text:
4.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/25
 Sag anlagt den 3. oktober 2008 — CISAC mod Kommissionen
 (Sag T-442/08)
 (2009/C 82/46)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: International Confederation of Societies of Authors and Composers CISAC (Neuilly-sur-Seine) (ved lawyers J.-F. Bellis og K. Van Hove)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Artikel 3 i Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/C2/38.698 — CISAC) annulleres.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren i henhold til artikel 230 EF nedlagt påstand om annullation af artikel 3 i Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 (sag COMP/C2/38.698 — CISAC), hvori det fastslås, at 24 af CISAC's selskaber i EØS har anvendt en samordnet praksis i strid med artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 »ved at have samordnet de territoriale afgrænsninger af de gensidige repræsentationsbemyndigelser, de hver især var tildelt, på en måde, som begrænser en licens til hvert forvaltningsselskabs nationale område«.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at beslutningen begrænser konstateringen af overtrædelsen til tre særlige former for udnyttelse af fremførelsesrettigheder (internet, satellittransmission samt viderespredning pr. kabel), hvorimod aftalerne om gensidig repræsentation generelt dækker alle former for udnyttelse af fremførelsesrettigheder.
 Sagsøgeren har gjort to hovedanbringender gældende til støtte for søgsmålet:
 (i)
 Ifølge sagsøgeren begik Kommissionen en skønsfejl og tilsidesatte artikel 81 EF og artikel 253 EF ved at fastslå, at den parallelle territoriale afgrænsning, der følger af de aftaler om gensidig repræsentation, som blev indgået af CISAC-medlemmer inden for EØS, er resultatet af en samordnet praksis. Det er sagsøgerens opfattelse, at en eventuel klausul om territoriel begrænsning i alle de aftaler om gensidig repræsentation, som dens medlemmer har indgået, ikke er resultatet af en samordnet praksis for at begrænse konkurrencen. Denne situation foreligger snarere, fordi alle selskaberne fandt, at det var i deres medlemmer interesse at optage en sådan klausul i deres aftaler om gensidig repræsentation.
 (ii)
 Subsidiært har sagsøgeren gjort gældende, at såfremt der foreligger en samordnet praksis vedrørende territoriale afgrænsninger, udgør denne ikke en begrænsning af konkurrencen i henhold til artikel 81 EF af to årsager. For det første er den påståede samordnede praksis vedrørende territoriale afgrænsninger ikke ulovlig, fordi den omhandler en form for konkurrence, som ikke er beskyttelsesværdig. For det andet er den påståede praksis, selv om den måtte anses for at begrænse konkurrencen, ikke i strid med artikel 81, stk. 1, EF, fordi den er nødvendig og står i et rimeligt forhold til et legitimt mål.


text:
18.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 309/29
 Appel iværksat den 4. juli 2017 af JYSK sp. z o.o. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 4. maj 2017 i sag T-403/15, JYSK sp. z o.o. mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-402/17 P)
 (2017/C 309/38)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: JYSK sp. z o.o. (ved advokat H. Sønderby Christensen)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstand
 Rettens dom, hvorved JYSK’s søgsmål blev afvist, idet selskabet ikke var umiddelbart og individuelt berørt af Kommissionens afgørelse C(2015) 3228 final af 11. maj 2015, ophæves, da den er i strid med princippet om en effektiv retsbeskyttelse.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har gjort gældende, at den indirekte adgang til Domstolen gennem en anmodning om en præjudiciel afgørelse fra de polske retsinstanser ikke yder den beskyttelse, der tilsigtes ved artikel 6, stk. 1, i den europæiske menneskerettighedskonvention.
 Appellanten har fortsat gjort gældende, at selskabet er umiddelbart og individuelt berørt af den ovennævnte kommissionsafgørelse.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/15
 Rettens dom af 27. september 2012 — Dura Vermeer Groep mod Kommissionen
 (Sag T-351/06) (1)
 (Konkurrence - karteller - det nederlandske marked for asfalt - beslutning, der fastslår en tilsidesættelse af artikel 81 EF - tilregnelse af ulovlig adfærd)
 2012/C 355/27
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Dura Vermeer Groep NV (Rotterdam, Nederlandene) (ved advokat M. Slotboom)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved A. Bouquet og A. Nijenhuis, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne F. Wijckmans, F. Tuytschaever og L. Gyselen, derefter ved A. Bouquet, A. Nijenhuis og F. Ronkes Agerbeek, som befuldmægtigede, bistået af F. Wijckmans og F. Tuytschaever)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 4090 endelig af 13. september 2006 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 [EF] (sag COMP/F/38.456 — Asfalt (Nederlandene)), for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Dura Vermeer Groep NV betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 20 af 27.1.2007.


text:
9.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/45
 Sag anlagt den 31. oktober 2016 — Crédit Agricole mod ECB
 (Sag T-758/16)
 (2017/C 006/56)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Crédit Agricole SA (Montrouge, Frankrig) (ved advokaterne A. Champsaur og A. Delors)
 Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse ECB/SSM/2016 — 969500TJ5KRTCJQWXH05/165 vedtaget af Den Europæiske Centralbank den 24. august 2016 annulleres på grundlag af artikel 256 TEUF og 263 TEUF.
 —
 Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1.
 Det første anbringende vedrører en retlig fejl, som Den Europæiske Centralbank (ECB) har begået i fortolkningen af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (EUT 2013, L 176, s. 1, herefter »forordning nr. 575/2013«).
 Sagsøgeren har således bl.a. gjort gældende, at ECB’s afgørelse af 24. august 2016, hvorved sagsøgerens anmodning om at opnå tilladelse til at udeholde eksponeringer mod det offentlige fra beregningen af gearingsgrad blev afvist (herefter »den anfægtede afgørelse«)
 —
 er i strid med EU-lovgivers hensigt og de formål, der forfølges med forordning nr. 575/2013
 —
 fratager nævnte forordnings artikel 429, stk. 14, enhver effektiv virkning
 —
 udgør et indgreb fra ECB’s side i EU-lovgivers beføjelser.
 2.
 Det andet anbringende vedrører en åbenbar fejl, som den anfægtede afgørelse er behæftet med i vurderingen af den forsigtighedsrisiko, der er tilknyttet den lovpligtige opsparing, idet ECB har undladt at tage hensyn til lovgivningsrammen for og de empiriske data vedrørende denne opsparing, samt til Den Europæiske Banktilsynsmyndigheds relevante vurderinger, og har foretaget et sådant urigtigt skøn både med hensyn til gearingsrisiko og andre hertil knyttede forsigtighedsrisici.
 3.
 Det tredje anbringende vedrører den anfægtede afgørelses tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, for så vidt som den dels tilsidesætter det almindelige proportionalitetsprincip i artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union, dels ikke overholder de specifikke krav til proportionalitetsprincippet inden for tilsyn, som kræver, at de tilsynsmæssige krav tilpasses bankens forretningsmodel og de risici, der er relateret hertil for den finansielle sektor og økonomien.


text:
10.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/45
 Sag anlagt den 26. januar 2007 — Suvikas mod Rådet
 (Sag F-6/07)
 (2007/C 56/85)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Risto Suvikas (Helsinki, Finland) (ved avocat M.-A. Lucas)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den rådgivende udvælgelseskomités afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på listen over de bedste ansøgere ved udvælgelsen i forbindelse med Rådets stillingsopslag B/024.
 —
 Annullation af denne liste samt af Rådets afgørelser om i de ledige stillinger at ansætte de ansøgere, som var opført herpå, og om ikke at ansætte sagsøgeren.
 —
 Rådet tilpligtes i erstatning for sagsøgerens forringede karrieremuligheder i seks år at betale sagsøgeren forskellen mellem den løn, han ville have oppebåret, såfremt han var blevet ansat, og den løn, han modtager i en anden stilling, og at betale 25 000 EUR for det ikke-økonomiske tab.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Rådet bekendtgjorde den 14. oktober 2005 et stillingsopslag vedrørende 8 stillinger som midlertidigt ansat »Duty Officer«. Sagsøgeren, som allerede havde arbejdet som sådan i egenskab af udstationeret national ekspert, indgav ansøgning. Den 20. februar 2006 fik han meddelelse om, at han ikke var blevet opført på den efter udvælgelsesproceduren begrænsede liste.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført tre anbringender.
 Med det første anbringende har sagsøgeren anført, at der er sket tilsidesættelse af punkt 4 i stillingsopslaget samt af principperne om objektivitet, gennemsigtighed og ligebehandling. Sagsøgeren har navnlig anført, at mens de eksterne ansøgere blev bedømt af den rådgivende udvælgelseskomité på grundlag af samtaler og en vurdering af deres eksamensbeviser, blev de ansøgere, der allerede havde arbejdet som »Duty Officers« i egenskab af udstationerede nationale eksperter, bedømt på grundlag af udtalelser fra deres overordnede vedrørende den måde, hvorpå de havde udført deres arbejde. Rådet har ikke godtgjort, at denne uregelmæssighed ikke har påvirket resultaterne af udvælgelsen.
 Med det andet anbringende har sagsøgeren anført, at der er sket tilsidesættelse af retten til kontradiktion, for så vidt som de interne ansøgere, som blev bedømt efter den ovenfor beskrevne procedure, på forhånd burde have haft tilsendt udtalelsen fra deres overordnede med henblik på at kunne imødegå denne.
 Det tredje anbringende om, at der er sket tilsidesættelse af artikel 9 og 12, stk. 1, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte samt af principperne om upartiskhed, objektivitet og ligebehandling, består af tre led.
 Med det første led har sagsøgeren anført, at visse medlemmer af udvælgelseskomitéen befandt sig i en interessekonflikt med hensyn til visse ansøgere, og at visse ansøgere som følge heraf ikke blev bedømt i henhold til den udvælgelsesprocedure, der var fastsat i stillingsopslaget.
 Med det andet led har sagsøgeren anført, at udvælgelseskomitéen har bedømt ansøgernes eksamensbeviser uden hensyntagen til niveauet, varigheden og den specifikke karakter af ansøgernes uddannelse og erhvervserfaring.
 Med det tredje led har sagsøgeren anført, at selv om det antages, at bedømmelsen af de interne ansøgere på grundlag af udtalelserne fra deres overordnede principielt kan være tilladt, er proceduren ikke desto mindre ulovlig, i det omfang der


