text:
19.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/23
 Sag anlagt den 6. maj 2008 — Ivanov mod Kommissionen
 (Sag T-166/08)
 (2008/C 183/46)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Vladimir Ivanov (Boulogne Billancourt, Frankrig) (ved avocat F. Rollinger)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kommissionen er ansvarlig for at have tilsidesat principperne om gennemsigtighed, god forvaltningsskik, forbud mod forskelsbehandling og ligebehandlingsprincippet ved ansættelsesproceduren, der afholdtes som følge af en meddelelse om ledig stilling som »førtiltrædelses- og politisk rådgiver«, med tjenestested i Sofia, i maj 2003.
 —
 Kommissionen tilpligtes i henhold til artikel 288, stk. 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, at erstatte den skade, sagsøgeren har lidt.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at yde sagsøgeren en erstatning på 180 000 EUR for lidt skade.
 —
 Sagsøgte tilpligtes endvidere at yde sagsøgeren en erstatningg på 10 000 EUR for den ikke-økonomiske skade.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren indgav i 2003 en ansøgning til en stilling som lokalt ansat som »førtiltrædelsesrådgiver« i Sofia. Sagsøgeren fik afslag på sin ansøgning under den indledende udvælgelsesfase på grund af hans dobbelte fransk-bulgariske statsborgerskab, idet kun ansøgere, der var statsborgere i en medlemsstat, som kunne besætte den ledige stilling.
 Sagsøgeren havde under ansættelsesproceduren og efter afslaget på hans anvisning forgæves anmodet Kommissionen om yderligere oplysninger vedrørende ansættelsesproceduren og om begrundelserne for nævnte afslag. Sagsøgeren indgav herefter en klage til Den Europæiske Ombudsmand, som fastslog, at der var sket dårlig forvaltning og, at Kommissionen havde tilsidesat princippet om forbud mod forskelsbehandling eller ligebehandling.
 Sagsøgeren har ved dette søgsmål nedlagt påstand om, at Retten fastslår Kommissionens ansvar uden for kontraktforhold for tilsidesættelse af gennemsigtighedsprincippet og principperne om forbud mod forskelsbehandling og ligebehandling ved den pågældende ansættelsesprocedure.


text:
18.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 16/31
 Rettens dom af 25. november 2015 — Ewald Dörken mod KHIM — Schürmann (VENT ROLL)
 (Sag T-223/14) (1)
 ((EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket VENT ROLL - absolutte registreringshindringer - beskrivende karakter - mangel på fornødent særpræg - artikel 52, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2016/C 016/37)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Ewald Dörken AG (Herdecke, Tyskland) (ved advokate N. Grüger)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved M. Fischer, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Wolfram Schürmann (Neuhausen, Schweiz) (ved advokat M. Wesle)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 30. januar 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2156/2012-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem M. Wolfram Schürmann og Ewald Dörken AG.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Ewald Dörken AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 184 af 16.6.2014.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 211/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.7.2000
 C) Er under de faktiske omstændigheder som beskrevet Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 under A) og B) også panthaveren, pantsætterens afta-
 ger, speditøren, ejeren af lageret eller fragtføreren — Kommissionens forordning (EF) nr. 465/2000 (1) af 29. fe-
 »indehaver« i forordningens forstand? bruar 2000 om beskyttelsesforanstaltninger over for ind-
 førsel fra de oversøiske lande og territorier af sukkerpro-
 4. Udgør »den importafgift, der gjaldt i De Tolv den 31. de- dukter, som har EF/OLT-kumulation af oprindelsen, annul-
 cember 1994« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i leres.
 artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 3108/94, for oliven-
 olie fra Tunesien under KN-kode 1509 10 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 A) den i artikel 1, stk. 1, i Rådets forordning (EF)
 nr. 287/94 (2) af 7. februar 1994 anførte særlige afgift Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 på 7,8 ECU/100 kg eller
 — Tilsidesættelse af artikel 109, stk. 1, i OLT-afgørelse
 B) i alle tilfælde den i bilag I til Kommissionens forordning 91/482/EØF af 25. juli 1991 om de oversøiske landes og
 (EF) nr. 3307/94 fastsatte afgift på 79 minus territoriers associering med Det Europæiske Økonomiske
 12,69 altså 66,31 ECU/100 kg Fællesskab (2), senest ændret ved afgørelse 2000/169/EF (3):
 Kommissionen har foretaget en åbenbart urigtig vurdering
 eller af de faktiske omstændigheder, navnlig hvad angår de
 mængder, der er blevet indført til Fællesskabet af OLT-
 C) afhænger besvarelsen af dette spørgsmål af, om indfør- sukkerproducenter, forholdene på det fælles marked for
 sel af olivenolie fra Tunesien til De Tolv inden for sukker og følgerne for Fællesskabets markedsdeltagere. De
 rammerne af den kvote, der var fastsat i artikel 1, grunde, som ifølge OLT-afgørelsens artikel 109, stk. 1, er
 stk. 2, i forordning (EF) nr. 287/94, også ved udgangen en betingelse for at gøre brug af kompetencen til at indføre
 af 1994 var mulig uden hindringer, eller en beskyttelsesforanstaltning, foreligger ikke. Følgelig har
 Kommissionen med urette konkluderet, at indførslen af
 OLT-sukker kan medføre en alvorlig forstyrrelse i sukker-
 D) skal toldsatsen konkret fastsættes efter, om den afgifts- sektoren, og at det er berettiget at træffe beskyttelsesforan-
 pligtige kunne opnå et (begunstiget) kontingent, der- staltninger i henhold til OLT-afgørelsens artikel 109, stk. 1.
 som indførslen i en EF-medlemsstat var mulig på
 det tidspunkt, hvor den efter forretningsaftalen var
 planlagt? — Tilsidesættelse af OLT-afgørelsens artikel 109, stk. 2:
 — Den anfægtede beskyttelsesforanstaltning tager ikke
 5. Er artikel 4 i Kommissionens forordning (EF) nr. 3108/94
 under de i punkt 4. B) nævnte omstændigheder ugyldig på hensyn til OLT’s præferencestilling i forhold til AVS-
 grund af tilsidesættelse af lighedsprincippet? staterne og tredjelande.
 — I betragtning af de vidtrækkende følger af beskyttelses-
 ( 1) EFT L 328, s. 42.
 foranstaltningerne for De Nederlandske Antiller, Aruba
 (2) EFT L 39, s. 1. og de berørte virksomheder er det Nederlandenes
 opfattelse, at de anfægtede beskyttelsesforanstaltninger
 er uforholdsmæssige, eller i hvert fald at Kommissionen
 i strid med den forpligtelse, der påhviler den, har
 undladt at inddrage disse følger i beslutningsprocessen.
 — For


text:
så vidt beskyttelsesforanstaltninger er nødvendige,
 er det muligt at træffe mindre begrænsende beskyttel-
 sesforanstaltninger, navnlig at fastsætte en mindste-
 salgspris.
 Sag anlagt den 12. maj 2000 af Kongeriget Nederlandene
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Artikel 3, stk. 3, i forordning nr. 2553/97, sammen-
 holdt med artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 465/2000
 (Sag C-180/00) er i strid med proportionalitetsprincippet i OLT-
 afgørelsens artikel 109, stk. 2, da sikkerhedens størrel-
 se ikke står i noget rimeligt forhold til størrelsen af
 (2000/C 211/16) sikkerheden ved indførsel af sukker fra AVS-stater og
 tredjelande.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. maj
 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske — Magtfordrejning: Efter at Rådet efter langvarige drøftelser
 Fællesskaber af Kongeriget Nederlandene ved chefen for Den til sidst med den krævede enstemmighed havde tilsluttet
 Juridiske Tjenestes Afdeling for EF-ret, Marc Fierstra, og ved sig indsættelsen af artikel 108 b i OLT-afgørelsen ved
 Jantine van Bakel, Juridisk Tjeneste, begge Udenrigsministeriet, afgørelse 97/803/EF — hvorved indførsel af sukker med
 Haag, som befuldmægtigede. AVS/OLT-kumulation af oprindelsen blev begrænset —
 ---pagebreak--- 22.7.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 211/11
 var indførsel af sukker med EF/OLT-kumulation af oprin- Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 delsen og blandinger af kakao og sukker med OLT- afsagt den 15. maj 2000 af Cour d’appel de Paris (9. Afde-
 oprindelse i henhold til artikel 6 i bilag II til OLT-afgørelsen ling) i sagen Edouard Balguerie, Bernard André Mercier og
 fortsat mulig i ubegrænset omfang. Kommissionen ønsker Patrick Thoma — solidarisk ansvarlig: Société Balguerie,
 med forordning nr. 465/2000 at indføre en begrænsning Société Pillet og Orkos Diffusion mod Administration des
 af den EF/OLT-kumulation af oprindelsen, som Rådet har douanes i tilstedeværelse af Ministère public.
 opretholdt, og har således til hensigt at hindre en følge, der
 klart er skabt af OLT-afgørelsen og opretholdt af Rådet.
 (Sag C-190/00)
 — Tilsidesættelse af artikel 253 EF.
 (2000/C 211/18)
 (1) EFT 2000 L 56, s. 39.
 (2) EFT 1991 L 263, s. 1.
 (3) EFT 2000 L 55, s. 67.
 Ved dom afsagt den 15. maj 2000, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 23. maj 2000, har Cour d’appel de Paris
 (9. Afdeling) i sagen Edouard Balguerie, Bernard André Mercier
 og Patrick Thomas — solidarisk ansvarlig: Société Balguerie,
 Société Pillet og Orkos Diffusion mod Administration des
 douanes i tilstedeværelse af Ministère public forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstolen anmodning om præjudi-
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kend- ciel afgørelse af følgende spørgsmål: Cour d’appel de Paris
 else afsagt den 3. maj 2000 af Arbeitsgericht Hamburg i (9. Afdeling) anmoder Domstolen om at træffe afgørelse om
 sagen Dr. Helga Kutz-Bauer mod Freie und Hansestadt følgende spørgsmål:
 Hamburg
 (Sag C-187/00) Er Kommissionens forordning nr. 4112/87 af 9. december
 1987 (1) og de betingelser, der skal være opfyldt for, at
 (2000/C 211/17) importen af dadler kan ske i henhold til ordningen med
 toldlempelse, fordi varerne skal undergives et særligt anvend-
 Ved kendelse afsagt den 3. maj 2000, indgået til Domstolens elsesformål, til hinder for, at de importeres


