaria) (BOE DOMSTOLENS DOM
 nr. 15 af 17.1.1998, s. 1851), kongeligt dekret nr. 552/1998
 af 2.4.1998 om Tabacalera SA (BOE nr. 80 af 3.4.1998,
 s. 11370) og kongeligt dekret nr. 929/1998 af 14.5.1998 om af 13. maj 2003
 Endesa SA (BOE nr. 129 af 30.5.1998, s. 17939)], er
 uforenelige med artikel 43 EF og artikel 56 EF, idet der
 herved indføres en ordning med forudgående administrativ i sag C-98/01, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 godkendelse, som skaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og
 Nordirland (1)
 — ikke er begrundet i tvingende almene hensyn
 (»Traktatbrud — artikel 43 EF og artikel 56 EF — rettighe-
 der knyttet til Det Forenede Kongeriges særlige aktie i
 — ikke anvender faste, objektive kriterier, som er offentlig- selskabet BAA plc«)
 gjort
 (2003/C 158/05)
 — og som ikke er i overensstemmelse med proportionalitets-
 princippet,
 (Processprog: engelsk)
 har Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodríguez (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 Iglesias, afdelingsformændene J.-P. Puissochet, M. Wathelet og gjort i Samling af Afgørelser)
 R. Schintgen samt dommerne C. Gulmann, D.A.O. Edward,
 A. La Pergola, P. Jann (refererende dommer), V. Skouris,
 F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr og A. Rosas; generaladvo-
 kat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: ekspeditionssek-
 retær L. Hewlett, den 13. maj 2003 afsagt dom, hvis konklu- I sag C-98/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 sion lyder således: (befuldmægtigede: F. Benyon og M. Patakia) mod Det Forenede
 Kongerige Storbritannien og Nordirland (befuldmægtigede:
 R. Magrill, bistået af D. Wyatt, QC, og barrister J. Crow),
 angående en påstand om, at det fastslås, at bestemmelser, der
 1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til begrænser retten


text:
til at erhverve stemmeberettigede aktier i
 artikel 56 EF, idet det har opretholdt artikel 2 og artikel 3, selskabet BAA plc, samt godkendelsesproceduren for overdra-
 stk. 1 og 2, i Ley 5/1995 de régimen jurídico de enajenación gelse af selskabets aktiver, kontrollen med dets datterselskaber
 de participaciones públicas en determinadas empresas (lov 5/ og selskabets likvidation er uforenelige med artikel 43 EF og
 1995 om den retlige regulering af overdragelsen af det 56 EF, har Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodrí-
 offentliges andele i visse selskaber) af 23. marts 1995 såvel guez Iglesias, afdelingsformændene J.-P. Puissochet, M. Wathe-
 som kongeligt dekret nr. 3/1996 af 15. januar 1996 om let og R. Schintgen samt dommerne C. Gulmann, D.A.O. Ed-
 Repsol SA, kongeligt dekret nr. 8/1997 af 10. januar 1997 ward, A. La Pergola, P. Jann (refererende dommer), V. Skouris,
 om Telefónica de España SA og Telefónica Servicios Móviles F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr og A. Rosas; generaladvo-
 SA, kongeligt dekret nr. 40/1998 af 16. januar 1998 om kat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: assisterende jus-
 Corporación Bancaria de España SA (Argentaria), kongeligt titssekretær H. von Holstein, den 13. maj 2003 afsagt dom,
 dekret nr. 552/1998 af 2. april 1998 om Tabacalera SA og hvis konklusion lyder således:
 kongeligt dekret nr. 929/1998 af 14. maj 1998 om Endesa
 SA, idet der herved indføres en ordning med forudgående
 administrativ godkendelse. 1) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56 EF, idet det
 har opretholdt bestemmelser, der begrænser muligheden for at
 2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger. erhverve stemmeberettigede aktier i selskabet BAA plc, såvel
 som godkendelsesproceduren for overdragelse af dette selskabs
 aktiver, kontrollen med dets datterselskaber og selskabets
 3) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer likvidation.
 sine egne omkostninger.
 2) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler
 sagens omkostninger.
 ( 1) EFT C 61 af 24.2.2001.
 (1 ) EFT C 134 af 5.5.2001.