text:
C 176/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.6.2000
 3) Er en bestemmelse om en tidligere gennemgang med Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 deltagelse af parterne, uden at den virksomhed, som anses se afsagt den 31. marts 2000 af High Court of Justice
 for at have givet et unormalt bud, har sikkerhed for, at den (England og Wales) i sagen The Queen mod 1) The
 kan fremføre sine grunde efter åbningen af buddene og Monopolies and Mergers Commission 2) Secretary of
 før afgørelsen om udelukkelse træffes, til hinder for State for Trade and Industry, ex. parte: Milk Marque Ltd
 anvendelsen af artikel 30, stk. 4, i direktiv 93/37? og The Queen mod 1) The Competition Commission
 2) Secretary of State for Trade and Industry 3) Director
 General of Fair Trading, ex. parte: National Farmers’
 4) Er en bestemmelse om, at den ordregivende myndighed
 Union
 kun kan tage hensyn til begrundelser, der vedrører bespa-
 relser i forbindelse med byggeprocessen, de anvendte
 tekniske løsninger, eller den bydendes usædvanligt gunstige (Sag C-137/00)
 betingelser, til hinder for anvendelsen af artikel 30, stk. 4,
 i direktiv 93/37?
 (2000/C 176/18)
 5) Er kravet om begrundelser, der undtagelsesfrit skal være
 baseret på elementer, hvis mindsteværdier er fastsat i Ved kendelse afsagt den 31. marts 2000, indgået til Domsto-
 administrative bestemmelser eller kan konstateres på lens Justitskontor den 11. april 2000, High Court of Justice
 grundlag af offentligt tilgængelige fortegnelser, til hinder (England og Wales) i sagen The Queen mod 1) The Monopolies
 for anvendelsen af artikel 30, stk. 4, i direktiv 93/37? and Mergers Commission 2) Secretary of State for Trade and
 Industry, ex. parte: Milk Marque Ltd og The Queen mod 1) The
 Competition Commission 2) Secretary of State for Trade and
 (1) Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af Industry 3) Director General of Fair Trading, ex. parte: National
 fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- Farmers’ Union har forelagt De Europæiske Fællesskabers
 og anlægskontrakter (EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54). Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:
 1. Skal artikel 32-38 EF (tidligere artikel 38-46), Rådets
 forordning nr. 26/62/EØF (1) og Rådets forordning
 nr. 804/68 (2), som ændret, fortolkes således, at de er til
 hinder for, at en medlemsstat anvender national lovgiv-
 ning, som f.eks. Fair Trading Act 1973 og Competition
 Act 1998, på de omstændigheder, hvorunder mælkeprodu-
 center vælger at organisere sig i kooperativer og selv
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- forestå salg og forarbejdning af deres mælk:
 se afsagt den 22. marts 2000 af Kuopion Hallinto-Oikeus
 i den af Rolf Dieter Danner anlagte sag (a) under alle omstændigheder; eller
 (Sag C-136/00) (b) hvor den tilsigtede eller faktiske virkning er at fratage
 producenterne muligheden for at øge den pris, de
 opnår for deres mælk; eller
 (2000/C 176/17)
 (c) hvor den tilsigtede eller faktiske virkning er at reducere
 Ved kendelse afsagt den 22. marts 2000, indgået til Domsto- den pris, producenterne opnår for deres mælk, hvor
 lens Justitskontor den 10. april 2000, har Kuopion


text:
Hallinto- denne pris allerede ligger under den indikativpris, der
 Oikeus i den af Rolf Dieter Danner anlagte sag forelagt fastsættes i medfør af artikel 3 i forordning nr. 804/68;
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om eller
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 (d) på en måde, som ikke er forenelig med et eller flere af
 følgende punkter:
 Er den ovenfor i forelæggelseskendelsen beskrevne begræns-
 ning, som er fastsat i § 96, stk. 9, første punktum, i lov om
 indkomstskat, af retten til skattefradrag for pensionsforsik- (i) målsætningen i artikel 33 EF (tidligere artikel 39);
 ringspræmier, som betales fra Finland til udlandet, i strid med og/eller
 EF-traktatens artikel 59 (nu artikel 49 EF), som er nævnt i
 søgsmålet, eller mod de øvrige artikler (6, 60, 73 B. 73 D og (ii) politikken, målsætningerne og virkningen af den
 92) og de tilsvarende nye artikler (12, 50, 56, 58 og 87), som fælles markedsordning for mælk og mejeriproduk-
 er nævnt i søgsmålet? ter; og/eller
 (iii) politikken i medfør af artikel 36 EF (tidligere artikel
 42) og forordning nr. 26?
 ---pagebreak--- 24.6.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 176/11
 2. Afskærer funktionen af indikativprisen for mælk, som Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 fastsættes af Radet i henhold til forordning (EØF) se afsagt den 30. marts 2000 af Verwaltungsgerichtshof i
 nr. 804/68 en medlemsstat fra: sagerne 1) Solida Raiffeisen Immobilien Leasing GmbH,
 2) Tech Gate Vienna Wissenschafts- und Technologiepark
 (a) at anvende indikativprisen som indikator for aktuelle GmbH mod Finanzlandesdirektion für Wien, Niederöster-
 pristendenser som følge af den fælles landbrugspolitik; reich und Burgenland
 og
 (Sag C-138/00)
 (b) at anse den omstændighed, at et kooperativ af land-
 brugsproducenter i denne stat på vegne af sine medlem-
 mer har opnået mælkepriser, der ligger under indikativ-
 (2000/C 176/19)
 prisen, men nærmere indikativprisen i en periode end
 i en anden, som støtte for den antagelse, at kooperativet
 indtager en markedspåvirkende stilling, der bidrager
 til, at priserne er højere, end de ville have været under Ved kendelse afsagt den 30. marts 2000, indgået til Domsto-
 mere konkurrenceprægede vilkår. lens Justitskontor den 10. april 2000, har Verwaltungsgerichts-
 hof i sagerne 1) Solida Raiffeisen Immobilien Leasing GmbH,
 2) Tech Gate Vienna Wissenschafts- und Technologiepark
 3. Skal artikel 28-30 EF (tidligere artikel 30, 34 og 36) og GmbH mod Finanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich
 artikel 49-55 EF (tidligere artikel 59 og 66) fortolkes und Burgenland forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 således, at de afskærer en medlemsstat fra at anvende en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 national lov, som f.eks. Fair Trading Act 1973 og Competi-
 tion Act 1998, for at forbyde et kooperativ af mælkeprodu-
 center, der indtager en markedspåvirkende stilling, at sende
 mælk fra sine medlemmer til forarbejdning hos andre Er ydelser, som erlægges til et kapitalselskab af en ikke-
 virksomheder, herunder i andre medlemsstater, med den selskabsdeltager for erhvervelsen af udbytterettigheder, »ind-
 begrundelse at kooperativet anvender dette skridt til at skud af enhver art, der er ydet eller skal ydes af deltagerne« i
 udnytte sin stilling på markedet


text:
til egen fordel? den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 5, stk. 1, litra
 a), i Rådets direktiv af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter
 (69/335/EØF) (1)?
 4. Hvor der findes store vertikalt integrerede mejerikooperati-
 ver, som må virke i andre medlemsstater, skal det generelle
 princip om forbud mod forskelsbehandling da, enten
 selvstændigt eller som en særlig virkning i henhold til (1) EFT 1969 II, s. 405.
 artikel 12 EF og/eller artikel 34 EF (tidligere artikel 6 og
 artikel 40), fortolkes således, at en medlemsstat er afskåret
 fra at anvende national ret, som f.eks. Fair Trading Act
 1973 og Competition Act 1998 for at forbyde, at et
 kooperativ af mælkeproducenter, der er konstateret at
 indtage en markedspåvirkende stilling:
 (a) erhverver eller bygger nye anlæg til forarbejdning af
 mælk, som produceres af dets medlemmer, hvilket ville
 give kooperativet adgang til yderligere at udnytte sin
 markedspåvirkende stilling til egen fordel, eller
 Sag anlagt den 12. april 2000 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige
 (b) sender mælk, som produceres af dets medlemmer, til
 Storbritannien og Nordirland
 forarbejdning hos andre virksomheder, enten i den
 pågældende medlemsstat eller i en anden medlemsstat,
 med den begrundelse at kooperativet anvender dette
 skridt til at udnytte sin stilling på markedet til egen (Sag C-140/00)
 fordel?
 (2000/C 176/20)
 (1) Rådets forordning nr. 26 om anvendelse af visse konkurrencereg-
 ler inden for produktion og handel med landbrugsvarer (EFT
 1959-1962, s. 120). Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. april
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 af 27.6.1968 om den fælles
 2000 anlagt sag mod Det Forenede Kongerige Storbritannien
 markodsordning for mælk og mejeriprodukter (EFT 1968 (I), og Nordirland af Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 s. 169). ber ved juridisk konsulent Thomas van Rijn og Keir Fitch,
 der udstationeret som national ekspert ved Kommissionens
 Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse
 i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens
 Juridiske Tjeneste, Wagnercentret.


text:
18.6.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 179/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Det Forenede Kongerige) den 16. marts 2011 — Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd mod Comptroller-General of Patents
 (Sag C-130/11)
 2011/C 179/11
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Neurim Pharmaceuticals (1991) Ltd
 Sagsøgt: Comptroller-General of Patents
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Ved fortolkningen af artikel 3 i forordning (EØF) nr. 1768/92 (1) [nu forordning (EF) nr. 469/2009] (2) (herefter »SBC-forordningen«) skal forordningens artikel 3, litra d) — når der er blevet udstedt en markedsføringstilladelse (A) for et lægemiddel, som indeholder en aktiv ingrediens — da fortolkes således, at denne bestemmelse er til hinder for, at der udstedes et supplerende beskyttelsescertifikat, der beror på en senere markedsføringstilladelse (B), som gælder for et andet lægemiddel, der indeholder den samme aktive ingrediens, idet den beskyttelse, som er opnået ved grundpatentet, ikke omfatter markedsføring af det produkt, der er genstand for den tidligere markedsføringstilladelse som omhandlet i artikel 4?
 2)
 Hvis denne bestemmelse ikke er til hinder for et supplerende beskyttelsescertifikat, følger det deraf, at SBC-forordningens artikel 13, stk. 1, skal fortolkes således, at »den første tilladelse til markedsføring i Fællesskabet« skal være en tilladelse til markedsføring af et lægemiddel, som ikke er mere vidtgående end den beskyttelse, der er opnået ved grundpatentet som omhandlet i artikel 4?
 3)
 Vil disse spørgsmål skulle besvares anderledes, hvis den tidligere markedsføringstilladelse er blevet udstedt for et veterinærlægemiddel, der modsvarer en bestemt indikation, og den senere markedsføringstilladelse er blevet udstedt for et humanmedicinsk lægemiddel, der modsvarer en anden indikation?
 4)
 Vil disse spørgsmål skulle besvares anderledes, hvis den senere markedsføringstilladelse har krævet en fuldstændig ansøgning om markedsføringstilladelse i overensstemmelse med artikel 8, stk. 3, i direktiv 2001/83/EF (3) (tidligere en fuldstændig ansøgning i henhold til artikel 4 i direktiv 65/65/EØF) (4)?
 5)
 Vil disse spørgsmål skulle besvares anderledes, hvis det produkt, der er omfattet af tilladelse (A) til markedsføring af det tilsvarende lægemiddel, er omfattet af beskyttelsen af et andet patent, som tilhører en anden registreret indehaver end den, der ansøger om det supplerende beskyttelsescertifikat?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 1768/92 af 18.6.1992 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EFT L 182, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6.5.2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EUT L 152, s. 1).
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6.11.2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67).
 (4) Rådets direktiv 65/65/EØF af 26.1.1965 om tilnærmelse af lovgivning om medicinske specialiteter (EFT 1965-1966, s. 17).


