text:
6.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 101/24
 Sag anlagt den 1. februar 2013 — Novartis Europharm mod Kommissionen
 (Sag T-67/13)
 2013/C 101/53
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Novartis Europharm Ltd (Horsham, Det Forenede Kongerige) (ved advokat C. Schoonderbeek)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse K(2012) 8605 endelig af 19. november 2012, hvorved Hospira UK ltd blev meddelt en markedsføringstilladelse i henhold til artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EUT L 136, s. 1), annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført et anbringende om, at den anfægtede afgørelse er ulovlig, idet den udgør en tilsidesættelse af de databeskyttelsesrettigheder, som Novartis Europharm Ltd. er blevet indrømmet for sit produkt Aclasta i henhold til artikel 13, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 2309/93 (1), sammenholdt med artikel 89 i forordning (EF) nr. 726/2004 (2). Da der for så vidt angår Aclasta er blevet meddelt en særskilt markedsføringstilladelse i henhold til den centraliserede godkendelsesprocedure, er Aclasta-tilladelsen ikke omfattet af den samme samlede markedsføringstilladelse som Zometa (et andet produkt fra Novartis Europharm Ltd), jf. artikel 6, stk.1, i direktiv 2001/83/EF (3) i forhold til databeskyttelsen.
 Endvidere er den anfægtede afgørelse ulovlig, for så vidt som den udgør en tilsidesættelse af artikel 10, stk. 1, i direktiv 2001/83/EF, idet databeskyttelsen for referencelægemidlet Aclasta ikke er udløbet, og de i denne artikel fastsatte betingelser for at meddele en markedsføringstilladelse følgelig ikke er opfyldt.
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2309/93 af 22.7.1993 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk agentur for lægemiddelvurdering (EFT L 214, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31. marts 2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EØS-relevant tekst) (EUT L 136, s. 1).
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6.11.2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67).


text:
25.8.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 258/30
 Berigtigelse til meddelelse til Tidende i sag T-527/10
 (
 Den Europæiske Unions Tidende C 227 af 28. juli 2012, s. 20
 )
 2012/C 258/55
 Meddelelsen i EUT i sag T-527/10, Google/KHIM – G-mail (GMail) affattes således:
 Rettens kendelse af 6. juni 2012 – Google mod KHIM – G-mail (GMail)
 (Sag T-527/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelse - tilbagekaldelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse)
 2012/C 258/55
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Google, Inc. (Wilmington, De Forenede Stater) (ved advokaterne M. Kinkeldey og A. Bognár)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: G-mail GmbH (Los Angeles, De Forenede Stater) (ved advokat S. Eble)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 8. september 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 342/2010-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Giersch Ventures LLC og Google, Inc.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Google, Inc. og G-mail GmbH bærer deres egne omkostninger og betaler hver især halvdelen af omkostningerne afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).
 (1) EUT C 30 af 29.1.2011.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
30.5.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 166/13
 Slettelse af sag C-56/97 (1) Slettelse af sag C-352/97 (1)
 (98/C 166/28) (98/C 166/32)
 Ved kendelse af 6. marts 1998 har formanden for Sjette
 Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol Ved kendelse af 23. marts 1998 har prñsidenten for De
 besluttet, at sag C-56/97, Kommissionen for De Europñ- Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 iske Fñllesskaber mod Den Franske Republik, skal slettes C-352/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 af registret. mod Irland, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 108 af 5.4.1997. (1) EFT C 357 af 22.11.1997.
 Slettelse af sag C-339/95 (1)
 Slettelse af sag C-353/97 (1)
 (98/C 166/29)
 (98/C 166/33)
 Ved kendelse af 11. marts 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 23. marts 1998 har prñsidenten for De
 C-339/95 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra High Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 Court of Justice, Queen's Bench Division, Commercial C-353/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 Court), Compagnia di Navigazione Marittima m.fl. mod mod Irland, skal slettes af registret.
 Compagnie Maritime Belge m.fl., skal slettes af registret.
 (1) EFT C 357 af 22.11.1997.
 (1) EFT C 351 af 30.12.1995.
 Slettelse af sag C-310/96 (1) Slettelse af sag C-101/97 (1)
 (98/C 166/30) (98/C 166/34)
 Ved kendelse af 11. marts 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 26. marts 1998 har prñsidenten for De
 C-310/96, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 mod Kongeriget Nederlandene, skal slettes af registret. C-101/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 354 af 23.11.1996.
 (1) EFT C 142 af 10.5.1997.
 Slettelse af sag C-264/97 (1)
 (98/C 166/31)
 Slettelse af sag C-286/96 (1)
 Ved kendelse af 20. marts 1998 har prñsidenten for De (98/C 166/35)
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-264/97 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Tribu- Ved kendelse af 30. marts 1998 har formanden for Femte
 nal amministrativo, Sardegna), SocietaÁ Appia Srl mod Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 Comune di Cagliari og SocietaÁ Cagliari Calcio SpA, skal besluttet, at sag C-286/96, Kommissionen for De Europñ-
 slettes af registret. iske Fñllesskaber mod Den Italienske Republik, skal slet-
 tes af registret.
 (1) EFT C 271 af 6.9.1997.
 (1) EFT C 294 af 5.10.1996.


text:
C 55/18 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.98
 navnlig artikel 155, 169 og 86, og af forordning nr. 17, Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 der er udstedt i henhold til sidstnñvnte artikel, samt på afsagt den 2. oktober 1997 af Bundesfinanzhof i sagen
 grund af tilsidesñttelse af artikel 173 og vñsentlige form- Sarclad International Ltd Wittington, Chesterfield, Storbri-
 forskrifter. tannien, mod Bundesamt für Finanzen
 (Sag C-428/97)
 Anbringender og vñsentligste argumenter:
 (98/C 55/34)
 Ð Fejlagtig subsumption:
 Ð Fejlagtig fortolkning af forordning nr. 17 Ved kendelse afsagt den 2. oktober 1997, indgået til Dom-
 stolens Justitskontor den 18. december 1997, har Bundes-
 Ð Fejlagtig fortolkning af EF-traktatens artikel 169: finanzhof i sagen Sarclad International Ltd Wittington,
 for at artikel 169, som omhandler traktatbrud, fin- Chesterfield, Storbritannien, mod Bundesamt für Finanzen
 der anvendelse, er det ikke tilstrñkkeligt, at »den forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmod-
 manglende overholdelse af direktiv 93/38/EéF« ning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 foreligger og formelt er anfùrt i klagen, eftersom
 denne alene angik ordregiverens adfñrd både på
 det konkurrencemñssige plan og med hensyn til de
 Skal artikel 3, litra a), i Rådets ottende direktiv 79/1072/
 frie varebevñgelser
 EéF (1) af 6. december 1979 om harmonisering af med-
 lemsstaternes lovgivning om omsñtningsafgifter fortolkes
 Retten har heller ikke henvist til hensigtsmñssighe- således,
 den af den procedure, som Kommissionen har
 fulgt, idet den har henvist til Domstolens retsprak-
 sis, hvorefter ordregivende myndigheders handlin-
 ger kan tilskrives de medlemsstater, som de henhù- Ð at også en afskrift af et duplikatbilag kan betragtes
 rer under. Anvendt i det foreliggende tilfñlde inde- som et originalt importdokument, eller at medlemssta-
 bñrer denne praksis, at SNCB ikke er ansvarlig, terne efter omstñndighederne kan behandle afskriften
 hvilket er i strid med princippet i traktatens som et originalt importdokument
 artikel 222, idet SNCB's fejlagtige adfñrd er af
 samme art som den, der vil kunne gùres gñldende
 mod en privat virksomhed
 Ð eller at de Ð af Rådets ottende direktiv 79/1072/EéF
 Ð Manglende forståelse af begrebet anfñgtelig rets- af 6. december 1979 om harmonisering af medlemssta-
 ternes lovgivning om omsñtningsafgifter omfattede Ð
 akt.
 afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i indlan-
 det, endeligt har mistet deres fradragsret, såfremt det
 Ð Tilsidesñttelse af vñsentlige formforskrifter: oprindeligt udstedte importdokument er bortkommet,
 inden der er indgivet ansùgning om godtgùrelse af mer-
 Ð benbar tilsidesñttelse af retten til kontradiktion: vñrdiafgiften?
 Retten har tilsidesat dette grundlñggende princip,
 idet den har opstillet det princip, at personer, som (1) EFT L 331 af 27.12.1979, s. 11.
 har indgivet en klage, ikke i forbindelse med en
 procedure i henhold til traktatens artikel 169 har
 proceduremñssige rettigheder.
 Ð Fordrejning af tvistens genstand: under hensyn til
 den af Kommissionen fremfùrte formalitetsindsi-
 gelse har Retten undladt at fastslå in limine litis, at
 der ikke var nogen hjemmel for Kommissionens Sag anlagt den 18. december 1997 af Kommissionen for
 skrivelse om, at sagen ville blive henlagt, hvilket De Europñiske Fñllesskaber mod Den Franske Republik
 den var blevet opfordret til i SABETA's stñvning.
 Retten kunne derfor ikke uden at