text:
i originale paknin-
 Justitskontor den 19. maj 2000, har Arbeitsgericht Hamburg i ger med et indhold på 11 kg og derunder?
 sagen Dr. Helga Kutz-Bauer mod Freie und Hansestadt Ham-
 burg forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod-
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 (1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 4142/87 af 9.12.1987 om
 1. Er det i strid med artikel 2 og artikel 5 i »Rådets direktiv fastsættelse af betingelserne for adgang til toldlempelse ved
 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebe- indførsel af varer, for hvilke der er foreskrevet et særligt anvend-
 handling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang elsesformål (EFT L 387 af 31.12.1987, s. 81).
 til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt
 arbejdsvilkår«, at en overenskomstmæssig ordning for
 offentligt ansatte åbner adgang for såvel mandlige som
 kvindelige beskæftigede til at overgå til aldersbetinget
 deltidsbeskæftigelse, når denne deltidsbeskæftigelse kun
 indrømmes indtil det tidspunkt, hvor der kan opnås krav
 på en ikke-nedsat pension fra den lovpligtige pensionsfor-
 sikring, og når den gruppe af personer, der kan gøre
 krav på ikke-nedsat pension fra det fyldte 60. år, næsten
 udelukkende består af kvinder, mens den gruppe, der først
 kan gøre krav på ikke-nedsat pension fra det fyldte 65. år, Sag anlagt den 23. maj 2000 af Kommissionen for De
 næsten udelukkende består af mænd? Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 2. Har de nationale retter, når de overenskomstmæssige
 og ved lov fastsatte ordninger er i strid med direktiv (Sag C-191/00)
 76/207/EØF (1) henholdsvis direktiv 79/7/EØF (2), kompe-
 tence til at anvende ordningerne til fordel for den forfordel-
 te gruppe, idet de ser bort fra ordningernes EF-stridige (2000/C 211/19)
 begrænsninger, indtil overenskomstparterne og/eller lovgi-
 ver har vedtaget en ordning uden forskelsbehandling?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. maj
 2000 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissio-
 (1) EFT L 39 af 14.2.1976, s. 40. nen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 (2) EFT L 6 af 10.1.1979, s. 24.
 Karen Banks og Laura Pignataro, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/54
 Rettens dom af 8. oktober 2013 — Stichting Greenpeace Nederland og PAN Europe mod Kommissionen
 (Sag T-545/11) (1)
 (Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende den første tilladelse til markedsføring af aktivstoffet glyphosat - delvist afslag på aktindsigt - risiko for at skade en fysisk eller juridisk persons forretningsmæssige interesser - artikel 4, stk. 5, i forordning nr. 1049/2001 - tungtvejende offentlig interesse - forordning (EF) nr. 1367/2006 - artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 1367/2006 - direktiv 91/414/EØF)
 2013/C 344/95
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Stichting Greenpeace Nederland (Amsterdam, Nederlandene) og Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne B. Kloostra og A. van den Biesen)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved P. Oliver, P. Ondrůšek og C. ten Dam, derefter ved P. Oliver, P. Ondrůšek og C. Zadra, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 10. august 2011, hvorved den gav afslag på aktindsigt i bind 4 i udkastet til vurderingsrapport, udfærdiget af Forbundsrepublikken Tyskland som rapporterende medlemsstat, af aktivstoffet glyphosat, i medfør af Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230, s. 1)
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelse af 10. august 2011, hvorved den gav afslag på aktindsigt i bind 4 i udkastet til vurderingsrapport, udfærdiget af Forbundsrepublikken Tyskland som rapporterende medlemsstat, af aktivstoffet glyphosat, i medfør af Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, annulleres, for så vidt som der herved gives afslag på aktindsigt i de dele af nævnte bind, som indeholder oplysninger, der vedrører emissioner til miljøet: »identiteten« og mængden af alle urenhederne i aktivstoffet, der er anmeldt af hver af operatørerne, der fremgår af punkt C.1.2.1 i det første underdokument (s. 11-61), af punkt C.1.2.1 i det andet underdokument (s. 1-6) og af punkt C.1.2.1 i det tredje underdokument (s. 4 og 8-13) i dette bind; urenhederne i de forskellige batcher og minimums-, middel- og maksimumsmængden af hver af disse urenheder, som for hver af operatørerne fremgår af tabellerne i punkt C.1.2.2 i det første underdokument (s. 61-84) og i punkt C.1.2.4 i det tredje underdokument (s. 7) i nævnte bind; sammensætningen af de plantebeskyttelsesmidler, der er udviklet af operatørerne, som fremgår af punkt C.1.3, der har overskriften »Detaljeret specifikation af præparaterne (bilag II A 1.4)« i det første underdokument (s. 84-88) i samme bind.
 2)
 Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 355 af 3.12.2011.


text:
Nr. C 166/ 10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 31 . 5 . 97
 Scientifica og 4 ) Ministero del Tesoro forelagt De Europæ ter sådanne rettigheder, som begrundelse for, at omsæt
 iske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel ningen skal behandles som en afgiftspligtig omsæt
 afgørelse af følgende spørgsmål : ning ?
 Skal indholdet af direktiv 82/76/EØF f 1 ), for så vidt som Såfremt også dette spørgsmål besvares benægtende,
 det bestemmes, at en uddannelsesstilling som speciallæge ønskes også det følgende spørgsmål besvaret.
 » aflønnes . . . med et passende beløb « — når Den Italien
 ske Republik ikke har vedtaget specifikke regler herom in 3 . Kan den, der omsætter rettighederne, alligevel gøre
 den for den fastsatte frist — fortolkes således, at direktivet gældende, at der er fradragsret i henhold til artikel 17,
 tillægges direkte virkning til fordel for de uddannelsessø stk. 2 , eller nogen anden bestemmelse i direktivet, dvs .
 gende læger i forholdet til Den Italienske Republiks for har den nævnte bestemmelse direkte virkning, selv om
 valtning ? Der spørges tillige, om direktivet tillægger de ud omsætningen ikke fører til, at der opstår udgående af
 dannelsessøgende læger ret til et passende vederlag for det gift ?
 fuldtidsarbejde, de udfører i de af staten forpligtede afde
 linger med den heraf følgende pligt for forvaltningerne, (') »§ 11 . Afgiftsfritaget er følgende former for omsætning:
 herunder Università agli Studi di Bologna , til at udrede 1 . Fuldstændig eller delvis overdragelse af rettigheder,
 dette vederlag. som er omfattet af § 1 , 4 eller 5 i lagen ( 1960 : 729 )
 om upphovsrätt til litterära ock konstnärliga verk ( den
 (*) Rådets direktiv af 26 . januar 1982 ( EFT nr. L 43 af 15 . 2 . svenske ophavsretslov ), dog ikke ...«.
 1982, s . 21 ).
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 24. marts 1997 af Oberlandesgericht Wien i
 afsagt den 20. februar 1997 af Skatterättsnämnden i sagen sagen Verein zur Forderung des freien Wettbewerbs im
 Victoria Film A/S mod Riksskatteverket Medienwesen mod MVF Magazin-Verlag am Fleetrand
 Gesellschaft mbH
 ( Sag C-134/97)
 ( Sag C-135/97)
 ( 97/C 166/ 18 )
 ( 97/C 166/ 19 )
 Ved kendelse afsagt den 20 . februar 1997, indgået til
 Ved kendelse afsagt den 24 . marts 1997, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 7. april 1997, har Skatte
 Domstolens Justitskontor den 7. april 1997, har Oberlan
 rättsnämnden i sagen Victoria Film A/S mod Riksskatte
 desgericht Wien i sagen Verein zur Forderung des freien
 verket forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en Wettbewerbs im Medienwesen mod MVF Magazin-Verlag
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 mål :
 am Fleetrand Gesellschaft mbH forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 afgørelse af følgende spørgsmål :
 1 . Indebærer artikel 28 , stk. 3 , litra b ), i sjette momsdi
 rektiv, sammenholdt med punkt 2 i bilag F til direkti Skal EF-traktatens artikel 30 fortolkes således, at den er


text:
til
 vet og under hensyn til indholdet af punkt 2, litra aa ), hinder for anvendelse af bestemmelser i en medlemsstat A,
 i afsnit IX, Beskatning, i bilag XV til tiltrædelses som forbyder en virksomhed med hjemsted i medlemsstat B
 traktaten mellem Den Europæiske Unions medlemssta også at sælge et periodisk udkommende tidsskrift, der er
 ter og Sverige om Sveriges tiltrædelse af Den Europæ fremstillet i denne stat, i medlemsstat A, når tidsskriftet in
 iske Union , at Sverige har ret til at have bestemmelser deholder gættekonkurrencer eller spil med gevinster, der
 i sin nationale lovgivning af det indhold, som gælder i lovligt arrangeres i medlemsstat B ?
 henhold til mervärdesskattelagens ( den svenske lov om
 merværdiafgift) kapitel 3 , § 11 , stk . 1 , i den affattelse,
 der var gældende til og med den 31 . december
 1996 (')?
 Såfremt spørgsmålet besvares benægtende, ønskes også Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 det følgende spørgsmål besvaret. afsagt den 2 . april 1997 af VAT and Duties Tribunal,
 Manchester, i sagen Norbury Developments Ltd mod
 Commissioners of Customs and Excise
 2 . Indebærer det forhold, at artikel 28 , stk . 3 , litra b ),
 ikke tillader, at der i national lovgivning består en af ( Sag C-136/97)
 giftsfritagelse for en omsætning som den, der omhand ( 97/C 166/20 )
 les i spørgsmål 1 , at denne bestemmelse, bestemmel
 serne i artikel 6 , stk. 1 , eller eventuelt nogen anden be
 stemmelse i sjette direktiv har såkaldt direkte virkning Ved kendelse afsagt den 2. april 1997, indgået til Domsto
 i den her omhandlede henseende og derfor over for en lens Justitskontor den 14 . april 1997, har VAT and Duties
 national myndighed kan påberåbes af den, der omsæt Tribunal , Manchester, i sagen Norbury Developments Ltd


text:
22.1.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 19/32
 Sag anlagt den 5. november 2004 af Den Italienske Republik mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-443/04)
 (2005/C 19/66)
 Processprog: italiensk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 5. november 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Den Italienske Republik ved Avvocato dello Stato Antonio Cingolo.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af Kommissionens skrivelser af 27. august 2004 (DOCUP Abruzzo), 3. september 2004 (DOCUP Lazio), 15. september 2004 (POR Molise), 17. september 2004 (PON Sviluppo Imprenditoriale Locale), 17. september 2004 (DOCUP Veneto), 20. september 2004 (POR Calabria) og af 22. september 2004 (DOCUP Liguria), som alle i samme udstrækning tilsigter at betinge indledningen af proceduren for forudbetaling i forbindelse med støtteordninger af opfyldelse af krav, som ikke fremgår af gældende ret, og med det formål ubehørigt at begrænse adgangen til dækning for omkostningerne for de strukturfonde, der er tale om.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som i sag T-345/04, Den Italienske republik mod Kommissionen (1).
 (1) EUT C 262 af 23.10.2004, s. 55.


text:
22.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 287/26
 Sag anlagt den 19. juli 2012 — Europa-Kommissionen mod Den Italienske Republik
 (Sag C-345/12)
 2012/C 287/50
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved E. Montaguti og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik
 Sagsøgerens/Sagsøgernes påstande
 —
 Det fastslås, at Den Italienske Republik ved ikke at sikrer, at der ved salg eller udleje af en fast ejendom forelægges en energitest i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 7 og 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/91/EF af 16. december 2002 om bygningers energimæssige ydeevne (1) har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til samme direktivs artikel 7, stk. 1 og 2, og artikel 10, sammenholdt med artikel 29 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU af 19. maj 2010 om bygningers energimæssige ydeevne (2).
 —
 Det fastslås, at Den Italienske Republik ved ikke at meddele alle de i artikel 9 omhandlede gennemførelsesforanstaltninger har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til samme direktivs artikel 15, stk. 1, sammenholdt med artikel 29 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/31/EU af 19. maj 2010 om bygningers energimæssige ydeevne.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2002/91/EF udløb den 4. januar 2006. Fristen for gennemførelsen af direktivets artikel 7-9 udløb den 4. januar 2009, og ifølge Kommissionen omfatter artikel 28 i direktiv 2010/31/EU — som tillader en udskydelse med hensyn til gennemførelse af kravet om forelæggelse af en energitest — ikke allerede udstedte attester eller attester, som skal udstedes i medfør af direktivets artikel 7, stk. 1.
 På tidspunktet for anlæggelsen af denne sag har sagsøgte endnu ikke vedtaget alle de nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktivet.
 (1) EFT 2003 L 65, s. 1.
 (2) EUT L 153, s. 13.


