text:
26.6.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 202/4
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 27. april 2017 — A-Rosa Flussschiff GmbH mod Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), som er indtrådt i de rettigheder, der tilkommer Urssaf du Bas-Rhin og Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig)
 (Sag C-620/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - vandrende arbejdstagere - social sikring - lovgivning, der finder anvendelse - forordning (EØF) nr. 1408/71 - artikel 14, stk. 2, litra a) - forordning (EØF) nr. 574/72 - artikel 12a, stk. 1a - aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund - sejlende personel - arbejdstagere, der er udstationeret i en anden medlemsstat - schweizisk filial - E 101-attest - beviskraft))
 (2017/C 202/06)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: A-Rosa Flussschiff GmbH
 Sagsøgte: Union de recouvrement des cotisations de sécurité sociale et d’allocations familiales d’Alsace (Urssaf), som er indtrådt i de rettigheder, der tilkommer Urssaf du Bas-Rhin og Sozialversicherungsanstalt des Kantons Graubünden
 Konklusion
 Artikel 12a, stk. 1a, i Rådets forordning (EØF) nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 647/2005 af 13. april 2005, skal fortolkes således, at en E 101-attest, som i medfør af artikel 14, stk. 2, litra a), i forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført ved forordning nr. 118/97, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 647/2005 af 13. april 2005, er udstedt af den institution, der er udpeget af en medlemsstats kompetente myndighed, er bindende for såvel socialsikringsinstitutionerne i den medlemsstat, hvor arbejdet udføres, som denne medlemsstats domstole, selv hvis disse har fastslået, at betingelserne for den pågældende arbejdstagers virksomhed åbenbart ikke er omfattet af det materielle anvendelsesområde for nævnte bestemmelse i forordning nr. 1408/71.
 (1) EUT C 48 af 8.2.2016.


text:
11.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/38
 Sag anlagt den 30. maj 2014 — Pshonka mod Rådet
 (Sag T-381/14)
 2014/C 261/63
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Viktor Pavlovych Pshonka (Moskva, Rusland) (ved advokaterne C. Constantina og J.-M. Reymond)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets afgørelse 2014/119/FUSP af 5. marts 2014 og Rådets forordning nr. 208/2014 af 5. marts 2014 annulleres delvist på grundlag af artikel 263 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), for så vidt som de vedrører sagsøgeren, og nærmere bestemt:
 —
 Sagsøgerens navn fjernes fra bilag I til Rådets forordning nr. 208/2014 af 5. marts 2014.
 —
 Sagsøgerens navn fjernes fra bilag I til Rådets afgørelse 2014/119/FUSP af 5. marts 2014.
 —
 Rådets afgørelse 2014/119/FUSP af 5. marts 2014 og Rådets forordning nr. 208/2014 af 5. marts 2014 annulleres delvist på grundlag af artikel 263 TEUF, for så vidt som de ikke er i overensstemmelse med det fælles forslag.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til anbringenderne i sag T-380/14, Pshonka mod Rådet.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/42
 Sag anlagt den 14. november 2008 — Ryanair mod Kommissionen
 (Sag T-497/08)
 (2009/C 32/81)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ryanair Ltd (Dublin, Irland) (ved lawyers E. Vahida, I. Metaxas-Maragkidis)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 I overensstemmelse med artikel 230 EF og 231 EF fastslås det, at Kommissionens stiltiende beslutning om afslag på aktindsigt i de dokumenter, som sagsøgeren ved anmodning af 25. juni 2008 begærede at få aktindsigt i, er ugyldig.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger i forbindelse med sagen.
 —
 Der træffes sådanne yderligere foranstaltninger, som Retten måtte finde passende.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har med dette søgsmål nedlagt påstand om annullation af Kommissionens stiltiende beslutning om afslag på sagsøgerens anmodning i henhold til forordning nr. 1049/2001 (1) om aktindsigt i dokumenter vedrørende statsstøtteprocedurer i forhold til den påståede statsstøtte, som skulle være tildelt gennem en aftale med det selskab, der driver lufthavnen Frankfurt Hahn.
 De af sagsøgeren påberåbte søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter er identiske med dem, der er påberåbt i sag T-494/08, Ryanair mod Kommissionen.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).


text:
14.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 302/4
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. juli 2015 — Coty Germany GmbH mod Stadtsparkasse Magdeburg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)
 (Sag C-580/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - intellektuel og industriel ejendomsret - direktiv 2004/48/EF - artikel 8, stk. 3, litra e) - salg af varemærkeforfalskede varer - ret til oplysning i forbindelse med en sag om en krænkelse af en intellektuel ejendomsrettighed - ordning i en medlemsstat, der tillader pengeinstitutter at nægte at imødekomme en anmodning om oplysning vedrørende en bankkonto (bankhemmelighed)))
 (2015/C 302/04)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Coty Germany GmbH
 Sagsøgt: Stadtsparkasse Magdeburg
 Konklusion
 Artikel 8, stk. 3, litra e), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29. april 2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder skal fortolkes således, at den er til hinder for en national ordning som den i hovedsagen omhandlede, der ubegrænset og ubetinget giver et pengeinstitut ret til under påberåbelse af princippet om bankhemmelighed at nægte at give oplysning i henhold til direktivets artikel 8, stk. 1, litra c), om en kontoindehavers navn og adresse.
 (1) EUT C 31 af 1.2.2014.


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/34
 Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 3. oktober 2013 — État belge mod GIMLE SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Belgien)
 (Sag C-322/12) (1)
 (Fjerde direktiv 78/660/EØF - artikel 2, stk. 3 - princippet om et pålideligt billede - artikel 2, stk. 5 - undtagelsespligt - artikel 32 - værdiansættelsesmåde på grundlag af den historiske anskaffelsespris - anskaffelsespris, der er åbenbart lavere end den faktiske værdi)
 2013/C 344/58
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: État belge
 Sagsøgt: GIMLE SA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour de cassation — fortolkning af artikel 2, stk. 3, 4 og 5 i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse selskabsformer — årsregnskaberne for visse selskabsformer (EFT L 222, s. 11) — princippet om et retvisende billede — anskaffelsesprisen for formuegoderne svarer ikke til deres reelle værdi og giver et misvisende billede af selskabets formue — forpligtelse til at fravige princippet om at bogføre aktiver til anskaffelsesprisen og straks bogføre til videresalgsprisen
 Konklusion
 Princippet om et pålideligt billede i artikel 2, stk. 3-5, i Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25. juli 1978 på grundlag af artikel [44, stk. 2, litra g), EF] om årsregnskaberne for visse selskabsformer tillader ikke, at der gøres undtagelse fra princippet om værdiansættelse af aktiver på grundlag af deres anskaffelses- eller kostpris, som er indeholdt i nævnte direktivs artikel 32, til fordel for en værdiansættelse på grundlag af deres faktiske værdi, når anskaffelses- eller kostprisen for de nævnte aktiver er åbenbart lavere end deres faktiske værdi.
 (1) EUT C 287 af 22.9.2012.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/18
 Sag anlagt den 3. oktober 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-438/08)
 (2008/C 313/27)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Traversa og M. Teles Romão, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 43 EF, idet den i henhold til bl.a. artikel 3, stk. 2, artikel 6, stk. 1, og artikel 7 i lovdekret nr. 550/99 af 15. december 1999, samt nr. 1, litra e), i bekendtgørelse nr. 1165/2000 af 9. december 2000 har indført restriktioner for etableringsfriheden for virksomheder fra andre medlemsstater, som ønsker at drive bilsynsvirksomhed i Portugal, navnlig ved at betinge udstedelse af tilladelse, at den er af almen interesse, af et krav om en selskabskapital på minimum 100 000 EUR, af begrænsning af virksomhedernes selskabsformål og af regler om uforenelighed med andre former for virksomhed for selskabsdeltagere, forretningsførere og administratorer.
 —
 Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Betingelsen for udstedelse af nye tilladelser om, at de er af almen interesse, udgør en restriktion for etableringsfriheden, idet juridiske personer fra andre medlemsstater, som ønsker at udøve bilsynsvirksomhed i Portugal, undergives de kompetente nationale myndigheders skønsmæssige beføjelser, hvilket medfører en væsentlig retsusikkerhed med hensyn til omfanget af deres rettigheder.
 Kravet om en selskabskapital på minimum 100 000 EUR må anses for en restriktion for etableringsfriheden, idet det hindrer en EF-erhvervsdrivende med en selskabskapital, der er mindre end det minimumsbeløb, der kræves i henhold til den portugisiske lovgivning, i at oprettet et datterselskab eller en filial på det portugisiske område.
 Begrænsningen af virksomhedernes selskabsformål til udøvelse af bilsynsvirksomhed udgør en restriktion for etableringsfriheden, idet EF-erhvervsdrivende, der samtidig også leverer andre tjenesteydelser (inspektion, reparation og kontrol af køretøjer) i etableringsmedlemsstaten, tvinges til at ændre selskabets formål og muligvis endog sin interne struktur for at kunne udvide sin bilsynsvirksomhed til Portugal. Hertil bemærkes, at denne betingelse ikke kan anses for nødvendig for at sikre, at leverandørerne af denne tjenesteydelse er selvstændige og uvildige.
 Reglerne om uforenelighed, der pålægges selskabets selskabsdeltagere, forretningsførere og administratorer, som beskæftiger sig med fremstilling, reparation, udlejning, import eller forhandling af biler, komponenter eller tilbehør hertil, eller med udøvelse af transportvirksomhed kan have restriktive virkninger svarende til begrænsningen af selskabsformålet og kan skabe betydelige restriktioner for etableringsfriheden for virksomheder fra andre medlemsstater, som ønsker at udøve bilsynsvirksomhed i Portugal, idet leverandører af bilsynsydelser, der allerede lovligt er etableret i en anden medlemsstat, og som har selskabsdeltagere, forretningsførere eller administratorer, som beskæftiger sig med andre former for virksomhed i etableringsmedlemsstaten, vil skulle ændre deres interne struktur, skille sig af med disse selskabsdeltagere eller få dem til at opgive de uforenelige former for virksomhed.