text:
overskride sin (Sag C-429/97)
 kompetence sñtte sig i Kommissionens sted ved
 valget af de procedurer, der stod til rådighed for (98/C 55/35)
 sidstnñvnte inden for rammerne af traktatens
 artikel 155, med henblik på at fastslå, at sagsùge-
 rens sùgsmål ikke kunne antages til realitetsbe-
 handling. Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 18. december 1997 anlagt sag mod Den Franske Republik
 af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved
 (1) EFT C 357 af 22.11.1997, s. 27.
 HeÂleÁne Michard og Enrico Traversa, som befuldmñgti-
 gede, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos
 Gómez de la Cruz, Wagner-Centret, Kirchberg.
 ---pagebreak--- 20.2.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 55/19
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber har ned- Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 lagt fùlgende påstande: afsagt den 3. september 1997 af Amtsgericht Köln i sagen
 Jutta Johannes mod Dr. Hartmut Johannes
 (Sag C-430/97)
 Ð Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat
 (98/C 55/36)
 sine forpligtelser i henhold til ottende direktiv 79/
 1072/EéF af 6. december 1979 (1), navnlig artikel 2,
 idet den nñgter at tilbagebetale moms til afgiftspligtige Ved kendelse afsagt den 3. september 1997, indgået til
 personer, der ikke er etableret i indlandet, når sådanne Domstolens Justitskontor den 19. december 1997, har
 afgiftspligtige har overdraget en del af arbejdet til en Amtsgericht Köln i sagen Jutta Johannes mod Dr. Hartmut
 underleverandùr med hjemsted i Frankrig Johannes forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs-
 mål:
 Ð Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 1. Indeholder vedtñgten for Fñllesskabernes tjeneste-
 mñnd og sñrlig bilag VIII hertil Ð pensionsordning Ð
 navnlig artikel 27 i bilaget, en fuldstñndig og udtùm-
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: mende regulering af de pensionsrettigheder, der tilkom-
 mer en tjenestemands fraskilte ñgtefñlle, således at der
 ikke kan bestå videregående krav i henhold til national
 Kommissionen kan ikke tiltrñde de franske myndigheders ret (i dette tilfñlde bestemmelserne i tysk ret om
 fortolkning af artikel 9, stk. 2, litra c), i sjette direktiv (2), »schuldrechtlicher Versorgungsausgleich«)?
 hvorefter begrebet tjenesteydelser vedrùrende bortskaffelse
 af affald er »reduceret« til arbejde udfùrt på lùsùregen- 2. Er det foreneligt med vedtñgten for Fñllesskabernes
 stande, der skal afgiftsbelñgges det sted, hvor de faktisk tjenestemñnd og EF-traktatens artikel 6, at bestemmel-
 udfùres. En sådan definition af begrebet tjenesteydelser ser i en medlemsstat (i dette tilfñlde Tyskland) vedrù-
 vedrùrende bortskaffelse af affald indebñrer, at når der er rende retsvirkningerne af skilsmisse, hvorefter den pen-
 tale om en grñnseoverskridende leverance, foretages der sionsberettigede ñgtefñlle skal betale en del af pensio-
 ensidigt og vilkårligt en opdeling af den beskatningsret, nen til den anden ñgtefñlle, er til ugunst for en
 der tilkommer den medlemsstat, hvor hovedentreprenùren tjenestemand, alene fordi han er tysk statsborger?
 er etableret. Endvidere skabes der med de franske myndig-
 heders indfaldsvinkel en betydelig retlig usikkerhed, ikke
 kun for den pågñldende virksomhed, når denne af hensyn
 til sine kunder skal fastlñgge, hvilken momsordning der
 finder anvendelse på virksomhedens ydelser i henhold til
 aftalen, men også for afgiftsmyndighederne i den medlems-
 stat, hvor


text:
den afgiftspligtige er etableret. En sådan defini- Sag anlagt den 19. december 1997 af Kommissionen for
 tion indebñrer endvidere, at der er risiko for dobbeltbe- De Europñiske Fñllesskaber mod Irland
 skatning, hvilket netop er muligt at undgå ved anvendelse (Sag C-431/97)
 af reglerne i artikel 9, i dette tilfñlde nñrmere bestemt
 artikel 9, stk. 1, idet der sikres en ensartet, homogen og (98/C 55/37)
 logisk beskatning af de omhandlede tjenesteydelser i Fñl-
 lesskabet. Endelig foretager de franske myndigheder i for-
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 bindelse med fastlñggelse af beskatningsstedet reelt en
 19. december 1997 anlagt sag mod Irland af Kommissio-
 selvstñndig lñsning eller fortolkning af aftalen mellem
 nen for De Europñiske Fñllesskaber ved Berend Jan Drij-
 hovedentreprenùren og hans kunde. Dette sker, uden at
 ber, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmñgti-
 myndighederne i den medlemsstat, hvor denne tjenesteyder
 get, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Car-
 er afgiftspligtig, har haft mulighed for at fastslå, om denne
 los Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 fortolkning kan gùre indgreb i denne medlemsstats egen
 Wagner-Centret, Kirchberg.
 beskatningskompetence, således som denne er fastlagt i
 sjette direktivs artikel 9, i dette tilfñlde nñrmere bestemt
 artikel 9, stk. 1. Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 (1) Rådets ottende direktiv om harmonisering af medlemsstaternes Ð Det fastslås, at Irland ved ikke at vedtage de nùdven-
 lovgivning om omsñtningsafgifter Ð foranstaltninger til tilba- dige love og administrative bestemmelser for at efter-
 gebetaling af mervñrdiafgift til afgiftspligtige personer, der komme Rådets direktiv 94/57/EF af 22. november
 ikke er etableret i indlandet, EFT L 331 af 27.12.1979, s. 11. 1994 om fñlles regler og standarder for organisationer,
 (2) Rådets sjette Direktiv 77/388/EéF af 17. maj 1977 om harmo-
 der udfùrer inspektion og syn af skibe, og for sùfarts-
 nisering af medlemsstaternes lovgivning om omsñtningsafgifter
 Ð det fñlles mervñrdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrund- myndighedernes aktivitet i forbindelse hermed (1), har
 lag, EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1. undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til dette
 direktiv og traktaten.
 Ð Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
29.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 93/18
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 6. februar 2014 — Martin Blomqvist mod Rolex SA og Manufacture des Montres Rolex SA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Højesteret — Danmark)
 (Sag C-98/13) (1)
 (Præjudiciel forelæggelse - forordning (EF) nr. 1383/2003 - foranstaltninger med henblik på at forhindre, at varemærkeforfalskede og piratkopierede varer bliver bragt på markedet - artikel 2 - forordningens anvendelsesområde - salg fra et tredjeland via internettet af et varemærkeforfalsket ur til private formål til en privatperson, der har bopæl i en medlemsstat - toldmyndighedernes beslaglæggelse af uret ved dets ankomst til medlemsstatens område - beslaglæggelsens lovlighed - betingelser - betingelser vedrørende krænkelsen af de intellektuelle ejendomsrettigheder - direktiv 2001/29/EF - artikel 4 - spredning til almenheden - direktiv 2008/95/EF - artikel 5 - forordning (EF) nr. 207/2009 - artikel 9 - erhvervsmæssig brug)
 2014/C 93/28
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Højesteret
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Martin Blomqvist
 Sagsøgte: Rolex SA og Manufacture des Montres Rolex SA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Højesteret — fortolkning af artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10), af artikel 5, stk. 1 og 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22. oktober 2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (EUT L 299, s. 25), af artikel 9, stk. 1 og 2, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26. februar 2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1), og af artikel 2, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1383/2003 af 22. juli 2003 om toldmyndighedernes indgriben over for varer, der mistænkes for at krænke visse intellektuelle ejendomsrettigheder, og om de foranstaltninger, som skal træffes over for varer, der krænker sådanne rettigheder (EUT L 196, s. 7) — foranstaltninger med henblik på at forhindre markedsføring af varemærkeforfalskede og piratkopierede varer — privatperson, der har bopæl i en medlemsstat, og som på en internetside fra en sælger fra et tredjeland har købt et varemærkeforfalsket ur til private formål — myndighederne i den nævnte medlemsstats tilbageholdelse af det nævnte ur, der er blevet sendt til køberen som postpakke, og suspension af frigivelsen af uret
 Konklusion
 Rådets forordning (EF) nr. 1383/2003 af 22. juli 2003 om toldmyndighedernes indgriben over for varer, der mistænkes for at krænke visse intellektuelle ejendomsrettigheder, og om de foranstaltninger, som skal træffes over for varer, der krænker sådanne rettigheder, skal fortolkes således, at indehaveren af en intellektuel ejendomsrettighed til en vare, der via en internetbutik i et tredjeland er solgt til en person, som har bopæl på en medlemsstats område, på det tidspunkt, hvor denne vare kommer ind på denne medlemsstats område, er omfattet af den beskyttelse, der er sikret denne indehaver ved den nævnte forordning, alene af den grund, at den nævnte vare er blevet købt. Det er i denne forbindelse ikke nødvendigt, at den omhandlede vare desuden forud for salget er indgået


text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/18
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Første Afdeling)
 af 27. maj 2004
 i sag C-517/03, IAMA Consulting Srl mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Voldgiftsbestemmelse - søgsmål ved Retten i Første Instans - modfordring - Domstolens kompetence)
 (2004/C 228/35)
 Processprog: italiensk
 I sag C-517/03, IAMA Consulting Srl, Milano (Italien), (advokat: V. Salvatore) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: E. de March, bistået af A. Dal Ferro), angående en modfordring fremsat af Kommissionen ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans om tilbagebetaling af støttebeløb udbetalt inden for rammerne af projekterne REGIS 22337 og Refiag 23200, har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden P. Jann, og dommerne J.N. Cunha Rodrigues, K. Schiemann (refererende dommer), M. Ilešic og E. Levits; generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitssekretær: R. Grass, den 27. maj 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1.
 Sagen hjemvises til De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans.
 2.
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (1) EFT C 47 af 21.2.2004.


text:
1.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 292/56
 Sag anlagt den 7. juli 2014 — Decal España mod Kommissionen
 (Sag T-509/14)
 2014/C 292/68
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Decal España, SA (Barcelona, Spanien) (ved advokat M. Silva Sánchez)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres, i det omfang den kvalificerer samtlige de afgiftsforanstaltninger, der udgør det spanske system for finansiel leasing (SEAF), som ny statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4, der identificerer investorerne i de økonomiske interessegrupper som modtagere af den angivelige støtte og eneste ansvarlige for tilbagebetalingen.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 4, for så vidt som den anordner tilbagesøgning af den angivelige støtte i strid med generelle EU-retlige principper.
 —
 Under alle omstændigheder annulleres den anfægtede afgørelses artikel 4, for så vidt som den tager stilling til lovligheden af private kontrakter mellem investorer og andre enheder.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-700/13, Bankia mod Kommissionen.