text:
16.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/3
 Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 4. december 2014 — Adiamix mod Direction départementale des finances publiques de l’Orne (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour administrative d’appel de Nantes — Frankrig)
 (Sag C-202/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - statsstøtte - forordning (EF) nr. 659/1999 - artikel 1, litra b) og v) - skattefritagelsesordning til fordel for virksomheder, der overtager en kriseramt virksomhed - Kommissionens beslutning, der erklærer en støtteordning uforenelig med det indre marked - tilbagesøgning af støtte, der er tildelt individuelt i henhold til en støtteordning - bedømmelse af gyldigheden af Kommissionens beslutning - begreberne »eksisterende støtte« og »ny støtte«))
 (2015/C 056/04)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour administrative d’appel de Nantes
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Adiamix
 Sagsøgt: Direction départementale des finances publiques de l’Orne
 Konklusion
 Gennemgangen af det forelagte spørgsmål har intet frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af Kommissionens beslutning 2004/343/EF af 16. december 2003 vedrørende den støtteordning, som Frankrig har gennemført vedrørende overtagelse af kriseramte virksomheder.
 (1) EUT C 202 af 30.6.2014.


text:
31.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 249/21
 Appel iværksat den 6. juli 2017 af Den Hellenske Republik til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 30. marts 2017 i sag T-112/15, Den Hellenske Republik mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-341/17 P)
 (2017/C 249/33)
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Den Hellenske Republik (ved G. Kanellopoulos, A. Vasilopoulou og E. Leftheriotou, som befuldmægtigede)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom afsagt af Retten den 30. marts 2017 i sag Τ-112/15, ophæves, for så vidt som Europa-Kommissionen blev frifundet i Den Hellenske Republiks søgsmål.
 —
 Den Hellenske Republiks søgsmål anlagt den 2. marts 2015 antages til realitetsbehandling.
 —
 Kommissionens afgørelse 2014/950/ΕU af 19. december 2014 annulleres, for så vidt som visse udgifter, som Den Hellenske Republik har afholdt inden for sektoren for arealrelateret støtte, udelukkes fra EU-finansiering for ansøgningsåret 2008, svarende til:
 —
 a) 10 % af de samlede udgifter, der blev afholdt for støtte relateret til græsarealer.
 —
 b) 5 % af de samlede udgifter, der blev afholdt til tilknyttet tillægsstøtte
 —
 c) 5 % af de samlede udgifter, der blev afholdt i sektoren for udvikling af landdistrikterne.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har Den Hellenske Republik fremsat seks appelanbringender:
 A.
 Hvad angår den del af den appellerede dom, som vedrører det første anbringende i første instans om en finansiel korrektion på 10 % vedrørende støtte forbundet med arealer anvendt til græsarealer (den appellerede doms præmis 23-106) fremsættes tre appelanbringender.
 Første appelanbringende vedrører en urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 2 i Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21. april 2004 hvad angår definitionen af græsarealer, en urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 296 TEUF og en utilstrækkelig og uegnet begrundelse af den appellerede dom.
 Det andet appelanbringende vedrører en urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 296 TEUF og/eller en utilstrækkelig begrundelse af den appellerede dom, for så vidt som Den Hellenske Republiks anbringender om, at begrundelsen for Kommissionens afgørelse var ulovlig, blev forkastet.
 Endvidere gøres det med det tredje appelanbringende gældende, at den appellerede dom blev afsagt i strid med proportionalitetsprincippet samt på grundlag af en urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 296 TEUF og med en utilstrækkelig begrundelse.
 B.
 Hvad angår den del af den appellerede dom, der vedrører det andet anbringende i første instans om en finansiel korrektion på 5 % i sektoren for koblet tillægsstøtte til arealer (den appellerede doms præmis 107-137), fremsættes to appelanbringender. Det første (det fjerde appelanbringende) vedrører en urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 31 i forordning nr. 1290/2005 og artikel 11 i forordning nr. 885/2006 og en urigtig og/eller utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse af den appellerede dom, mens det med det andet anbringende gøres gældende, at den appellerede doms afgørelse er støttet på en urigtig anvendelse af proportionalitetsprincippet, en urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 296 TEUF samt en utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse.
 C.
 Endelig gøres det hvad angår den del af den appellerede dom, som


text:
8.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 285/56
 Sag anlagt den 18. september 2008 — Behmer mod Parlamentet
 (Sag F-76/08)
 (2008/C 285/103)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Joachim Behmer (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD 13 i forfremmelsesåret 2007.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse AD 13 i forfremmelsesåret 2007.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
2.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/22
 Sag anlagt den 21. december 2012 — Royalton Overseas mod KHIM — SC Romarose Invest (KAISERHOFF)
 (Sag T-556/12)
 2013/C 63/44
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Royalton Overseas Ltd (Road Town, De Britiske Jomfruøer) (ved advokat C. Năstase)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: SC Romarose Invest Srl (Bukarest, Rumænien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 4. oktober 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2535/2011-1) annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Royalton Overseas Ltd
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »KAISERHOFF« for varer i klasse 8 og 21 — EF-varemærkeregistrering nr. 9 242 066
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: SC Romarose Invest Srl
 Det påberåbte varemærke eller tegn: Den rumænske varemærkeregistrering nr. 110 809 af ordmærket »KAISERHOFF« for varer i klasse 11, 21 og 35
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af regel 50, som bekræftet af regel 20, stk. 7, i forordning nr. 2868/95 og artikel 76, stk. 1, og artikel 42, stk. 5, i forordning nr. 2007/2009.


text:
19.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 340/23
 Rettens kendelse af 21. september 2011 — Borax Europe mod ECHA
 (Sag T-346/10) (1)
 (Annullationssøgsmål - REACH - identifikation af borsyre og af dinatriumtetraborat, vandfrit, som særligt problematiske stoffer - ikke umiddelbart berørt - afvisning)
 2011/C 340/48
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Borax Europe Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved advokat K. Nordlander og solicitor H. Pearson)
 Sagsøgt: Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) (ved M. Heikkilä og W. Broere, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne J. Stuyck og A.-M. Vandromme)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved P. Oliver og E. Manhaeve, som befuldmægtigede, bistået af barrister K. Sawyer)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af beslutning truffet af ECHA og bekendtgjort den 18. juni 2010, hvorved borsyre (EF-nr. 233-139-2) og af dinatriumtetraborat, vandfrit (EF-nr. 215-540-4), identificeres som stoffer, der opfylder kriterierne i artikel 57 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (EFT L 396, s. 1), og disse stoffer optages på listen over stoffer, der senere skal optages i bilag XIV til forordningen i henhold til forordningens artikel 59.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Borax Europe Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de af Det Europæiske Kemikalieagentur (ECHA) afholdte omkostninger.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 288 af 23.10.2010.


text:
20.11.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 284/22
 Sag anlagt den 30. august 2004 af British Aggregates Association, Healy Bros. Limited og DK Trotter & Sons Limited mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-359/04)
 (2004/C 284/45)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 3. september 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af British Aggregates Association, Lanark (Det Forenede Kongerige), Healy Bros. Limited, Middleton, County Cork (Irland), og DK Trotter & Sons, Manorhamilton, County Leitrim (Irland), ved solicitor C. Pouncey og Lawyer L. Van Den Hende.
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 —
 Kommissionens beslutning K(2004) 1614 endelig af 7. maj 2004»Statsstøtte N 2/2004 UK/Aggregates Levy« annulleres.
 —
 Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Det Forenede Kongerige indførte i 2002 Aggregates Levy, en miljøskat på diverse aggregater. Ved en beslutning truffet samme år konkluderede Kommissionen, at bestemmelserne i Aggregates Levy ikke udgjorde statsstøtte. Idet det gøres gældende, at den konkurrencemæssige stilling af dens medlemmer berøres af Aggregates Levy, har sagsøger 1 bestridt denne beslutning i forbindelse med en anden sag for Retten (1).
 Den 5. januar 2004 underrettede Det Forenede Kongerige Kommissionen om en ny fritagelsesordning for Aggregates Levy for Nordirland. Ved den bestridte beslutning fandt Kommissionen, at den nye ordning var forenelig med fællesmarkedet, og afviste derved sagsøgernes klage mod ordningen uden at påbegynde den formelle undersøgelsesprocedure.
 Sagsøgerne har til støtte for deres påstande for det første gjort gældende, at den pågældende ordning er i strid med artikel 23 og 90 EF, og at den derfor ikke kunne være blevet erklæret i overensstemmelse med fællesmarkedet. Sagsøgerne har endvidere gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat sine egne miljøretningslinier (2) og derved begået tre åbenlyse vurderingsfejl, nemlig ved at finde, at den andel på 20 % af afgiften, der skal betales af virksomheder, der er omfattet af fritagelsesordningen, er væsentlig; ved uberettiget at finde, at fritagelsesordningen var blevet fastsat, da Aggregate Levy blev vedtaget, samt ved fejlagtigt at antage, at afgiften har en mærkbar positiv virkning i form af miljøbeskyttelse.
 Sagsøgerne har derudover gjort gældende, at Kommissionen ikke som krævet efter artikel 253 EF har begrundet den anfægtede beslutning, at den har tilsidesat sin forpligtelse til at indlede en formel undersøgelsesprocedure, samt tilsidesatte sine proceduremæssige forpligtelser under den indledende undersøgelse.
 (1) Sag T-210/02, meddelt i EFT C 219 af 14.9.2002, s. 23.
 (2) Fællesskabsretningslinier for statsstøtte til miljøbeskyttelse, EFT C 37af 3.2.2001, s. 3-15.


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/42
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 11. december 2006 — Weber mod Kommissionen
 (Sag T-290/05) (1)
 (Aktindsigt i EF-institutionernes dokumenter - afslag - stævning - åbenbart at sagen må afvises - stillingtagen til sagen ufornøden)
 (2006/C 331/93)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Friedrich Weber (Køln, Tyskland) (ved avocat W. Declair)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. Costa de Oliveira og C. Ladenburger, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Sag anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 27. maj 2005 af Kommissionens generalsekretær, hvorved der blev givet afslag på sagsøgerens anmodning om aktindsigt i et brev fra generaldirektoratet for konkurrence til den tyske forbundsregering vedrørende en statsstøtteprocedure.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Sagsøgeren betaler sine egne og Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 257 af 15.10.2005.


text:
13.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/26
 Sag anlagt den 17. december 2009 — Europa-Kommissionen mod Republikken Estland
 (Sag C-527/09)
 2010/C 63/43
 Processprog: estisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved G. Braun og E. Randvere, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Estland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Estland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF af 17. maj 2006 om lovpligtig revision af årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 84/253/EØF (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Republikken Estland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet i national ret udløb den 29. juni 2008.
 (1) EFT L 157, s. 87.