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/57
 Sag anlagt den 16. februar 2010 — Bell & Ross mod KHIM — Klockgrossisten i Norden (gengivelse af et ur)
 (Sag T-80/10)
 2010/C 113/88
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: Bell & Ross BV (Zoetermeer, Nederlandene) (ved avocat S. Guerlain)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Klockgrossisten i Norden AB (Upplands Väsby, Sverige)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelse truffet den 9. december 2009 af Tredje Appelkammer (sag R 1285/2008-3) og forkyndt for repræsentanterne for selskabet BELL & ROSS BV den 16. december 2009, da der foreligger:
 —
 overtrædelse af artikel 91 i Rådets forordning nr. 6/2002 om EF-design
 —
 overtrædelse af artikel 63 og 57 i Rådets forordning nr. 6/2002 om EF-design og artikel 6 i den europæiske menneskerettighedskonvention
 —
 overtrædelse af artikel 6 i Rådets forordning nr. 6/2002 om EF-design
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: EF-design nr. 342 951 (ure)
 Indehaver af EF-designet: Bell & Ross BV
 Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: Klockgrossisten i Norden AB
 Annullationsafdelingens afgørelse: EF-designet erklæres ugyldigt
 Appelkammerets afgørelse: Klagen afvises
 Søgsmålsgrunde: Overtrædelse af artikel 6, 63, 57 og 91 i Rådets forordning (EF) nr. 6/2002 af 12. december 2001 om EF-design.


text:
20.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 207/53
 Sag anlagt den 3. juni 2013 — SACE og SACE BT mod Kommissionen
 (Sag T-305/13)
 2013/C 207/89
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: SACE SpA (Rom, Italien) og SACE BT SpA (Rom, Italien) (ved advokaterne M. Siragusa og G. Rizza)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Beslutningen annulleres helt eller subsidiært delvist.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 Retten træffer enhver anden foranstaltning, der skønnes hensigtsmæssig, herunder enhver form for bevisoptagelse.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 Nærværende sag er anlagt til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2013)1501 endelig af 20. marts 2013, hvorved det blev fastslået, at den støtte, der var blevet tildelt società di assicurazione del credito all’esportazione a breve termine SACE BT (selskab for kortsigtet eksportkreditforsikring), delvist skulle tilbagesøges. Det drejer sig særligt om kapitalindskud foretaget i 2009 af det statsejede moderselskab (SACE SpA) og om den genforsikringsdækning, som SACE BT har draget fordel af. Kommissionen er af den opfattelse, at SACE i begge tilfælde har undladt at tage hensyn til investeringernes risikoprofil, og har således ikke handlet som en markedsøkonomisk investor.
 1)
 Første anbringende vedrørende den omstændighed, at de omtvistede foranstaltninger ikke kunne tilregnes den italienske stat.
 —
 Det gøres i denne forbindelse gældende, at de omtvistede foranstaltninger ikke er vedtaget af SACE SpA’s bestyrelse efter anvisning fra offentlige myndigheder eller for at leve op til krav fra det offentlige, men i udøvelsen af bestyrelsens fulde kommercielle og strategiske uafhængighed, i fuld overensstemmelse med markedsorienteringen, på samme måde som alle selskabets beslutninger, og uden noget kontrol-, overvågnings-, tilladelses- eller ledelsesforhold til eneaktionæren, som på det pågældende tidspunkt var økonomi- og finansministeren.
 2)
 Andet anbringende vedrørende den omstændighed, at den anden foranstaltning skulle have givet SACE BT en fordel.
 —
 Sagsøgerne har i denne forbindelse gjort gældende, at SACE SpA’s beslutning om at stille en genforsikring ved at drage fordel af de muligheder, som en økonomisk fase med høje forsikringspræmier gav, var blevet truffet uden nogen hensigt om at give SACE BT hjælp eller støtte. Det var i øvrigt alene moderselskabet, som havde en økonomisk fordel af genforsikringsordningen. Kommissionens bemærkninger vedrørende den positive korrelation mellem omfanget af den risiko, der blev taget, og den opkrævede sats, er ikke bekræftet hverken i den litteratur, der er henvist til, eller ved praksis på markedet, end ikke for så vidt angår SACE BT i særdeleshed. Kommissionens forsøg på at »overføre« den tommelfingerregel, som den påstår at have anvendt, uden nogen detaljeret begrundelse, i tilfælde af en portugisisk kortsigtet eksportkreditforsikringsordning, på andre sammenhænge og andre foranstaltninger for at godtgøre, at størrelsen af den kommission, der er betalt til SACE SpA burde have været højere end mindst 10 % af den kommission, der blev anvendt af private genforsikringsselskaber i forbindelse med mindre andele af genforsikringer og risici, end de omhandlede, er ikke overbevisende.
 3)
 Tredje anbringende vedrørende den omstændighed, at tredje og fjerde foranstaltning ikke har givet SACE BT nogen fordele.
 —
 Ved at foretage de to rekapitaliseringer i