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/4
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 6. oktober 2011 — Astrid Preissl KEG mod Landeshauptmann von Wien (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — Østrig)
 (Sag C-381/10) (1)
 (Industripolitik - fødevarehygiejne - forordning (EF) nr. 852/2004 - installering af en håndvask på toiletterne i en virksomhed, der forhandler fødevarer)
 2011/C 347/05
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Unabhängiger Verwaltungssenat Wien
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Astrid Preissl KEG
 Sagsøgt: Landeshauptmann von Wien
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Unabhängiger Verwaltungssenat Wien — fortolkning af kapitel 1, punkt 4, i bilag II til Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne (EUT L 139, s. 1), og navnlig af ordet »Handwaschbecken« (håndvask) i den tyske sprogversion af den nævnte bestemmelse — en medlemsstats administrative påbud om installation af en håndvask, der er udstyret med materiel til vask og til hygiejnisk tørring af hænderne på toiletterne i en café
 Konklusion
 Bilag II, kapitel I, punkt 4, til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke indebærer, at en håndvask i denne bestemmelses forstand udelukkende skal være bestemt til vask af hænder, eller at vandhanen og håndtørreapparatet skal kunne benyttes, uden at det er nødvendigt at berøre dem med hænderne.
 (1) EUT C 274 af 9.10.2010.


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/76
 Sag anlagt den 16. november 2012 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-140/12)
 2013/C 26/159
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat R. Duta)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afslaget på den genfremsatte begæring, som sagsøgeren indgav til Kommissionen, om adgang til nogle spørgsmål, som sagsøgeren blev stillet i forbindelse med stopprøve-proceduren ved den almindelige udvælgelsesprøve EPSO/AD/230-231/12.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse om afslag på den af sagsøgeren indgivne genfremsatte begæring om adgang til dokumenter annulleres.
 —
 Om fornødent og navnlig for så vidt som deres karakter af afgørelser godtgøres, annulleres EPSO’s afgørelser af 20. juli 2012, hvorved sagsøgeren blev nægtet fremsendelse af syv af de spørgsmål, som var genstand for stopprøve-fasen i forbindelse med den eksterne udvælgelsesprøve EPSO/AD/230-231.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/38
 Personalerettens kendelse (Første Afdeling) af 26. oktober 2010 — AB mod Kommissionen
 (Sag F-3/10) (1)
 (Personalesag - kontraktansatte - kontrakt på bestemt tid ikke forlænget - for sent indgivet klage - afvisning)
 2011/C 13/73
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: AB (Bruxelles, Belgien) (ved advokat S.A. Pappas)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og A. Martin, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annulation af afgørelsen om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt som kontraktansat.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 100 af 17.4.2010, s. 69.


text:
C 83/14 DA Den Europæiske Unions Tidende 5.4.2003
 Sag anlagt den 14. februar 2003 af Kommissionen for De Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik afsagt den 14. februar 2003 af Hoge Raad der Nederlanden
 i sagen Staatssecretaris van Financiën mod D. Lipjes
 (Sag C-67/03) (Sag C-68/03)
 (2003/C 83/25)
 (2003/C 83/24)
 Ved dom afsagt den 14. februar 2003, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 17. februar 2003, har Hoge Raad der
 Nederlanden i sagen Staatssecretaris van Financiën mod
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 14. fe- D. Lipjes forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 bruar 2003 anlagt sag mod Den Italienske Republik af anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Antonio
 Aresu, som befuldmægtiget.
 1. Skal sjette direktivs (1) artikel 28b, punkt E, stk. 3,
 fortolkes således, at denne bestemmelse kun angår tjene-
 steydelser, der leveres af formidlere, hvor aftageren af
 tjenesteydelsen er en afgiftspligtig person i direktivets
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: forstand eller en ikke-afgiftspligtig juridisk person i den
 betydning, der forudsættes i direktivets artikel 28a?
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, i Kommissionens 2. I benægtende fald, skal sjette direktivs artikel 28b,
 direktiv 2000/39/EF ( 1) af 8. juni 2000 om etablering punkt E, stk. 3, første punktum, fortolkes således, at
 af den første liste over vejledende grænseværdier for denne bestemmelse går ud på, at såfremt der formidles et
 erhvervsmæssig eksponering til gennemførelse af Rådets køb og salg af en fysisk genstand mellem to private, skal
 direktiv 98/24/EF ( 2) om beskyttelse af arbejdstagernes der med hensyn til stedet for formidlingen lægges vægt
 sundhed og sikkerhed mod farerne ved at være udsat for på stedet for transaktionen, som om denne transaktion
 kemiske agenser under arbejdet, idet den ikke har vedtaget var en levering eller en tjenesteydelse udført af en
 de nødvendige love og administrative bestemmelser for afgiftspligtig person som omhandlet i sjette direktivs
 at efterkomme direktivet eller i hvert fald ikke har artikel 8?
 underrettet Kommissionen herom.
 (1 ) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering
 af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT
 ninger. L 145, s. 1).
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 6. november 2002 af Corte d’Appello di
 Artikel 249 EF, hvorefter et direktiv er bindende for enhver Venezia i sagen Caseificio Cooperativo di Cornedo Soc.
 medlemsstat med hensyn til det tilsigtede mål, indebærer, at Coop. arl. mod Ministero delle Finanze
 medlemsstaterne har pligt til at gennemføre direktiver i
 national ret inden udløbet af den i direktiverne fastsatte frist.
 Fristen er udløbet den 31. december 2001, uden at Den (Sag C-69/03)
 Italienske Republik har truffet de foranstaltninger, der er
 nødvendige for gennemførelsen af det af Kommissionen
 (2003/C 83/26)
 anførte direktiv.
 ( 1) EFT L 142 af 16.6.2000, s. 47. Ved kendelse afsagt den 6. november 2002,


text:
8.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 303/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid (Spanien) den 5. juni 2014 — Banco de Santander S.A.
 (Sag C-274/14)
 2014/C 303/19
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Económico Administrativo Central de Madrid
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Banco de Santander S.A.
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 1, stk. 2, i Kommissionens beslutning 2011/5/EF (1) af 28. oktober 2009 om skattemæssig afskrivning af finansiel goodwill i forbindelse med erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder C 45/07 fortolkes således, at den deri anerkendte berettigede forventning i den deri fastsatte form også finder anvendelse på muligheden for skattemæssige afskrivning af finansiel goodwill i henhold til artikel 12, stk. 5, i TRLIS, i forbindelse med indirekte erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder gennemført ved en direkte erhvervelse af et udenlandsk holdingselskab?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende spørges, om afgørelse K(2013) 4399 endelig af 17. juli 2013 i sagen vedrørende statsstøtte nr. SA.35550 (13/C) (ex 13/NN, ex 12/CP) — skattemæssig afskrivning af finansiel goodwill i forbindelse med erhvervelse af kapitalandele i udenlandske virksomheder, hvorved Kommissionen besluttede at indlede proceduren fastsat i artikel 108, stk. 2, TEUF, som følge af en tilsidesættelse af både artikel 108 TEUF og Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (2) af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (nu artikel 108 TEUF), er ugyldig?«
 (1) EUT 2011 L 7, s. 48.
 (2) EFT L 83, s. 1.


text:
C 333/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20.11.1999
 Slettelse af sag C-331/98 (1) at sag C-345/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber mod Irland, skal slettes af registeret.
 (1999/C 333/50)
 (1) EFT C 327 af 24.10.1998.
 Ved kendelse af 21. juni 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-331/98,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland,
 skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 327 af 24.10.1998.
 Slettelse af sag C-20/98 (1)
 (1999/C 333/53)
 Ved kendelse af 30. juni 1999 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C-39/99 (1) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-20/98,
 Karl-Heinz Meinert mod Bezirkshauptmannschaft Salzburg-
 (1999/C 333/51) Umgebung (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Unabhän-
 giger Verwaltungssenat Salzburg), skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 22. juni 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-39/99, (1) EFT C 94 af 28.3.1998.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det
 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, skal slettes
 af registeret.
 (1) EFT C 86 af 27.3.1999.
 Slettelse af sag C-106/99 (1)
 (1999/C 333/54)
 Slettelse af sag C-345/98 (1) Ved kendelse af 5. juli 1999 har præsidenten for De Europæi-
 ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-106/99, Kommis-
 (1999/C 333/52) sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske
 Republik, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 29. juni 1999 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, (1) EFT C 160 af 5.6.1999.