text:
7.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 406/34
 Sag anlagt den 11. september 2015 — Coveris Rigid (Auneau) France mod Kommissionen
 (Sag T-531/15)
 (2015/C 406/34)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Coveris Rigid (Auneau) France (Auneau, Frankrig) (ved advokaterne H. Meyer-Lindemann, C. Graf York von Wartenburg og L. Titze)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Artikel 1, stk. 5, i Kommissionens afgørelse C(2015)4336 final af 24. juni 2015 i sag AT.39563 — fødevareemballage annulleres, for så vidt som det heri fastslås, at sagsøgeren har tilsidesat artikel 101 TEUF ved i den periode, der er anført i artikel 1, stk. 5, litra d), i Kommissionens afgørelse, at have deltaget i en enkelt og vedvarende overtrædelse, der bestod i adskillige særskilte overtrædelser i sektoren for bakker af blødt plastik til fødevareemballage, som omfattede hele Frankrig.
 —
 Artikel 2, stk. 5, i Kommissionens afgørelse C(2015)4336 final af 24. juni 2015 — fødevareemballage annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved pålægges en bøde på 4 7 56 000 EUR, og
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres gældende, at Kommissionen foretog en fejlagtig anvendelse af princippet om personligt ansvar ved at holde Coveris ansvarlig for en påstået deltagelse i en enkelt og vedvarende overtrædelse i sektoren for bakker af blødt plastik til fødevareemballage, i Frankrig. De særlige omstændigheder i den foreliggende sag begrundede en helhedsorienteret tilgang, for så vidt angår de to dele af ONO Packaging management buy-out’en eller subsidiært anvendelse af princippet om økonomisk kontinuitet med hensyn til transaktionens »asset deal«-del. På dette grundlag kunne Coveris ikke holdes ansvarlig for den påståede tilsidesættelse.
 2.
 Med det andet anbringende gøres gældende, at Kommissionen tilsidesatte ligebehandlingsprincippet ved at skelne mellem »asset deal«-delen af ONO Packaging management buy-out’en og »share deal«-delen af ONO Packaging management buy-out’en og følgelig delte ansvaret mellem retlige enheder (dvs. Coveris og ONO Packaging Portugal SA), som udgør særskilte virksomheder i forbindelse med pålæggelse af ansvar for påståede overtrædelser, der blev begået af en og samme virksomhed, som forblev intakt efter management buy-out’en.


text:
1 . 6 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 158/ 11
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : og var blevet lagt til grund for opkøberens beregning af
 mælkegarantimængdeafgiften,
 1 ) Det fastslås, at Kongeriget Spanien har overtrådt
 bestemmelsen i artikel 13 , punkt A, stk . 1 , litra m ), i det eller
 sjette momsdirektiv ( 77/388/EØF ( 1 )) ved at bestemme,
 at momsfritagelsen for tjenesteydelser i nær tilknytning angiver denne ordlyd blot det beløb, der — uden hensyn
 til udøvelsen af sport eller fysisk træning alene finder tagen til rigtigheden af oplysningerne — fremgår af de
 anvendelse på private foreninger, hvis medlemsbidrag faktiske omstændigheder, som opkøberen har angivet, og
 ikke overstiger et bestemt beløb . som er lagt til grund for beregningen af mælkegarantimæng
 deafgiften ?
 2 ) Kongeriget Spanien tilpligtes at afholde sagens omkost
 ninger. Såfremt bestemmelsen skal forstås på den førstnævnte
 måde, rejser det spørgsmålet, om det samlede beløb i
 mælkegarantimængdeafgift, som skyldes i henhold til lov
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: givningen, forfalder på det i forordningen nævnte tidspunkt
 — dengang : 30. juni — således, at skyldneren for
 Den begrænsning af fritagelsen, der fastlægges i den spanske mælkegarantimængdeafgiften (i Tyskland er dette mælke
 lov ( 2 ), fremgår ikke af ordlyden af det sjette direktiv og må producenten ) ved kun delvis erlæggelse — som følge af for
 derfor betragtes som en overtrædelse af bestemmelserne i lave angivelser fra opkøberens side — fra 1 . juli at regne skal
 dettes artikel 13 . Medlemsstaterne må ikke fastsætte betin betale renter af differencebeløbet i henhold til de nationale
 gelser for den i artikel 13 , litra m ), hjemlede fritagelse, der er regler herom .
 forskellige fra dem, der omhandles i samme artikels stk . 2 .
 Den spanske lov om moms tager heller ikke hensyn til det (') EFT 1988 L 139 , s . 12 .
 mål, der fastsættes i den ellevte betragtning til det sjette
 direktiv, idet enhver beskatning på betingelser, der ikke
 hjemles i artikel 13 , er i strid med det mål , at der udarbejdes
 en fælles liste over fritagelser med henblik på en sammen
 lignelig opkrævning af de egne indtægter i samtlige med
 lemsstater; følgelig er den spanske lov ikke alene i strid med
 artikel 1 3 i det sjette direktiv, men også med målene med det Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 fælles merværdiafgiftssystem . afsagt den 1 , februar 1996 af Tribunale di Genova, Første
 Afdeling for Civile Sager, i sagen Trinity Alimentari Italia
 SpA mod Ministero delle Finanze dello Stato
 (<) Sjette direktiv 77/388/EØF ( EFT nr . L 145 af 13 . 6 . 1977,
 s . 1 ). ( Sag C-128/96 )
 ( 2 ) Lov nr. 37/ 1992 som ændret ved lov nr . 42/ 1994 . ( 96/C 158/26 )
 Ved kendelse afsagt den 1 , februar 1996 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 22 . april 1996 , har Tribunale
 di Genova , Første Afdeling


text:
for Civile Sager, forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af de samme spørgsmål som i de
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse forenede sager C-47/95 m.fl . ( l ).
 afsagt den 26. marts 1996 af Hessisches Finanzgericht i
 sagen Hartmut Simon mod Hauptzollamt Frankfurt am (') EFT nr . C 119 af 13 . 5 . 1995 , s . 5 .
 Main
 ( Sag C-125/96 )
 ( 96/C 158/25 )
 Ved kendelse afsagt den 26 . marts 1996 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 18 . april 1996 , har Hessis Slettelse af sag C-82/95 ( )
 ches Finanzgericht, Syvende Afdeling, i sagen Hartmut ( 96/C 158/27 )
 Simon mod Hauptzollamt Frankfurt am Main forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om Ved kendelse af 9 , februar 1996 har formanden for De
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål : Europæiske Fællesskabers Domstols Femte Afdeling beslut
 tet, at sag C-82/95 , Kommissionen for De Europæiske
 Skal artikel 15 , stk. 4, i Kommissionens forordning ( EØF ) Fællesskaber mod Den Hellenske Republik, skal slettes af
 nr . 1546/88 ( ] ) af 3 , juni 1988 fortolkes således, at der ved registeret.
 » det afgiftsbeløb, de skylder « skal forstås det beløb i
 mælkegarantimængdeafgift, der skulle erlægges, hvis de (M EFT nr . C 137 af 3 . 6 . 1995 .
 faktiske oplysninger, som lægges til grund for fastsættelsen
 af de afgifter, der forfalder som følge af overskridelser ved
 levering af referencemængderne , var blevet opstillet korrekt


text:
9.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 325/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 2. august 2013 — Unitrading Ltd, den anden part: Staatssecretaris van Financiën
 (Sag C-437/13)
 2013/C 325/21
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Unitrading Ltd
 Den anden part: Staatssecretaris van Financiën
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Indebærer rettighederne i henhold grundrettighedscharterets (1) artikel 47, at i det tilfælde, hvor toldmyndighederne i forbindelse med bevisførelsen for indførte varers oprindelse vil basere sig på resultaterne af tredjemands undersøgelse, som denne tredjemand ikke har givet nærmere oplysninger om hverken til toldmyndighederne eller til angiveren, og det således gøres vanskeligt eller umuligt for forsvaret at efterprøve eller modbevise rigtigheden af den dragne konklusion, og rettens opgave med vurdering af undersøgelsens resultater vanskeliggøres, må retten ikke tage disse undersøgelsesresultater i betragtning? Har det for besvarelsen af dette spørgsmål nogen betydning, at denne tredjemand ikke vil give toldmyndighederne og afgiftsskyldneren de pågældende oplysninger af den ikke nærmere specificerede grund, at der er tale om »law enforcement sensitive information«?
 2)
 Indebærer rettighederne i henhold til grundrettighedscharterets artikel 47, at i det tilfælde, hvor toldmyndighederne ikke er i stand til at give oplysninger om den foretagne undersøgelse, på hvilken den støtter sit standpunkt om, at varerne har en bestemt oprindelse — hvilke resultater er begrundet anfægtet — skal toldmyndighederne — for så vidt det med rimelighed kan forlanges af dem — medvirke ved afgiftsskyldnerens begæring om på egen regning at foretage en besigtigelse og/eller prøveudtagning i det af denne angivne oprindelsesland?
 3)
 Har det for besvarelsen af første og andet spørgsmål nogen betydning, at der efter meddelelse af toldskylden i en begrænset periode var dele af vareprøverne til rådighed, som afgiftsskyldneren havde kunnet få udleveret med henblik på undersøgelse i et andet laboratorium, uanset resultatet af en sådan undersøgelse ikke ændrer ved den omstændighed, at resultaterne fra det laboratorium, som toldmyndighederne anvendte, ikke kan kontrolleres, således at det stadigt er umuligt for retten — i det tilfælde, hvor det andet laboratorium når frem til at fastslå, at det af afgiftsskyldneren anførte oprindelsesland er korrekt — at sammenligne de to laboratoriers pålidelighed? I bekræftende fald, skal toldmyndighederne da gøre afgiftsskyldneren opmærksom på, at der stadigt er dele af vareprøverne til rådighed, og at den pågældende kan anmode om at få disse prøver udleveret med henblik på en sådan undersøgelse?
 (1) EFT 2000 C 364, s. 1.


text:
C 289/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.11.2002
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling)
 (Femte Afdeling)
 af 26. september 2002
 af 3. oktober 2002
 i sag C-351/01, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Franske Republik (1)
 i sag C-394/01, Den Franske Republik mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Traktatbrud — direktiv 98/5/EF — varig udøvelse af
 advokaterhvervet i en anden medlemsstat end den, hvor
 beskikkelsen er opnået«) (»Statsstøtte — udviklingsbistand — krydstogtskibet »Le
 Levant« drevet i Saint Pierre og Miquelon — annullations-
 søgsmål til prøvelse af Kommissionens beslutning om stats-
 (2002/C 289/06) støtte ydet af Den Franske Republik«)
 (Processprog: fransk)
 (2002/C 289/07)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-351/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtiget: M. Patakia) mod Den Franske Republik
 (befuldmægtigede: G. de Bergues og C. Bergeot-Nunes), angåen-
 de en påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har
 tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til Europa-
 Parlamentets og Rådets direktiv 98/5/EF af 16. februar 1998
 om lettelse af adgangen til varig udøvelse af advokaterhvervet I sag C-394/01, Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. de
 i en anden medlemsstat end den, hvor beskikkelsen er opnået Bergues og F. Million) mod Kommissionen for De Europæiske
 (EFT L 77, s. 36), idet den ikke har sat de love og administrative Fællesskaber (befuldmægtiget: G. Rozet), angående en påstand
 bestemmelser i kraft, der er nødvendige for at efterkomme om annullation af Kommissionens beslutning 2001/882/EF af
 direktivet, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af 25. juli 2001 om den statsstøtte, Frankrig har ydet i form af
 afdelingsformanden, F. Macken, og dommerne C. Gulmann udviklingsbistand til krydstogtskibet Le Levant, der er bygget
 (refererende dommer) og J.-P. Puissochet; generaladvokat: af Alstom Leroux Naval, og som skal drives ved Saint Pierre og
 S. Alber; justitssekretær: R. Grass, den 26. september 2002 Miquelon (EFT L 327, s. 37), har Domstolen (Femte Afdeling),
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne
 S. von Bahr (refererende dommer), M. Wathelet, C.W.A.
 Timmermans og A. Rosas; generaladvokat: J. Mischo; justits-
 1) Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler sekretær: R. Grass, den 3. oktober 2002 afsagt dom, hvis
 den i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/ konklusion lyder således:
 5/EF af 16. februar 1998 om lettelse af adgangen til varig
 udøvelse af advokaterhvervet i en anden medlemsstat end den,
 hvor beskikkelsen er opnået, idet den ikke har sat de love og 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 administrative bestemmelser i kraft, der er nødvendige for at
 efterkomme direktivet.
 2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1 ) EFT C 369 af 22.12.2001.
 ( 1) EFT C 317 af 10.11.2001.