text:
C 55/36 DA Den Europæiske Unions Tidende 8.3.2003
 Efter at udvælgelseskomitéen havde konstateret, at der var fejl Anbringender: — Tilsidesættelse af artikel 7,
 i formuleringen af multiple-choice spørgsmål nr. 35 i test b), stk. 1, litra b), i forordning
 besluttede denne at bortse fra dette spørgsmål. (EF) nr. 40/94 ( 1).
 — Tilsidesættelse af artikel 7,
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende, at der er stk. 3, i forordning (EF)
 anlagt et klart fejlskøn i forbindelse med rettelsen af spørgs- nr. 40/94.
 mål 21 i prøve a) og spørgsmål nr. 9 i prøve c). Sagsøgeren går
 også gældende, at der i denne sag foreligger magtfordrejning.
 (1 ) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 ker (EFT L 1994 11, s. 1).
 Sag anlagt den 27. december 2002 af August Storck KG
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design) Sag anlagt den 27. december 2002 af August Storck KG
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Sag T-396/02) (Varemærker og Design)
 (2003/C 55/89) (Sag T-402/02)
 (Processprog: tysk) (2003/C 55/90)
 (Processprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 27. december 2002 anlagt sag mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 August Storck KG, Berlin, ved Rechtsanwälte H. Wrage-
 der den 27. december 2002 anlagt sag mod Kontoret for
 Molkenthin, T. Reher og A. Heise, og med valgt adresse i
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 Luxembourg.
 August Storck KG, Berlin, ved Rechtsanwälte H. Wrage-
 Molkenthin, T. Reher og A. Heise, og med valgt adresse i
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Luxembourg.
 — Annullation af afgørelse truffet den 14. oktober 2002 af Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i
 Det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 187/
 2001-4). — Annullation af afgørelse truffet den 18. oktober 2002 af
 Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i
 Det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 256/
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 2001-2).
 kostninger.
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 EF-varemærket, der Et tredimensionelt mærke i form Anbringender og væsentligste argumenter
 søges registreret: af et lysebrunt karamelbolsje —
 ansøgning nr. 784314.
 EF-varemærket, der Et figurmærke bestående af et af-
 Varer eller tjenesteydel- Varer i klasse 30 (sukkervarer). søges registreret: bildet indpakket bolsje — ansøg-
 ser: ning nr. 784454.
 Den til appelkammeret Undersøgerens afslag på registre- Varer eller tjenesteydel- Varer i klasse 30 (bolsjer).
 påklagede afgørelse: ring. ser:
 Appelkammerets afgø- Afslag på klagen. Den til appelkammeret Undersøgerens afslag på registre-
 relse: påklagede afgørelse: ring.
 ---pagebreak--- 8.3.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/37
 Appelkammerets afgø- Afslag på klagen. civilprocessuelle beføjelser. Sagsøgeren fører i øjeblikket flere
 relse: civile sager mod Bank für Arbeit und Wirtschaft AG for
 østrigske domstole. Sagsøgeren har anført, at foreningen for at
 Anbringender: — Tilsidesættelse af artikel 7, kunne føre disse sager med held, navnlig for også at kunne


text:
stk. 1, litra b), i forordning støtte de krav, der gøres gældende, på det argument, at bankens
 (EF) nr. 40/94 (1). ukorrekte fremgangsmåde var en del af en systematisk og
 årelang, konkurrencestridig aftalepraksis mellem de østrigske
 — Tilsidesættelse af artikel 7, banker, ansøgte om tilladelse til aktindsigt i de administrative
 stk. 3, i forordning (EF) dokumenter om Kommissionens kartelsag mod østrigske
 nr. 40/94. banker. Kommissionen afslog sagsøgerens ansøgning ved den
 anfægtede beslutning.
 — Tilsidesættelse af artikel 74,
 stk. 1, i forordning (EF)
 nr. 40/94.
 — Tilsidesættelse af artikel 73 i Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede beslutning er i
 forordning (EF) nr. 40/94. strid med den grundlæggende ret til aktindsigt i offentlige
 dokumenter, der sikres unionsborgerne ved artikel 265, stk. 1
 — Tilsidesættelse af kontradik-
 og 2, EF, samt ved artikel 42 i EU-charteret om grundlæggende
 tionsprincippet.
 rettigheder. Desuden er beslutningen i strid med bestemmelser-
 ne i forordning (EF) nr. 1049/2001 (1). En generel undtagelse
 ( 1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær- af samtlige administrative dokumenter fra retten til aktindsigt
 ker (EFT L 1994 11, s. 1). uden nærmere prøvelse af, om det enkelte dokument er egnet
 til offentliggørelse, er ikke i overensstemmelse med denne
 forordnings bestemmelser og harmonerer ikke med Fællesska-
 bets retsinstansers praksis.
 Sag anlagt den 7. januar 2003 af Verein für Konsumen-
 Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at det undtagelsestil-
 teninformation (VKI) mod Kommissionen for De Euro-
 fælde, der nævnes i artikel 4, stk. 2, tredje led, i forordning
 pæiske Fællesskaber nr. 1049/2001, ikke berettiger afslag på aktindsigt, da Kom-
 missionens konkrete inspektionsvirksomhed allerede er afslut-
 (Sag T-2/03) tet. Betingelserne for at anvende undtagelsen om beskyttelse
 af forretningsmæssige interesser er heller ikke opfyldt, da
 (2003/C 55/91) Kommissionen ikke har redegjort for, hvilke af bankernes
 forretningsmæssige interesser, der konkret kunne blive skadet,
 og i hvilket omfang. At forhindre skadelidte forbrugere i at
 (Processprog: tysk)
 gøre berettigede krav gældende er ikke en beskyttelsesværdig
 forretningsmæssig interesse som omhandlet i forordning
 nr. 1049/2001. Heller ikke domstolsbeskyttelsen er til hinder
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der for tilladelse til aktindsigt. Endvidere kan beskyttelsen af
 den 7. januar 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De privatsfæren og den enkeltes integritet let sikres ved anonymi-
 Europæiske Fællesskaber af Verein für Konsumenteninforma- sering af dokumenter.
 tion (VKI), Wien, ved Rechtsanwalt A. Klausner.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Derudover gør sagsøgeren gældende, at der er en overvejende
 — Kommissionens beslutning af 18. december 2002 offentlig interesse i, at sagsøgeren får indsigt i Kommissionens
 D(2002) 330472, hvorved sagsøgerens anmodning om administrative dokumenter, da en kollektiv gennemførelse
 aktindsigt i Kommissionens dokumenter om kartelsagen af skadelidte forbrugeres erstatningskrav vil fremme såvel
 mod østrigske banker, sag COMP/36.571 (»Lombard- gennemførelsen af Fællesskabernes konkurrenceret som Fælles-
 Club«-kartellet) blev afslået i sin helhed, annulleres. skabets forbrugeres kollektive interesser.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (1 ) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001
 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Kommissionens dokumenter (EFT L 145 s. 43).
 Sagsøgeren er


text:
6.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/40
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 28. juni 2011 — De Nicola mod Den Europæiske Investeringsbank
 (Sag F-49/10) (1)
 (Personalesag - Den Europæiske Investeringsbanks personale - sygeforsikring - afvisning af at dække udgifter til lægebehandling - ansøgning om udpegning af en uafhængig læge - rimelig frist)
 2011/C 232/69
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (ved advokat L. Isola)
 Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (ved T. Gilliams og F. Martin, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af sagsøgtes afgørelse om ikke at godtgøre udgifterne til laserterapi-behandlinger.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Investeringsbank frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 221 af 14.8.10, s. 61.


text:
18.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 49/2
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 21. december 2011 — Den Franske Republik mod People’s Mojahedin Organization of Iran, Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen
 (Sag C-27/09 P) (1)
 (Appel - fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme - fælles holdning 2001/931/FUSP - forordning (EF) nr. 2580/2001 - indefrysning af midler, der finder anvendelse på en gruppe, som er optaget på en liste, der er udarbejdet, revideret og ændret af Rådet for Den Europæiske Union - retten til forsvar)
 2012/C 49/02
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Den Franske Republik (ved E. Belliard, G. de Bergues og A. Adam, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: People’s Mojahedin Organization of Iran (ved avocat J.-P. Spitzer, D. Vaughan, QC, og barrister M.-E. Demetriou), Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen (ved S. Boelaert og P. Aalto, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Syvende Afdeling) den 4. december 2008, sag T-284/08, People’s Mojahedin Organization of Iran mod Rådet, hvorved Retten annullerede Rådets afgørelse 2008/583/EF af 15. juli 2008 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af afgørelse 2007/868/EF, for så vidt som den vedrører People’s Mojahedin Organization of Iran (EUT L 188, s. 21)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 82 af 4.4.2009.


text:
21.9.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/34
 Sag anlagt den 1. august 2013 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-75/13)
 2013/C 274/57
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne D. Abreu Caldas, A. Coolen, É. Marchal, J.-N. Louis og S. Orlandi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen om ikke at tildele sagsøgeren udlandstillæg.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 4. oktober 2012 om afslag på at tildele sagsøgeren det i artikel 4 i vedtægtens bilag VII fastsatte udlandstillæg.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
22 . 11 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 357/23
 Sag anlagt den 6. oktober 1997 af Kommissionen for De Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz,
 (Sag C-347/97) Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret 254,
 Kirchberg.
 ( 97/C 357/40 )
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 6 . oktober 1997 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af — Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har til
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juri sidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet
 disk konsulent Gotz zur Hausen som befuldmægtiget, og den 1 ) under tilsidesættelse af artikel 2 i Kommissio
 med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la nens forordning ( EØF ) nr. 2252/90 ( ] ) har tilladt, at
 Cruz, Wagner-Centret, Kirchberg. varer, for hvilke der ved indførsel fra Nederlandene
 var blevet betalt en restitution, kunne indføres til For
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har ned bundsrepublikken Tyskland, uden at der blev opkrævet
 lagt følgende påstande : og til Fællesskabet indbetalt en til fællesskabsprisni
 veauet svarende importafgift, og idet den 2 ) har afskaf
 fet alle toldformaliteter i den tyske indenrigshandel og
 — Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til
 forpligtelser efter Rådets direktiv 91 / 157/EØF af anvendelse af forordning ( EØF ) nr. 2252/90 .
 18 . marts 1991 om batterier og akkumulatorer, der
 indeholder farlige stoffer ( l ), da det ikke har truffet og/
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 eller ikke har givet underretning om samtlige de nød
 vendige foranstaltninger for at efterkomme direktivets
 artikel 6 .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 — Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat fællesskabs
 ninger. retten, idet
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: — den har givet afkald på opkrævning af importafgifter
 på indført smør og ikke har konstateret, at et beløb på
 12 684 000 DM er gået tabt for fællesskabsbudgettet,
 Det følger af den bindende virkning af direktiver, som er og ikke har indbetalt det til Fællesskabet med renter
 fastslået i EF-traktatens artikel 189, stk. 3 , og af samme
 traktats artikel 5 , stk . 1 , at medlemstaterne, der er adres
 sater for et direktiv, er pligtige at tilvejebringe de resulta — alle toldformaliteter ved den tyske indenrigsgrænse er
 ter, et direktiv kræver, inden for den deri fastsatte frist. De afskaffet endnu før Tysklands forening den 3 . oktober
 i direktivets artikel 6 omhandlede programmer skulle være 1990 og de til anvendelse af forordning ( EØF )
 udarbejdet og meddelt Kommissionen senest den 17. sep nr. 2252/90 nødvendige foranstaltninger ikke er blevet
 tember 1992, og det er hverken bestridt eller overhovedet truffet .
 uklart, at Kongeriget Belgien ikke har truffet samtlige nati
 onale foranstaltninger, der er nødvendige for at udarbejde ( ] ) EFT L 203 af 1 . 8 . 1990, s. 61
 de pågældende programmer.
 (') EFT L 78


text:
af 26 . 3 . 1991 , s . 38 .
 Sag anlagt den 13 . oktober 1997 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxem
 bourg
 Sag anlagt den 7. oktober 1997 af Kommissionen for ( Sag C-351/97)
 De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 Tyskland ( 97/C 357/42 )
 ( Sag C-348/97)
 ( 97/C 357/41 ) Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 13 . oktober 1997 anlagt sag mod Storhertugdømmet
 Luxembourg af Kommissionen for De Europæiske Fælles
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den skaber ved Gérard Berscheid, Kommissionens Juridiske
 7. oktober 1997 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i
 Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fælles Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Wagner-Cen
 skaber ved Dr. Klaus-Dieter Borchardt, Kommissionens tret, Kirchberg.