text: 2009, skønt der ikke forelå nogen forudsigelser vedrørende SACE BT’s fremtidige likviditetsstrømme til støtte for perspektiverne for en passende rentabilitet i det mindste på langt sigt, har SACE SpA bevaret værdien som væsentlig investor, som selskabet havde haft på tidspunktet for stiftelsen af selskabet knap fem år tidligere. SACE SpA er endvidere af den opfattelse, at likvidering af selskabets filial ville have udsat hele SACE-koncernen for en risiko for potentiel skade, i form af værdiødelæggelse eller forringelse af kreditværdigheden, i en størrelsesorden langt over den skønnede skyldige kapital ved udgangen af 2009. Kommissionen har undladt at tage hensyn til den væsentlige skønsmargin, som offentlige investorer råder over, idet den har sat sin egen vurdering i stedet for SACE SpA’s alene på grundlag af en fejlagtig teoretisk rekonstruktion af de valg, som en hypotetisk forsigtig og velorienteret privat investor ville have truffet under samme omstændigheder.


text:
6.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 351/9
 Sag anlagt den 23. juli 2014 — CW mod Rådet
 (Sag T-224/14)
 2014/C 351/11
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: CW (Paris, Frankrig) (ved advokat A. Tekari)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/49/FUSP af 30. januar 2014 om gennemførelse af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at som følge af annullationen af den anfægtede afgørelse skal sagsøgeren anses for aldrig at have været opført på listen over personer, der er omfattet af indefrysningen af aktiver, og ingen retsakt eller afgørelse fra Rådet kan angive hans navn som genstand for en foranstaltning til indefrysning af aktiver.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale 1 00 000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske og økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes foruden sine egne omkostninger, at betale sagsøgerens rimeligt opgjorte omkostninger under hensyn til parternes situation og den arbejdsbyrde, der er forbundet med behandlingen af en sådan sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrørende manglende hjemmel for afgørelse 2014/49/FUSP (1), for så vidt som den hviler på et andet grundlag end det, der er fastsat i artikel 1 i afgørelse 2011/72/FUSP (2) og under alle omstændigheder for så vidt som afgørelse 2011/72/FUSP, som danner retsgrundlag for førstnævnte afgørelse, ikke er i overensstemmelse med den EU-ret, der regulerer de målrettede sanktioner.
 2.
 Andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af ejendomsretten, for så vidt som de restriktive foranstaltninger, der er påført sagsøgeren, udgør en uberettiget begrænsning af sagsøgerens ejendomsret.
 (1) Rådets afgørelse 2014/49/FUSP af 30.1.2014 om ændring af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT L 28, s. 38).
 (2) Rådets afgørelse 2011/72/FUSP af 31.1.2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT L 28, s. 62).