text:
27.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/42
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikrateias (Grækenland) den 20. februar 2015 — Kapnoviomichania Karelia AE mod Ypourgos Oikonomikon
 (Sag C-81/15)
 (2015/C 138/56)
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Symvoulio tis Epikrateias
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Kapnoviomichania Karelia AE
 Sagsøgt: Ypourgos Oikonomikon
 Præjudicielt
 Skal direktiv 92/12/EØF (1), fortolket i lyset af EU-rettens almindelige principper, og navnlig effektivitetsprincippet, princippet om retssikkerhed og proportionalitetsprincippet, antages at være til hinder for anvendelsen i en sag som den foreliggende af en medlemsstats lovbestemmelse, såsom artikel 108 i toldkodeksen, ifølge hvilken den godkendte oplagshaver kan erklæres solidarisk hæftende for betalingen af administrative sanktioner som følge af smugleri af produkter transporteret fra oplagshaverens afgiftsoplag under suspensionsordningen og flyttet på uretmæssig måde fra ovennævnte ordning som følge af smugleri, uanset om vedkommende på tidspunktet for overtrædelsen var ejer af varerne i henhold til de privatretlige bestemmelser, og uanset om der mellem gerningsmændene bag den ovennævnte smuglertrafik og den godkendte oplagshaver forelå et kontraktforhold, hvoraf det kan udledes, at de har optrådt som oplagshaverens repræsentanter?
 (1) Rådets direktiv 92/12/EØF af 25.2.1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed (EFT L 76, s. 1).


text:
7.12.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 305/25
 Sag anlagt den 4. oktober 2002 af Westfalen Gassen Endvidere har Kommissionen ifølge sagsøgeren set bort fra, at
 Nederland BV mod Kommissionen for De Europæiske de mindre virksomheder på grund af deres holdning under
 Fællesskaber møderne i Vereniging van Fabrikanten van Industriële Gassen
 fremover er udelukket fra drøftelser om de indbyrdes aftaler.
 Sagsøgerens holdning var ikke passiv, men bestod derimod i
 (Sag T-303/02) en aktiv modstand mod aftalerne. Ifølge sagsøgeren har
 dennes holdning således endog haft en gavnlig virkning for
 konkurrencen.
 (2002/C 305/54)
 Dernæst har sagsøgeren anført, at der foreligger en vildfarelse
 (Processprog: nederlandsk) fra Kommissionens side med hensyn til varigheden af sagsøge-
 rens overtrædelse.
 Endelig har sagsøgeren anført, at den pålagte bøde er i strid
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 4. oktober 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De med proportionalitetsprincippet og lighedsprincippet. Ifølge
 sagsøgeren er selskabet, i betragtning af omsætningen på
 Europæiske Fællesskaber af Westfalen Gassen Nederland BV,
 tidspunktet for overtrædelsen, forholdsmæssigt blevet pålagt
 Deventer (Nederlandene), ved advokat M.J.J.M. Essers, som
 den største bøde, og Kommissionen har ved fastsættelsen af
 befuldmægtiget.
 bødens størrelse lagt urigtige faktiske oplysninger til grund.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1) Principalt, artikel 1 og 3 i Kommissionens beslutning af
 24. juli 2002 (sag nr. COMP/E-3/36.700 — industrielle
 og medicinske gasarter), hvorved der blev pålagt Westfa-
 len en bøde på 430 000 EUR på grund af overtrædelse af
 EF-traktatens artikel 81, stk. 1, annulleres. Sag anlagt den 7. oktober 2002 af NV Hoek Loos mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 2) Subsidiært, artikel 1 i Kommissionens beslutning af
 24. juli 2002 (sag nr. COMP/E-3/36.700 — industrielle
 og medicinske gasarter) annulleres, og den ved artikel 3 (Sag T-304/02)
 pålagte bøde nedsættes væsentligt.
 (2002/C 305/55)
 3) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Processprog: nederlandsk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 7. oktober 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 Sagsøgeren har drevet virksomhed på det nederlandske marked De Europæiske Fællesskaber af NV Hoek Loos, Schiedam
 siden 1989. Selskabet importerer industrielle gasarter fra (Nederlandene), ved advokaterne J.J. Feenstra og B.F. van
 Tyskland fra sit moderselskab Westfalen AG eller køber disse Harninxma, som befuldmægtigede.
 af andre producenter.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 I den anfægtede beslutning fandt Kommissionen, at sagsøgeren
 har deltaget i aftaler om prisforhøjelser, moratorier og mindste-
 priser med hensyn til det nederlandske marked. 1) Principalt, artikel 3 i den anfægtede beslutning annulleres,
 for så vidt den angår den bøde, der er pålagt sagsøgeren.
 2) Subsidiært, den bøde, der er pålagt sagsøgeren, nedsættes
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren anført, at Kommis-
 væsentligt efter Rettens skøn inden for rammerne af dens
 sionen ikke eller ikke tilstrækkeligt har ført bevis for, at
 fulde kompetence.
 selskabet har overtrådt EF-traktatens artikel 81, stk. 1. Således
 har Kommissionen ikke eller ikke tilstrækkeligt bevist, at
 sagsøgeren har deltaget i aftalerne. 3) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
21.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 152/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Giudice di pace di Mestre (Italien) den 24. marts 2011 — Straffesag mod Asad Abdallah
 (Sag C-144/11)
 2011/C 152/30
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Giudice di pace di Mestre
 Parter i hovedsagen
 Asad Abdallah
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er direktiv 2008/115/EF (1) til hinder for en national bestemmelse som artikel 10a i Decreto Legislativo nr. 286 af 25. juli 1998, hvorefter den omstændighed alene, at en tredjelandsstatsborger indrejser på det nationale område eller forbliver på dette område i strid med indrejsebestemmelserne, erklæres for en strafbar handling, der kan medføre en bøde på mellem 5 000 og 10 000 EUR?
 2)
 Skal artikel 2, stk. 2, litra b), i direktiv 2008/115/EF fortolkes således, at en udvisning, der er pålagt som erstatningsstraf, således som det er fastsat i artikel 16, stk. 1, i Decreto Legislativo nr. 286 af 25. juli 1998 for realiseringen af et gerningsindhold, hvormed der pålægges straf alene for indrejse på det nationale område og forbliven på dette område, således som det er fastsat i artikel 10a i Decreto Legislativo nr. 286 af 25. juli 1998, er undtaget fra de i direktivet fastsatte garantiers anvendelsesområde?
 (1) EUT L 348, s. 98.


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/69
 Sag anlagt den 3. marts 2010 — Südzucker m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-102/10)
 2010/C 113/102
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Südzucker AG Mannheim/Ochsenfurt (Mannheim, Tyskland), AGRANA Zucker GmbH (Wien, Østrig), Südzucker Polska S.A. (Gdansk, Polen), Raffinerie Tirlemontoise SA (Bruxelles, Belgien) og Saint Louis Sucre SA (Paris, Frankrig) (ved Rechtsanwälte H.-J. Prieß og B. Sachs)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3. november 2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/2003, 2003/2004, 2004/2005 og 2005/2006.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført flere søgsmålsgrunde.
 Den første søgsmålsgrund er, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 233 EF (artikel 266 TEUF) analogt, idet Kommissionen ikke har overholdt kravene i Domstolens dom af 8. maj 2008, Zuckerfabrik Jülich (forenede sager C-5/06 og C-23/06 — C-36/06, Sml. I, s. 3231). I denne dom fastslog Domstolen, hvordan parametrene for »det overskud, der kan eksporteres« og »den samlede mængde eksportforpligtelser« skal fastlægges i beregningen af produktionsafgifterne for produktionsårene fra 2002/2003 til 2005/2006 i sukkersektoren. Sagsøgerne finder, at Kommissionen i den anfægtede forordning også har ændret det tredje parameter »det samlede restitutionsbeløb«, selv om dette ikke var spørgsmålet i Zuckerfabrik Jülich-sagen.
 Den anden søgsmålsgrund er, at Kommissionen har tilsidesat artikel 15, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1260/2001 (1) samt forordningens betydning og formål. I den forbindelse har sagsøgeren bl.a. fremført, at ved beregningen af det samlede restitutionsbeløb har Kommissionen medregnet restitutionsbeløbet for eksport, som der ikke er blevet ansøgt om og indbetalt. Desuden fører en fast sats for månedlig eksport til unøjagtige beregninger. Herved gør sagsøgerne gældende, at Domstolen i Zuckerfabrik Jülich-sagen forbød, at det samlede tab blev fastsat til et beløb, der er større end de med restitutioner forbundne omkostninger.
 For det tredje har Kommissionen tilsidesat forbuddet mod at give retsakter tilbagevirkende kraft, idet Kommissionen ved den anfægtede forordning ændrede det samlede restitutionsbeløb med tilbagevirkning.
 For det fjerde foreligger der en tilsidesættelse af begrundelsespligten i artikel 253 EF (artikel 296, stk. 2, TEUF), idet Kommissionen har begrundet den anfægtede forordning ved at angive, at den opfyldte Domstolens dom i Zuckerfabrik Jülich-sagen, men ifølge sagsøgerne overholder Kommissionen ikke denne doms krav.
 Endelig har sagsøgerne under betegnelsen »andre retlige fejl« anført, at Kommissionen den 3. november 2009 ikke længere havde kompetence til at vedtage en forordning om produktionsafgiftsbeløbet for produktionsårene fra 2002/2003 til 2005/2006 for sukkersektoren, da forordning nr. 1260/2001, som Kommissionen har henvist til som retsgrundlag, ikke længere var i kraft ved forordningens vedtagelse. Desuden foreligger en tilsidesættelse af artikel 37, stk. 2, EF, idet der på baggrund af denne bestemmelse skulle have været anvendt en anden fremgangsmåde til vedtagelse af forordningen.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19.6.2001 om den fælles markedsordning for sukker (EFT L 178, s. 1).


text:
31.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/16
 Sag anlagt den 20. januar 2012 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-29/12)
 2012/C 98/26
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved H. Støvlbæk og M. Noll-Ehlers, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2009/131/EF af 16. oktober 2009 om ændring af bilag VII til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller ikke fuldt ud har givet Kommissionen meddelelse herom.
 —
 Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 9. juli 2010.
 (1) EUT L 273, s. 12.


text:
21.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 277/13
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 14. juni 2017 — Compass Contract Services Limited mod Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra First-tier Tribunal (Tax Chamber) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-38/16) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - merværdiafgift (moms) - tilbagebetaling af med urette indbetalt moms - momsfradragsret - betingelser - ligebehandlingsprincippet og princippet om afgiftsneutralitet - effektivitetsprincippet - nationale bestemmelser, der indfører en forældelsesfrist))
 (2017/C 277/17)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Compass Contract Services Limited
 Sagsøgt: Commissioners for Her Majest’s Revenue & Customs
 Konklusion
 Principperne om afgiftsneutralitet, ligebehandling og effektivitet er ikke til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter der i forbindelse med en forkortelse af forældelsesfristen dels for krav om tilbagebetaling af med urette indbetalt merværdiafgift, dels for anmodninger om fradrag for indgående merværdiafgift gælder forskellige overgangsperioder, således at krav vedrørende to regnskabsperioder på tre måneder er underlagt forskellige forældelsesfrister alt afhængigt af, om kravenes genstand er tilbagebetaling af med urette indbetalt merværdiafgift eller fradrag for indgående merværdiafgift.
 (1) EUT C 106 af 21.3.2016.