text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/11
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 16. december 2008 — straffesag mod Lodewijk Gysbrechts, Santurel Inter BVBA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van Beroep te Gent — Belgien)
 (Sag C-205/07) (1)
 (Artikel 28 EF til 30 EF - direktiv 97/7/EF - forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler vedrørende fjernsalg - fortrydelsesfrist - forbud mod at afkræve forbrugeren et forskud eller betaling før udløbet af fortrydelsesfristen)
 (2009/C 44/17)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van Beroep te Gent
 Parter i hovedsagen
 Lodewijk Gysbrechts, Santurel Inter BVBA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van Beroep te Gent — fortolkning af artikel 28 EF og 30 EF — forbud mod inden for den obligatoriske fortrydelsesfrist at afkræve forbrugeren et forskud eller betaling — forenelighed med fællesskabsretten
 Konklusion
 Artikel 29 EF er ikke til hinder for en national lovgivning, som indeholder et forbud mod, at leverandøren i forbindelse med et fjernsalg afkræver forbrugeren et forskud eller betaling før fortrydelsesfristens udløb, men er til hinder for, at der i henhold til denne lovgivning opstilles et forbud mod før udløbet af den nævnte frist at kræve forbrugerens betalingskortnummer oplyst.
 (1) EUT C 140 af 23.6.2007.


text:
26 . 7. 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 228 /23
 Sag anlagt den 24 . maj 1997 af Albert Verleysen mod — Det fastslås, at sagsøgeren i medfør af tjenestemands
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber vedtægtens artikel 31 , stk. 2, og artikel 32 har krav på
 ( Sag T- 162/97) en ændring af den oprindelige indplacering, han fik
 ved ansættelsen den 1 . november 1992, hvorved hans
 ( 97/C 228/54 ) karrieremuligheder forbedres.
 (Processprog: fransk)
 — Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagens
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er omkostninger.
 der den 24 . maj 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Albert Verleysen, Dender Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 leeuw ( Belgien ), ved advokat Marc-Albert Lucas, Liège, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Evelyne
 Søgmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 Korn, 21 , rue de Nassau .
 samme som i sag T-16/97 (').
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : (') EFT nr. C 74 af 8 . 3 . 1997, s . 27.
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 14 . august
 1996 om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøgning
 om på grundlag af vedtægtens artikel 31 , stk. 2, at
 blive indplaceret i den trinhøjere lønklasse inden for
 stillingsgruppen . Sag anlagt den 28 . maj 1997 af Kyriakos Skrikas mod
 Europa-Parlamentet
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 3 . februar (Sag T-167/97)
 1997 om afvisning af sagsøgerens administrative klage
 over den ved den første påstand anfægtede afgørelse. 97/C 228/56 )
 (Processprog: fransk)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 28 . maj 1997 anlagt sag mod Europa-Parlamentet
 af Kyriakos Skrikas, Luxembourg, ved advokaterne Jean-
 Søgmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til Noël Louis, Thierry Demaseure og Ariane Tornel, Bruxel
 søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter i sag les, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire
 T-16/97 (').
 Myson SARL, 30 , rue de Cessange .
 (') EFT nr. C 74 af 8 . 3 . 1997, s . 27.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Afgørelsen om ikke af forfremme sagsøgeren til
 lønklasse C3 for året 1996 annulleres .
 Sag anlagt den 26. maj 1997 af Carlos Gomez de la Cruz
 Talegón mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ber
 ( Sag T-165/97) Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 ( 97/C 228/55 )
 For året 1996 har ansættelsesmyndigheden besluttet, at
 (Processprog: spansk) der er mulighed for 28 forfremmelser fra lønklasse C4 til
 lønklasse C3 blandt 186 tjenestemænd, der kan forfrem
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er mes, herunder sagsøgeren .
 der den 26 . maj 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Carlos Gomez de la Cruz Sagsøgeren, som ikke er blevet forfremmet, har anført, at
 Talegón, ved advokat D. Victor Gomez de la Cruz, den anfægtede afgørelse er blevet truffet i strid med ved
 Malaga, og med valgt adresse


text:
i Luxembourg hos Consuelo tægtens artikel 45 , med ligebehandlingsprincippet og for
 Perez Anaya, 24, rue Marguerite de Brabant . buddet mod forskelsbehandling, med sagsøgerens rettighe
 der og legitime interesser og navnlig hendes interesse i at
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : blive forfremmet til lønklasse C3 , efter at hun var blevet
 genindplaceret i Afdelingen for Mødeprotokollen i Parla
 mentets Generaldirektorat 1 .
 — Annullation dels af Kommissionens ( ansættelsesmyn
 dighedens ) afslag af 30 . juli 1996 på at ændre sagsøge
 rens indplacering, dels af Kommissionens afgørelse af Ifølge sagsøgeren er den anfægtede afgørelse truffet under
 3 . februar 1997 i det omfang, den afviser sagsøgerens tilsidesættelse af forfremmelsesproceduren, er behæftet
 klage over dette afslag. med en åbenbar fejl begået under gennemgangen af fortje
 ---pagebreak--- Nr. C 228/24 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26 . 7 . 97
 nesterne hos ansøgerne til stillinger i lønklasse C3 , vidner keligt. Det er på ingen måde foreskrevet, at der i ansøg
 om total mangel på begrundelse og er truffet i strid med ningsskrivelsen skal vedlægges dokumentation for, at ansø
 vedtægtens artikel 25 , stk. 2 . geren er i besiddelse af et sådant kendskab.
 De trufne afgørelser er således vilkårlige, og Rådet har
 desuden klart overskredet sin skønsmæssige beføjelse .
 Sag anlagt den 30. maj 1997 af Daniel Varas Carrion mod
 Rådet for Den Europæiske Union
 ( Sag T-168/97)
 ( 97/C 228/57 ) Sag anlagt den 2 . juni 1997 af Farine Laziali SpA mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Processprog: fransk) ( Sag T-169/97 )
 97/C 228/58 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 30 . maj 1997 anlagt sag mod Rådet for Den Euro (Processprog: italiensk)
 pæiske Union af Daniel Varas Carrion, med bopæl i Barce
 lona, Spanien, ved advokat Marianne Droinet, Bruxelles .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 2 . juni 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : De Europæiske Fællesskaber af Farine Laziali SpA ved
 advokaterne Wilma Viscardini Donà, Mariano Paolin og
 — Annullation af den afgørelse, Rådet for Den Europæ Simonetta Donà, Padova, og med valgt adresse i Luxem
 iske Union har truffet den 19 . december 1996 ( modta bourg hos advokat Ernst Arendt, 8-10, rue Mathias
 Hårdt .
 get den 31 . december 1996 ), hvorefter sagsøgeren ikke
 gives adgang til at deltage i udvælgelsesprøven » Con
 sejo/C/374 « ( spansksprogede maskinskrivere ) med den Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 begrundelse, at sagsøgeren ikke med de fremsendte
 papirer har dokumenteret et tilstrækkeligt kendskab til
 et andet fællesskabssprog. — Annullation af den kommissionsbeslutning, hvorved
 finansiering i henhold til forordning ( EØF) nr. 866/90
 af det investeringsprojekt vedrørende rationalisering af
 — Annullation af den afgørelse, Rådet for Den Europæ produktionsanlægget for tørret lucerne, der indgår
 iske Union, foranlediget af sagsøgerens klage af som » Projekt nr. 013 « i det af regionen Lazio forelagte
 14 . januar 1997, har truffet den 18 . marts 1997 ( mod


text:
operationelle program 92.CT.IT.05 ( EF-traktatens arti
 taget den 24. marts 1997 ), hvorved afgørelsen af kel 173 og 174 ), blev afslået.
 19 . december 1996 stadfæstes .
 — I henhold til EF-traktatens artikel 178 og artikel 215 ,
 — Den prøve, der blev afholdt den 26 . april 1997, annul stk . 2, tilpligtes Kommissionen at erstatte sagsøgerens
 leres, og Rådet pålægges følgelig at indkalde samtlige tab med det beløb, der vil blive fastlagt under sagen .
 ansøgere, herunder sagsøgeren, til en ny prøve .
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Det sagsøgende selskab er et italiensk selskab, hvis pro
 Rådet har afslået at give sagsøgeren adgang til den første duktionsanlæg ligger i Ponzano Romano og Sant'Oreste,
 prøve i forbindelse med den generelle udvælgelsesprøve for og hvis virksomhed går ud på at dyrke, forarbejde og
 spansksprogede maskinskrivere ( Consejo/C/374 ), fordi de sælge foderplanter og at tørre lucerne, som selskabet selv
 af sagsøgeren indsendte papirer ikke dokumenterede, at høster. Det har anfægtet sagsøgtes beslutning om at afslå
 han havde et tilstrækkeligt kendskab til fransk. finansiering i henhold til forordning ( EØF ) nr. 866/90 (')
 af det investeringsprojekt vedrørende rationalisering af
 Sagsøgeren gør gældende, at den første afgørelse, der produktionsanlægget for tørret lucerne, som regionen
 anfægtes, ikke er begrundet, og at den således er i strid Lazio har forelagt. Formålet med dette bidrag var at gen
 med artikel 190 i EF-traktaten . nemføre et investeringsprojekt vedrørende bygning af en
 ny lagerbygning samt tilvejebringelse af forskellige facilite
 ter i forbindelse hermed .
 For så vidt angår den anden afgørelse, der anfægtes, har
 Rådets Generalsekretariat ifølge sagsøgeren på retsstridig
 vis opstillet andre krav end dem, der fremgik af indkaldel Efter de udvælgelseskriterier, der ved beslutning 90/342/
 sen. I indkaldelsen stilles der således kun krav om, at EØF ( 2 ) er fastlagt for så vidt angår forordning ( EØF )
 kendskabet til et andet fællesskabssprog skal være tilstræk nr. 866/90, kan kun investeringer, der foretages af » mindre


text:
3.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/28
 Rettens dom af 11. maj 2017 — KK mod EASME
 (Sag T-376/15) (1)
 ((Horisont 2020 — rammeprogram for forskning og innovation - indkaldelse af forslag under arbejdsprogrammet for 2014-2015 - støtteprogram til innovation i SMV’er - afgørelse fra EASME, som erklærer et forslag for ikke at være støtteberettiget - regel om »en enkelt indgivelse« - evaluerings- og gennemgangsproceduren - den elektroniske portal for indgivelse af forslag midlertidigt utilgængelig - fejlskøn - tilsidesættelse af procedureregler - ansvar uden for kontraktforhold))
 (2017/C 213/37)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: KK (ved advokat J.-P. Spitzer)
 Sagsøgt: Forvaltningsorganet for Små og Mellemstore Virksomheder (EASME) (ved A. Pallares Allueva og E. Fierro Sedano, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne A. Duron og D. Waelbroeck)
 Sagens genstand
 For det første en påstand baseret på artikel 263 TEUF om annullation af EASME’s afgørelse af 15. juni 2015 vedrørende afslag på det af sagsøgeren fremsatte forslag som svar på indkaldelsen af forslag og relaterede aktiviteter under arbejdsprogrammet for 2014-2015 under Horisont 2020 — rammeprogrammet for forskning og innovation og forsknings- og uddannelsesprogrammet for Det Europæiske Atomenergifællesskab (2014-2018), som komplementerer Horisont 2020 (EUT 2013, C 361, s. 9) og for det andet en påstand baseret på artikel 268 TEUF om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af dette afslag.
 Konklusion
 1)
 Forvaltningsorganet for Små og Mellemstore Virksomheder (EASME) frifindes.
 2)
 KK betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 243 af 4.7.2016.