text:
21.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/34
 Rettens kendelse af 28. december 2015 — Skype Ultd mod KHIM — Sky International (SKYPE)
 (Sag T-797/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse))
 (2016/C 106/39)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Skype Ultd (Dublin, Irland) (ved solicitors A. Carboni og M. Browne)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved P. Bullock, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Sky International AG (Zug, Schweiz) (ved advokaterne D. Rose og J. Curry)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 29. september 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1075/2013-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Sky International AG og Skype
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Skype Ultd og Sky International AG bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af de omkostninger, som er afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM).
 (1) EUT C 46 af 9.2.2015.


text:
14.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/13
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 25. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-169/09) (1)
 (Traktatbrud - krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 2010/C 221/21
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved S. Schønberg og M. Karanasou Apostolopoulou, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved N. Dafniou, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/32/EF af 6. juli 2005 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter og om ændring af Rådets direktiv 92/42/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/57/EF og 2000/55/EF (EUT L 191, s. 29)
 Konklusion
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/32/EF af 6. juli 2005 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energiforbrugende produkter og om ændring af Rådets direktiv 92/42/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 96/57/EF og 2000/55/EF, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 153 af 4.7.2009.


text:
7.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 294/15
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 9. juli 2015 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Judecătoria Câmpulung — Rumænien) — Maria Bucura mod SC Bancpost SA
 (Sag C-348/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - beskyttelse af forbrugerne - direktiv 87/102/EØF - artikel 1, stk. 2, litra a) - forbrugerkredit - begrebet »forbruger« - direktiv 93/13/EØF - artikel 2, litra b), artikel 3-5 og artikel 6, stk. 1 - urimelige kontraktvilkår - den nationale rets undersøgelse ex officio - vilkår, der er »udarbejdet på en klar og forståelig måde« - oplysninger, der skal gives af kreditor))
 (2015/C 294/19)
 Processprog: rumænsk
 Forelæggende ret
 Judecătoria Câmpulung
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Maria Bucura
 Sagsøgt: SC Bancpost SA
 Intervenient: Vasile Ciobanu
 Konklusion
 1)
 Artikel 1, stk. 2, litra a), i Rådets direktiv 87/102/EØF af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/7/EF af 16. februar 1998, og artikel 2, litra b), i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at begrebet »forbruger« som omhandlet i disse bestemmelser omfatter en fysisk person, der er meddebitor inden for rammerne af en kontrakt, der er indgået med en erhvervsdrivende, når denne person optræder med et formål, der må anses for at ligge uden for den pågældendes erhvervsmæssige virkefelt.
 2)
 Artikel 6, stk. 1, i direktiv 93/13 skal fortolkes således, at det påhviler den nationale ret at undersøge ex officio, om vilkår i en kontrakt, der er indgået mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, er urimelige som omhandlet i denne bestemmelse, når denne ret råder over de til dette formål nødvendige faktiske og retlige oplysninger.
 3)
 Artikel 3-5 i direktiv 93/13 skal fortolkes således, at den nationale ret i forbindelse med sin vurdering af, om vilkår i en forbrugerkreditaftale er urimelige som omhandlet i dette direktivs artikel 3, stk. 1 og 3, skal tage hensyn til samtlige omstændigheder i forbindelse med indgåelsen af denne aftale. Det påhviler i den anledning den nationale ret at efterprøve, om forbrugeren i den omhandlede sag er blevet meddelt samtlige de enkeltheder, der kan have indflydelse på omfanget af vedkommendes forpligtelse, og som navnlig gør det muligt for denne at vurdere de samlede omkostninger ved sit lån. Ved denne vurdering spiller det en afgørende rolle, dels hvorvidt vilkårene er udarbejdet på en klar og forståelig måde, således at de gør det muligt for en gennemsnitsforbruger, dvs. en almindeligt oplyst, rimeligt opmærksom og velunderrettet forbruger, at vurdere sådanne omkostninger, dels den omstændighed, som er forbundet med en manglende angivelse i forbrugerkreditaftalen af de oplysninger, som anses for at være væsentlige i forhold til arten af de af denne aftale omfattede varer eller tjenesteydelser, og navnlig de oplysninger, der er anført i artikel 4 i direktiv 87/102 med senere ændringer.
 (1) EUT C 361 af 13.10.2014.