text:
C 233/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12.8.2000
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 22. maj 2000
 den 16. juni 2000
 i sag T-96/99, Pieter F. Fleurbaay mod Den Europæiske
 i sag T-84/98, C mod Rådet for Den Europæiske Union (1) Investeringsbank (1)
 (Den Europæiske Investeringsbank (EIB) — søgsmål anlagt
 (Tjenestemænd — annullationssøgsmål — invaliditetsud- af ansatte — retsakt, som kan anfægtes — åbenbart, at
 valg — pensionering — tilsidesættelse af væsentlige form- sagen må afvises)
 krav — magtfordrejning — ikke-økonomisk tab)
 (2000/C 233/52)
 (2000/C 233/51)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: engelsk) I sag T-96/99, Pieter F. Fleurbaay, tidligere ansat i Den
 Europæiske Investeringsbank, boende Walbredimus (Luxem-
 bourg), ved advokat E. Boigelot, Bruxelles, og med valgt
 I sag T-84/98, C, tidligere tjenestemand ved Rådet for Den adresse i Luxembourg hos advokat L. Schiltz, 2, rue du Fort
 Europæiske Union, Dublin, ved barrister S.O. Tuathail, Irland, Rheinsheim, mod Den Europæiske Investeringsbank (befuld-
 og med valgt adresse i Luxembourg hos M. O’Toole, Irlands mægtiget: L. La Marca), angående en påtand om annullation af
 Ambassade, 28, route d’Arlon, mod Rådet for Den Europæiske den afgørelse, der blev truffet af Den Europæiske Investerings-
 Union (befuldmægtigede: C. Robertson og T. Blanchet), an- bank ved skrivelse af 18. februar 1999 fra Bankens formand,
 gående dels en påstand om annullation af Rådets afgørelse har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 nr. 677/97 af 11. juli 1997, hvorved sagsøgeren på embeds den, V. Tiili og dommerne R. M. Moura Ramos og P. Mengozzi;
 vegne blev pensioneret på grund af vedvarende, total invalidi- justitssekretær: H. Jung, den 22. maj 2000 afsagt kendelse, hvis
 tet, og dels en påstand om, at Rådet dømmes til at erstatte det konklusion lyder således:
 lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab, har Retten (Første
 Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, og dom- 1) Sagen afvises.
 merne M. Vilaras og N. Forwood; justitssekretær: H. Jung, den
 16. juni 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: 2) Hver part bærer sine omkostninger.
 3) Kongeriget Nederlandene bærer sine omkostninger.
 1) Rådets afgørelse nr. 677/97 af 11. juli 1997, hvorved sagsø-
 geren på embeds vegne blev pensioneret på grund af vedvarende,
 total invaliditet, annulleres. (1) EFT C 226 af 7.8.1999.
 2) Rådet for Den Europæiske Union dømmes til at betale
 sagsøgeren forskellen mellem den løn, som denne oppebar før
 sin pensionering, og den, som er tildelt sagsøgeren på grundlag
 af den anfægtede afgørelse, samt ethvert andet beløb, som
 sagsøgeren oppebar før sin pensionering, med årlig rente på
 5,5 %. KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 3) Rådet betaler til sagsøgeren 2 000 000 BEF som erstatning den 22. maj 2000
 for dennes ikke-økonomiske tab, med en årlig rente på 5,5 %
 indtil betaling sker. i sag T-103/99, Associazione delle cantine sociali venete
 mod Den Europæiske Ombudsmand og Europa-Parlamen-
 tet (1)
 4) I øvrigt frifindes Rådet.
 (Passivitetssøgsmål — ombudsmand — afvisning)
 5) Rådet betaler sagens omkostninger.
 (2000/C 233/53)
 (1) EFT C 278 af 5.9.1998. (Processprog: italiensk)
 I sag T-103/99, Associazione delle cantine sociali


text:
venete,
 Padova (Italien), ved advokaterne I. Cacciavillani, Venedig, og
 A. Cimino, Padova, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 ---pagebreak--- 12.8.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 233/29
 advokat A. Lorang, 51, rue Albert 1er, mod Den Europæiske Sag anlagt den 23. maj 2000 af Erpo Möbelwerk GmbH
 Ombudsmand (befuldmægtiget: G. Grill), og Europa-Parlamen- mod Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (vare-
 tet (befuldmægtiget: H. Krück og A. Caiola), angående en mærker, mønstre og modeller)
 påstand om, at det fastslås, at ombudsmanden, og om
 nødvendigt Parlamentet, retsstridigt har undladt at fastslå, at
 Kommissionen har handlet i strid med god forvaltningsskik, (Sag T-138/00)
 har Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten,
 B. Vesterdorf, og dommerne M. Vilaras og N. Forwood;
 justitssekretær: H. Jung, den 22. maj 2000 afsagt kendelse, hvis (2000/C 233/55)
 konklusion lyder således:
 1) Sagen afvises.
 2) Hver part betaler sine omkostninger. (Processprog: tysk)
 (1) EFT C 204 af 17.7.1999. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 23. maj 2000 anlagt sag mod Harmoniseringskontoret for
 det Indre Marked (varemærker, mønstre og modeller) af Erpo
 Möbelwerk GmbH, Ertingen (Forbundsrepublikken Tyskland),
 ved advokat Stephan v. Petersdorff-Campen, advokatfirmaet
 von Rospatt, von der Osten, Pross, Düsseldorf.
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 FØRSTE INSTANS Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 den 24. maj 2000 — Den af Tredje Appelkammer ved Harmoniseringskontoret
 for det Indre Marked trufne afgørelse R392/1999-3
 i sag T-72/00 R, Steffen Skovmand mod Kommissionen annulleres, i det omfang klagen afvises.
 for De Europæiske Fællesskaber
 (Særlige rettergangsformer — tjenestemænd — beslutning — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens
 om omplacering — fumus boni juris — uopsættelighed — omkostninger.
 foreligger ikke)
 (2000/C 233/54)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Processprog: fransk)
 Det omhandlede vare- Ordmærket »DAS PRINZIP DER
 I sag T-72/00 R, Steffen Skovmand, tjenestemand ved Kommis- mærke: BEQUEMLICHKEIT« — an-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, Bukarest (Rumænien), søgning nr. 806620
 ved advokat G. Vandersanden, Bruxelles, og med valgt adresse
 i Luxembourg hos Société de gestion fiduciaire, 2-4, rue
 Beck, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Vare eller tjenesteydelse: Varer i klasse 12 og 20 (bl.a.
 (befuldmægtigede: G. Valsesia og F. Clotuche-Duvieusart) køretøjer til brug på land, møbler)
 angående en begæring, dels om at der som foreløbig forholds-
 regel gives adgang til sagens akter hos styringsudvalget for Den for appelkammeret Undersøgerens afslag på registre-
 Kommissionens delegationer, eller at Kommissionen i det påklagede afgørelse: ring
 mindste fremlægger alle rapporter og andre papirer og doku-
 menter om sagsøgeren, dels om at gennemførelsen af den
 nævnte komités afgørelse af 28. januar 2000 om, at sagsøgeren Søgsmålsgrunde: — Urigtig anvendelse af artikel 7,
 på ny skal have tjenestested i Generaldirektoratet for det Indre stk. 1, litra b), i forordning
 Marked i Bruxelles, udsættes, har Rettens præsident den (EF) nr. 40/94
 24. maj 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: — Urigtig anvendelse af artikel 7,
 stk. 1, litra c), i forordning (EF)
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. nr. 40/94
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
15.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/2
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 25. april 2013 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Sverige
 (Sag C-480/10) (1)
 (Traktatbrud - beskatning - direktiv 2006/112/EF - artikel 11 - national lovgivning, der forbeholder muligheden for at danne en gruppe personer, der kan betragtes som én enkelt momspligtig person, for virksomheder på finans- og forsikringsområdet)
 2013/C 171/02
 Processprog: svensk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og K. Simonsson, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Sverige (ved Falk og S. Johannesson, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte i sagen: Irland (ved D. O’Hagan, som befuldmægtiget, bistået af G. Clohessy, SC, og N. Travers, BL) og Republikken Finland (ved H. Leppo, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 11 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) — national lovgivning, der begrænser anvendelsen af momsgrupper til virksomheder inden for den finansielle sektor
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Sverige frifindes.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 3)
 Irland og Republikken Finland bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 328 af 4.12.2010.


text:
14 . 9 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 269/7
 Sag anlagt den 1 . juli 1996 af Kommissionen for De Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 ( Sag C-226/96 ) — Det fastslås, at Den Hellenske Republik ikke inden for
 den fastsatte frist har udstedt de love eller administrative
 ( 96/C 269/ 17 )
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme
 Rådets direktiv 92/65/EØF ( 1 ) af 13 . juli 1992 om
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1 . juli dyresundhedsmæssige betingelser for samhandel med og
 1996 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommis indførsel til Fællesskabet af dyr samt sæd, æg og
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved Maria Kontou embryoner, som for så vidt angår disse betingelser ikke
 Durande og Carmel O'Reilly , Kommissionens Juridiske er underlagt specifikke fællesskabsbetingelser som
 Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF (2 ),
 Gomez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste , hvorved Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 Wagner-Centret, Kirchberg. forpligtelser efter traktaten og efter direktiv 92/65/
 EØF .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: — Den Hellenske Republik tilpligtes at afholde sagens
 omkostninger.
 — Det fastslås, at Den Hellenske Republik ikke inden for
 den fastsatte frist har udstedt de love eller administrative
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Rådets direktiv 90/314/EØF (') af 13 . juni 1990 om
 pakkerejser, herunder pakkeferier og pakketure, hvor Efter artikel 189, stk . 3 , i traktaten om oprettelse af De
 ved Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forplig Europæiske Fællesskaber, er direktiver med hensyn til det
 telser efter traktaten og efter dette direktiv . tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som de
 rettes til . I henhold til traktatens artikel 5 , stk . 1 , træffer
 medlemsstaterne alle almindelige eller særlige foranstaltnin
 — Den Hellenske Republik tilpligtes at afholde sagens ger , som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser,
 omkostninger . som følger af traktaten eller af retsakter foretaget af
 Fællesskabets institutioner . Den Hellenske Republik har
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: endnu ikke givet meddelelse til Kommissionen om nogen
 lovgivningsmæssig eller administrativ foranstaltning til
 gennemførelse af direktivet i græsk ret.
 Efter artikel 189 , stk . 3 , i traktaten om oprettelse af De
 Europæiske Fællesskaber, er direktiver med hensyn til det
 tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som de (') EFT nr . L 268 af 14 . 9 . 1992 , s . 54 .
 rettes til . I henhold til traktatens artikel 5 , stk . 1 , træffer ( 2 ) EFT nr . L 224 af 18 . 8 . 1990, s . 29 .
 medlemsstaterne alle almindelige eller særlige foranstaltnin
 ger, som er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser,
 som følger af traktaten eller af retsakter foretaget af
 Fællesskabets institutioner. Den Hellenske Republik har
 endnu ikke givet meddelelse til Kommissionen om