text:
22.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/37
 Sag anlagt den 27. marts 2017 — CeramTec mod EUIPO — C5 Medical Werks (Gengivelse af en hoftekugle)
 (Sag T-194/17)
 (2017/C 161/53)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: CeramTec (Plochingen, Tyskland) (ved advokaterne A. Renck og E. Nicolás Gómez)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: C5 Medical Werks (Grand Junction, Colorado, De Forenede Stater)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: CeramTec
 Det omtvistede varemærke: EU-figurfarvemærke i pink (gengivelse af en hoftekugle) — EU-varemærkeregistrering nr. 10 214 112
 Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 15. februar 2017 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 928/2016-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO og C5 Medical, såfremt denne sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 59 og 83 i forordning nr. 207/2009.


text:
26.5.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 117/35
 Sag anlagt den 23. februar 2007 — Pouzol mod Revisionsretten
 (Sag F-17/07)
 (2007/C 117/54)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Michel Pouzol (Chemin des Peyridisses, Frankrig) (ved avocats D. Grisay, I. Andoulsi og D. Piccininno)
 Sagsøgt: Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Revisionsretten for De Europæiske Fællesskabers afgørelse af 23. november 2006 samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers afgørelse af 18. maj 2006 annulleres.
 —
 Sagsøgeren tilkendes 6 år, 10 måneder og 1 dag som supplerende pensionsgivende tjenesteår, svarende til et samlet antal pensionsgivende tjenesteår på 10 år, 3 måneder og 24 dage.
 —
 Revisionsretten tilpligtes at lade disse supplerende pensionsgivende tjenesteår udløse et månedligt pensionstillæg til sagsøgeren på 1 232,32 EUR.
 —
 Revisionsretten tilpligtes at erstatte det økonomiske tab, sagsøgeren har lidt, opgjort på datoen for indgivelse af denne stævning til et beløb på 17 252,48 EUR (svarende til et manglende månedligt vederlag til sagsøgeren på 1 232,32 EUR regnet fra hans pensionering den 1. januar 2006 til den 1. marts 2007).
 —
 Revisionsretten tilpligtes at erstatte den ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt i løbet af mere end 13 år, idet erstatningens størrelse efterfølgende skal fastsættes ved forlig mellem parterne.
 —
 Revisionsretten tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, der tidligere var tjenestemand ved Revisionsretten og nu er pensioneret, anfægter bl.a. beregningen af den overførsel af pensionsrettigheder, han havde optjent i Frankrig, til Fællesskabernes ordning, for så vidt som denne beregning ikke tog rettigheder optjent i Association des régimes de retraites complémentaires (ARRCO) og Association générale des institutions de retraite des cadres (AGIRC) i betragtning.
 Sagsøgeren gør til støtte for søgsmålet fremført fire anbringender: i) tilsidesættelse af flere bestemmelser i tjenestemandsvedtægten og i dens bilag VIII (bl.a. artikel 11, stk. 2, og artikel 26 i dette bilag), ii) tilsidesættelse af den omsorgs- og bistandspligt, der fremgår af tjenestemandsvedtægtens artikel 24, iii) tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling, iv) tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.


text:
10.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/9
 Appel iværksat den 19. september 2005 af Front National, M. F. Stirbois, B. Gollnisch, C. Lang, J.C. Martinez, Ph. Claeys, K. Dillen og M. Borghezio til prøvelse af kendelse afsagt den 11. juli 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-17/04, Front National m.fl. mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-338/05 P)
 (2005/C 315/16)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 19. september 2005 iværksat appel af Front National m.fl. ved avocat W. de Saint-Just til prøvelse af kendelse afsagt den 11. juli 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-17/04, Front National m.fl. mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union.
 Appellanterne har nedlagt påstand om ophævelse med samtlige retsfølger af den appellerede kendelse af 11. juli 2005.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Appellanterne, som er et politisk parti, nemlig Front National, samt medlemmer af Europa-Parlamentet fra forskellige nationale politiske grupperinger (Front National, Lega Nord, Vlaams Blok), nedlagde for Retten påstand om annullation af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2004/2003 af 4. november 2003 om statut for og finansiering af politiske partier på europæisk plan (1), bl.a. som følge af forordningens retsstridige karakter samt tilsidesættelse af principperne om lighed, gennemsigtighed, politisk pluralisme og subsidiaritet, og som følge af en formodning for procedurefordrejning.
 I den appellerede afgørelse af 11. juli 2005 finder Retten indledningsvis (præmis 48), at Front National er direkte berørt af den anfægtede forordning. Men Retten fastslår (præmis 52), at de sagsøgende parlamentsmedlemmer ikke selv er direkte berørt af den anfægtede forordning. Imidlertid er det åbenbart, at disse parlamentsmedlemmer, som er folkevalgte, gennem deres virke og engagement i de politiske partier adskiller sig fra »enhver anden borger«. De er netop derfor berettiget til at anfægte en retsakt, som berører rettighederne og statutterne for den politiske gruppering, de tilhører. Men Retten fastslår (præmis 66), at Front National ikke er individuelt berørt af den anfægtede forordning.
 Retten har følgelig tilsluttet sig Europa-Parlamentets argumentation, hvorefter samme forordnings artikel 4 ikke finder umiddelbar anvendelse, således at »forordning 2004/2003 derfor ikke har direkte virkning i forhold til Front National«.
 Imidlertid bestemmer forordningens artikel 13, at »[a]rtikel 4-10 anvendes fra dagen for åbningen af den første session efter valget til Europa-Parlamentet i juni 2004«. Eftersom Front National fremsætter lister i alle de store franske regioner til Europa-valgene, og eftersom der ikke er tvivl om, at partiet henset til, at det er meget repræsentativt i Frankrig, vil få indvalgt kandidater, er en påstand om, at Front National vil få repræsentanter i Europa-Parlamentet, ikke udtryk for ekstrapolering eller »spekulation«. Henset hertil er partiet direkte berørt af bestemmelserne i forordningen om »statut for og finansiering af politiske partier på europæisk plan«.
 (1) (EUT L 297, s. 1).


text:
11.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 246/13
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 29. juli 2010 — Françoise-Eléonor Hanssens-Ensch, som kurator for Agenor SA mod Det Europæiske Fællesskab (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de commerce de Bruxelles — Belgien)
 (Sag C-377/09) (1)
 (Artikel 235 EF og 288, stk. 2, EF - Domstolens kompetence til at træffe afgørelse i en sag om ansvar uden for kontraktforhold mod Det Europæiske Fællesskab - sag vedrørende personlig hæftelse i henhold til artikel 530, stk. 1, i den belgiske code des sociétés - sag anlagt af en kurator for et aktieselskabs konkursbo mod Det Europæiske Fællesskab - nationale domstoles kompetence til at træffe afgørelse i en sådan sag)
 2010/C 246/20
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal de commerce de Bruxelles
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Françoise-Eléonor Hanssens-Ensch, som kurator for Agenor SA
 Sagsøgt: Det Europæiske Fællesskab
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal de commerce de Bruxelles — fortolkning af EF-traktatens artikel 288, stk. 2 — erstatningssøgsmål anlagt af en kurator for et konkursbo mod Det Europæiske Fællesskab for en påstået alvorlig forseelse begået af Fællesskabet ved den faktiske forvaltning af et selskab, der førte til dets konkurs — Domstolens kompetence til at pådømme en sag om erstatning uden for kontraktforhold baseret på anvendelsen af nationale bestemmelser vedrørende konkursbehandling
 Konklusion
 Et søgsmål om ansvar uden for kontraktforhold, der er anlagt mod Fællesskabet, henhører ikke i henhold til artikel 235 EF, sammenholdt med artikel 288, stk. 2, EF, under de nationale domstoles kompetence, selv om det er baseret på nationale retsforskrifter, der indfører en særlig retlig ordning, der adskiller sig fra den pågældende medlemsstats almindelige lovgivning om erstatningsansvar.
 (1) EUT C 312 af 19.12.2009.


text:
C 7/38 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.1.2004
 Sag anlagt den 15. oktober 2003 af Giorgio Lebedef mod Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Afgørelsen truffet den 29. november 2002 af Rådets
 (Sag T-352/03) vicegeneralsekretær om ikke at opføre sagsøgeren på
 listen over tjenestemænd, der er forfremmet til lønklasse
 (2004/C 7/69) C2 i forfremmelsesåret 2002, annulleres.
 (Processprog: fransk) — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 den 15. oktober 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Giorgio Lebedef, Senningerberg
 (Luxembourg), ved avocats Gilles Bounéou og Frédéric Frabetti,
 og med valgt adresse i Luxembourg. Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende, at der er
 sket en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45, for så vidt som
 Rådet har anlagt et åbenbart urigtigt skøn, idet det har foretaget
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: en sammenlignende vurdering af fortjenesterne uden at tage
 hensyn til forskellene i bedømmelserne mellem de forskellige
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren 5 000 EUR tjenestegrene i institutionen.
 som godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, han har
 lidt som følge af, at den endelige udfærdigelse (indlagt for
 sent i hans personlige aktmappe) af hans bedømmelses-
 rapport for perioden 1999-2001 er sket for sent.
 — Retten træffer afgørelse om sagens omkostninger og
 udgifter, som Kommissionen tilpligtes at betale.
 Sag anlagt den 20. oktober 2003 af Gemma Reggimenti
 mod Europa-Parlamentet
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende, at de (Sag T-354/03)
 almindelige retningslinjer for gennemførelsen af vedtægtens
 artikel 43, princippet om god forvaltningsskik og omsorgsplig- (2004/C 7/71)
 ten er blevet tilsidesat. Sagsøgeren hævder at have lidt en ikke-
 økonomisk skade som følge heraf, ligesom der er tale om
 psykisk chikane derved, at organisationsfriheden er blevet (Processprog: fransk)
 hindret.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 20. oktober 2003 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af
 Gemma Reggimenti, Woluwé-Saint-Lambert (Belgien), ved
 Sag anlagt den 14. oktober 2003 af Inge-Lise Nielsen mod avocat Claudine Junion, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag T-353/03)
 — Europa-Parlamentets beslutning af 17. juli 2003 annulle-
 (2004/C 7/70) res, for så vidt som Parlamentet herved afviser at betale
 sagsøgeren rejseudgifter med virkning fra den 6. august
 (Processprog: fransk) 1999.
 — Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsøgeren rejseud-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der gifterne for hendes datter med virkning fra den 6. august
 den 14. oktober 2003 anlagt sag mod Rådet for Den Europæi- 1999.
 ske Union af Inge-Lise Nielsen, Villers-la-Ville (Belgien), ved
 avocats Sébastien Orlandi, Albert Coolen, Jean-Noël Louis og — Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkost-
 Etienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg. ninger.