text:
23.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 357/2
 Appel iværksat den 20. marts 2017 af QuaMa Quality Management GmbH til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 17. januar 2017 i sag T-225/15, QuaMa Quality Manangement GmbH mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret
 (Sag C-139/17 P)
 (2017/C 357/02)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: QuaMa Quality Management GmbH (ved Rechtsanwalt C. Russ)
 De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret og Microchip Technology, Inc.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Retten den 17. januar 2017 ophæves.
 —
 Afgørelse truffet den 19. februar 2015 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (forenede sager R 1809/2014-4 og R 1680/2014-4) annulleres.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten støtter sin appel til prøvelse af Rettens dom på følgende overvejelser:
 I appelskriftet gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 41, stk. 1, i forordning nr. 207/2009 (1). Retten lagde fejlagtigt til grund, at intervenienten den 9. april 2013 indgav den rigtige ansøgning om registrering af ejerskifte og alene anvendte en forkert formular hertil. Det forholdt sig faktisk således, at ansøgningen om »ændring af navnet eller en indehavers adresse« vedrørte alle varemærker (14), der tilhørte SMSC Europe GmbH, og ansøgningen blev også opfattet således af EUIPO, jf. skrivelsen af 14. april 2013. Dermed står det fast, at EUIPO gav fuldstændigt afslag på ansøgningen af 9. april 2013 og alene imødekom den efter udløbet af indsigelsesfristen indgivne ansøgning af 14. juni 2013.
 Derudover gøres det i appelskriftet gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. Hverken indsigelsesafdelingen eller appelkammeret beskæftigede sig blot tilnærmelsesvist i tilstrækkelig grad med fastlæggelsen af den relevante kundekreds. Der kan ikke foretages en bedømmelse af risikoen for forveksling, uden at den relevante kundekreds og det individuelle særpræg for de forskellige enkelte varer og tjenesteydelser er blevet fastlagt. Dette gælder så meget desto mere ud fra Rettens antagelse om, at ligheden mellem de pågældende tegn for en specialiseret kundekreds — som Retten ikke tilhører — er »ringe«.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT 2009, L 78, s. 1).


text:
13.6.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/64
 Sag anlagt den 22. april 2016 — Mema mod CPVO (Braeburn 78 (11078))
 (Sag T-177/16)
 (2016/C 211/79)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Mema GmbH 1.G (Terlano, Italien) (ved advokaterne B. Breitinger og S. Kirschstein-Freund)
 Sagsøgt: EF-Sortsmyndigheden (CPVO)
 Oplysninger vedrørende sagen for EF-Sortsmyndigheden
 Ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse vedrører: Braeburn 78 (11078) — registreringsansøgning nr. 2009/0954
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. februar 2016 af Appelkammeret ved EF-Sortsmyndigheden i sag nr. A001/2015
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres og sagen hjemvises til videre behandling ved appelkammeret, der tilpligtes at annullere den påklagede afgørelse og at pålægge EF-Sortsmyndigheden at foretage en supplerende afprøvning i henhold til artikel 57, stk. 3, i forordning nr. 2100/94.
 —
 Subsidiært annulleres afgørelsen vedtaget den 12. februar 2016 af appelkammeret ved EF-Sortsmyndigheden (sag A 001/2015).
 —
 Subsidiært i forhold til påstand nr. 1 og 2 udsættes sagen i henhold til artikel 69, litra d), i Rettens procesreglement, der har været i kraft siden den 1. juli 2015 (herefter »procesreglementet«), indtil der foreligger en retskraftig afgørelse i sagen i henhold til artikel 21, stk. 1, i forordning nr. 2100/94 om ophævelse af sortsbeskyttelse for referencesorten »Royal Braeburn« (ansøgning nr. 1998/1082, sort nr. 11960). Sidstnævnte afgørelse er foregribende, idet referencesorten herved enten vil bortfalde, eller det vil blive fastslået, at Angers-Beaucouzé var og er uegnet som afprøvningssort (jf. punkt 12) og dermed om en supplerende afprøvning var påkrævet eller ej.
 —
 EF-Sortsmyndigheden tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Magtfordrejning — tilsidesættelse af artikel 57, stk. 3, i forordning nr. 2100/94
 —
 Tilsidesættelse af en ved gennemførelsen af forordning nr. 2100/94 anvendelig retsnorm
 —
 Tilsidesættelse af punkt 57 i EF-Sortsmyndighedens protokol for æblesorter
 —
 Tilsidesættelse af afsnit IV i EF-Sortsmyndighedens protokol for æblesorter
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75, andet punktum, i forordning nr. 2100/94 — retten til at blive hørt
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75, første punktum, i forordning nr. 2100/94 — utilstrækkelig begrundelse.


text:
18.10.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 251/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS KENDELSE 2) Bernhard Schulte betaler sagens omkostninger.
 (Anden Afdeling)
 (1) EFT C 144 af 15.6.2002.
 af 4. april 2003
 i sag C-128/02 P: Bernhard Schulte (1)
 (»Erstatningssøgsmål — ansvar uden for kontraktforhold —
 mælk — tillægsafgift — referencemængde — forordning
 (EØF) nr. 2187/93 — erstatning til producenter —
 arving og hermed ligestillet person — national retsakt — KENDELSE AFSAGT AF DOMSTOLEN
 forældelse — åbenbart, at appellen delvis skal afvises og
 delvis skal forkastes«) (Første Afdeling)
 (2003/C 251/01) den 10. juli 2003
 (Processprog: tysk) i sag C-427/02 P, Giuseppe Di Pietro mod Revisionsretten
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive trykt i
 Samling af Afgørelser) (»Appel — tjenestemænd — forudgående administrativ pro-
 cedure — ingen klage — åbenbart, at sagen må afvises —
 appellen delvist afvist og delvist forkastet«)
 I sag C-128/02 P, Bernhard Schulte, Delbrück (Tyskland), ved (2003/C 251/02)
 avocat R. Freise, angående appel af dom afsagt den 7. februar
 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Processprog: italiensk)
 (Fjerde Afdeling) i sag T-261/94, Schulte mod Rådet og
 Kommissionen, Sml. II, s. 441, hvori der er nedlagt påstand (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 om ophævelse af denne dom — de andre parter i appelsagen gjort i Samling af Afgørelser)
 er Rådet for den Europæiske Union (befuldmægtiget:
 A.-M. Colaerts, bistået af M. Núñez Müller) og
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtiget: M. Niejahr, bistået af M. Núñez Müller) — I sag C-427/02 P, Giuseppe Di Pietro, Mesina (Italien)
 har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsfor- (befuldmægtiget: avocat G. Monforte), angående appel af ken-
 manden R. Schintgen, og dommerne V. Skouris og N. Colneric delse afsagt den 27. september 2002 af De Europæiske
 (refererende dommer); generaladvokat: A. Tizzano; Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag
 justitssekretær: R. Grass, den 4. april 2003 afsagt kendelse, T-254/01, Di Pietro mod Revisionsretten (Sml.Pers. I-A, s. 177
 hvis konklusion lyder således: og II, s. 929), hvorved Retten afviste det af Di Pietro anlagte
 søgsmål, hvorunder denne påstod annullation af Revisionsrettens
 afgørelse af 22. februar 2001 om udnævnelse af Michel Hervé til
 stillingen som Revisionsrettens generalsekretær — den anden
 part i appelsagen: Revisionsretten for De Europæiske
 1) Appellen forkastes. Fællesskaber (befuldmægtigede: J.-M. Stenier, samt
 ---pagebreak--- C 251/2 DA Den Europæiske Unions Tidende 18.10.2003
 M. Bavendamm og I. Ní Riagáin Düro) — har Domstolen (Første trafikken med tredjelande og om at skabe overensstem-
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og melse mellem afgifts- og toldfritagelser i rejsetrafikken?
 dommerne P. Jann og A. Rosas (refererende dommer); general-
 advokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 10. juli 2003
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 ( 1) EFT L 350, s. 12.
 ( 2) EFT L 345, s. 9.
 ( 3) EFT L 105, s. 1.
 1) Appellen forkastes. ( 4) EFT L 133, s. 6.
 2) Giuseppe di Pietro betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 19 af 25.1.2003.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom


text:
afsagt den 26. juni 2003 af College van Beroep vor het
 bedrijfsleven i sagen 1. Cindu Chemicals B.V., 2. Rütgers
 VFT AG, 3. Touwen & Co. B.V., 4. Pearl Paint Holland B.V.,
 5. Elf Atochem Nederland B.V., 6. Zijlstra & Co. Verf B.V.,
 og 7. B.V. Chemische Producten Struyk & Co. mod
 College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved ken-
 delse afsagt den 30. september 2002 af Landesgericht für (Sag C-281/03)
 Zivilrechtssachen Wien i sagen DLD Trading Company
 Import-Export, spol. s.r.o. mod Republikken Østrig (2003/C 251/04)
 (Sag C-216/03)
 Ved dom afsagt den 26. juni 2003, indgået til Domstolens
 (2003/C 251/03) Justitskontor den 30. juni 2003, har College van Beroep vor
 het bedrijfsleven i sagen 1. Cindu Chemicals B.V., 2. Rütgers
 VFT AG, 3. Touwen & Co. B.V., 4. Pearl Paint Holland B.V.,
 5. Elf Atochem Nederland B.V., 6. Zijlstra & Co. Verf B.V., og
 7. B.V. Chemische Producten Struyk & Co. mod College voor
 de toelating van bestrijdingsmiddelen forelagt De Europæiske
 Ved kendelse afsagt den 30. september 2002, indgået til Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 Domstolens Justitskontor den 19. maj 2003, har Landesgericht af følgende spørgsmål:
 für Zivilrechtssachen Wien i sagen DLD Trading Company
 Import-Export, spol. s.r.o. mod Republikken Østrig forelagt De Tillader direktivet om farlige stoffer, at en medlemsstat
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel fastsætter yderligere betingelser for markedsføring og anven-
 afgørelse af følgende spørgsmål: delse af et biocidholdigt produkt, hvis aktive stof er opført i
 bilag I til direktivet?
 1. Er bestemmelserne i forordning (EF) nr. 3316/94 (1) og
 forordning (EF) nr. 2744/98 (2) forenelige med
 fællesskabsbestemmelserne om toldfritagelse, særlig for-
 ordning (EØF) nr. 918/83 (3) og princippet om toldunion?
 2. Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 26. juni 2003 af College van Beroep voor het
 blev retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyt- bedrijfsleven i sagen Arch Timber Protection B.V. mod
 telse af den berettigede forventning tilsidesat som følge College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen,
 af, at forordning (EF) nr. 2744/98 havde tilbagevirkende intervenient: Stichting Behoud Leefmilieu en Natuur
 kraft? Maas en Waal
 (Sag C-282/03)
 3. Er bestemmelserne i artikel 5, stk. 8, i direktiv
 69/169/EØF (4) og de hertil på nationalt plan udstedte (2003/C 251/05)
 gennemførelsesbestemmelser i § 3a i forordningen om
 fritagelse for forbrugsafgifter og i forordning om
 omsætningsafgift (BGBl. II, nr. 326/1997), i strid med Ved dom afsagt den 26. juni 2003, indgået til Domstolens
 målet om harmonisering af omsætnings- og punktafgifter Justitskontor den 30. juni, har College van Beroep voor het
 i medlemsstaterne, om liberalisering og lettelser for rejse- bedrijfslevensagen i sagen Arch Timber Protection B.V. mod


text:
3.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 179/24
 Sag anlagt den 30. april 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-208/10)
 2010/C 179/39
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved A. Nijenhuis og M. Teles Romão, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/44/EF af 5. september 2007 om ændring af Rådets direktiv 92/49/EØF og direktiv 2002/83/EF, 2004/39/EF, 2005/68/EF og 2006/48/EF (1) hvad angår procedurereglerne og kriterierne for tilsynsmæssig vurdering af erhvervelser og forøgelse af kapitalandele i den finansielle sektor, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 20. marts 2009.
 (1) EUT L 247, s. 1.