text:
nogen
 lovgivningsmæssig eller administrativ foranstaltning til
 gennemførelse af direktivet i græsk ret . Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 25 . juni 1996 af Ufficio del giudice conciliatore de
 Milano i sagen selskabet Aprile Srl's konkursbo mod
 (') EFT nr . L 158 af 23 . 6 . 1990 , s . 59 . Amministrazione delle Finanze
 ( Sag C-228/96 )
 ( 96/C 269/ 19 )
 Ved kendelse afsagt den 25 . juni 1996 , indgået til Domsto
 lens Justitskontor den 28 . juni 1996 , har Ufficio del giudice
 Sag anlagt den 1 . juli 1996 af Kommissionen for De conciliatore de Milano i sagen selskabet Aprile Srl's kon
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik kursbo mod Amministrazione delle Finanze forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 ( Sag C-227/96 ) præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 ( 96/C 269/ 18 )
 1 ) Er retssikkerhedsprincippet, princippet om effektiv
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1 . juli beskyttelse af rettigheder i henhold til fællesskabsretten
 1996 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommis og forbuddet mod forskelsbehandling for så vidt angår
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved Maria Kontou beskyttelsen af sådanne rettigheder ( hvorefter de intern
 Durande, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt retlige procedureregler ikke må være mindre gunstige og
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, i al fald ikke i al for høj grad vanskeliggøre håndhæ
 Kommissionens Juridiske Tjeneste , Wagner-Centret, Kirch velsen af disse rettigheder ), i den udformning, Domsto
 berg . len har givet disse principper, til hinder for indførelsen


text:
17.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 175/32
 Sag anlagt den 29. marts 2016 — Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie mod ECB
 (Sag T-136/16)
 (2016/C 175/38)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Caisse régionale de crédit agricole mutuel Brie Picardie (Amiens, Frankrig) (ved advokat H. Savoie)
 Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank
 Sagsøgerens påstande
 Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 29. januar 2016 (ECB/SSM/2016 — 969500TJ5KRTCJQWXH05/99), vedtaget i henhold til artikel 4, stk. 1, litra e), i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 og i henhold til artikel L. 511-13, artikel L. 511-52, artikel L. 511-58, artikel L. 612-23-1 og artikel R. 612-29-3 i den franske lov om monetære og finansielle anliggender (code monétaire et financier français), annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er fremsat i sag T-133/16, Caisse régionale de crédit agricole mutuel Alpes Provence mod ECB.


text:
Nr. C 131/14 1 DA [ De Europæiske Fællesskabers Tidende 26 . 4 . 97
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 6 . marts 1997 den 18 . marts 1997
 i de forenede sager T-178/95 og T-179/95 , Santo Picciolo
 i de forenede sager T-40/96 og T-55/96, Armel de Kerros
 og Giuseppe Caló mod Den Europæiske Unions Regions
 og Véronique Kohn-Bergé mod Kommissionen for De
 udvalg ( ] )
 Europæiske Fællesskaber ( 1 )
 (Tjenestemænd — ny stilling ved Regionsudvalget — stil
 (Tjenestemænd — ansættelse — adgang til interne udvæl lingsoplag — afslag på ansøgninger — annullationssøgs
 gelsesprøver — meddelelse om udvælgelsesprøve — ad mål — forsinket meddelelse om afslagene — manglende
 gangsbetingelser — betingelse vedrørende anciennietet in begrundelse — ligebehandling — åbenbart fejlskøn)
 den for tjenesten)
 ( 97/C 131 /35 )
 ( 97/C 131 /34)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk) I de forenede sager T-178/95 og T-179/95 , Santo Picciolo,
 tjenestemand ved Europa-Parlamentet, Itzig ( Luxem
 bourg), og Giuseppe Caló, tjenestemand ved Kommissio
 I de forenede sager T-40/96 og T-55/96, Armel de Kerros, nen for De Europæiske Fællesskaber, Luxembourg, ved ad
 midlertidigt ansat ved Kommissionen for De Europæiske vokaterne Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure og Ariane
 Fællesskaber, med bopæl i Grez-Doiceau ( Belgien ), og Vé Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 ronique Kohn-Bergé, midlertidigt ansat ved Kommissionen Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange; mod Den
 for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Florange Europæiske Unions Regionsudvalg ( befuldmægtiget: Do
 ( Frankrig), ved advokaterne Jean-Noël Louis, Thierry De minique Lagasse ), hvori der er nedlagt påstand dels om
 maseure og Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse annullation af Regionsudvalgets afgørelser af 5 . december
 i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de 1994 om afslag på sagsøgernes ansøgninger til stillingen
 Cessange, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles som direktør for Regionsudvalgets Sekretariats-, Forvalt
 skaber ( befuldmægtigede : sag T-40/96 : Julian Currall; sag nings- og Finanskontrolafdeling i henhold til stillingsop
 T-55/96 : Ana Maria Alves Vieira ), hvori der i sag T-40/96 slag CdR/1 /94 , dels om annullation af afgørelsen af samme
 er nedlagt påstand om annullation af den af udvælgelses dato om udnævnelse af M. til stillingen, har Retten ( Femte
 komitén ved den interne udvælgelsesprøve KOM/T/B/96 Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, R. García-
 trufne afgørelse, og i sag T-55/96 påstand om annullation Valdecasas, og dommerne J. Azizi og M. Jaeger; justitsse
 af den af udvælgelseskomitéen ved den interne udvælgel kretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den 18 . marts
 sesprøve KOM/T/C/96 trufne afgørelse, begge om ikke at 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 give sagsøgerne adgang til de nævnte udvælgelsesprøver
 med den begrundelse, at de ikke opfylder betingelsen om 1 ) Den Europæiske Unions Regionsudvalg frifindes.
 tre års uafbrudt ansættelse ved De Europæiske Fællesska
 ber som midlertidigt ansat i henhold til ansættelsesvilkå 2 ) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 rene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, har Retten
 ( Første Afdeling),


text:
sammensat af præsidenten , A. Saggio,
 (') EFT nr. C 315 af 25 . 11 . 1995 .
 og dommerne V. Tiili og R. M. Moura Ramos; justitsse
 kretær: fuldmægtig A. Mair, den 6 . marts 1997 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således :
 1 ) Den af udvælgelseskomitéen ved den interne udvælgel DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 sesprøve KOM/T/B/96 trufne afgørelse om ikke at give
 Armel de Kerros adgang til prøverne annulleres. den 18 . marts 1997
 i sag T-35/96, Lars Bo Rasmussen mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (')
 2 ) Den af udvælgelseskomitéen ved den interne udvælgel (Tjenestemænd — meddelelse om ledig stilling — annulla
 sesprøve KOM/T/C/96 trufne afgørelse om ikke at give tion af den løbende procedure — meddelelse om udvælgel
 Véronique Kohn-Bergé adgang til prøverne annulleres. sesprøve — stilling forbeholdt statsborgere fra nye med
 lemsstater — annullationssøgsmål — formaliteten —
 vedtægtens artikel 4 og 29 — princippet om beskyttelse af
 3 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler den berettigede forventning — retssikkerhedsprincippet —
 sagens omkostninger. magtfordrejning — erstatningssøgsmål)
 ( 97/C 131 /36 )
 (') EFT nr. C 145 af 18 . 5 . 1996 , og
 EFT nr. C 158 af 1 . 6 . 1996 . (Processprog: fransk)
 I sag T-35/96 , Lars Bo Rasmussen, tjenestemand ved Kom
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i
 ---pagebreak--- 26 . 4 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 131 / 15
 Dalheim ( Storhertugdømmet Luxembourg ), ved advokat foranstaltning vedrørende erhvervsuddannelse, har Retten
 Carlo Revoldini, Luxembourg, og med valgt adresse på ( Første Afdeling ), sammensat af præsidenten, A. Saggio,
 dennes kontor, 180, route de Longwy, mod Kommissionen og dommerne V. Tiili og R. M. Moura Ramos; justitsse
 for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Ana kretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den 19 . marts
 Maria Alves Vieira, Julian Currall og Alberto Dal Ferro ), 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 angående en påstand dels om annullation af Kommissio
 nens afgørelse om at annullere proceduren i henhold til 1 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifin
 meddelelse om ledig stilling KOM/116/94 og, om fornø des.
 dent, af Kommissionens afgørelse om, at den i nævnte
 meddelelse omhandlede stilling forbeholdes statsborgere
 fra nye medlemsstater og om at offentliggøre en meddel 2 ) Kommissionen betaler samtlige sagens omkostninger.
 else om generel udvælgelsesprøve KOM/A/929 ( chef for
 - enheden V.F.3 ), og af Kommissionens afvisning af 14 . de (') EFT nr. C 119 af 13 . 5 . 1995 .
 cember 1995 af sagsøgerens klage af 14 . juli 1995 , dels en
 påstand om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøge
 ren en godtgørelse for den ideelle skade, han har lidt, har
 Retten ( Femte Afdeling ), sammensat af afdelingsforman
 den, R. García-Valdecasas, og dommerne J. Azizi og M.
 Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 18 . marts 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder så
 ledes : den 19. marts 1997
 i sag T-21/96,


text:
Antonio Giannini mod Kommissionen for
 1 ) Sagen afvises for så vidt angår påstanden om annulla De Europæiske Fællesskaber (')
 tion af Kommissionens afgørelse om at offentliggøre (Tjenestemænd — udnævnelse — meddelelse om ledig
 meddelelse om generel udvælgelsesprøve KOM/A/929 stilling — tjenestens interesse)
 (chef for enheden V.F.3).
 ( 97/C 131 /38 )
 2 ) I øvrigt frifindes Kommissionen. (Processprog: fransk)
 3 ) Hver part bærer sine omkostninger. I sag T-21 /96 , Antonio Giannini, tjenestemand ved Kom
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles, ved
 (') EFT nr. C 145 af 18 . 5 . 1996 . advokaterne Marc Dallemagne og Carlo Locchi, Bruxelles,
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Jeannot
 Biver, 3 , rue de la Loge, mod Kommissionen for De Euro
 pæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede: Gianluigi Valsesia
 og Julian Currall ), dels angående annullation af afgørelsen
 om at udnævne X til chef for den administrative enhed
 med ansvar for » forhandlinger om og forvaltning af
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 tekstilaftalerne; fodtøj ; diverse «, og afgørelsen om at afslå
 den 19. marts 1997 sagsøgerens ansøgning om denne stilling, dels angående
 tildeling af erstatning for den økonomiske og ikke-økono
 i sag T-73/95 , Estabelecimentos Isidoro M. Oliveira SA miske skade, sagsøgeren har gjort gældende at have lidt
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (') som følge af disse afgørelser, har Retten ( Første Afdeling ),
 (Socialpolitik — Europæisk Socialfond — bidrag til finan sammensat af præsidenten, A. Saggio, og dommerne V.
 siering af foranstaltninger vedrørende erhvervsuddannelse Tiili og R. M. Moura Ramos; justitssekretær: fuldmægtig
 — ny beslutning efter dom afsagt af Domstolen — retssik A. Mair, den 19 . marts 1997 afsagt dom, hvis konklusion
 kerhed — berettiget forventning — forbud mod reformatio lyder således:
 i pejus — rimelig frist)
 ( 97/C 131 /37 ) 1 ) Kommissionens afgørelse om at udnævne X til chef for
 den administrative enhed med ansvar for » forhandlin
 ger om og forvaltning af tekstilaftalerne; fodtøj; di
 (Processprog: portugisisk) verse «, efter offentliggørelse af meddelelsen om ledig
 stilling KOM/1 SI /94 og afgørelsen om at afslå sags
 I sag T-73/95 , Estabelecimentos Isidoro M. Oliveira SA, øgerens ansøgning om denne stilling annulleres.
 Montijo ( Portugal ), ved advokat Joaquim Marques de
 Ascensão, Lissabon, og med valgt adresse i Luxembourg 2 ) I øvrigt frifindes Kommissionen.
 hos Alberto de Sousa, União de Bancos Portugueses SA,
 12, rue de la Grève, mod Kommissionen for De Europæ
 3 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 iske Fællesskaber ( befuldmægtigede: Ana Maria Alves Vie
 ira og Günter Wilms ), angående en påstand om delvis an
 nullation af Kommissionens beslutning C(94 ) 1410/9 af (') EFT nr. C 133 af 4 . 5 . 1996 .
 12 . juli 1994, som blev meddelt sagsøgeren den 28 . decem
 ber 1994, om tilskud fra Den Europæiske Socialfond til en