text:
C 355/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9.12.2000
 2) Tillader EF-bestemmelsen derimod en national regel, Anmoding om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 som ved gennemførelsen af et harmoniseringsdirektiv afsagt den 2. august 2000 af Oberlandesgericht Düsseldorf
 undlader at gentage disse krav? i sagen Buchhändler-Vereinigung GmbH mod Saur Verlag
 GmbH & Co. KG og Die Deutsche Bibliothek
 (Sag C-358/00)
 (1) EFT L 141 af 11.6.1993, s. 27.
 (2000/C 355/18)
 Ved kendelse afsagt den 2. august 2000, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 27. september 2000, har Oberlandesgericht
 Düsseldorf i sagen Buchhändler-Vereinigung GmbH mod Saur
 Verlag GmbH & Co. KG og Die Deutsche Bibliothek forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål om fortolkningen
 af artikel 1 og artikel 8 i Rådets direktiv 92/50/EØF (1) af
 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved
 indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, som ændret ved
 direktiv 97/52/EF (2) af 13. oktober 1997 (herefter »tjeneste-
 ydelsesdirektivet«):
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 22. maj 2000 af Verwaltungsgericht Bremen Finder tjenesteydelsesdirektivet anvendelse på en aftale,
 i sagen Fikri Akdenk mod Stadtgemeinde Bremen hvorved
 a) den ordregivende myndighed indrømmer tjenesteyderen
 eneret til at udgive (ret til mangfoldiggørelse og udspredel-
 (Sag C-357/00) se) en bibliografi, som den ordregivende myndighed selv
 har udarbejdet — her Den Tyske Nationalbibliografi,
 b) tjenesteyderen forpligter sig til for egen regning at
 (2000/C 355/17) mangfoldiggøre og afsætte bibliografien samt til at betale
 den ordregivende myndighed en passende godtgørelse for
 hvert solgt eksemplar, der skal beregnes på grundlag af
 indtægterne ved forlagsvirksomheden, og
 Ved kendelse afsagt den 22. maj 2000, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 27. september 2000, har Verwaltungsgericht c) hvori den ordregivende myndighed forbeholder sig en
 Bremen i sagen Fikri Akdenk mod Stadtgemeinde Bremen kontrol- og medbestemmelsesret for så vidt angår mang-
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning foldiggørelsen og udspredelsen af bibliografien?
 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 (1) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.
 1. Har et familiemedlem i den forstand, hvori udtrykket er (2) EFT L 328 af 28.11.1997, s. 1.
 anvendt i artikel 7, stk. 1, første led, i Associeringsrådet
 EØF-Tyrkiet’s afgørelse nr. 1/80 om udvikling af asso-
 cieringen også ret til at få adgang til arbejdsmarkedet,
 såfremt han efter at have opfyldt betingelserne i artikel 7,
 stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 bliver idømt en fængselsstraf
 på 7 år og 6 måneder, hvoraf han skal afsone mindst
 halvdelen eller totredjedele? Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 30. marts 2000 af Bundesgerichtshof i
 sagen Land Hessen mod G. Ricordi & Co. Bühnen- und
 2. Består retten til adgang til arbejdsmarkedet i henhold til Musikverlag GmbH
 artikel 7, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 på trods af en
 langvarig fængselsstraf også, når familiemedlemmet til (Sag C-360/00)
 den tyrkiske arbejdstager kun har opnået ret til at
 modtage enhver form for tilbud om beskæftigelse under (2000/C 355/19)
 forbehold af, at der ikke skal gives arbejdstagere fra
 medlemsstater fortrinsret (artikel 7, stk. 1, første led)?
 Ved kendelse afsagt den 30. marts


text:
21.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 152/19
 Rettens dom af 7. april 2011 — Intesa Sanpaolo mod KHIM — MIP Metro (COMIT)
 (Sag T-84/08) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket COMIT - det ældre nationale figurmærke Comet - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) - artikel 8, stk. 3, i forordning (EF) nr. 216/96)
 2011/C 152/33
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Intesa Sanpaolo SpA (Torino, Italien) (ved advokaterne A. Perani og P. Pozzi)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokaterne R. Kaase, J-C. Plate og M. Berger
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 19. december 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 138/2006-4) vedrørende en indsigelsessag mellem MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG og Intesa Sanpaolo SpA.
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen truffet den 19. december 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 138/2006-4) annulleres, for så vidt som der hermed er meddelt afslag på Intesa Sanpaolo SpA’s ansøgning vedrørende varer i klasse 16.
 2)
 I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.
 3)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af Intesa Sanpaolo’s omkostninger.
 4)
 MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 116 af 9.5.2008.


text:
Nr. C 40/ 16 1 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 2 . 97
 2 ) Sagsøgerne betaler in solidum samtlige omkostninger i (Tyskland ), Klaus Kammerichs, tjenestemand ved Kommis
 denne sag, herunder omkostningerne i forbindelse med sionen for De Europæiske Fællesskaber, Stutensee (Tysk
 sagen om foreløbige forholdsregler. land ), og Vittorino Tebaldi , tjenestemand ved Kommissio
 nen for De Europæiske Fællesskaber, Marxzell-Burbach
 3 ) Intervenienterne betaler deres egne omkostninger. (Tyskland ), ved advokaterne Jean-Noel Louis, Thierry De
 maseure, Véronique Leclerq og Ariane Tornel, Bruxelles,
 O EFT nr. C 188 af 10 . 7. 1993 . og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 SARL, 1 , rue Glesener, mod Kommissionen for De Euro
 pæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget: Gianluigi Valsesia ),
 støttet af Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmægti
 gede : Yves Cretien, Antonio Lucidi og Diego Canga Fano )
 og Forbundsrepublikken Tyskland ( befuldmægtigede: Ernst
 Roder, Bernd Kloke og Sabine Maass ), hvori der er nedlagt
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 påstand om annullation af lønsedlerne om efterbetaling
 den 11 . december 1996 for perioden 1 . juli til 31 . december 1994 i medfør af Rå
 i sag T-49/95 , Van Megen Sports Group BV mod Kom dets forordning ( EKSF, EF, Euratom nr. 3161/94 af 19 . de
 missionen for De Europæiske Fællesskaber (') cember 1994 om tilpasning med virkning fra 1 . juli 1994
 af vederlag til tjenestemænd og øvrige ansatte i De Euro
 (Konkurrence — EF-traktatens artikel 85 — bevis for pæiske Fællesskaber samt af justeringskoefficienterne for
 overtrædelsen — bøde — begrundelsen for beslutningen) disse vederlag og pensioner ( EFT nr. L 335 af 23 . 12 .
 ( 97/C 40/40 ) 1994, s. 1 ), for så vidt som der deri med tilbagevirkende
 kraft blev anvendt en særlig justeringskoefficient for Karls
 (Processprog: nederlandsk)
 ruhe på 99,8 , har Retten ( Fjerde Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne P. Lindh
 og J. D. Cooke ; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio
 I sag T-49/95 , Van Megen Sports Group BV, tidligere Van Gonzålez, den 11 . december 1996 afsagt dom, hvis kon
 Megen Tennis BV, Eindhoven ( Nederlandene ), ved advokat klusion lyder således :
 Antonius Wouters Willems, Eindhoven, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Marc Loesch, 11 , rue
 Goethe, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska 1 ) Kommissionen frifindes.
 ber ( befuldmægtigede : Francisco Enrique Gonzålez Diaz
 og Wouter Wils ), angående en påstand om annullation af
 Kommissionens beslutning 94/987/EF af 21 . december
 1994 om en procedure i henhold til EF-traktatens 2 ) Sagsøgte, sagsøgeren og intervenienterne betaler deres
 egne omkostninger.
 artikel 85 ( IV/32.948 og IV/34.590 — Tretorn m.fl ., EFT
 nr. L 378 af 31 . 12 . 1994, s. 45 ), har Retten ( Fjerde Afde
 ling ), sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og ( 1 ) EFT nr. C 315 af 25 . 11 . 1995 .
 dommerne R Lindh og J. D. Cooke; justitssekretær: fuld
 mægtig J. Palacio Gonzålez, den


text:
11 . december 1996 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således :
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifin
 des.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 — Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. den 12 . december 1996
 (>) EFT nr. C 137 af 3 . 6 . 1995 . i sag T-16/91 RV, Rendo NV m.fl. mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ( ] )
 (Konkurrence — stiltiende afslag på klage — begrundelse
 — appel — hjemvisning fra Domstolen — sagens fortsatte
 behandling — omkostninger)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS ( 97/C 40/42 )
 den 11 . december 1996
 i sag T-177/95 , Patrick Barraux m.fl. mod Kommissionen (Processprog: nederlandsk)
 for De Europæiske Fællesskaber (')
 (Tjenestemænd — særlig justeringskoefficient)
 I sag T-16/91 RV, Rendo NV, Hoogeveen ( Nederlandene ),
 ( 97/C 40/41 ) Centraal Overijsselse Nutsbedrijven NV, Almelo (Neder
 landene ), Regionaal Energibedrijf Salland NV, Deventer
 (Processprog: fransk) ( Nederlandene ), ved advokat Tom R. Ottervanger, Bruxel
 les, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Stef
 I sag T-177/95 , Patrick Barraux, tjenestemand ved Kom Oostvogels, 13 , rue Aldringen, mod Kommissionen for De
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, Karlsruhe Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede: Berend Jan


text:
29.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 339/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Court of Session, Scotland (Det Forenede Kongerige) den 8. juli 2014 — The Scotch Whisky Association m.fl. mod The Lord Advocate og The Advocate General for Scotland
 (Sag C-333/14)
 2014/C 339/05
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 cor
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: The Scotch Whisky Association m.fl.
 Sagsøgte: The Lord Advocate og The Advocate General for Scotland
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal EU-retten under overholdelse af den fælles markedsordning for vin, navnlig forordning (EU) nr. 1308/2013 (1), fortolkes således, at det er lovligt for en medlemsstat at vedtage en national foranstaltning, der foreskriver en minimumsdetailsalgspris for vin, som står i forhold til mængden af alkohol i det solgte vare, og som dermed afviger fra grundlaget for den frie prisdannelse ved markedskræfter, der ellers ligger til grund for markedet for vin?
 2)
 Er det i forbindelse med spørgsmålet om begrundelse i henhold til artikel 36 TEUF, hvor
 en medlemsstat har fundet det hensigtsmæssigt af hensyn til beskyttelsen af menneskers sundhed at forøge prisen for forbruget af en vare — i dette tilfælde alkoholiske drikkevarer — for forbrugere eller et udsnit af sådanne forbrugere, og
 at varen er af en sådan art, at det står medlemsstaten frit for at pålægge punktafgifter eller andre skatter (herunder skatter og afgifter baseret på alkoholindhold eller volumen eller værdi eller en blanding af sådanne fiskale foranstaltninger),
 da tilladt i medfør af EU-retten og i givet fald under hvilke betingelser, for en medlemsstat ikke at vedtage sådanne fiskale metoder til at forhøje priserne for forbrugere, men i stedet indfører lovgivningsmæssige foranstaltninger, der fastsætter minimumsdetailpriser, der forvrider samhandelen og konkurrencen inden for Unionen?
 3)
 Når en domstol i en medlemsstat skal afgøre, hvorvidt en lovgivningsmæssig foranstaltning, der udgør en kvantitativ restriktion, der er uforenelig med artikel 34 TEUF, alligevel kan begrundes i henhold til artikel 36 TEUF med henvisning til beskyttelsen af menneskers sundhed, skal den nationale domstol da begrænse sig til kun at undersøge oplysninger, beviser eller andet tilgængeligt materiale for og taget i betragtning af lovgiver på det tidspunkt, hvor lovgivningen blev vedtaget? Og såfremt dette ikke er tilfældet, hvilke andre begrænsninger kan da finde anvendelse på den nationale domstols beføjelse til at tage stilling til alt materiale eller tilgængelige beviser forelagt af parterne på tidspunktet for den nationale domstols afgørelse?
 4)
 Når en domstol i en medlemsstat i sin fortolkning og anvendelse af EU-retten skal tage stilling til de nationale myndigheders argument om, at en foranstaltning, der ellers udgør en kvantitativ restriktion inden for anvendelsesområdet for artikel 34 TEUF, er begrundet som en undtagelse i henhold til artikel 36 TEUF med henvisning til beskyttelsen af menneskers sundhed, i hvilken udstrækning er den nationale domstol da forpligtet eller berettiget til — på grundlag af det materiale, den forelægges — at danne sig et objektivt syn på foranstaltningens effektivitet i forhold til opnåelsen af det angivne mål, tilgængeligheden af i det mindste alternative foranstaltninger, der er mindre indgribende for konkurrencen inden for Unionen, og foranstaltningens