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/58
 Sag anlagt den 22. februar 2010 — Regione Puglia mod Kommissionen
 (Sag T-84/10)
 2010/C 113/89
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Regione Puglia (Bari, Italien) (ved avvocati F. Brunelli og A. Aloia)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede beslutning annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Dette søgsmål tilsigter en annullation af Europa-Kommissionens beslutning K(2009) 10350 af 22. december 2009 om ophævelse af en del af Den Europæiske Fond for Regionaludviklings (EFRU) støtte til det operative program POR Puglia Mål 1 2000 — 2006, hvorved alene dens artikel 4 opretholdes.
 Der er nedlagt påstand herom på baggrund af Regione Puglias præcise konstatering om rigtigheden af og begrundelsen for de af Kommissionen fremsatte kritikpunkter over for regionen, samt om, at den metode, Kommissionen har anvendt til sin vurdering af revisionen udført i 2007 og 2009, er retsstridig og urigtig.
 Regione Puglia har nærmere bestemt gjort gældende, at beslutningen blev truffet på følgende baggrund:
 —
 EF-inspektørernes kontroller, der ligger til grund for beslutningen, er ikke blevet behørigt og præcist udført.
 —
 Resultaterne, som disse er nået til for hver akse og hver foranstaltning samt for alle de gennemførte kontroller stemmer ikke overens med og finder ikke støtte i den undersøgte og forelagte dokumentation, og de er i visse tilfælde blevet lagt til grund uden en vurdering af lovgivningen på området.
 —
 Under alle omstændigheder er de udførte kontroller ud fra et metodologisk synspunkt ikke egnede til at bekræfte og underbygge Kommissionens endelige konklusioner, som i øvrigt er uimodsigelige, da de ikke er passende begrundet og/eller bevist.
 Kommissionen har heller ikke taget hensyn til følgende:
 —
 De forskellige resultater af revisionerne udført af Den Europæiske Revisionsret og Den Italienske Republiks økonomi- og finansministerium.
 —
 De bemærkninger og indsigelser, som regionen hver gang har fremsat detaljeret, bevist og præcist som svar på Kommissionens fremsatte kritikpunkter og anmodninger, ligesom
 —
 Kommissionen har tilsidesat samarbejdspligten, som skal begunstige forholdet mellem Kommissionen og støttemodtageren, idet den har truffet afgørelse og fremsat bedømmelser, endnu inden den havde modtaget og undersøgt de svar og afklaringer, den havde anmodet Regione Puglia om.


text:
6.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 193/8
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 16. juni 2005
 i sag C-349/04, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2002/77/EF - markederne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2005/C 193/12)
 Processprog: fransk
 I sag C-349/04, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: E. Gippini Fournier og K. Mojzesowicz) mod Storhertugdømmet Luxembourg (befuldmægtiget: S. Schreiner), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Borg Barthet, og dommerne S. von Bahr og J. Malenovský (refererende dommer), generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer, justitssekretær: R. Grass, den 16. juni 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1.
 Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9 i Kommissionens direktiv 2002/77/EF af 16. september 2002 om konkurrence på markederne for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, idet det ikke har fremsendt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber alle de oplysninger, der er nødvendige for bekræftelse af, at direktivets bestemmelser er overholdt.
 2.
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 239 af 25.9.2004.


text:
23.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 357/30
 Sag anlagt den 6. september 2017 — ICL IP Turneen og ICL Europe Coöperatief mod Kommissionen
 (Sag T-610/17)
 (2017/C 357/39)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: ICL-IP Turneen, BV (Turneen, Nederlandene) og ICL Europe Coöperatief UA (Amsterdam, Nederlandene) (ved advokaterne R. Cana og E. Mullier)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling, og sagsøgerne gives medhold.
 —
 Kommissionens forordning (EU) 2017/999 af 13. juni 2017 om ændring af bilag XIV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) (EUT 2017, L 150, s. 7) annulleres, for så vidt som den optager nPB i bilag XIV til REACH-forordningen.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 —
 Der træffes sådanne andre eller yderligere foranstaltninger, som findes påkrævet.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat seks anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionen anlagde et åbenbart fejlagtigt skøn, da den undlod at tage hensyn til alle de relevante faktiske omstændigheder og tilsidesatte princippet om god forvaltningsskik.
 —
 Sagsøgerne har anført, at Europa-Kommissionen foretog et åbenbart urigtigt skøn, da den undlod at foretage en omhyggelig og upartisk vurdering af de relevante oplysninger, som sagsøgerne havde indleveret til Europa-Kommissionen, der viste, at stoffet ikke opfyldte kriterierne for prioritering og optagelse i bilag XIV til REACH-forordningen. Hvis Europa-Kommissionen havde taget hensyn til disse oplysninger ville det resultat, som stoffet opnåede, ifølge sagsøgerne have været lavere eller lig med resultatet for andre stoffer, som ikke blev prioriteret i den samme prioriteringsrunde, og stoffet ville ikke ved den anfægtede forordning være blevet optaget i bilag XIV til REACH-forordningen.
 2.
 Med det andet anbringende gøres gældende, at den anfægtede forordning tilsidesætter artikel 55 i REACH-forordningen, er i strid med REACH-forordningens konkurrenceevnemål og udgør indgreb i handelsretten.
 —
 Sagsøgerne har anført, at den anfægtede forordning er i strid med REACH-forordningens konkurrenceevnemål, navnlig med afsnit VII om godkendelse, og påvirker dermed sagsøgernes konkurrencemæssige stilling samt er til hinder for sagsøgerens handelsret, idet den prioriterer stoffet til trods for de oplysninger, der viste, at stoffet ikke opfyldte kriterierne for prioritering og optagelse i bilag XIV.
 3.
 Med det tredje anbringende gøres gældende, at Europa-Kommissionen tilsidesatte sagsøgernes ret til forsvar og tilsidesatte sin begrundelsespligt.
 —
 Sagsøgerne har anført, at Europa-Kommissionen tilsidesatte deres ret til forsvar og sin begrundelsespligt, da den ikke angav grundene for at »gruppere« stoffet med trichlorethylen, til trods for den omstændighed, at Det Europæiske Kemikalieagenturs udtrykkeligt har anerkendt (i vejledningen til fremgangsmåde for prioritering), at i tilfælde, hvor der tages hensyn til faktorer så som »gruppering«, hvilket ikke er en del af det formelle kriterium i henhold til artikel 58, stk. 3, skal grundene for prioriteringen klart angivet og være i overensstemmelse med rollen og formålet med anbefalingsdelen i godkendelsesprocessen.
 4.
 Med det fjerde anbringende gøres gældende, at den anfægtede forordning tilsidesætter sagsøgerens berettigede forventning.
 —
 Sagsøgerne har anført, at vedtagelsen af den anfægtede forordning tilsidesætter deres berettigede forventning, for så vidt som den ikke


text:
er i overensstemmelse med vejledningen om prioritering. Sagsøgerne har nærmere bestemt anført, at prioriteringen og optagelsen af nPB i bilag XIV tilsidesatte deres berettigede forventning om, at mængdekriteriet og overvejelserne om gruppering skulle finde anvendelse, således som de er fastsat i vejledningen til fremgangsmåde for prioritering og vejledningen om den generelle fremgangsmåde.
 5.
 Med det femte anbringende gøres gældende, at den anfægtede forordning tilsidesætter proportionalitetsprincippet.
 —
 Sagsøgerne har anført, at Europa-Kommissionen burde have fundet det hensigtsmæssigt at udsætte optagelsen af nPB i bilag XIV til den anfægtede forordning, og at dette ville have været mindre byrdefuldt, eftersom sagsøgerne ikke ville have været udsat for konsekvenserne af optagelsen i bilag XIV på nuværende tidspunkt, men først når nPB var blevet korrekt optaget i bilag XIV på baggrund af en reel høj relativ prioritering.
 6.
 Med det sjette anbringende gøres gældende, at den anfægtede forordning tilsidesætter lighedsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling.
 —
 Sagsøgerne har anført, at den anfægtede forordning tilsidesætter lighedsprincippet, idet den — ved at optage stoffet i bilag XIV i REACH-forordning — behandler det anderledes end andre stoffer, herunder antimonblygul. Ifølge sagsøgerne var begge stoffer i en sammenlignelig situation: De blev begge opfattet som en del af den samme prioriteringsrunde, de modtog begge (eller skulle have modtaget) et samlet prioriteringsresultat på 17, og i begge tilfælde involverede deres prioriteringsvurdering overvejelser om gruppering. Ikke desto mindre blev de ifølge sagsøgerne behandlet forskelligt af ECHA og Europa-Kommissionen, idet stoffet blev anbefalet og efterfølgende optaget i bilag XIV, mens antimonblygul ikke blev anbefalet til optagelse og derfor ikke blev optaget i bilag XIV.


text:
7.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 102/29
 Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 18. december 2013 — Europa-Kommissionen mod Republikken Finland, intervention: Kongeriget Sverige, Den Tjekkiske Republik, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Polen, Kongeriget Nederlandene, Den Franske Republik, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt Republikken Estland
 (Sag C-111/13) (1)
 2014/C 102/42
 Processprog: finsk
 Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 123 af 27.4.2014.


text:
5.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 148/28
 Rettens dom af 22. april 2010 — Italien mod Kommissionen
 (Forenede sager T-274/08 og T-275/08) (1)
 (EGFL - afslutning af regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer over de udgifter, der finansieres af EGFL - beløb, der kan tilbagesøges hos Den Italienske Republik, hvis de ikke er blevet inddrevet inden for de fastsatte frister - begrebet finansielle konsekvenser - hensyntagen til renter - artikel 32, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005)
 2010/C 148/49
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello Stato S. Fiorentino)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Jimeno Fernández og P. Rossi, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand i sag T-274/08 om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2008/396/EF af 30. april 2008 om afslutning af regnskaberne for medlemsstaternes betalingsorganer over de udgifter, der finansieres af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), for regnskabsåret 2007 (EUT L 139, s. 33), for så vidt som den beregner renter af de beløb, der er pålagt den italienske stats budget i henhold til artikel 32, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EUT L 209, s. 1), og i sag T-275/08 om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2008/394/EF af 30. april 2008 om afslutning af regnskaberne for visse betalingsorganer i Tyskland, Italien og Slovakiet over udgifter, der for regnskabsåret 2006 blev finansieret af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (EUT L 139, s. 22), for så vidt som den beregner renter af de beløb, der er pålagt den italienske stats budget i henhold til artikel 32, stk. 5, i forordning nr. 1290/2005
 Konklusion
 1)
 Sagerne T-274/08 og T-275/08 forenes med henblik på dommen.
 2)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 3)
 Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 223 af 30.8.2008.