text:
30.5.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 166/13
 Slettelse af sag C-56/97 (1) Slettelse af sag C-352/97 (1)
 (98/C 166/28) (98/C 166/32)
 Ved kendelse af 6. marts 1998 har formanden for Sjette
 Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol Ved kendelse af 23. marts 1998 har prñsidenten for De
 besluttet, at sag C-56/97, Kommissionen for De Europñ- Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 iske Fñllesskaber mod Den Franske Republik, skal slettes C-352/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 af registret. mod Irland, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 108 af 5.4.1997. (1) EFT C 357 af 22.11.1997.
 Slettelse af sag C-339/95 (1)
 Slettelse af sag C-353/97 (1)
 (98/C 166/29)
 (98/C 166/33)
 Ved kendelse af 11. marts 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 23. marts 1998 har prñsidenten for De
 C-339/95 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra High Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 Court of Justice, Queen's Bench Division, Commercial C-353/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 Court), Compagnia di Navigazione Marittima m.fl. mod mod Irland, skal slettes af registret.
 Compagnie Maritime Belge m.fl., skal slettes af registret.
 (1) EFT C 357 af 22.11.1997.
 (1) EFT C 351 af 30.12.1995.
 Slettelse af sag C-310/96 (1) Slettelse af sag C-101/97 (1)
 (98/C 166/30) (98/C 166/34)
 Ved kendelse af 11. marts 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 26. marts 1998 har prñsidenten for De
 C-310/96, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 mod Kongeriget Nederlandene, skal slettes af registret. C-101/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 354 af 23.11.1996.
 (1) EFT C 142 af 10.5.1997.
 Slettelse af sag C-264/97 (1)
 (98/C 166/31)
 Slettelse af sag C-286/96 (1)
 Ved kendelse af 20. marts 1998 har prñsidenten for De (98/C 166/35)
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-264/97 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Tribu- Ved kendelse af 30. marts 1998 har formanden for Femte
 nal amministrativo, Sardegna), SocietaÁ Appia Srl mod Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 Comune di Cagliari og SocietaÁ Cagliari Calcio SpA, skal besluttet, at sag C-286/96, Kommissionen for De Europñ-
 slettes af registret. iske Fñllesskaber mod Den Italienske Republik, skal slet-
 tes af registret.
 (1) EFT C 271 af 6.9.1997.
 (1) EFT C 294 af 5.10.1996.


text:
30.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/26
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 17. december 2003 af Bundesverwaltungsgericht i sagen Rechtsanwalt Dr. Karl Robert Kranemann mod Delstaten Nordrhein-Westfalen.
 (Sag C-109/04)
 (2004/C 106/45)
 Ved kendelse afsagt den 17. december 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den 2. marts 2004, har Bundesverwaltungsgericht i sagen Rechtsanwalt Dr. Karl Robert Kranemann mod Delstaten Nordrhein-Westfalen forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Er en national retsforskrift, hvorefter en juridisk praktikant (»Rechtsreferendar«), der afvikler en del af sin obligatoriske uddannelse på et valgfrit praktiksted i en anden medlemsstat, kun har ret til at få godtgjort sine rejseudgifter for så vidt angår den indenlandske del af rejsen, forenelig med artikel 39 EF?


text:
25.8.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 258/28
 Sag anlagt den 2. juli 2012 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-68/12)
 2012/C 258/52
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af de forfremmelsespoint, som sagsøgeren blev tildelt, og af hans bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. januar 2010 til den 31. december 2010
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport, som blev udfærdiget af Eurostat for perioden fra den 1. januar 2010 til den 31. december 2010, og af det præstationsniveau, som samme generaldirektorat tildelte sagsøgeren.
 —
 Annullation af de af Eurostat og ansættelsesmyndigheden tildelte forfremmelsespoint.
 —
 Annullation af afgørelsen af afslag på den administrative klage, for så vidt som karakteren heraf er forulempende og sårende i en sådan grad, at den forårsager en ikke-økonomisk skade, som kan opgøres til lønnen for 10 arbejdsdage, dvs. med alle forbehold til 2 500 EUR, beregnet på grundlag af en tredivtedel af den månedlige aflønning pr. godtgjort dag.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
31.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 29/5
 Anmodning indgivet af Héraðsdómur Reykjavíkur den 14. september 2012 om en rådgivende udtalelse fra EFTA-Domstolen i sagen Yngvi Harðarson mod Askar Capital hf.
 (Sag E-10/12)
 2013/C 29/06
 Héraðsdómur Reykjavíkur (Reykjavik herredsret) har ved brev af 14. september 2012, som indgik til EFTA-Domstolens justitskontor den 14. september 2012, anmodet om en rådgivende udtalelse i sagen Yngvi Harðarson mod Askar Capital hf. om følgende spørgsmål:
 Skal Rådets direktiv 91/533/EØF af 14. oktober 1991 om arbejdsgiverens pligt til at underrette arbejdstageren om vilkårene for arbejdskontrakten eller ansættelsesforholdet fortolkes sådan, at erstatningen til en arbejdstager i tilfælde af konkursbehandling eller en tilsvarende spaltning af et aktieselskab skal vurderes på grundlag af en skriftlig arbejdskontrakt, hvis arbejdstageren ikke har fået skriftlig meddelelse om de midlertidige eller permanente ændringer, som måtte være foretaget i væsentlige elementer i arbejdskontrakten eller ansættelsesforholdet mellem parterne, inden for de frister, som er fastsat i direktivets artikel 5?


text:
9.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 204/12
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof, Tyskland den 18. marts 2011 — Folien Fischer AG und Fofitec AG mod RITRAMA SpA
 (Sag C-133/11)
 2011/C 204/22
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Folien Fischer AG und Fofitec AG
 Sagsøgt: RITRAMA SpA
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 5, nr. 3), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1) fortolkes således, at kompetencereglen i sager om erstatning uden for kontrakt ligeledes omfatter negative anerkendelsessøgsmål, hvor det af den potentielle skadevolder gøres gældende, at den potentielle skadelidte på grundlag af visse faktiske omstændigheder ikke kan fremsætte krav vedrørende en skadevoldende handling (her: tilsidesættelse af kartelretlige forskrifter)?
 (1) EFT L 12, s. 1.


text:
22 . 2 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 54/ 15
 områder skal svare til administrative enheder, der er Anbringender og væsentligste argumenter:
 større end kommuner, og omfatte administrative enhe
 der, for hvilke der foreligger statistiske oplysninger Vedrørende annullationspåstanden :
 vedrørende ... referenceproduktionsår[ene]«, idet pro
 duktionsområderne blandes sammen med medlemssta
 ternes område ? Utilstrækkelig og selvmodsigende begrundelse — retlig
 vildfarelse : Ordningen for Martinique, som også indebar
 en frivillig begrænsning, men med en større samlet kvote
 W EFT nr. L 84 af 27. 3 . 1987, s . 1 . ( 15% ) end for det franske hovedland ( 3% ), var nødven
 ( 2 ) EFT nr. L 45 af 18 . 2 . 1988 , s . 15 . digvis af samme karakter som ordningen for hovedlandet.
 Det er en alvorlig selvmodsigelse at sige, at ordningen på
 nationalt plan ikke har en rent statslig karakter, men at
 den lokale ordning for Martinique har en sådan karakter.
 Vedrørende erstatningspåstanden :
 Appel iværksat den 19. december 1996 af Somaco SÅRL Efter at der er anlagt tre på hinanden følgende sager ved
 til prøvelse af dom afsagt den 18. september 1996 af De Retten ( passivitets- og annullationssøgsmål ), står det fast,
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Fjerde Ud at Kommissionen har anvendt fællesskabsretten på uaccep
 videde Afdeling) i sag T-387/94, Asia Motor France SA tabel vis og herved oven i købet blokeret sagen i elleve år.
 m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Det ville være forbløffende, hvis en sådan adfærd ikke
 ( Sag C-401/96 P) kunne danne grundlag for et erstatningsansvar uden for
 kontraktforhold for Kommissionen, således at denne skal
 ( 97IC 54/21 ) betale erstatning for den skade, sem er nøje opgjort, og
 som klart skyldes Kommissionens anfægtede adfærd.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den (') EFT nr. C 336 af 9 . 11 . 1996 , s . 24 .
 19 . december 1996 iværksat appel af Somaco SARL ved
 advokat Jean Claude Fourgoux, Paris, og med valgt adres
 se i Luxembourg hos advokat Pierrot Schiltz, 4, rue Béa
 trix de Bourbon, til prøvelse af dom afsagt den 18 . septem
 ber 1996 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Instans ( Fjerde Udvidede Afdeling) i sag T-387/94, Asia
 Motor France SA, Jean-Michel Cesbron, Monin Automo Anmodninger om præjudiciel afgørelse forelagt ved
 biles SA, Europe Auto Service ( EAS ) SA og Somaco SARL domme afsagt den 9, december 1996 af Tribunal d'instan
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. ce de Saint-Denis de la Réunion i sagerne Société Beton
 Express mod Direction régionale des douanes, Société
 Nouvelle de Concassage mod Direction régionale des
 Appellanten har nedlagt følgende påstande : douanes, Société Bourbon Lumière mod Direction régio
 nale des douanes samt Société Ouest Concassage mod
 — Rettens dom af 18 . september 1996 H ophæves, for så Direction régionale des douanes — intervenient: Région
 Réunion
 vidt som appellanten ikke gives medhold i sin påstand
 om annullation og om erstatning. ( Sager C-405/96,