text:
generelle forholdsmæssighed?
 5)
 Ved bedømmelsen (under en tvist vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt en foranstaltning i henhold til artikel 36 TEUF er begrundet i beskyttelsen af menneskers sundhed) af en alternativ foranstaltning, der ikke er forstyrrende eller i det mindste er mindre forstyrrende for samhandelen og konkurrencen inden for Unionen, kan denne alternative foranstaltning da affærdiges med henvisning til, at virkningerne af denne foranstaltning ikke nødvendigvis er helt de samme som virkninger af den foranstaltning, der anfægtes i henhold til artikel 34 TEUF, men kan indebære yderligere ekstra fordele og opfylder til et bredere generelt formål?
 6)
 Ved bedømmelsen af, hvorvidt en national foranstaltning, der er anerkendt eller fastslået at udgøre en kvantitativ restriktion i artikel 34 TEUF’s forstand, og som søges begrundet i henhold til artikel 36 TEUF, og navnlig ved bedømmelsen af foranstaltningens forholdsmæssighed, i hvilket omfang må en domstol tage sin egen bedømmelse af arten af og i hvilket omfang foranstaltningen udgør en overtrædelse som en kvantitativ restriktion i strid med artikel 34 i betragtning?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) n r. 1308/2013 af 17.12.2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (EUT L 347, s. 671).


text:
28.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/6
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelser afsagt den 27. september 2005 af Sozialgericht Berlin i sagerne Doris Habelt (sag C-396/05) og Martha Möser (sag C-419/05) mod Deutsche Rentenversicherung Bund
 (Sagerne C-396/05 og C-419/05)
 (2006/C 22/11)
 Processprog: tysk
 Ved kendelser afsagt den 27. september 2005, indgået til Domstolens Justitskontor henholdsvis den 14. og den 28. november 2005, har Sozialgericht Berlin i sagerne Doris Habelt (sag C-396/05) og Martha Möser (sag C-419/05) mod Deutsche Rentenversicherung Bund forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Er bestemmelsen i bilag VI D. (tidligere C.) Tyskland, punkt 1, til forordning (EØF) nr. 1408/71 (1) af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet (herefter »forordning nr. 1408/71«) forenelig med trinhøjere fællesskabsret — navnlig princippet om fri bevægelighed — konkret: princippet om eksport af ydelser i artikel 42 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab — for så vidt som den tillige udelukker udbetaling af pension på grundlag af bidragsperioder tilbagelagt i Det Tyske Rige (»Reichsgebiets-Beitragszeiten«)?
 (1) EFT L 149, s. 2.


text:
15.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 198/46
 Sag anlagt den 23. april 2015 — Zitro IP mod KHIM (WORLD OF BINGO)
 (Sag T-203/15)
 (2015/C 198/63)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Zitro IP Sàrl (Luxembourg, Luxembourg) (ved advokat A. Canela Giménez)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »WORLD OF BINGO« — registreringsansøgning nr. 12 552 162
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. februar 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1900/2014-4).
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra d), i forordning nr. 207/2009.


text:
5.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 454/24
 Rettens dom af 20. oktober 2016 — Monster Energy mod EUIPO — Hot-Can Intellectual Property (HotoGo self heating can technology)
 (Sag T-407/15) (1)
 ((EU-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EU-figurmærket HotoGo self-heating can technology - ældre EU-figurmærker, der gengiver flænger - relativ registreringshindring - mangel på lighed mellem tegnene - ingen risiko for forveksling - ingen tilnærmelse mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), og stk. 5, i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2016/C 454/43)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Monster Energy Company (Corona, Californien, De Forenede Stater) (ved solicitor P. Brownlow)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved A. Folliard-Monguiral og P. Ivanov, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO: Hot-Can Intellectual Property Sdn Bhd (Cheras, Malaysia)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 4. maj 2015 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1028/2014-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Monster Energy Company og Hot-Can Intellectual Property.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
 2)
 Monster Energy Company betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 311 af 21.9.2015.


text:
8.7.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 192/7
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter er fra andre medlemsstater indfører og sælger deres
 produkter til landbrugsindustrier i Extremadura. Ord-
 — Åbenbart fejlskøn hvad angår undladelsen af at iværksætte ningen tilsigter alene at fremme stabile forbindelser
 dele af den støtte, som Kommissionen har erklæret ufore- mellem de lokale producenter og de lokale forarbejd-
 nelig med det fælles marked, idet der ikke er ydet støtte ningsindustrier, således at den sikrer disse råvarer
 efter den 30. juni 1998. (hvilken garanti markedet ikke i sig selv kan yde).
 — Ifølge Kommissionen er kravene i dens meddelelse
 — Tilsidesættelse af artikel 253 EF og artikel 87, stk. 1, EF, da vedrørende statsstøtte til subsidierede landbrugslån
 betingelsen om, at samhandelen mellem medlemsstaterne (EFT C 44 af 16.2.1996, s. 2) ikke opfyldt. Selv om
 skal være påvirket, ikke er opfyldt, og da begrundelsen støtten ikke ydes til alle erhvervsdrivende inden for
 herfor er utilstrækkelig: den anfægtede beslutning opfylder landbrugssektoren, beror afgrænsningen af de produk-
 ikke mindstekravet til den begrundelse, som bør gives hvad ter, der kan komme i betragtning, på støtten til de
 angår betingelsen om, at støtten påvirker samhandelen industrier, der indgår kontrakter om forarbejdning af
 mellem medlemsstaterne på en måde, der fordrejer eller de råvarer, som de indkøber, og er ikke diskrimineren-
 truer med at fordreje konkurrencevilkårene inden for det de. Ordningen er endvidere ikke diskriminerende, da
 fælles marked. den betingelse, som i givet fald udelukker nogen fra at
 komme i betragtning til støtten, ikke beror på, at
 — Tilsidesættelse af artikel 87, stk. 3, litra a), EF, jf. artikel denne ydes til en bestemt sektor, men på, at de
 253 EF: erhvervsdrivende inden for den pågældende sektor har
 samtykket i at lade deres kontraktforhold godkende
 — Efter Kommissionens opfattelse er den industristøtte, officielt. Enhver sektor, som lader en regional kontrakt
 som blev ydet før den 30. juni 1998, ikke omfattet af godkende officielt, kan få tilkendt støtten. Desuden
 nogen af undtagelserne i artikel 87, stk. 3, EF, da den påvirker subsidieringen udelukkende finansieringen af
 påvirker vilkårene for samhandelen mellem medlems- indkøbet af landbrugsprodukterne i medfør af de
 staterne, idet den indebærer restriktioner for de frie godkendte kontrakter. Støtten har en varig virkning
 varebevægelser. Dette er ikke korrekt: nævnte påvir- for udviklingen af sektoren, da den har bidraget til at
 kning af samhandelen kan undertiden forhindre anven- skabe godkendte og stabile kontraktforhold mellem
 delsen af bestemmelsens litra c), men ikke litra a). industrien og råvaresektoren og gjort det muligt at
 udvikle et industrielt netværk og at sikre, at landbefol-
 kningen bliver på stedet. I betragtning af de beløb, som
 — Kommissionen har gjort gældende, at undtagelsesbe- landbrugerne har oppebåret, kan det næppe antages,
 stemmelsen i artikel 87, stk. 3, litra a), EF, ikke finder at den fælles markedsordning for de pågældende
 anvendelse, fordi støtten ikke var tænkt som en produkter er blevet berørt deraf.
 regional støtte, men som en driftsstøtte til landbruget.
 På dette punkt lider Kommissionens betragtninger
 imidlertid af en selvmodsigelse. Støtten er bestemt til
 at fremme