text:
8.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/10
 Rettens dom af 22. april 2015 — Tomana m.fl. mod Rådet og Kommissionen
 (Sag T-190/12) (1)
 ((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Zimbabwe - restriktioner for indrejse i og transit gennem Unionens område - indefrysning af midler - hjemmel - åbenbart urigtigt skøn - begrundelsespligt - ret til forsvar - grundlæggende rettigheder - proportionalitet))
 (2015/C 190/11)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Johannes Tomana (Harare, Zimbabwe) og de 120 øvrige sagsøgere, hvis navne fremgår af bilaget til denne dom, først ved D. Vaughan, QC, barristers M. Lester og R. Lööf og solicitor M. O’Kane, derefter ved D. Vaughan, M. Lester og R. Lööf)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen, M. Veiga og A. Vitro, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved M. Konstantinidis, T. Scharf og E. Georgieva, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved E. Jenkinson, C. Murrell og M. Holt, som befuldmægtigede, bistået af barrister S. Lee)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Rådets afgørelse 2012/97/FUSP af 17. februar 2012 om ændring af afgørelse 2011/101/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Zimbabwe (EUT L 47, s. 50), af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 151/2012 af 21. februar 2012 om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 314/2004 om visse restriktive foranstaltninger over for Zimbabwe (EUT L 49, s. 2) og af Rådets gennemførelsesafgørelse 2012/124/FUSP af 27. februar 2012 om gennemførelse af afgørelse 2011/101/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Zimbabwe (EUT L 54, s. 20), for så vidt som de vedrører sagsøgerne.
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Johannes Tomana og de 120 øvrige sagsøgere, hvis navne er anført i bilaget til denne dom, bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet og Kommissionen.
 3)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 194 af 30.6.2012.


text:
11.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/5
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 14. november 2013 — Rådet for Den Europæiske Union mod Gul Ahmed Textile Mills Ltd og Europa-Kommissionen
 (Sag C-638/11 P) (1)
 (Appel - dumping - import af sengelinned fra Pakistan - forordning (EF) nr. 384/96 - artikel 3, stk. 7 - begrebet »andre faktorer«)
 2014/C 9/06
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix, som befuldmægtiget og rechtsanwalt G. Berrisch)
 De andre parter i appelsagen: Gul Ahmed Textile Mills Ltd (ved avocat L. Ruessmann) og Europa-Kommissionen (ved A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtiget, bistået af barrister E. McGovern)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 27. september 2011 i sag T-199/04, Gul Ahmed Textile Mills mod Rådet, hvorved Retten annullerede Rådets forordning (EF) nr. 397/2004 af 2. marts 2004 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af sengelinned af bomuld med oprindelse i Pakistan (EUT L 66, s. 1), for så vidt som den vedrørte Gul Ahmed Textile Mills Ltd — tilsidesættelse af artikel 3, stk. 7, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT L 56, s. 1) — konstatering af skade — påvisning af årsagssammenhæng mellem dumpingimporten og den forvoldte skade — forhold, der skal tages i betragtning
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Rets dom af 27. september 2011, sag T-199/04, Gul Ahmed Textile Mills mod Rådet, ophæves.
 2)
 Sagen hjemvises til Retten.
 3)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (1) EUT C 65 af 3.3.2012.


text:
25.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesarbeitsgericht (Tyskland) den 16. juni 2010 — Land Berlin mod Alexander Mai
 (Sag C-298/10)
 ()
 2010/C 260/04
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesarbeitsgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Land Berlin
 Sagsøgt: Alexander Mai
 Præjudicielt spørgsmål
 Strider en overenskomstmæssigt fastsat lønordning for offentligt ansatte funktionærer, der i overensstemmelse med § 27 i Bundesangestelltentarifvertrag (BAT) (kollektiv overenskomst for offentligt ansatte funktionærer, sammenholdt med lønoverenskomst nr. 35 til BAT, fastsætter grundlønnen for de enkelte lønklasser på grundlag af aldersanciennitetstrin, tillige under hensyn til arbejdsmarkedets parters primærretligt sikrede ret til at føre kollektive forhandlinger (nu artikel 28 i charteret om grundlæggende rettigheder) mod det primærretlige forbud mod forskelsbehandling på grund af alder (nu artikel 21, stk. 1, i charteret om grundlæggende rettigheder), således som det konkret er udformet ved direktiv 2000/78/EF (1)?
 (1) Rådets direktiv 2000/78/EF af 27.11.2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16).


text:
14.7.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 200/29
 DOMSTOLENS KENDELSE DOMSTOLENS KENDELSE
 (Tredje Afdeling) (Tredje Afdeling)
 af 15. december 2000 af 15. december 2000
 i sag C-90/98, Questore di Genova mod Chiara Picerno i sag C-91/98, Questore di Genova mod Gianluca Barrese
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di og Andrea De Sanctis (anmodning om præjudiciel afgørel-
 Stato) (1) se fra Consiglio di Stato) (1)
 (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — spørgsmål, der er (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — spørgsmål, der er
 identisk med et spørgsmål, Domstolen allerede har afgjort«) identisk med et spørgsmål, Domstolen allerede har afgjort«)
 (2001/C 200/51) (2001/C 200/52)
 (Processprog: italiensk) (Processprog: italiensk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-90/98, angående en anmodning, som Consiglio di I sag C-9 /98, angående en anmodning, som Consiglio di Stato
 Stato i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) har
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 sag, Questore di Genova mod Chiara Picerno, at opnå en Questore di Genova mod Gianluca Barrese og Andrea De
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens Sanctis, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolknin-
 bestemmelser om den frie udveksling af tjenesteydelser, har gen af EF-traktatens bestemmelser om den frie udveksling af
 Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsforman- tjenesteydelser, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat
 den, C. Gulmann, og dommerne J.-P. Puissochet (refererende af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne J.-P. Puisso-
 dommer) og F. Macken; generaladvokat: C. Stix-Hackl; justits- chet (refererende dommer) og F. Macken; generaladvokat:
 sekretær: R. Grass, den 15. December 2000 afsagt kendelse, C. Stix-Hackl; justitssekretær: R. Grass, den 15. december 2000
 hvis konklusion lyder således: afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 EF-traktatens bestemmelser om den frie udveksling af tjenesteydelser EF-traktatens bestemmelser om den frie udveksling af tjenesteydelser
 er ikke til hinder for en national lovgivning som den italienske, der er ikke til hinder for en national lovgivning som den italienske, der
 forbeholder visse organer retten til at indgå væddemål om resultatet forbeholder visse organer retten til at indgå væddemål om resultatet
 af sportsbegivenheder, såfremt denne lovgivning reelt er begrundet i af sportsbegivenheder, såfremt denne lovgivning reelt er begrundet i
 socialpolitiske målsætninger om at begrænse de skadelige virkninger socialpolitiske målsætninger om at begrænse de skadelige virkninger
 af sådanne aktiviteter, og såfremt de restriktioner, som den pålægger, af sådanne aktiviteter, og såfremt de restriktioner, som den pålægger,
 ikke er uforholdsmæssige i forhold til målene. ikke er uforholdsmæssige i forhold til målene.
 (1) EFT C 209 af 4.7.1998. (1) EFT C 209 af 4.7.1998.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/7
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 17. juli 2014 — Europa-Kommissionen mod Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) og Den Hellenske Republik
 (Sag C-554/12 P) (1)
 ((Appel - konkurrence - artikel 86, stk. 3, EF - opretholdelse af privilegerede rettigheder, som Den Hellenske Republik har indrømmet en offentlig virksomhed til undersøgelse og udnyttelse af brunkulslejer - overtrædelse - beslutning - uforenelighed med EU-retten - senere beslutning - indførelse af specifikke foranstaltninger - løsning på overtrædelsens konkurrencebegrænsende virkninger - annullationssøgsmål))
 2014/C 315/09
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved T. Christoforou og A. Antoniadis, som befuldmægtigede, bistået af dikigoros A. Oikonomou)
 De andre parter i appelsagen: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (ved dikigoros P. Anestis) og Den Hellenske Republik (ved P. Mylonopoulos, M.-T. Marinos og K. Boskovits, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Dom DEI mod Kommissionen, T-421/09, EU:T:2012:450, afsagt af Den Europæiske Unions Ret, ophæves.
 2)
 Sagen hjemvises til Den Europæiske Unions Ret.
 3)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (1) EUT C 32 af 2.2.2013.


text:
5.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/31
 Sag anlagt den 10. august 2015 — Automobile Club di Brescia mod KHIM — Rebel Media (e-miglia)
 (Sag T-458/15)
 (2015/C 328/28)
 Stævningen affattet på italiensk
 Parter
 Sagsøger: Automobile Club di Brescia (Brescia, Italien) (ved advokaterne F. Celluprica og F. Fischetti)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Rebel Media Ltd (Wilmslow, Det Forenede Kongerige)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Ansøger: Rebel Media Ltd
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »e-miglia« — registreringsansøgning nr. 9 782 673
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 9. juni 2015 af Femte Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1990/2015-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres for så vidt angår punkt 3 og 4.
 —
 Afgørelse truffet den 30. maj 2014 af indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskontoret vedrørende indsigelse nr. B 1 900 540 stadfæstes i sin helhed, bortset fra den del, der vedrører sagsomkostningerne.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt under sagen for Harmoniseringskontoret.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
24.10.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 256/25
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. september 2009 — Wella mod KHIM (TAME IT)
 (Sag T-471/07) (1)
 (EF-varemærker - international registrering - begæring om territorial udstrækning af beskyttelsen - ordmærket TAME IT - absolut registreringshindring - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2009/C 256/46
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Wella AG (Darmstadt, Tyskland) (ved avocats B. Klingberg og K. Sandberg)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 24. oktober 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 713/2007-2) vedrørende en territorial udstrækning til Fællesskabets område af beskyttelsen af den internationale registrering af varemærket TAME IT
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Wella AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 51 af 23.2.2008.


text:
7.4.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 108/27
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren i det væsentlige Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 gjort gældende, at den lovbestemte procedure, der vedrørende
 eksisterende støtteordninger er foreskrevet i artikel 88 EF og i
 — Kommissionens beslutning af 28. november 2000 om at
 forordning nr. 659/1999 (1), er overtrådt, og at retssikkerhed-
 indlede proceduren i artikel 88, stk. 2, EF for så vidt angår
 sprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede
 artikel 14 i provinslov nr. 11/1993 annulleres.
 forventning og princippet om retten til at blive hørt, som følge
 heraf er tilsidesat.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har i denne forbindelse anført, at Kommissionen
 allerede fra 1994 var vidende om, at den pågældende provins-
 lov eksisterede, idet bestemmelserne heri — ikke kun lovens
 artikel 14 — som helhed var genstand for en klage om at Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 erklære dem uforenelige i henhold til artikel 87 EF.
 På baggrund af den omtalte klage foretog Kommissionen en Den foranstaltning, som er genstand for den anfægtede
 indledende undersøgelse og fremsendte i den forbindelse den beslutning, er artikel 14 i Norma Foral (provinslov) nr. 11 af
 nævnte klage til Kongeriget Spanien. Sagsøgeren har gjort 26. juni 1993, udstedt af El Territorio Histórico de Gipuzkoa,
 gældende, at Kommissionen på intet tidspunkt har meddelt, at om skatteforanstaltninger til støtte af investeringer og til
 den havde indledt eller ville indlede den egentlige procedure fremme af økonomiske aktiviteter. Foranstaltningen fastsætter
 efter artikel 88, stk. 2, EF. en fritagelse for selskabsskat for visse nystiftede virksomheder.
 Det forhold, at Kommissionen i november 2000 havde indledt
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de
 den kontradiktoriske procedure efter artikel 88, stk. 2, EF for
 i sag T-30/01 anførte.
 så vidt angår en af artiklerne i provinslov 18/1993, indebærer
 ifølge sagsøgeren, at Kommissionen derved har tilsidesat den
 lovbestemte procedure, som er fastsat for undersøgelsen og
 vurderingen af eksisterende støtteordninger.
 Sagsøgeren har tilføjet, at såfremt Kommissionen måtte være i
 tvivl om skattefritagelsens karakter af støtte eller om dens
 forenelighed med fællesmarkedet, kan den ikke uden videre
 kvalificere støtten som ny, men derimod som eksisterende
 støtte, og den skal, i overensstemmelse med god forvaltnings-
 skik, foretage en vurdering og kontrol i forbindelse med den Sag anlagt den 9. februar 2001 af El Territorio Histórico
 løbende undersøgelse af disse former for støtte i henhold til de Bizkaia — La Diputación Foral de Bizkaia mod Kom-
 artikel 88, stk. 1, EF. missionen for De Europæiske Fællesskaber
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om
 fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93,
 (Sag T-32/01)
 EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.
 (2001/C 108/50)
 (Processprog: spansk)
 Sag anlagt den 9. februar 2001 af El Territorio Histórico
 de Gipuzkoa — La Diputación Foral de Gipuzkoa mod Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber den 9. februar 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af El Territorio Histórico de Bizkaia
 (Sag T-31/01) —