text:
8.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 39/26
 Sag anlagt den 9. december 2013 — Enercon mod KHIM (nuancer af farven grøn)
 (Sag T-655/13)
 2014/C 39/47
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Enercon GmbH (Aurich, Tyskland) (ved advokat R. Böhm))
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 11. september 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 0247/2013-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke, der forestiller nuancer af farven grøn, for varer i klasse 7, 16 og 28 — EF-varemærkeansøgning nr. 11 055 811
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009.


text:
27.5.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 149/25
 forordning også finder anvendelse i den situation, hvor varer Sag anlagt den 15. marts 2000 af Kommissionen for De
 af den i forordningen nærmere angivne art, som er under Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 transit fra en stat, der ikke hører til Det Europæiske Fællesskab,
 til en stat, der heller ikke hører til Det Europæiske Fællesskab,
 på anmodning af en rettighedshaver — hvis virksomhed ikke (Sag C-98/00)
 har hjemsted i en EF-medlemsstat, hvorved der imidlertid
 foreligger en varemærkeregistrering i en EF-medlemsstat —
 som gør gældende, at hans rettigheder er blevet krænket, (2000/C 149/46)
 foreløbig standses i en medlemsstat af medlemsstatens told-
 myndigheder under henvisning til den nævnte forordning?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15.
 (1) EFT 1999 L 27, s. 1. marts 2000 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved ledende
 juridisk konsulent Richard Wainwright, Kommissionens Juridi-
 ske Tjeneste, og Panayiotis Panayiotopoulos, der er udstatione-
 ret som national ekspert ved Kommissionens Juridiske Tjene-
 ste, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de
 la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 15. februar 2000 af Oberster Gerichtshof i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 sagen Rudolf Gabriel følgende påstande:
 (Sag C-96/00)
 — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat de
 forpligtelser, der påhviler den i henhold til traktaten og
 (2000/C 149/45) Rådets direktiv 92/13/EØF (1) af 25. februar 1992 om
 samordning af love og administrative bestemmelser vedrø-
 Ved kendelse afsagt den 15. februar 2000, indgået til Domstol- rende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved
 ens Justitskontor den 13. marts 2000, har Oberster Gerichtshof tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt
 i sagen Rudolf Gabriel forelagt De Europæiske Fællesskabers transport og telekommunikation, idet den ikke inden for
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende den fastsatte frist har vedtaget de love og administrative
 spørgsmål: bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direkti-
 vet, eller subsidiært ikke har givet Kommissionen meddelel-
 se herom.
 Er indtaling af den ret, der er indrømmet forbrugerne i § 5j i
 Konsumentenschutzgesetz (den østrigske lov om forbrugerbe-
 skyttelse, KSchG, BGBl 1979/140), som affattet ved artikel I, — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 nr. 2, i Fernabsatz-Gesetz (den østrigske lov om fjernsalg, ninger.
 BGBl I 1999/185) til at afkræve erhvervsdrivende en tilsynela-
 dende vundet gevinst gennem sagsanlæg, når de erhvervsdri-
 vende sender (eller har sendt) gevinsttilsagn eller andre lignende
 meddelelser til bestemte forbrugere og på grund af forsendel-
 sernes udformning giver (eller har givet) indtryk af, at forbruge- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 ren har vundet en bestemt gevinst, i den forstand, hvori
 udtrykkene er benyttet i Bruxelles-konventionen af 27. septem-
 ber 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af Artikel 249, stk. 3, EF og artikel 10 EF (tidligere EF-traktatens
 retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager artikel 189 og 5) forpligter medlemsstaterne til at træffe de
 foranstaltninger, som er nødvendige til gennemførelse af
 1) en sag om


text:
en kontrakt som omhandlet i artikel 13, stk. 1, direktiver i national ret inden udløbet af den frist, der er fastsat
 nr. 3, herfor, og straks at give Kommissionen meddelelse herom.
 Den fastsatte frist udløb den 1. januar 1998, uden at Den
 eller Hellenske Republik havde givet Kommissionen meddelelse om
 foranstaltninger til gennemførelse af det nævnte direktiv i
 2) en sag om kontraktforhold som omhandlet i artikel 5, national ret.
 nr. 1,
 eller
 (1) EFT L 76 af 23.3.1992, s. 14.
 3) en sag om erstatning uden for kontrakt som omhandlet i
 artikel 5, nr. 3?


text:
C 63/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.3.2000
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 se afsagt den 23. december 1999 af Oberlandesgericht
 Düsseldorf i sagen Michael Hölterhoff mod Dr. Ulrich
 Freiesleben EF-traktatens artikel 189 (nu artikel 249 EF), hvorefter et
 direktiv med hensyn til det tilsigtede mål er bindende for
 enhver medlemsstat, indebærer en forpligtelse for medlems-
 (Sag C-2/00) staterne til at overholde de frister for gennemførelsen, der er
 fastsat i direktivet. Denne frist udløb den 17. september 1997,
 (2000/C 63/36) uden at Irland har fastsat de bestemmelser, der er nødvendige
 for at efterkomme det direktiv, der er nævnt i Kommissionens
 Ved kendelse afsagt den 23. december 1999, indgået til påstande.
 Domstolens Justitskontor den 5. januar 2000, har Oberlandes-
 gericht Düsseldorf — 20. civilafdeling — i sagen Michael
 Hölterhoff mod Dr. Ulrich Freiesleben forelagt De Europæiske (1) EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59.
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 af følgende spørgsmål:
 Foreligger der en varemærkekrænkelse i henhold til artikel 5,
 stk. 1, litra a) og b), i Rådets første direktiv 89/104/EØF (1) af
 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta-
 ternes lovgivning om varemærker, når sagsøgte angiver, at
 varen stammer fra hans egen produktion, og han alene
 anvender sagsøgerens beskyttede varemærke til beskrivelse af Sag anlagt den 14. januar 2000 af Kommissionen for De
 den af ham udbudte vares særlige egenskaber, således at det Europæiske Fællesskaber mod Irland
 uden for enhver tvivl er udelukket, at det anvendte mærke i
 handelen opfattes som en betegnelse for, hvilken virksomhed
 varen stammer fra? (Sag C-13/00)
 (1) EFT 1989 L 40, s. 1, berigtiget i EFT 1989 L 159, s. 60. (2000/C 63/38)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 14. ja-
 nuar 2000 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Karen Banks
 og Manuel Desantes, der er udstationeret som national ekspert
 ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i
 Sag anlagt den 11. januar 2000 af Kommissionen for De Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens
 Europæiske Fællesskaber mod Irland Juridiske Tjeneste, Wagnercentret.
 (Sag C-8/00) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 følgende påstande:
 (2000/C 63/37)
 a) Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. ja- henhold til EF-traktatens artikel 300, stk. 7, sammenholdt
 nuar 2000 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for med artikel 5 i protokol 28 til aftalen om Det Europæiske
 De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Marie Økonomiske Samarbejdsområde, idet det ikke inden den
 Wolfcarius som befuldmægtiget, og med valgt adresse i 1. januar 1995 har tiltrådt Paris-akten om Berner-konven-
 Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret, tionen til værn for litterære og kunstneriske værker.
 Kirchberg.
 b) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Irland ikke har overholdt sine forpligtelser i Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 henhold til Rådets direktiv 96/93/EF (1) af 25. juli 1996
 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner


text:
i national
 og international trafik og største tilladte vægt i international I henhold til artikel 5 i protokol 28 til aftalen om Det
 trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet, idet det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (herefter
 ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, »EØS-aftalen«) var Irland forpligtet til — inden den 1. januar
 der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller i 1995 — at tiltræde Berner-konventionen til værn for litterære
 hvert fald ikke har givet Kommissionen meddelelse om og kunstneriske værker (Paris-akten 1971). Denne forpligtelse
 dem. følger også af artikel 300, stk. 7, EF (tidligere EF-traktatens
 artikel 228, stk. 7), hvorefter internationale aftaler, der indgås
 2. Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. af Fællesskabet, er bindende for medlemsstaterne.


text:
2.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/17
 Rettens kendelse af 12. december 2012 — Evonik Industries mod KHIM — Bornemann (EVONIK)
 (Sag T-390/11) (1)
 (EF-varemærker - indsigelse - tilbagetagelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse)
 2013/C 32/27
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Evonik Industries AG (Essen, Tyskland) (ved advokat J. Albrecht)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Pohlmann og R. Pethke, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen (Obernkirchen, Tyskland) (ved advokat A. Oldekop)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 19. april 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1802/2010-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen og Evonik Industries AG.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Evonik Industries AG og Johann Heinrich Bornemann GmbH — Geschäftsbereich Kunststofftechnik Obernkirchen bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af omkostningerne afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).
 (1) EUT C 269 af 10.9.2011.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/45
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 13. december 2007 — Cabrera Sánchez mod KHIM — Industrias Cárnicas Valle (el charcutero artesano)
 (Sag T-242/06) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om »el charcutero artesano« som EF-figurmærke - ældre nationalt figurmærke »El Charcutero« - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - manglende lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 22/83)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Miguel Cabrera Sánchez (Móstoles, Spanien) (ved advokaterne J. Calderón Chavero og T. Villate Consonni)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. García Murillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Industrias Cárnicas Valle, SA (Madrid, Spanien)
 Sagens genstand
 Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 15. juni 2006 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 790/2005-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Miguel Cabrera Sánchez og Industrias Cárnicas Valle, SA.
 Konklusion
 1.
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).
 2.
 Miguel Cabrera Sánchez bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger.
 (1) EUT C 261 af 28.10.2006.