text:
den økonomiske udvikling i et område med
 en lav levestandard og en meget alvorlig arbejdsløshed.
 Navnlig har støtteordningen for industrien et klart
 socialt formål, da den søger at skabe stabile forbindelser
 mellem producenter og forarbejdningsvirksomheder Sag anlagt den 11. april 2000 af Kommissionen for De
 ved indgåelse af godkendte kontrakter om køb af Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 råvarer, der sikrer forsyningen af forarbejdningsindu-
 strierne og deres placering i produktionsområderne.
 Under hensyn til det anførte burde Kommissionen (Sag C-139/00)
 have lagt til grund, at støtten ikke er omfattet af artikel
 87, stk. 3, litra a), EF, selv om der er tale om specielle (2000/C 192/13)
 og ikke generelle foranstaltninger. Den burde ligeledes
 have givet en vis minimal begrundelse for sin skøns- Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. april
 mæssige afgørelse om ikke at godkende støttebeløb, 2000 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen
 selv om dette er af en ringe størrelse og har til formål for De Europæiske Fællesskaber ved Gregorio Valero Jordana,
 at afhjælpe alvorlige vanskeligheder, som har skabt en Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i
 helt usædvanlig situation inden for Fællesskabet. Ved Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret
 at undlade dette har Kommissionen tilsidesat artikel C 254.
 253 EF.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Tilsidesættelse af artikel 87, stk. 3, litra c), EF:
 1. Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine
 — Ifølge Kommissionen medfører støtteordningen re- forpligtelser efter direktiv 89/369/EØF (1), da det ikke hvad
 striktioner for de frie varebevægelser (artikel 28 EF), angår de tre forbrændingsanlæg i Mazo og Barlovento,
 idet den kan påvirke samhandelen. Dette udelukker som er beliggende på øen la Palma (De Kanariske Øer),
 ifølge Kommissionen, at undtagelsen kan bringes i har truffet de nødvendige foranstaltninger til at sikre
 anvendelse. Ordningen forhindrer ikke, at virksomhed- anvendelsen af
 ---pagebreak--- C 192/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.7.2000
 — artikel 2 i direktiv 89/369/EØF i det omfang, de tre Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 forbrændingsovne er installeret, uden at der er givet
 godkendelse hertil 1. Det fastslås, at Den Franske Republik har undladt at
 opfylde sine forpligtelser i henhold til artikel 15 i direktiv
 — artikel 6 i direktiv 89/369/EØF i det omfang, de 97/66/EF (1), idet den ikke inden for den fastsatte frist har
 kompetente myndigheder hvad angår disse forbræn- iværksat og givet Kommissionen underretning om de
 dingsovne nationale bestemmelser til gennemførelse af dette direktivs
 artikel 4, stk. 2, artikel 6, stk. 1, 3 og 4, artikel 7, artikel 8,
 — ikke har foretaget de periodiske målinger af de i stk. 2, 3, 4 og 6, artikel 11, stk. 2, og artikel 23.
 denne bestemmelse nævnte parametre
 2. Den Franske Republik tilpligtes at afholde sagens omkost-
 — ikke på forhånd har godkendt prøveudtagnings- og ninger.
 målemetoderne eller fastsat målestederne
 — ikke har fastsat noget måleprogram Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — artikel 7 i direktiv 89/369/EØF i det omfang, de tre De ufravigelige bestemmelser i artikel 249, stk. 3, EF, og artikel
 ovne ikke er udstyret


text:
med nogen ekstrabrænder, som 10, stk. 1, EF forpligter medlemsstaterne til at træffe de
 sikrer en minimal forbrændingstemperatur på 850° nødvendige foranstaltninger for at gennemføre direktiverne i
 navnlig ved igangsætning og standsning. den nationale retsorden inden for den dertil fastsatte frist. Den
 frist, der er fastsat i direktivets artikel 15, stk. 1, udløb den
 2. Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost- 24. oktober 1998, hvor Frankrig endnu ikke havde vedtaget de
 ninger. bestemmelser, hvorved de i påstandene nævnte bestemmelser
 skulle gennemføres i fransk ret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/66/EF af 15. december
 1997 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af
 Selv om der ikke er givet forhåndsgodkendelse til igangsætning privatlivets fred inden for telesektoren, EFT L 24 af 30.1.1998,
 af de forbrændingsovne, som er installeret i Mazo og Barloven- s. 1.
 to, og selv om det må antages, at direktiv 89/369/EØF finder
 anvendelse derpå, blev de taget i drift i januar 1992. Den
 spanske regering har i sin skrivelse af 3. februar 1999, hvori
 den henviste til oplysninger fra Consejerı́a de Industria y
 Comercio del Gobierno de Canarias, erkendt, at der foreligger
 et traktatbrud.
 (1) Rådets direktiv 89/369/EØF af 8.6.1989 om forebyggelse af Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 luftforurening fra nye kommunale affaldsforbrændingsanlæg (EFT afsagt den 13. april 2000 af undersøgelsesdommeren ved
 L 163 af 14.6.1989, s. 32). Rechtbank van Eerste aanleg, Turnhout, i straffesagen
 mod P. der Weduwe
 (Sag C-153/00)
 (2000/C 192/15)
 Sag anlagt den 19. april 2000 af Kommissionen for De Ved dom afsagt den 13. april 2000, indgået til Domstolens
 Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik Justitskontor den 25. april 2000, har undersøgelsesdommeren
 ved Rechtbank van Eerste aanleg, Turnhout, i straffesagen mod
 P. der Weduwe forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 (Sag C-151/00) en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 (2000/C 192/14) Skal EF-traktatens artikel 49 (tidligere EF-traktatens artikel 59)
 fortolkes således, at:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 19. april
 2000 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen såfremt et kreditinstitut, der har tilladelse til at drive virksom-
 for De Europæiske Fællesskaber ved Bernard Mongin, Kommis- hed i en medlemsstat, hvor tilsidesættelser af bankhemmelighe-
 sionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt den er strafbare, som led i den frie udveksling af tjenesteydelser
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommis- driver virksomhed på en anden medlemsstats område, hvor
 sionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg. der ikke findes en tilsvarende bankhemmelighed,


text:
5.5.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 133/23
 Rettens dom af 21. marts 2012 — Feng Shen Technology mod KHIM — Majtczak (FS)
 (Sag T-227/09) (1)
 (EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-figurmærket FS - ansøgerens onde tro - artikel 51, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2012/C 133/43
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Feng Shen Technology Co. Ltd (Guieshan Township, Taiwan) (ved advokaterne P. Rath og W. Festl-Wietek
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Jarosław Majtczak (Łódź, Polen) (først ved advokat J. Wyrwas, derefter ved advokat J. Radłowski)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 1. april 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 529/2008-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Feng Shen Technology Co. Ltd og M. Jarosław Majtczak.
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen, der blev truffet den 1. april 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 529/2008-4), annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler Feng Shen Technology Co. Ltd’s omkostninger.
 3)
 Jarosław Majtczak bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 193 af 15.8.2009.


text:
C 261/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26.10.2002
 1) Begæringenom foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: W. Mölls og
 A. Whelan), angående en påstand om annullation af Kommis-
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. sionens beslutning K(2001) 2931 endelig udg. af 2. oktober
 2001 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-
 aftalens artikel 53 (sag KOMP/E-1/36.756 — natriumgluco-
 nat), og subsidiært om nedsættelse af den bøde, sagsøgeren er
 blevet pålagt ved beslutningens artikel 3, har Retten (Tredje
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær: H. Jung, den
 9. juli 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 den 9. juli 2002
 1) Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse i sagen.
 i sag T-127/01, Carlo Ripa di Meana mod Europa-Parla-
 mentet (1) 2) Kommissionen bærer sagens omkostninger.
 (Medlemmer af Europa-Parlamentet — foreløbig alderspen-
 sionsordning — suspension af udbetalinger — stadfæstelse (1 ) EFT C 68 af 16.3.2002.
 — formaliteten)
 (2002/C 261/24)
 (Processprog: italiensk)
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 FØRSTE INSTANS
 I sag T-127/01, Carlo Ripa di Meana, forhenværende medlem
 af Europa-Parlamentet, med bopæl i Montecastello di Vibio
 (Italien) ved avvocati W. Viscardini Donà og G. Donà, mod den 8. august 2002
 Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: A. Caiola og G. Ricci),
 angående en påstand om annullation af Europa-Parlamentets i sag T-155/02 R, VVG International Handelsgesellschaft
 afgørelse af 26. marts 2001 om at suspendere sagsøgerens mbH m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 pension, efter at han var blevet valgt til regionalrådet i regionen skaber
 Umbrien (Italien), har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, M. Vilaras, og dommerne V. Tiili og
 (Særlige rettergangsformer – forordning (EF) nr. 560/2002
 P. Mengozzi; justitssekretær: H. Jung, den 9. juli 2002 afsagt – hovedsagens antagelse til realitetsbehandling)
 kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1) Sagen afvises. (2002/C 261/26)
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. (Processprog: tysk)
 ( 1) EFT C 245 af 1.9.2001.
 I sag T-155/02 R, VVG International Handelsgesellschaft mbH,
 Salzburg (Østrig), VVG (International) Ltd, Europort Gibraltar
 (Gibraltar), Metalsivas Metallwarenhandelsgesellschaft mbH,
 Wien, ved avocat W. Schuler, mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. zur Hausen og
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS B. Eggers), angående en begæring om udsættelse af gennemfø-
 relsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 560/2002 af
 den 9. juli 2002 27. marts 2002 om indførelse af midlertidige beskyttelsesfor-
 anstaltninger mod importen af visse stålprodukter (EFT L 85,
 i sag T-312/01, Jungbunzlauer AG mod Kommissionen s. 1) eller enhver anden foreløbig forholdsregel, der vil
 for De Europæiske Fællesskaber (1) gøre det muligt for sagsøgerne at importere 95 129 tons
 varmtvalsede flade produkter af legeret stål, der er omfattet af
 (Annullationssøgsmål — søgsmål uden genstand — ufornø- varegruppe 4 i nævnte forordning, til Fællesskabet ud over
 dent at træffe afgørelse — betaling af sagsomkostninger) toldkontingentet og fritaget for tillægstold, har Rettens præsi-
 dent den 8. august 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 (2002/C 261/25) således:
 (Processprog: tysk) 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/32
 Sag anlagt den 22. juni 2006 — Laytoncrest mod KHIM — Erico (TRENTON)
 (Sag T-171/06)
 (2006/C 212/58)
 Stævningen er affattet på græsk
 Parter
 Sagsøger: Laytoncrest Limited (London, Det Forenede Kongerige) (ved dikigoros Nikolaos K. Dontas)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Anden part i sagen for appelkammeret: Erico International Corporation (ved Gille Hrabal Struck Neidlein Prop Ross, Düsseldorf, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 26. april 2006 af Andet Appelkammer i sag R-406/2004-2 annulleres.
 —
 Sagen hjemvises til realitetsbehandling ved appelkamrene ved Harmoniseringskontoret.
 —
 Harmoniseringskontoret og eventuelt det intervenerende selskab Erico International Corporation tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Laytoncrest
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket TRENTON for vare i klasse 7, 9 og 11 — ansøgning nr. 2 298 438
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Erico International Corporation
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ordmærket LENTON for varer i klasse 6 og 7
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen afvist. Indsigeren tilpligtet at betale sagens omkostninger
 Appelkammerets afgørelse: Besluttede at afslutte behandlingen af indsigelsen og klagen på grund af sagsøgerens stiltiende tilbagetagelse af ansøgningen om registrering af det pågældende varemærke
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 44 og artikel 61, stk. 1, i Rådets forordning nr. 40/94, samt af regel 50 i Kommissionens forordning nr. 2868/95. Sagsøgeren gør gældende, at det i den anfægtede afgørelse fejlagtigt anførtes, at sagsøgerens udeblivelse fra indsigelsessagens og klagesagens behandling er ensbetydende med sagsøgerens tilbagetagelse af ansøgningen om registrering af det pågældende varemærke, og påpeger samtidig, at Appelkammeret var forpligtet til at fortsætte sagsbehandlingen og træffe afgørelse om realiteten, skønt sagsøgeren undlod at fremsætte bemærkninger.
 Tilsidesættelse af grundlæggende retsprincipper vedrørende retten forsvar og retten til at blive hørt som fastsat i artikel 73 i forordning nr. 40/94 og i regel 54 i gennemførelsesforordning nr. 28/68/95, hvorefter Appelkammeret var forpligtet til at give sagsøgeren mulighed for at tage stilling, inden der træffes en for sagsøgeren bebyrdende afgørelse.
 Tilsidesættelse af artikel 74, stk. 1, i forordning nr. 40/94. Sagsøgeren gør gældende, at Appelkammeret har overskredet og misbrugt sine beføjelser, da det fastslog, at der forelå en stiltiende tilbagetagelse af hele registreringsansøgningen.