text:
La Diputación Foral de Bizkaia, Bizkaia (Spanien), ved
 advokaterne Marta Morales Isasi og Ignacio Sáenz-Cortabarrı́a
 (2001/C 108/49) Fernández.
 (Processprog: spansk) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der — Kommissionens beslutning af 28. november 2000 om at
 den 9. februar 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 indlede proceduren i artikel 88, stk. 2, EF for så vidt angår
 Europæiske Fællesskaber af El Territorio Histórico de Gipuzkoa artikel 14 i provinslov nr. 5/1993 annulleres.
 — La Diputación Foral de Gipuzkoa, Gipuzkoa (Spanien), ved
 advokaterne Marta Morales Isasi og Ignacio Sáenz-Cortabarrı́a
 Fernández. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ---pagebreak--- C 108/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.4.2001
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den foranstaltning, som er genstand for den anfægtede
 beslutning, er artikel 14 i Norma Foral (provinslov) nr. 5/1993, Sagsøgeren, der er tjenestemand i lønklasse C 1, løntrin 8,
 udstedt af El Territorio Histórico de Bizkaia, om skatteforan- anfægter afgørelsen fra udvælgelseskomitéen for den interne
 staltninger til støtte af investeringer og til fremme af økonomi- udvælgelsesprøve med henblik på overgang fra kategori C til
 ske aktiviteter. Foranstaltningen fastsætter en fritagelse for kategori B, KOM/PB/99, hvorved udvælgelseskomitéen ikke
 selskabsskat for visse nystiftede virksomheder. gav hende adgang til udvælgelsesprøvens mundtlige prøve.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de
 i sag T-30/01 anførte.
 Formanden for udvælgelseskomitéen meddelte ved skrivelse af
 8. marts 2000 sagsøgeren, at hun ikke havde fået adgang til
 den mundtlige prøve, fordi hendes karakter for den skriftlige
 prøve, skønt den var højere end den krævede minimumskarak-
 ter (30 ud af 50), ikke placerede hende mellem de 170 bedste
 ansøgere, som alene kunne aflægge den mundtlige prøve.
 Sag anlagt den 14. februar 2001 af Anna Maria Roccato For at blive placeret blandt de 170 bedste ansøgere, skulle
 (gift Pinson) mod Kommissionen for De Europæiske sagsøgeren have opnået en minimumskarakter på samlet
 Fællesskaber 30,250 points.
 (Sag T-34/01)
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande fremført følgende:
 (2001/C 108/51)
 (Processprog: fransk) — Tilsidesættelse af begrundelsespligten samt det almindeli-
 ge princip om gennemsigtighed. Sagsøgeren har herved
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der anført, at en ansøger til en udvælgelsesprøve ikke kan
 meddeles afslag på at få tilstillet dokumenter og svar, som
 den 14. februar 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Anna Maria Roccato (gift Pinson), ikke vedrører sammenligningen af ansøgerne.
 Bruxelles, ved advokaterne Georges Vandersanden og Laure
 Levi.
 — Tilsidesættelse af reglerne for udvælgelseskomitéens arbej-
 de, samt udøvelse af et åbenbart fejlskøn.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af afgørelsen af 8. marts 2000 fra udvælgelse-
 skomitéen for udvælgelsesprøve KOM/PB/99, hvorved — Tilsidesættelse af forbuddet mod forskelsbehandling samt
 sagsøgeren ikke fik adgang til udvælgelsesprøvens mundt- magtfordrejning. Sagsøgeren, som siden den 1. februar
 lige prøve. 1988 har befundet sig på sidste trin i sit karriereforløb,
 anfører, at udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at
 — Annullation af hele udvælgelsesprøven og de hermed give hende adgang til den mundtlige prøve alene kan
 forbundne efterfølgende retsakter. forklares med,


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/23
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court of the United Kingdom den 2. april 2010 — Williams m.fl. mod British Airways plc
 (Sag C-155/10)
 (2010/C 161/32)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Supreme Court of the United Kingdom
 Parter i hovedsagen
 Appellant: Williams m.fl.
 Indstævnte: British Airways plc
 Præjudicielle spørgsmål
 i)
 I henhold til (a) artikel 7 i Rådets direktiv 93/104/EF (1) og 2003/88/EF (2) og (b) § 3 i den europæiske aftale, der er bilagt Rådets direktiv 2000/79/EF (3): (1) i hvilket omfang, om overhovedet, definerer eller opstiller europæisk ret betingelser for arten og/eller niveauet af de betalinger, der skal foretages for perioder med årlig betalt ferie, og (2) i hvilket omfang, om overhovedet, kan medlemsstaterne fastsætte, hvorledes sådanne betalinger skal beregnes?
 ii)
 Er det navnlig tilstrækkeligt, at den skete betaling i henhold til national ret og/eller praksis og/eller i henhold til kollektive aftaler og/eller kontraktordninger, der er forhandlet mellem arbejdsgivere og arbejdstagere, gør det muligt for arbejdstageren og tilskynder vedkommende til at afholde og nyde — i ordenes bredeste forstand — hans eller hendes årlige ferie, og ikke indebærer nogen mærkbar risiko for, at arbejdstageren ikke vil gøre dette?
 iii)
 Eller kræves det, at betalingen skal enten (a) svare nøjagtigt til eller (b) i vidt omfang være tilsvarende arbejdstagerens »normale« løn?
 Såfremt spørgsmål (iii)(a) eller (b) besvares bekræftende:
 iv)
 Er den relevante foranstaltning eller sammenligning (a) den løn, som arbejdstageren ville have tjent under den pågældende ferieperiode, hvis han eller hun havde været på arbejde i stedet for på ferie, eller (b) den løn, som han eller hun tjente under en anden, og i givet fald hvilken, periode, hvor han eller hun var på arbejde?
 v)
 Hvorledes skal »normal« eller »tilsvarende« løn vurderes under omstændigheder, hvor (a) en arbejdstagers løn, mens vedkommende er på arbejde, suppleres, hvis og i det omfang han eller hun udøver en bestemt aktivitet, (b) når der er en årlig eller en anden grænse for det omfang eller den tid, hvorunder arbejdstageren kan udøve denne aktivitet, og grænsen allerede er blevet overskredet eller næsten overskredet på det tidspunkt/de tidspunkter, hvor der afholdes årlig ferie, således at arbejdstageren faktisk ikke ville have kunnet udøve aktiviteten, hvis han havde været på arbejde i stedet for på ferie?
 (1) Rådets direktiv 93/104/EF af 23.11.1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EFT L 307, s. 18).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4.11.2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EFT L 299, s. 9).
 (3) Rådets direktiv 2000/79/EF af 27.11.2000 om iværksættelse af den europæiske aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for mobile arbejdstagere i civil luftfart, som er indgået af Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber (AEA), European Transport Workers’ Federation (ETF), European Cockpit Association (ECA), Den Europæiske Organisation for Regionale Luftfartsselskaber (ERA) og Den Internationale Charterflysammenslutning (IACA) (EFT L 302, s. 57).


text:
31.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/24
 Sag anlagt den 27. januar 2012 — Det Forenede Kongerige mod ECB
 (Sag T-45/12)
 2012/C 98/40
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved barrister K. Beal og E. Jenkinson, som befuldmægtiget)
 Sagsøgte: Den Europæiske Centralbank
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den Europæiske Centralbanks Statement of Standards, offentliggjort den 18. november 2011, annulleres, i det omfang det fastsætter en etableringspolitik, der skal finde anvendelse på centrale modparters clearingsystemer (central counterparty clearing systems (»CCP’er«)).
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.
 1)
 Med det første anbringende gør sagsøger gældende, at sagsøgte ikke havde kompetence til at offentliggøre den anfægtede retsakt, enten slet ikke eller, subsidiært, uden først at vedtage et retsinstrument som f.eks. en forordning, vedtaget enten af Rådet eller af Den Europæiske Centralbank (»ECB«) selv.
 2)
 Med det andet anbringende gør sagsøger gældende, at CCP’er, der ønsker at foretage clearings- eller afviklingstransaktioner i euro, og hvis daglige handler overstiger en vis volumen ved den anfægtede retsakt enten de jure eller de facto pålægges et etableringskrav. Den anfægtede retsakt tilsidesætter alle eller visse af artiklerne 48, 56 og/eller 63 TEUF, idet:
 —
 CCP’er, der er etableret i medlemsstater uden for euro-området, såsom Det Forenede Kongerige, vil blive forpligtet til at flytte deres administrations- og kontrolcentre til medlemsstater, der indgår i eurosystemet. De vil endvidere skulle stiftes som nye juridiske personer i henhold til en anden medlemsstats nationale ret,
 —
 hvis disse CCP’er ikke flytter som krævet, vil de blive udelukket fra adgang til de finansielle markeder i medlemsstaterne inden for eurosystemet, enten på samme vilkår som de CCP’er, der er etableret i disse medlemsstater, eller fuldstændigt,
 —
 sådanne ikke-hjemmehørende CCP’er vil ikke være berettiget til at anvende de faciliteter, der tilbydes af ECB eller af de nationale centralbanker (»NCB’er«) i eurosystemet, enten på samme vilkår eller slet ikke, og
 —
 disse CCP’ers mulighed for at tilbyde clearings- eller afviklingstjenesteydelser i euro til kunder i EU vil følgelig begrænses eller endog helt udelukkes.
 3)
 Med det tredje anbringende gør sagsøger gældende, at den anfægtede retsakt tilsidesætter artikel 101 og/eller 102 TEUF, sammenholdt med artikel 106 TEUF og artikel 13 TEU, idet:
 —
 den rent faktisk stiller krav om, at alle clearingtransaktioner i euro over et vist niveau skal udføres af CCP’er, der er etableret i en medlemsstat inden for euro-området
 —
 den rent faktisk bestemmer, at NCB’er i euro-området ikke skal give euro-valutareserver til CCP’er, der er etableret i medlemsstater uden for euro-området, hvis de ligger over de grænser, der er fastsat i afgørelsen.
 4)
 Med det fjerde anbringende gør sagsøger gældende, at kravet til CCP’ere, der er etableret i medlemsstater uden for euro-området, om at stifte en anden form for juridisk person og etablere et nyt hjemsted udgør en direkte eller indirekte forskelsbehandling på grundlag af nationalitet. Kravet er endvidere i strid med det generelle EU-princip om ligebehandling, eftersom CCP’er, der er etableret i forskellige medlemsstater, underlægges forskellig behandling