text:
Nr. C 54/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 2 . 97
 tens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for DOMSTOLENS DOM
 nævnte ret verserende sag, The Queen mod Secretary of (Femte Afdeling)
 State for Tråde and Industry, ex parte : British Telecommu
 af 12 . december 1996
 nications plc, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 fortolkningen af Rådets direktiv 90/387/EØF af 28 . juni i sag C-3/95 , Reisebüro Broede mod Gerd Sandker ( an
 1990 om oprettelse af det indre marked for teletjenester modning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Dort
 ved gennemførelse af tilrådighedsstillelse af åbne net ONP mund ) H
 ( Open Network Provision — tilrådighedsstillelse af åbne
 net) ( EFT nr. L 192 af 24 . 7. 1990 , s. 1 ) og vedrørende (Fri udveksling af tjenesteydelser — retslig inkasso — tilla
 fortolkningen og gyldigheden af Rådets direktiv 92/44/ delse — EF-traktatens artikel 59)
 EØF af 5 . juni 1992 om etablering af ONP-vilkår for faste ( 97/C 54/03 )
 kredsløb ( EFT nr. L 165 af 19 . 6 . 1992 , s . 27), har Dom
 stolen, sammensat af præsidenten, G. C. Rodríguez Iglesi (Processprog: tysk)
 as, afdelingsformændene G. F. Mancini og J. C. Moitinho
 de Almeida samt dommerne C. N. Kakouris, C. Gulmann,
 D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet ( refererende dommer), (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 P. Jann og H. Ragnemalm; generaladvokat: G. Tesauro; ju offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 stitssekretær: fuldmægtig L. Flewlett, den 12 . december
 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : I sag C-3/95 , angående en anmodning, som Landgericht
 Dortmund ( Tyskland ) i medfør af EF-traktatens artikel 177
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verse
 rende sag Reisebüro Broede mod Gerd Sandker at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-trak
 1 ) Rådets direktiv 92/44/EØF af 5. juni 1992 om etable tatens bestemmelser om fri udveksling af tej enesteydelser,
 ring af ONP-vilkår for faste kredsløb finder anven navnlig artikel 59, har Domstolen ( Femte Afdeling), sam
 delse på » teleselskaber«, som defineret i artikel 2, nr. 1 , mensat af afdelingsformanden, J. C. Moitinho de Almeida ,
 i Rådets direktiv 90/387/EØF af 28. juni 1990 om op og dommerne L. Sevón, D. A. O. Edward ( refererende
 rettelse af det indre marked for teletjenester ved gen dommer), P. Jann og M. Wathelet; generaladvokat: N.
 nemførelse af tilrådighedsstillelse af åbne net ONP Fennelly; justitiessekretær: ekspeditionssekretær H. A.
 (Open Network Provision — tilrådighedsstillelse af Rühl , den 12 . december 1996 afsagt dom, hvis konklusion
 åbne net). Under begrebet » teleselskaber« i denne be lyder således :
 stemmelses forstand falder bl.a. de to virksomheder,
 som en medlemsstat efter andre kriterier end objektive, EF-traktatens artikel 59 er ikke til hinder for nationale be
 proportionale og ikke-diskriminerende kriterier har gi stemmelser, hvorefter en virksomhed med hjemsted i en
 vet eneret til at drive internationale telekommunika anden medlemsstat ikke ad rettens vej må inddrive fordrin
 tionsforbindelser, navnlig forbindelser


text:
inden for Fælles ger for andre, fordi denne form for virksomhed kun kan
 skabet, og den virksomhed, som en medlemsstat på udøves erhvervsmæssigt af advokater.
 samme betingelser har givet eneret til at drive et of
 fentligt telenet i en del af sit område. En medlemsstat H EFT nr. C 54 af 4 . 3 . 1995 .
 kan bestemme, at forpligtelserne i henhold til artikel 7
 i direktiv 92/44/EØF kun skal gælde for bestemte » te
 leselskaber«, såfremt dette er tilstrækkeligt til at give
 brugerne adgang til et minimum af faste kredsløb, der
 opfylder de i direktivet fastlagte specifikationer, i hele
 landet. En medlemsstat kan navnlig bestemme, at for
 pligtelserne i henhold til bestemmelsen kun skal gælde DOMSTOLENS DOM
 for de » teleselskaber«, der er de største operatører af (Første Afdeling)
 telekommunikationskredsløb i hvert enkelt område i
 det pågældende land. af 12 . december 1996
 i sag C-38/95 , Ministero delle Finanze mod Foods Import
 Sri ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte d'ap
 pello di Ancona) (')
 (Fælles toldtarif — toldpositioner — fisk af typen »Molva
 2 ) Gennemgangen af de præjudicielle spørgsmål har ikke molva «)
 frembragt forhold, der kan have betydning for gyldig
 heden af direktiv 92/44/EØF. ( 97/C 54/04
 (Processprog: italiensk)
 (') EFT nr. C 380 af 31 . 12 . 1994 .
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-38/95 , angående en anmodning, som Corte d'ap
 pello di Ancona i medfør af EØF-traktatens artikel 177


text:
C 289/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.11.2002
 Sag anlagt den 23. september 2002 af Gemeinschaftskern- selskabet arbejdede for Kommissionen uden på forhånd at
 kraftwerk Neckar GmbH mod Kommissionen for De have indgået en aftale. Kommissionen har ved i sidste ende
 Europæiske Fællesskaber ikke at have indfriet denne forventning tilsidesat princippet
 om beskyttelse af den berettigede forventning. Endvidere har
 Kommissionen forårsaget sammenbruddet i kontraktforhand-
 (Sag T-283/02) lingerne og således tilsidesat princippet om god forvaltnings-
 skik. Tilsidesættelsen af disse principper har påført sagsøgeren
 en skade i den størrelsesorden, som er anført i stævningen.
 (2002/C 289/55)
 (Processprog: tysk)
 Sag anlagt den 10. september 2002 af Triantafyllia Dionys-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der sopoulou mod Rådet for Den Europæiske Union
 den 23. september 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Gemeinschaftskernkraftwerk
 (Sag T-284/02)
 Neckar GmbH, Neckarwestheim (Tyskland), ved Rechtsanwalt
 S. Zickgraf.
 (2002/C 289/56)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (Processprog: fransk)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren
 332 083,60 EUR med tillæg af renter 5,25 % af Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 328 782,43 EUR fra den 12. juni 2000 og 5,25 % af den 10. september 2002 anlagt sag mod Rådet for Den
 3 301,17 EUR fra den 21. august 2000. Europæiske Union af Triantafyllia Dionyssopoulou, Bruxelles,
 ved avocat Jean A. Martin.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Rådets afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren til
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter lønklasse C2 i forfremmelsesåret 2001 annulleres.
 — Rådet tilpligtes at betale sagsøgeren 300 000,00 EUR til
 Som led i Tacis-programmet udførte sagsøgeren tjenesteydelser erstatning af alle skadesårsager under et.
 på det ukrainske kernekraftværk Saporoshje fra september
 1994 til juli 1998. Parterne havde i den forbindelse indgået — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 direkte underhåndsaftaler. Sagsøgeren beskæftigede forskellige
 sagkyndige med henblik på aftalens opfyldelse og ansatte en
 projektleder.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det fremgår af stævningen, at projektlederen fra august 1998 Sagsøger påberåber sig til støtte for søgsmålet en åbenbar
 til december 1999 ydede lokal bistand på kernekraftværket vildfarelse, idet sagsøgte ikke — end ikke subsidiært — har
 Saporoshje, selv om sagsøgeren fra august 1998 ikke længere taget hensyn til sagsøgers anciennitet i sin lønklasse. Sagsøger
 var forpligtet til at have en projektleder ansat. De sagkyndige påberåber sig derudover en tilsidesættelse af vedtægtens arti-
 fortsatte ligeledes med at arbejde på enkeltstående projekter i kel 5, idet der er uoverensstemmelse mellem sagsøgers kvalifi-
 Saporoshje. Parterne havde allerede fra april 1998 forhandlet kationer og det forhold, at hun fastholdes i sin lønklasse. Ifølge
 om indgåelse af en fjerde aftale, men denne blev imidlertid sagsøger har sagsøgte heller ikke respekteret Det Paritetiske
 aldrig indgået. Samarbejdsudvalgs beslutninger af 16. juli 1993, idet sagsøgte
 har taget hensyn til den periode, hvor sagsøger faktisk har
 arbejdet, og det antal dage, hvor sagsøger har være fraværende
 Det sagsøgende selskab har gjort gældende, at det har lidt en på grund af sygdom. Endeligt anfører sagsøgte, at vedtægten
 skade uden for kontraktforhold


text:
svarende til det i stævningen bestemmer, at en tjenestemand skal respekteres og hjælpes
 anførte beløb, og at Kommissionen i henhold til artikel 288, hvis nødvendigt, og at der endog skal drages omsorg for
 stk. 2, EF er forpligtet til at erstatte denne skade. Kommissionen tjenestemanden. I det foreliggende tilfælde er sagsøger offer
 har ved at have givet tilsagn om, at der ville blive indgået en for en chikane, der medfører en bremsning af hendes karriere.
 aftale med sagsøgeren eller på anden vis ydet sagsøgeren en
 godtgørelse, skabt sådanne forventninger hos sagsøgeren, at


text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/7
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 18. december 2008 — Coop de France Bétail et Viande, tidligere Fédérations nationales de la coopération bétail et viande (FNCBV), Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), Jeunes agriculteurs (JA) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Den Franske Republik
 (Forenede sager C-101/07 P og C-110/07 P) (1)
 (Appel - konkurrence - oksekødsmarkedet - aftale indgået mellem nationale sammenslutninger af opdrættere og slagterier vedrørende ophævelse af indførsel af oksekød og fastsættelse af en minimumskøbspris - bøder - forordning nr. 17 - artikel 15, stk. 2 - hensyntagen til de i sammenslutningen deltagende virksomheders omsætning)
 (2009/C 44/11)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellanter: Coop de France Bétail et Viande, tidligere Fédérations nationales de la coopération bétail et viande (FNCBV) (ved avocat M. Ponsard) (sag C-101/07 P), Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL), Jeunes agriculteurs (JA) (ved avocats V. Ledoux og B. Neouze) (sag C-110/07)
 De øvrige parter i appelsagen: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og S. Ramet, som befuldmægtigede) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Bouquet og X. Lewis, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 13. december 2006 i de forenede sager T-217/03 og T-245/03, FNCBV m.fl. mod Kommissionen, hvorved sagsøgeren ikke fik medhold i en principal påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/600/EF af 2. april 2003 om en procedure i henhold til artikel 81 EF (EUT L 209, s. 12) og subsidiært en påstand om ophævelse eller nedsættelse af de ved denne beslutning pålagte bøder — elementer, der udgør et kartel — nødvendigheden af parternes tilsagn — metoden til beregning af bøder — muligheden for at tage omsætningen for medlemmerne af en sammenslutning i betragtning, når denne formelt ikke har beføjelse til at handle på medlemmernes vegne — begrundelsespligt og tilsidesættelse af retten til forsvar.
 Konklusion
 1)
 Appellerne forkastes.
 2)
 Coop de France bétail et viande, tidligere Fédération nationale de coopération bétail et viande (FNCBV) samt Fédération nationale des syndicats d'exploitants agricoles (FNSEA), Fédération nationale bovine (FNB), Fédération nationale des producteurs de lait (FNPL) og Jeunes agriculteurs (JA) betaler sagens omkostninger.
 3)
 Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 95 af 28.4.2007.