text:
10.11.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 317/9
 DOMSTOLENS KENDELSE DOMSTOLENS KENDELSE
 (Fjerde Afdeling) (Femte Afdeling)
 af 5. juli 2001
 af 21. juni 2001
 i sag C-341/00 P, Conseil national des professions de
 i sag C-330/00 P, Alsace International Car Services SARL l’automobile (CNPA) m.fl. mod Kommissionen for De
 (AICS) mod Europa-Parlamentet (1) Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Appel — forordning (EF) nr. 2790/1999 — åbenbart, at
 (»Appel — offentlige tjenesteydelsesaftaler — personbefor- appellen skal afvises eller forkastes«)
 dring i køretøjer med chauffør for Europa-Parlamentet i
 Strasbourg — udbud — overholdelse af national ret —
 afvisning af et bud — åbenbart, at appellen delvis skal (2001/C 317/16)
 afvises og delvis forkastes«)
 (Processprog: fransk)
 (2001/C 317/15)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Processprog: fransk) gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-341/00 P, Conseil national des professions de l’automo-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- bile (CNPA), Suresnes (Frankrig), Fédération nationale des
 gjort i Samling af Afgørelser) distributeurs, loueurs et réparateurs de matériels de bâtiments-
 travaux publics et de manutention (DLR), Join-le-Pont (Frank-
 rig), Auto Contrôle 31 SA, Toulouse (Frankrig), Yam 31 SARL,
 I sag C-330/00 P, Alsace International Car Services SARL Toulouse, Roux SA, Saint-Denis-de-Saintonge (Frankrig), Marc
 (AICS), Strasbourg (Frankrig), ved avocat J.-C. Fourgoux, Foucher-Creteau, Paris (Frankrig), Verdier distribution SARL,
 angående appel af dom afsagt den 6. juli 2000 af De Juvignac (Frankrig), ved avocat C. Bourgeon, angående appel
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) af kendelse afsagt den 12. juli 2000 af De Europæiske
 i sag T-139/99, AICS mod Parlamentet (Sml. II, s. 2849), hvori Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag
 der er nedlagt påstand om, at denne dom ophæves, og at de af T-45/00, Conseil national des professions de l’automobile m.fl.
 appellanten i første instans nedlagte påstande tages til følge — mod Kommissionen (Sml. II, s. 2927), hvori der er nedlagt
 den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet (befuldmæg- påstand om annullation af denne kendelse — den anden part i
 tigede: O. Caisou-Rousseau og A. Neergaard) — har Domstolen appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. La (befuldmægtiget: M. Wils) — har Domstolen (Femte Afdeling),
 Pergola, samt dommerne D.A.O. Edward og C.W.A. Timmer- sammensat af afdelingsformanden, A. La Pergola, og dommer-
 mans (refererende dommer); generaladvokat: J. Mischo; justits- ne M. Wathelet, D.A.O. Edward (refererende dommer), P. Jann
 sekretær: R. Grass, den 21. juni 2001 afsagt kendelse, hvis og L. Sevón; generaladvokat: J. Mischo; justitssekretær:
 konklusion lyder således: R. Grass, den 5. juli 2001 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Appellen forkastes. 1) Appellen forkastes.
 2) Alsace International Car Services SARL (AICS) betaler sagens 2) Det er ufornødent at træffe afgørelse om begæringen om
 omkostninger. intervention.
 3) Conseil national des professions de l’automobile (CNPA),
 (1) EFT C 335 af 25.11.2000. Fédération nationale des distributeurs, loueurs et réparateurs de
 matériels de bâtiments-travaux publics et de manutention
 (DLR), Auto Contrôle 31 SA, Yam 31 SARL, Roux SA,
 Marc Foucher-Creteau, og Verdier distribution SARL betaler in
 solidum sagens omkostninger.
 ---pagebreak---


text:
C 317/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.11.2001
 4) Confédération belge du commerce et de la réparation automobile f) Udarbejdelse af lægeattester
 et des secteurs connexes ASBL (Federauto) afholder sine egne
 omkostninger. i) efter undersøgelserne, der er beskrevet under
 (e) og
 (1) EFT C 316 af 4.11.2000. ii) på grundlag af lægelige notater, men uden
 udførelse af lægeundersøgelse
 g) Lægeundersøgelser udført med henblik på udarbej-
 delse af lægeattester vedrørende lægefejl efter an-
 modning fra personer, der overvejer, om de skal
 anlægge sag og
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørel- h) udarbejdelse af lægeattester
 se truffet den 6. juni 2001 af VAT and Duties Tribunals,
 London Tribunal Centre, i sagen 1) Dr Peter L. d’Ambru- i) efter undersøgelserne, der er beskrevet under
 menil, 2) Dispute Resolution Services Ltd mod Commis- (g) og
 sioners of Customs and Excise
 ii) på grundlag af lægelige notater men uden
 udførelse af lægeundersøgelse?
 (Sag C-307/01)
 (1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 (2001/C 317/17)
 Ved beslutning truffet den 6. juni 2001, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 6. august 2001, har VAT and Duties
 Tribunals, London Tribunal Centre, i sagen 1) Dr Peter
 L. d’Ambrumenil, 2) Dispute Resolution Services Ltd mod
 Commissioners of Customs and Excise forelagt De Europæiske Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørel-
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse se truffet den 11. juli 2001 af Bundesvergabeamt (Østrig)
 af følgende spørgsmål: i sagen 1. Siemens AG Österreich, 2. ARGE Telekom &
 Partner mod Hauptverband der österreichischen Sozial-
 1. Skal artikel 13, punkt A, stk. 1, litra c), i direktiv versicherungsträger, procesdeltager: konsortiet EDS/OR-
 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 om harmonisering GA
 af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter
 fortolkes således, at det finder anvendelse på følgende
 (Sag C-314/01)
 tjenesteydelser, når de udføres som led i udøvelse af
 lægegerning, som fastsat af medlemsstaten:
 (2001/C 317/18)
 a) Udførelse af lægeundersøgelser foretaget på arbejds-
 giverens eller forsikringsselskabers anmodning Ved afgørelse truffet den 11. juli 2001, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 9. august 2001, har Bundesvergabeamt i
 b) Udtagelse af blodprøver eller andre prøver fra krop- sagen 1. Siemens AG Österreich, 2. ARGE Telekom & Partner
 pen med henblik på at undersøge, om den pågælden- mod Hauptverband der österreichischen Sozialversicherungs-
 de person har en virus, infektioner eller andre träger, procesdeltager: konsortiet EDS/ORGA, forelagt De
 sygdomme efter anmodning fra arbejdsgivere eller Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi-
 forsikringsselskaber ciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 c) Udarbejdelse af en lægeattest på, at en person er 1. Skal bestemmelserne i kontroldirektiv 89/665/EØF (1),
 sund — f.eks. med angivelse af, om den pågældende navnlig artikel 2, stk. 1, litra b), eventuelt sammenholdt
 person er sund nok til at rejse med artikel 2, stk. 7, fortolkes således, at hvis en
 national klageinstans som omhandlet i artikel 2, stk. 8,
 i kontroldirektiv 89/665/EØF træffer afgørelse om at
 d) Udarbejdelse af lægeattester om en persons medicin- annullere den ordregivende myndigheds beslutning om
 ske tilstand til formål som f.eks. retten til en ikke at tilbagekalde udbudsproceduren, er retsvirkningen
 krigspension heraf, at den pågældende udbudsprocedure


text:
— når den
 nationale retsorden ikke giver hjemmel til effektivt og
 e) Lægeundersøgelser udført med henblik på udarbej- tvangsmæssigt at gennemføre klageinstansens afgørelse
 delse af lægeattester med henblik på ansvarsspørgs- over for den ordregivende myndighed — uden videre
 mål og vurdering af skader, der er lidt af personer, ophører ved den nationale klageinstans’ afgørelse, uden
 som overvejer, om de skal anlægge sag om person- at den ordregivende myndighed selv skal foretage sig
 skade nogen yderligere handling?