text:
C-406/96, C-407/96 og C-408/96 )
 ( 97/C 54/22 )
 — I medfør af artikel 54 i statutten for Domstolen :
 Ved domme afsagt den 9 , december 1 996, indgået til
 — Kommissionens beslutning af 13 . oktober 1994 an Domstolens Justitskontor den 23 . december 1996 , har Tri
 nulleres for så vidt angår afvisningen af Somaco's bunal d'instance de Saint-Denis de la Reunion i sagerne
 klage . Société Beton Express mod Direction régionale des doua
 nes, Société Nouvelle de Concassage mod Direction régio
 nale des douanes, Société Bourbon Lumière mod Direction
 — Kommissionen tilpligtes i medfør af traktatens
 artikel 178 og 215 at yde klageren erstatning for régionale des douanes samt Société Ouest Concassage mod
 den skade, institutionerne har påført dem, og er Direction régionale des douanes — intervenient: Région
 Réunion, forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 statningen fastsættes til et beløb svarende til rente
 9,75 % af de beløb, som de lidte tab ansættes til, en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 mål :
 at regne fra tidspunktet for beslutningen af 5 . de
 cember 1991 om at henlægge sagen og indtil dom
 mens afsigelse. Medfører lov nr. 92-676 af 17. juli 1992, der er udstedt til
 gennemførelse af Rådets beslutning 89/688 af 22 . december
 1989 n , at der som følge af dommen af 16 . juli 1992 i
 — Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkost Legros-sagen i stedet for en afgift med tilsvarende virkning
 ninger, såvel i forbindelse med nærværende sag som i som told indføres en egentlig intern afgift, som ikke inde
 forbindelse med den sag, der førte til afsigelsen af Ret bærer en forskelsbehandling, og som derfor er i overens
 tens dom af 18 . september 1996 . stemmelse med ordlyden af og ånden bag traktatens
 ---pagebreak--- Nr. C 54/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 2 . 97
 artikel 95 , bl.a . henset til de beføjelser, de regionale myn 2 ) Et vilkår om, at en kvindes barselsorlov i situationer,
 digheder er tillagt med hensyn til fritagelser, og som for hvor hun er fraværende på sygeorlov med løn på
 Reunion har ført til den af Regionalrådet udstedte afgø grund af en sygdom, som har forbindelse med gravidi
 relse af 11 . december 1992 ? teten, og føder, mens hun er fraværende, kan anses for
 påbegyndt på det seneste af følgende tidspunkter: en
 (') EFT nr. L 399 af 30 . 12 . 1989 , s . 46 . ten seks uger før den uge, hvor fødslen forventedes at
 finde sted, eller det tidspunkt, hvor sygeorloven be
 gyndte.
 3 ) Et forbud mod, at en kvinde, som af en eller anden
 grund er uarbejdsdygtig i en periode, hvor hun er på
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse barselsorlov, tager sygeorlov med løn, medmindre hun
 af 15 . oktober 1996 af Industrial Tribunal, Manchester, i vælger at vende tilbage til arbejdet og bringe sin bar
 sagen M. Boyle, A. Taylor, J. Mansley, A. Khan, S. Moo selsorlov til ophør.


text:
res og G. Atkinson mod Equal Opportunities Commission
 ( Sag C-411 /96 ) 4 ) Et vilkår om, at den periode, hvori den årlige ferie op
 tjenes, begrænses til den lovbestemte minimumsperiode
 ( 97/C 54/23 ) på 14 ugers barselsorlov, således at enhver anden peri
 ode af barselsorloven lades ude af betragtning.
 Ved afgørelse af 15 . oktober 1996 , indgået til Domstolens
 Justitskontor den 23 . december 1996, har Industrial Tribu 5 ) Et vilkår om, at den periode, hvori der optjenes pensi
 nal , Manchester, i sagen M. Boyle, A. Taylor, J. Mansley, onsrettigheder under barselsorloven, begrænses til den
 A. Khan, S. Moores og G. Atkinson mod Equal Opportu periode, hvor kvinden modtager løn under barselsorlo
 nities Commission forelagt De Europæiske Fællesskabers ven i henhold til kontrakten eller lovgivningen, således
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af føl at en periode, hvor hun har været på barselsorlov
 gende spørgsmål: uden løn, lades ude af betragtning.
 Er nogen af de følgende forhold under omstændigheder (') Rådets direktiv 75/117/EØF af 10 . februar 1975 om indbyrdes
 som dem, der foreligger i disse sager, i strid med forbuddet tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om gennem
 i EF-retten mod, at kvinder behandles uretfærdigt og/eller førelse af princippet om lige løn til mænd og kvinder ( EFT nr.
 stilles ringere på grund af graviditet, fødsler, modskab og/ L 45 af 19 . 2 . 1975 , s . 19 ).
 eller sygdom i forbindelse hermed ( navnlig traktatens ( 2 ) Rådets direktiv 76/207/EØF af 9 . februar 1976 om gennem
 artikel 119 og/eller Rådets direktiv 75/117/EØF ('), 76/ førelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder
 207/EØF (2 ) og 92/85/EØF ( 3 )): for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse ,
 forfremmelse samt arbejdsvilkår ( EFT nr. L 39 af 14 . 2 . 1976 ,
 s . 40 ).
 1 ) Et vilkår om, at der ud over den lovpligtige løn under
 ( 3 ) Rådets direktiv 92/85/EØF af 19 . oktober 1992 om iværksæt
 barselsorlov kun udbetales løn under barselsorloven,
 telse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sund
 hvis kvinden oplyser, at hun har til hensigt at vende til heden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, som
 bage til arbejdet og indvilger i at tilbagebetale beløbet, lige har født eller som ammer ( tiende særdirektiv i henhold til
 hvis hun ikke vender tilbage til arbejdet i én måned ef artikel 16 , stk . 1 , i direktiv 89/391 /EØF ) ( EFT nr. L 348 af
 ter barselsorlovens ophør. 28 . 11 . 1992 , s . 1 ).


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/46
 Rettens dom af 16. december 2015 — Chart mod EEAS
 (Sag T-138/14) (1)
 ((Ansvar uden for kontraktforhold - lokalansat ved Unionens delegation i Egypten - kontraktens ophør - delegationens manglende fremsendelse af bevis for afsluttet tjeneste vedrørende sagsøgeren til det egyptiske socialsikringsorgan og manglende efterfølgende afhjælpning af sagsøgerens situation i denne henseende - forældelse - vedvarende tab - delvis afvisning - princippet om god forvaltningsskik - rimelig frist - artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder - sikkert tab - årsagsforbindelse))
 (2016/C 048/52)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Randa Chart (Woluwe-Saint-Lambert, Belgien) (ved advokaterne T. Bontinck og A. Guillerme)
 Sagsøgt: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EEAS) (ved S. Marquardt og M. Silva, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af, at Den Europæiske Unions delegation i Kairo (Egypten) ikke har udleveret et bevis for afsluttet tjeneste vedrørende sagsøgeren til det egyptiske socialsikringsorgan efter hendes fratræden og ikke efterfølgende har bragt hendes forhold i orden.
 Konklusion
 1)
 Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EEAS) betaler 25 000 EUR i erstatning til Randa Chart.
 2)
 I øvrigt frifindes EEAS.
 3)
 Randa Chart bærer to tiendedele af sine egne omkostninger og betaler to tiendedele af de omkostninger, som er afholdt af EEAS.
 4)
 EEAS bærer otte tiendedele af sine egne omkostninger og betaler otte tiendedele af de omkostninger, som er afholdt af Randa Chart.
 (1) EUT C 159 af 26.5.2014.


text:
13.3.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 71/21
 Sag anlagt den 18. januar 1999 af Kommissionen for De Appel ivñrksat den 18. januar 1999 af societaÁ TEAM Srl,
 Europñiske Fñllesskaber mod Den Portugisiske Republik Rom, til prùvelse af dom afsagt den 29. oktober 1998 af
 De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Fjerde
 (Sag C-12/99) Afdeling) i sag T-13/96, TEAM Srl mod Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber
 (1999/C 71/36)
 (Sag C-13/99 P)
 (1999/C 71/37)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 18. januar 1999 anlagt sag mod Den Portugisiske Repu- Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 blik af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved 18. januar 1999 ivñrksat appel af TEAM Srl, ved advoka-
 Dimitrios Gouloussis og António Caeiros, Kommissionens terne professor Antonio Tizzano og Gian Michele Roberti,
 Juridiske Tjeneste, som befuldmñgtigede, og med valgt Napoli, og med valgt adresse på advokatkontoret Tizzano,
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wag- Place de Grand Sablon 36, 1000, Bruxelles, til prùvelse af
 nercentret. dom afsagt den 29. oktober 1998 af De Europñiske Fñl-
 lesskabers Ret i Fùrste Instans (Fjerde Afdeling) i sag
 T-13/96, TEAM Srl mod Kommissionen for De Europñ-
 iske Fñllesskaber.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Appellanten har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har undladt
 at opfylde sine forpligtelser i medfùr af EF-traktatens Ð Dommen afsagt den 29. oktober 1998 af Retten i Fùr-
 artikel 5, stk. 1, og artikel 189, stk. 3, samt artikel 14, ste Instans i sag T-13/96 ophñves.
 stk. 1, i Rådets direktiv 94/45/EF af 22. september
 1994 om indfùrelse af europñiske samarbejdsudvalg
 eller en procedure i fñllesskabsvirksomheder og fñlles- Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 skabskoncerner med henblik på at informere og hùre
 arbejdstagerne (1), idet den ikke har vedtaget de nùd-
 vendige love og administrative bestemmelser for at Anbringender og vñsentligste argumenter:
 efterkomme direktiv 94/45/EF inden for fristen i direk-
 tivets artikel 14, stk. 1.
 1) Den 11. maj 1998 traf Retten en foranstaltning med
 henblik på sagens tilrettelñggelse, hvorved den anmo-
 dede Kommissionen om at fremlñgge kopi af doku-
 Ð Subsidiñrt, det fastslås, at Den Portugisiske Republik menter af relevans for den omtvistede udbudsprocedu-
 har undladt at opfylde sine forpligtelser i medfùr af re. Appellanten havde allerede anmodet om ivñrksñt-
 samme bestemmelser, idet den ikke straks har under- telse af denne foranstaltning i stñvningen, som blev
 rettet Kommissionen om sådanne foranstaltninger. indgivet den 26. januar 1996, dvs. mere end to år tid-
 ligere, og foranstaltningen blev tilmed fùrst truffet seks
 måneder efter afslutningen af den skriftlige forhandling
 og således efter afslutningen af den mundtlige forhand-
 Ð Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens ling. En sådan fremgangsmåde er efter appellantens
 omkostninger. opfattelse i klar modstrid med kontradiktionsprincip-
 pet, da der ikke er nogen begrundelse for, at bevisfor-
 anstaltningen blev truffet så uforholdsmñssigt sent.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 2) Retten har afslået at tage hensyn til vigtige dokumen-
 ter, som appellanten fremlagde under den mundtlige
 forhandling. Efter appellantens opfattelse har Retten
 EF-traktatens artikel


text:
5, stk. 1, og artikel 189, stk. 3, ved at antage, at de af denne fremlagte beviser, var
 pålñgger medlemsstater, som et direktiv er rettet til, en »uden interesse« for afgùrelsen af tvisten, undervurde-
 forpligtelse til at vedtage de nùdvendige love og admini- ret bevisernes vñrdi. Desuden har Retten ikke angivet
 strative bestemmelser for at gennemfùre direktivet inden nogen begrundelse for sin beslutning herom.
 for den deri fastsatte frist. Den pågñldende frist udlùb
 allerede den 22. september 1996, uden at Portugal havde
 3) Ved fastsñttelsen og kvalifikationen af det tab, som
 vedtaget de nùdvendige bestemmelser.
 kan erstattes, har Retten fuldstñndig underkendt
 appellantens erstatningsopgùrelse. Retten har end-
 (1) EFT L 254 af 30.9.1994, s. 64. videre åbenbart tilsidesat sin begrundelsespligt, da den
 ikke klart har angivet grundene til, at den fuldstñndigt
 har ladet appellantens erstatningsopgùrelse upåagtet,
 som ellers er klart motiveret og godtgjort med en
 omfattende argumentation.