text:
14.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 145/27
 Rettens dom af 24. marts 2011 — CheckMobile mod KHIM (carcheck)
 (Sag T-14/10) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket »carcheck« - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2011/C 145/45
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: CheckMobile GmbH — The Process Solution Company (Hamburg, Tyskland) (ved advokat K. Lodigkeit)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 18. november 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 595/2009-4) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket »carcheck« som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 CheckMobile GmbH — The Process Solution betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 80 af 27.3.2010.


text:
13.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 361/22
 Sag anlagt den 11. august 2014 — Drex Technologies mod Rådet
 (Sag T-605/14)
 2014/C 361/33
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Drex Technologies SA (Tortola, De Britiske Jomfruøer) (ved advokaterne E. Ruchat og C. Cornet d’Elzius)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgerens søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.
 —
 Som følge heraf annulleres afgørelse 2014/309/FUSP af 28. maj 2014 samt de efterfølgende retsakter til gennemførelse heraf, for så vidt som de angår sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er blevet påberåbt i sag T–432/11, Makhlouf mod Rådet (1).
 (1) EUT C 290, s. 13.


text:
21.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 152/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 22. februar 2011 — Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA) m.fl.
 (Sag C-78/11)
 2011/C 152/18
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)
 Sagsøgte: Federación de Asociaciones Sindicales (FASGA) Federación de Trabajadores Independientes de Comercio (FETICO), Federación Estatal de Trabajadores del Comercio, Hostelería, Turismo y Juego de UGT og Federación del Comercio, Hostelería y Turismo de CC.OO.
 Præjudicielt spørgsmål
 Er artikel 7, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (1) til hinder for en fortolkning af den nationale lovgivning, hvorefter en ferieperiode ikke kan afbrydes med henblik på efterfølgende at afholde den fulde eller resterende periode, hvis årsagen til den midlertidige uarbejdsdygtighed opstår uventet under afholdelsen af ferien?
 (1) EUT L 299, s. 9.


text:
1.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 154/10
 Sag anlagt den 12. april 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-187/06)
 (2006/C 154/22)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J.-P. Keppenne og H. Van Vliet, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Belgien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 249, stk. 4, og artikel 2 og 3, i Kommissionens beslutning (K(2002) 1341 endelig udg.) af 24. april 2002 om Belgiens statsstøtte til fordel for Beaulieu-koncernen (Ter Leembek International) (Statsstøtte C 36/01, ex NN 73/00) (1), idet det ikke inden for den fastsatte frist har gennemført den nævnte beslutning.
 —
 Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Der er gået næsten fire år, siden beslutningen blev meddelt de belgiske myndigheder, uden at støttemodtageren endnu reelt har tilbagebetalt den anfægtede støtte. Den begunstigede bevarer således de fordele, som rådigheden over midlerne tildeler ham, hvilket netop var det, beslutningen havde til formål at bringe til ophør.
 (1) EFT L 296, s. 60.


text:
C 169/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.7.2002
 DOMSTOLENS DOM afskediges, overgår til erhververen under de betingelser og inden
 for de grænser, der gælder efter nævnte artikel, uanset om disse
 forpligtelser udspringer af offentlige myndigheders retsakter
 af 4. juni 2002 eller gennemføres ved sådanne akter og uanset de praktiske
 forholdsregler, der måtte være fastsat med henblik på denne
 gennemførelse.
 i sag C-164/00, Katia Beckmann mod Dynamco Whicheloe
 Macfarlane Ltd (anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench (1) EFT C 192 af 8.7.2000.
 Division) (1)
 (»Direktiv 77/187/EØF — varetagelse af arbejdstagernes
 rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder,
 bedrifter eller dele af bedrifter — betingelser for at anvende
 undtagelser fra varetagelse af rettigheder — ydelser i tilfælde DOMSTOLENS DOM
 af afskedigelse«)
 (Anden Afdeling)
 (2002/C 169/12)
 af 30. maj 2002
 (Processprog: engelsk) i de forenede sager C-284/00 og C-288/00, Stratmann
 GmbH und Co. KG mod Landrätin des Kreises Wesel (sag
 C-284/00) og Fleischversorgung Neuss GmbH und Co.
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- mod Landrat des Kreises Neuss (sag C-288/00) (anmodnin-
 gjort i Samling af Afgørelser) ger om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsge-
 richt) (1)
 (»Fælles landbrugspolitik — afgifter i forbindelse med
 I sag C-164/00, angående en anmodning, som High Court of sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol af fersk kød«)
 Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Det
 Forenede Kongerige) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til (2002/C 169/13)
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Katia
 Beckmann mod Dynamco Whicheloe Macfarlane Ltd, at opnå (Processprog: tysk)
 en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 3 i
 Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om tilnærmel-
 se af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdsta- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomhed- gjort i Samling af Afgørelser)
 er, bedrifter eller dele af bedrifter (EFT L 61, s. 26), har
 Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesi-
 as, afdelingsformændene N. Colneric og S. von Bahr samt I de forenede sager C-284/00 og C-288/00, angående anmod-
 dommerne C. Gulmann, D.A.O. Edward, A. La Pergola, ninger, som Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) i medfør af
 J.-P. Puissochet (refererende dommer), M. Wathelet, R. Schint- artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i de for nævnte
 gen, J.N. Cunha Rodrigues og C.W.A. Timmermans; generalad- ret verserende sager, Stratmann GmbH und Co. KG mod
 vokat: S. Alber; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den Landrätin des Kreises Wesel (sag C-284/00), og Fleischversor-
 4. juni 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: gung Neuss GmbH und Co. KG mod Landrat des Kreises Neuss
 (sag C-288/00), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 fortolkningen dels af Rådets direktiv 85/73/EØF af 29. januar
 1) Førtidig udbetaling af pension samt af ydelser, der har til 1985 om finansiering af sundhedsmæssig undersøgelse og
 formål at forbedre forholdene ved en sådan førtidig pensionering, kontrol af fersk kød og fjerkrækød (EFT L 32, s. 14), og af
 og som udbetales i forbindelse med afskedigelse af arbejdstagere, Rådets beslutning 88/408/EØF af 15. juni


text:
1988 om størrelser-
 der har nået en bestemt alder, såsom dem, der er omtvistet i ne for den afgift, der i henhold til direktiv 85/73 skal opkræves
 hovedsagen, udgør ikke ydelser i forbindelse med alderdom og for sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol af fersk kød (EFT
 invaliditet eller til efterladte i henhold til supplerende faglige L 194, s. 24), dels af direktiv 85/73, som ændret ved Rådets
 eller tværfaglige forsikringsordninger som omhandlet i artikel 3, direktiv 93/118/EF af 22. december 1993 (EFT L 340, s. 15,
 stk. 3, i Rådets direktiv 77/187/EØF af 14. februar 1977 om og berigtigelse EFT 1994 L 280, s. 91), sammenholdt med
 tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af Rådets direktiv 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundheds-
 arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af mæssige problemer vedrørende handelen med fersk kød inden
 virksomheder, bedrifter eller dele af bedrifter. for Fællesskabet (EFT 1963-1964, s. 175), såvel som affattet
 ved Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om
 2) Artikel 3 i direktiv 77/187 skal fortolkes således, at overdrage- veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på
 rens forpligtelser i henhold til en arbejdskontrakt, et arbejdsfor- gennemførelse af det indre marked (EFT L 395, s. 13), som
 hold eller en kollektiv overenskomst over for en arbejdstager, der affattet ved Rådets direktiv 91/497/EØF af 29. juli 1991 om
 ---pagebreak--- 13.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 169/9
 ændring og kodificering af direktiv 64/433 med henblik på at til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Prefetto
 udvide dets anvendelsesområde til også at omfatte produktion Provincia di Cuneo mod Silvano Carbone, som enedirektør
 og afsætning af fersk kød (EFT L 268, s. 69), har Domstolen for Expo Casa Manta Srl, at opnå en præjudiciel afgørelse
 (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, N. Col- vedrørende fortolkningen af Rådets forordning (EF) nr. 519/
 neric, og dommerne R. Schintgen (refererende dommer) og 94 af 7. marts 1994 om den fælles ordning for indførsel fra
 V. Skouris; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: fuldmæg- visse tredjelande og ophævelse af Rådets forordning (EØF)
 tig M.-F. Contet, den 30. maj 2002 afsagt dom, hvis konklusion nr. 1765/82, nr. 1766/82 og nr. 3420/83 (EFT L 67, s. 89)
 lyder således: samt af Rådets forordning (EF) nr. 3285/94 af 22. december
 1994 om den fælles importordning og om ophævelse af
 De omkostninger, der er forbundet med bakteriologiske undersøgelser forordning (EF) nr. 518/94 (EFT L 349, s. 53), har Domstolen
 og trikinundersøgelser, som gennemføres i henhold til Rådets direktiv (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, N. Col-
 64/433/EØF af 26. juni 1964 om sundhedsmæssige problemer neric (refererende dommer), og dommerne R. Schintgen og
 vedrørende handelen med fersk kød inden for Fællesskabet, som V. Skouris; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær:
 affattet såvel ved Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december R. Grass, den 30. maj 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik således:
 på gennemførelse af det indre marked som ved Rådets direktiv 91/
 497/EØF af 29. juli 1991 om ændring og kodificering af direktiv


text:
Rådets forordning (EF) nr. 519/94 af 7. marts 1994 om den fælles
 64/433 med henblik på at udvide dets anvendelsesområde til også ordning for indførsel fra visse tredjelande og ophævelse af Rådets
 at omfatte produktion og afsætning af fersk kød, er omfattet af forordning (EØF) nr. 1765/82, nr. 1766/82 og nr. 3420/83 samt
 den EF-afgift, som medlemsstaterne opkræver for sundhedsmæssig Rådets forordning (EF) nr. 3285/94 af 22. december 1994 om den
 undersøgelse og kontrol af fersk kød i medfør af dels Rådets direktiv fælles importordning og om ophævelse af forordning (EF) nr. 518/
 85/73/EØF af 29. januar 1985 om finansiering af sundhedsmæssig 94 har ingen virkning for en medlemsstats bestemmelser om
 undersøgelse og kontrol af fersk kød og fjerkrækød og Rådets markedsføring af varer indført fra tredjelande.
 beslutning 88/408/EØF af 15. juni 1988 om størrelserne for
 den afgift, der i henhold til direktiv 85/73 skal opkræves for
 sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol af fersk kød, dels direktiv (1) EFT C 302 af 21.10.2000.
 85/73, som ændret ved Rådets direktiv 93/118/EF af 22. december
 1993.
 (1) EFT C 302 af 21.10.2000.
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 DOMSTOLENS DOM
 af 14. maj 2002
 (Anden Afdeling)
 i sag C-383/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 af 30. maj 2002 skaber mod Forbundsrepublikken Tyskland (1)
 i sag C-296/00, Prefetto Provincia di Cuneo mod Silvano (»Traktatbrud — direktiv 96/82/EF — manglende gennem-
 Carbone (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte førelse inden for den fastsatte frist«)
 suprema di cassazione) (1)
 (2002/C 169/15)
 (»Forordning (EF) nr. 519/94 og nr. 3285/94 — anvendelses-
 område — markedsføring af trådløse telefonapparater fra (Processprog: tysk)
 tredjelande«)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (2002/C 169/14)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Processprog: italiensk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- I sag C-383/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 gjort i Samling af Afgørelser) ber (befuldmægtiget: G. zur Hausen) mod Forbundsrepublik-
 ken Tyskland (befuldmægtigede: W.-D. Plessing og B. Muttel-
 see-Schön), angående en påstand om, at det fastslås, at
 Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser
 I sag C-296/00, angående en anmodning, som Corte suprema i henhold til EF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte
 di cassazione (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet frist har truffet de nødvendige foranstaltninger for at


text:
C 83/16 DA Den Europæiske Unions Tidende 5.4.2003
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di
 Stato), skal slettes af registeret.
 Fristen for direktivets gennemførelse udløb den 28. oktober
 2001. (1 ) EFT C 192 af 8.7.2000.
 ( 1) EFT L 289, s. 28.
 Slettelse af sag C-337/00 ( 1)
 Sag anlagt den 21. februar 2003 af Kommissionen for De
 (2003/C 83/32)
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene
 (Sag C-80/03)
 Ved kendelse af 13. december 2002 har præsidenten for De
 (2003/C 83/30) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-337/00,
 Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 21. fe-
 bruar 2003 anlagt sag mod Kongeriget Nederlandene af (1 ) EFT C 316 af 4.11.2000.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved W. Wils,
 som befuldmægtiget.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat
 sine forpligtelser, idet det ikke har vedtaget de nødvendige Slettelse af sag C-188/01 ( 1)
 love og administrative bestemmelser for at efterkomme
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 1999/93/EF (1) (2003/C 83/33)
 af 13. december 1999 om en fællesskabsramme for
 elektroniske signaturer eller i hvert fald ikke har underret-
 tet Kommissionen herom.
 Ved kendelse af 12. december 2002 har præsidenten for De
 — Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens om- Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-188/01,
 kostninger. Francisco Javier Gonzales Moreno (anmodning om præjuduciel
 afgørelse indgivet af Unabhängiger Verwaltungssenat Salz-
 burg), skal slettes af registeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (1 ) EFT C 200 af 14.7.2001.
 Den fastsatte frist for bestemmelsernes vedtagelse udløb den
 19. juli 2001.
 ( 1) EFT L 13 af 19.1.2000, s. 12.
 Slettelse af sag C-375/01 ( 1)
 (2003/C 83/34)
 Slettelse af sag C-173/00 (1)
 (2003/C 83/31) Ved kendelse af 15. januar 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-375/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland,
 skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 14. januar 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-173/00,
 ANAS — Ente Nazionale per le Strade mod Cooperativa (1 ) EFT C 348 af 8.12.2001.
 Muratori Cementisti Ravenna Soc. coop. arl (CMC), Icla
 Costruzioni Generali SpA, Impresa Toto SpA og Toto SpA


text:
11.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/52
 Sag anlagt den 26. juni 2014 — Banco de Albacete mod Kommissionen
 (Sag T-483/14)
 2014/C 261/81
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Banco de Albacete, SA (Madrid, Spanien) (ved advokaterne J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo og A. Biondi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres, i det omfang den kvalificerer samtlige de afgiftsforanstaltninger, der udgør det spanske system for finansiel leasing (SEAF), som ny statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4, der identificerer investorerne i de økonomiske interessegrupper som modtagere af den angivelige støtte og eneste ansvarlige for tilbagebetalingen.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 4, for så vidt som den anordner tilbagesøgning af den angivelige støtte.
 —
 Den anfægtede afgørelses artikel 4 annulleres, for så vidt som den tager stilling til lovligheden af private kontrakter mellem investorer og andre enheder.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-700/13, Bankia mod Kommissionen.


text:
3.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/14
 Appel iværksat den 9. december 2011 af Michael Heath til prøvelse af Personalerettens dom af 29. september 2011 i sag F-121/10, Michael Heath mod ECB
 (Sag T-645/11 P)
 2012/C 65/28
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Michael Heath (Southampton, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Centralbank (ECB)
 Appellantens påstande
 —
 Den dom, som Retten for EU-personalesager afsagde den 29. september 2011 i sag F-121/10, ophæves.
 —
 Som følge heraf gives appellanten medhold i sine påstande for førsteinstansen og følgelig
 —
 annulleres lønsedlen for januar 2010 og efterfølgende måneder, idet disse anvender en forhøjelse af pensionen på 0,6 %, således at der anvendes en forhøjelse på 2,1 % beregnet i henhold til en almindelig generel lønjustering.
 —
 Om fornødent: Annullation af afgørelserne om afslag på anmodningerne om fornyet gennemgang af sagen og om afslag på de af appellanten indgivne klager, hvilke afgørelser er dateret henholdsvis 11. maj 2010 og 9. september 2010.
 —
 Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale differencen mellem den forhøjelse af pensionen på 0,6 %, som ulovligt blev tildelt appellanten fra januar 2010, og den forhøjelse på 2,1 %, som han burde have haft ret til, dvs. en lønforhøjelse på 1,5 % pr. måned fra januar 2010. Disse beløb skal tillægges rente fra deres respektive forfaldsdatoer til betaling sker, idet renten beregnes på grundlag af den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsoperationer i den pågældende periode, forhøjet med 2 procentpoint.
 —
 Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale 5 000 EUR i erstatning for det økonomiske tab, appellanten har lidt som følge af hans tabte købekraft.
 —
 Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale 5 000 EUR, opgjort efter ret og billighed, i erstatning for appellantens ikke-økonomiske tab.
 —
 Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale alle sagens omkostninger.
 —
 Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale alle sagens omkostninger for begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har til støtte for appellen fremsat fem anbringender.
 1)
 Første anbringende vedrørende en retlig fejl, en tilsidesættelse af begrebet akt, der indeholder et klagepunkt, og krænkelse af retssikkerhedsprincippet.
 2)
 Andet og tredje anbringende vedrørende en tilsidesættelse af kontrollen med, om der foreligger et åbenbart urigtigt skøn, en forvanskning af sagsakterne, en tilsidesættelse af begrundelsespligten, af artikel 17, stk. 7, i bilag III til ansættelsesvilkårene, og en tilsidesættelse af bevisbyrdereglerne ved Personalerettens kontrol af lovligheden af aktuarens udtalelse og af indholdet heraf.
 3)
 Fjerde anbringende vedrørende en forvanskning af sagsakterne og en tilsidesættelse af begrundelsespligten og af retten til forsvar for så vidt som Personaleretten på ingen måde foretog en prøvelse af lovligheden af den indgriben, der fandt sted efter den 1. november 2009, af den aktuar, som ECB havde engageret indtil den 31. oktober 2009.
 4)
 Femte anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 48 i ansættelsesvilkårene samt en tilsidesættelse af forsamlingsfriheden og af den grundlæggende ret til kollektive forhandlinger som tilsikret ved bl.a. artikel 11 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og


text:
14.5.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 115/17
 Sag anlagt den 29. marts 2005 af Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union.
 (Sag C-141/05)
 (2005/C 115/31)
 Processprog: spansk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. marts 2005 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af Kongeriget Spanien ved Abogado del Estado Enrique Braquehais Conesa, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kongeriget Spanien har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 27/2005 (1) af 22. december 2004 om fastsættelse for 2005 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger, idet den spanske fiskeriflåde ikke er tildelt bestemte kvoter i EF-farvandene i Nordsøen og Østersøen.
 2.
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag C-134/04 (2).
 (1) EUT L 12 af 14.1.2005, s. 1.
 (2) EUT C 106 af 30.4.2004, s. 39.


text:
22.11.97 IDA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 357/9
 de la Comunidad de Extremadura, Cåceres ( Spanien), i DOMSTOLENS DOM
 medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Dom (Anden Afdeling)
 stolen for i de for nævnte ret verserende sager, Antonio
 Naranjo Arjona mod Instituto Nacional de la Seguridad af 9 . oktober 1997
 Social ( INSS ), Francisco Vicente Mateos mod Instituto
 Nacional de la Seguridad Social ( INSS ) og Tesorería Gene i sag C-291/96, straffesag mod Martino Grado og Shahid
 ral de la Seguridad Social (TGSS ) samt Instituto Nacional Bashir ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amts
 de la Seguridad Social ( INSS ) mod Laura García Låzaro, gericht Reutlingen ) (')
 at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen (Præjudiciel forelæggelse — straffesag — anvendelse af en
 af artikel 47, stk. 1 , i Rådets forordning ( EØF ) nr. 1408/ høflig tiltaleform — forskelsbehandling — spørgsmålets
 71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de sociale sikrings relevans — inkompetence)
 ordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende
 og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fælles ( 97/C 357/16 )
 skabet ( EFT 1971 II, s. 366 ), som ændret og ajourført ved
 Rådets forordning ( EØF) nr. 2001 /83 af 2 . juni 1983 ( EFT
 L 230 af 22 . 8 . 1983 , s. 6 ), som tilpasset ved bilag I, (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 del VIII, til akten vedrørende vilkårene for Kongeriget Spa offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 niens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasnin
 gerne af traktaterne ( EFT L 302 af 15 . 11 . 1985 , s . 23 ),
 og senere ændret ved Rådets forordning ( EØF ) nr. 1248/ I sag C-291/96 , angående en anmodning, som Amtsgericht
 92 af 30 . april 1992 ( EFT L 136 af 19 . 5 . 1992, s. 7 ), har Reutlingen (Tyksland ) i medfør af EF-traktatens artikel 177
 Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af J. C. Moitinho har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verse
 de Almeida, som fungerende afdelingsformand, og dom rende straffesag mod Martino Grado og Shahid Bashir at
 merne D. A. O. Edward, J.-R Puissochet ( refererende dom opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 mer), P. Jann og L. Sevón; generaladvokat: A. La Pergola; EF-traktatens artikel 6 , har Domstolen ( Anden Afdeling ),
 justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Hol sammensat af afdelingsformanden, R. Schintgen (refere
 stein, den 9 . oktober 1997 afsagt dom, hvis konklusion rende dommer ), og dommerne G. F. Mancini og G.
 lyder således : Hirsch; generaladvokat: G. Tesauro; justitssekretær: R.
 Grass, den 9 . oktober 1997 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 Det følger af artikel 47, stk . 1 , litra e), i Rådets forordning Domstolen er ikke kompetent til at besvare det af Amtsge
 (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de richt Reutlingen stillede spørgsmål.
 sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige
 erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter 0 ) EFT C


text:
318 af 26 . 10 . 1996 .
 inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved
 Rådets forordning (EØF) nr. 2001 /83 af 2 . juni 1983, som
 tilpasset ved bilag 1, del VIII, til akten vedrørende vilkå
 rene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals til
 trædelse og tilpasningerne af traktaterne — som efter
 ikrafttrædelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 1248/92 af
 30. april 1992 er blevet til litra g) — at den gennemsnit DOMSTOLENS DOM
 lige bidragsbasis i situationer som dem, der foreligger i ( Femte Afdeling)
 hovedsagerne, udelukkende skal beregnes på grundlag af
 de bidrag, der faktisk er indbetalt i henhold til den pågæl af 16. oktober 1997
 dende lovgivning, og at det således fastsatte teoretiske
 ydelsesbeløb skal reguleres og forhøjes, som om de forsik i sag C-258/95 , Julius Fillibeck Söhne GmbH & Co. KG
 rede fortsat havde arbejdet på de samme betingelser i den mod Finanzamt Neustadt ( anmodning om præjudiciel
 pågældende medlemsstat. Hvis anvendelsen af bestemmel afgørelse fra Bundesfinanzhof) (')
 sen i denne fortolkning imidlertid skulle vise sig at blive (Sjette momsdirektiv — levering af tjenesteydelser mod
 mindre fordelagtig for de arbejdstagere, som, allerede vederlag — begreb — arbejdsgivers befordring af arbejds
 inden forordningen trådte i kraft i denne medlemsstat, tagere)
 havde lønnet beskæftigelse i en anden medlemsstat, end
 anvendelsen af en tidligere overenskomst indgået med ( 97/C 357/ 17 )
 sidstnævnte stat, skal den kompetente ret undtagelsesvis
 anvende de i overenskomsten fastsatte regler. (Processprog: tysk)
 (') EFT C 95 af 30 . 3 . 1996 . (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-258/95 , angående en anmodning, som Bundesfi
 nanzhof i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet


text:
27.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 380/18
 Sag anlagt den 28. august 2014 — Dellmeier mod KHIM — Dell (LEXDELL)
 (Sag T-641/14)
 2014/C 380/24
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Alexandra Dellmeier (München, Tyskland) (ved advokat J. Khöber)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Dell, Inc. (Round Rock, De Forenede Stater)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 4. juni 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 0966/2013-2) om indsigelsessag nr. B 1 698 2892 mod EF-varemærkeansøgning nr. 00 8 1 14 779»LEXDELL« annulleres, og indsigelsen forkastes i sin helhed.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 Der berammes mundtlig forhandling, såfremt Retten ikke kan træffe afgørelse uden mundtlig forhandling.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Alexandra Dellmeier
 Det omhandlede EF-varemærke: EF-ordmærket »LEXDELL« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 25, 41 og 45 — EF-varemærkeansøgning nr. 8 1 14 779
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Dell, Inc.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-figurmærket indeholdende ordbestanddelen »DELL« registreret med nr. 6 4 20 641
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i forordning nr. 207/2009.


text:
24.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 121/6
 DOMSTOLENS DOM
 af 27. januar 2014
 i sag E-1/13
 Míla ehf. v EFTA Surveillance Authority
 (Annullationssøgsmål — statsstøtte — leasing-kontrakt — manglende indledning af den formelle undersøgelsesprocedure — formaliteten — retlig interesse — begrebet interesserede parter — tvivl eller alvorlige vanskeligheder — princippet om den markedsøkonomiske investor — udbudsprocedure)
 (2014/C 121/06)
 I sag E-1/13, Míla ehf. mod EFTA-Tilsynsmyndigheden vedrørende en påstand om annullation af EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 410/12/KOL af 21. november 2012 om angivelig ydet statsstøtte i form af subsidieret leasing af optiske fibre, som tidligere var blevet drevet på vegne af Den Nordatlantiske Traktatorganisation (NATO), har Domstolen, sammensat af præsidenten Carl Baudenbacher og dommerne Per Christiansen (refererende dommer) og Páll Hreinsson, afsagt dom den 27. januar 2014.
 Domskonklusionen lyder således:
 1.
 EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 410/12/KOL af 21. november 2012 om angivelig ydet statsstøtte i form af subsidieret leasing af optiske fibre, som tidligere var blevet drevet på vegne af Den Nordatlantiske Traktatorganisation (NATO), annulleres.
 2.
 EFTA-Tilsynsmyndigheden betaler sagens omkostninger.


text:
18.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 16/24
 Appel iværksat den 13. november 2015 af Bionorica SE til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 16. september 2015 i sag T-619/14, Bionorica SE mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-596/15 P)
 (2016/C 016/30)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Bionorica SE (ved Rechtsanwälte M. Weidner, T. Guttau og N. Huβmann)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Det afholdes mundtlig forhandling.
 —
 Den kendelse, der blev afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 16. september 2015 i sag T-619/14, ophæves.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har støttet sine påstande på to anbringender:
 —
 Procedurefejl: Retten har til dels lagt forkerte faktiske omstændigheder til grund og er således nået frem til en forkert afgørelse, som belaster appellanten. Retten er fejlagtigt gået ud fra, at appellanten fremstiller fødevarer, og derudover kun er berørt af suspenderede sundhedsanprisninger som omhandlet i forordning (EF) nr. 1924/2006 (1). Hertil kommer, at Retten har begrundet sin afgørelse delvist utilstrækkeligt. Retten har ikke behandlet indholdet af Kommissionens skrivelse, som afslutter den påståede passivitet, detaljeret, og er således nået frem til en forkert afgørelse.
 —
 Tilsidesættelse af EU-retten: Retten har med urette afslået, at betingelserne i artikel 265 TEUF er opfyldt, da Kommissionens passivitet ikke er ophørt. Derudover har Retten bedømt forordning (EF) nr. 1924/2006 og navnlig dennes artikel 17 og 28, forkert. Suspenderede og tilladte sundhedsanprisninger skal ikke sidestilles. De retsvirkninger, der følger af overgangsbestemmelserne, er ikke tilstrækkeligt forudsigelige.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20.12.2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer, EUT L 404, s. 9.


text:
30.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/4
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 24. november 2016 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-461/14) (1)
 ((Traktatbrud - direktiv 2009/147/EF - beskyttelse af vilde fugle - særligt beskyttede områder - direktiv 85/337/EØF - vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet - direktiv 92/43/EØF - bevaring af naturtyper))
 (2017/C 030/04)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved C. Hermes, E. Sanfrutos Cano, D. Loma-Osorio Lerena og G. Wilms, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Spanien (ved A. Gavela Llopis, som befuldmægtiget)
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Spanien har med hensyn til perioden forud for den 29. juli 2008 tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til artikel 4, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF af 30. november 2009 om beskyttelse af vilde fugle, og med hensyn til perioden efter denne dato tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til artikel 6, stk. 2, i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter, idet det ikke har truffet de egnede foranstaltninger med henblik på i det særligt beskyttede område »Campiñas de Sevilla« at undgå forringelse af de naturlige levesteder og arternes levesteder samt forstyrrelse af de arter, for hvilke dette område er udpeget.
 2)
 I øvrigt frifindes Kongeriget Spanien.
 3)
 Europa-Kommissionen og Kongeriget Spanien bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 462 af 22.12.2014.


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/10
 Appel iværksat den 20. november 2013 af Telefónica S.A. til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 9. september 2013 i sag T-430/11, Telefónica mod Kommissionen
 (Sag C-588/13 P)
 2014/C 24/18
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Telefónica S.A. (ved abogados J. Ruiz Calzado, M. Núñez Müller og J. Domínguez Pérez)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede kendelse ophæves.
 —
 Det fastslås, at annullationssøgsmålet i sag T-430/11 kan antages til realitetsbehandling, og sagen hjemvises til Retten, for at denne tager stilling til sagens realitet.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkostninger i forbindelse med behandling af sagens formalitet ved begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1)
 Retten har begået en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 263 TEUF, stk. 4, in fine. Retten har foretaget urigtig retsanvendelse ved at fastslå, at afgørelser om statsstøtteordninger som den anfægtede afgørelse kræver gennemførelsesforanstaltninger i medfør af traktatens nye bestemmelse.
 2)
 Retten har tilsidesat EU-retten ved fortolkningen af retspraksis om begrebet »den faktiske modtager« med henblik på at undersøge formalitetsspørgsmål i forbindelse med søgsmål iværksat til prøvelse af afgørelser, hvorved en statsstøtteordning erklæres ulovlig og uforenelig.
 —
 Nærmere bestemt har Retten foretaget en urigtig fortolkning af begrebet »faktisk modtager« i retspraksis, og den har gengivet de faktiske omstændigheder forkert, idet den har anvendt det på de transaktioner, som sagsøgeren har foretaget efter den 21. december 2007.
 —
 Retten har ligeledes begået en retlig fejl hvad angår transaktionerne foretaget før den 21. december 2007 ved fortolkningen af begrebet »faktisk modtager« i retspraksis.
 3)
 Retten har begået en retlig fejl ved at træffe en afgørelse, som tilsidesætter retten til effektiv domstolsbeskyttelse. Den appellerede kendelse anvender et rent teoretisk begreb herfor, som hindrer sagsøgeren adgang til — og uden at skulle tilsidesætte retsforskrifter — at anfægte den anfægtede afgørelse for domstolene ved hjælp af den præjudicielle procedure.


text:
18.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 314/16
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 14. oktober 2004
 i sag T-256/02, I mod De Europæiske Fællesskabers Domstol (1)
 (Tjenestemænd - erstatningssøgsmål - udsættelse for asbest - erhvervssygdom - tab)
 (2004/C 314/41)
 Processprog: fransk
 I sag T-256/02, I, tjenestemand ved De Europæiske Fællesskabers Domstol, Luxembourg (Luxembourg), ved avocats J. Iturriagagoitia Bassas og K. Delvolvé, mod De Europæiske Fællesskabers Domstol (befuldmægtiget: M. Schauss, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand om erstatning for de fysiske, ikke-økonomiske, erhvervsmæssige og økonomiske tab, sagsøgeren angiveligt har lidt, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiili og M. Vilaras; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio González, den 14. oktober 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 De Europæiske Fællesskabers Domstol frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine omkostninger.
 (1) EFT C 274 af 9.11.2002.