text:
10.11.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/39
 Appel iværksat den 14. september 2007 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 12. juli 2007 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-312/05, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Evfrosyni Alexiadou
 (Sag C-436/07 P)
 (2007/C 269/67)
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Triantafyllou)
 Den anden part i appelsagen: Evfrosyni Alexiadou
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt den 12. juli 2007 af Retten i Første Instans i sag T-312/05, Kommissionen mod E. Alexiadou, som blev forkyndt for Kommissionen den 18. juli 2007, ophæves.
 —
 Kommissionen gives medhold i sine påstande.
 —
 Appelindstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger for appelinstansen og førsteinstansen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Retten har fortolket generalklausulerne i kontrakten fejlagtigt og navnlig klausulen vedrørende finansiel kontrol, hvori der løseligt henvises til kontrol som en simpel mulighed. En anden klausul, som Retten har behandlet ex officio, omtaler ikke engang kontrol, selv om der er tale om mangelfuld opfyldelse af aftalen. Forpligtelsen til at foretage kontrol fremgår således uafhængigt af, hvilken klausul der påberåbes.
 Under ingen omstændigheder kunne der kræves finansiel kontrol, hvis der ikke var en egentlig genstand, da impossibilium nulla est obligatio, og klausulerne skal fortolkes således, at de har effektiv virkning.
 Princippet om god forvaltningsskik kræver, at Kommissionen ikke foretager kontrol uden grund. Retten udelukkede fra starten anvendelsen af princippet om god tro og af sædvane, som kunne have påvirket dens fortolkning.
 Da Retten har afsagt udeblivelsesdom, kan den ikke foreholde Kommissionen, at den ikke har begrundet bestemte handlinger (navnlig den umiddelbart foranstående), uden at tilsidesætte retssikkerhedsprincippet.


text:
24.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 128/29
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 17. april 2008 — Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. mod KHIM — Pelikan (gengivelse af en pelikan)
 (Sag T-389/03) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærke, der gengiver en pelikan - ældre EF- eller nationale figurmærker Pelikan - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 128/63)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. Co. Ltd (Tokyo, Japan) (ved avocats J. Hofmann og B. Linstow)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Laporta Insa, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & Co. KG (Hannover, Tyskland) (først ved avocats A. Renck, V. von Bomhard og A. Pohlmann, dernæst ved avocats A. Renck, V. von Bomhard og T. Dolde)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 18. september 2003 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret i sag R 191/2002-2 vedrørende en indsigelsessag mellem Pelikan Vertriebsgesellschaft mbH & KG og Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. Co. Ltd.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Dainichiseika Colour & Chemicals Mfg. Co. Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 21 af 24.1.2004.


text:
13.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 238/21
 Sag anlagt den 6. juni 2011 — Heitkamp BauHolding mod Kommissionen
 (Sag T-287/11)
 2011/C 238/39
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Heitkamp BauHolding GmbH (Herne, Tyskland) (ved advokat W. Niemann)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionen afgørelse af 26. januar 2011, som berigtiget den 15. april 2011, i sag C 72010, der så vidt sagsøgeren er bekendt endnu ikke er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført følgende anbringender.
 —
 Saneringsklausulen i § 8, litra c), stk. 1, litra a), i den tyske lov om selskabsskat (KStG) er ikke støtte som omhandlet i artikel 107 TEUF. Kommissionen har allerede ved klassificeringen af referencesystemet begået en fejl, idet den har taget udgangspunkt i referencesystemet »bestemmelser om indeholdelse af underskudsfradrag ved selskaber ved hvilke, der sker en aktieerhvervelse«. I realiteten består referencesystemet derimod i en tidsubegrænset overførsel af tab, der også indenfor selskabsskatteretten gælder som et udtryk for det objektive nettoprincip.
 —
 Den i KStG’s § 8, litra c), fastsatte nedsættelse af de overførte tab skal derfor kvalificeres som en undtagelse, mens saneringsklausulen i KStG’s § 8, litra c), stk. 1, litra a), på sin side som fravigelse fra denne undtagelse alene genindfører hovedreglen, hvilket indebærer, at princippet om ydeevne også finder anvendelse i tilfælde af sanering.
 —
 Kommissionen har ganske vist anført, at »referencesystemet danner det tyske selskabsskattesystem i sin nuværende udgave«, men har imidlertid overset, at retstilstanden i Forbundsrepublikken er ændret ved lov om vækstfremme. Efter indførslen af klausulen om hvilende reserver i KStG’s § 8, litra c), vil tab og overførte tab svarende til de hvilende reserver blive sikret i tilfælde af aktionærudskiftning ved en sund virksomhed. Klausulen om hvilende reserver kunne for så vidt for sunde virksomheder opfattes som modstykket til saneringsklausulen for nødlidende virksomheder, da virksomheder med behov for en omstrukturering i modsat fald endog strukturelt vil blive stillet dårligere.
 —
 Den af Kommissionen hævdede forskelsbehandling mellem økonomisk sunde virksomheder og virksomheder med behov for en omstrukturering som følge af saneringsklausulen udgør for så vidt ikke en selektiv foranstaltning, men er derimod udtryk for en konkretisering af det forfatningsretlige princip om ydeevne, der altid har været forankret i den tyske grundlov. Det drejer sig således om referencesystemets indre logik. Saneringsklausulen er for så vidt netop i overensstemmelse med grundprincipperne eller hovedlinjerne i den tyske ordning.
 —
 Indførelsen af saneringsklausulen i KStG’s § 8, litra c), skal med udgangspunkt i de gældende principper i hvert fald anses for en foranstaltning »som måtte være berettiget ved ordningens karakter eller forvaltning«, der netop på ny giver denne forvaltning delvis virkning.


text:
25.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 27/45
 Rettens dom af 3. december 2015 — Compagnie des fromages & Richesmonts mod KHIM — Grupo Lactalis Iberia (gengivelse af et skakternet mønster i rød og hvid)
 (Sag T-327/14) (1)
 ((EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-figurmærke, der gengiver skakternet mønster i rød og hvid - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2016/C 027/55)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Compagnie des fromages & Richesmonts (Puteaux, Frankrig) (ved advokaterne T. Mollet-Viéville og T. Cuche)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (først ved V. Melgar, som befuldmægtiget, derefter ved J. Crespo Carillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Grupo Lactalis Iberia SA (Madrid, Spanien) (ved advokat D. Masson)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 3. marts 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1295/2012-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Grupo Lactalis Iberia SA og Compagnie des fromages & Richesmonts
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Compagnie des fromages & Richesmonts betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 235 af 21.7.2014.


text:
29.9.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 275/7
 Sag anlagt den 16. juli 2001 af Kommissionen for De Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 Europæiske Fællesskaber mod Rådet for Den Europæiske afsagt den 13. juli 2001 af Hoge Raad der Nederlanden i
 Union sagen Shield Mark BV mod Joost Kist, som driver virksom-
 hed under navnet Memex
 (Sag C-281/01)
 (Sag C-283/01)
 (2001/C 275/13) (2001/C 275/14)
 Ved dom afsagt den 13. juli 2001, indgået til Domstolens
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 16. juli Justitskontor den 18. juli 2001, har Hoge Raad der Nederlan-
 2001 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af den i sagen Shield Mark BV mod Joost Kist, som driver
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Hendrik virksomhed under navnet Memex, forelagt De Europæiske
 van Lier og Bernd Martenczuk, som befuldmægtigede, og med Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 valgt adresse i Luxembourg. af følgende spørgsmål:
 1. a. Skal artikel 2 i Rådets første direktiv 89/104/EØF (1)
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse
 af medlemsstaternes lovgivning om varemærker
 — Rådets afgørelse 2001/469/EF af 14. maj 2001 om fortolkes således, at det er til hinder for, at lyde anses
 indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af aftalen for varemærker?
 mellem regeringen for Amerikas Forenede Stater og Det
 Europæiske Fællesskab om koordinering af programmer b. Såfremt svaret på spørgsmål 1.a er benægtende:
 for energieffektivitetsmærkning af kontorudstyr annul- Medfører den ved direktivet indførte ordning, at lyde
 leres (1). skal anses for varemærker?
 — Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale 2. a. Såfremt svaret på spørgsmål 1.a er benægtende:
 sagens omkostninger. Hvilke krav stiller direktivet med hensyn til lydmær-
 ker til den i artikel 2 omhandlede mulighed for
 grafisk gengivelse af tegnet, og i forbindelse dermed
 til den måde, hvorpå anmeldelse af et sådant vare-
 mærke skal ske?
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 b. Nærmere bestemt, er de i punkt a nævnte krav
 opfyldt, såfremt lyden anmeldes henholdsvis i form
 Det forslag, som Kommissionen havde tilstillet Rådet vedrøren- af:
 de indgåelsen af Energy Star-aftalen, havde hjemmel i arti-
 kel 133 EF, sammenholdt med artikel 300 EF. Rådet ændrede — nodeskrift;
 Kommissionens forslag, idet det besluttede at lade afgørelsen
 om indgåelsen af ovennævnte aftale have hjemmel ikke i — beskrivelse i ord i form af et onomatopoietikon;
 artikel 133 EF, men i artikel 175, stk. 1, EF, sammenholdt med
 artikel 300 EF.
 — beskrivelse i ord på anden måde;
 — en grafisk fremstilling som f.eks. et sonagram;
 Kommissionen har anført, at henset til formålet med og
 indholdet af Energy Star-aftalen er den i det hele omfattet af
 den fælles handelspolitik, og indgåelsen af aftalen skulle derfor — en lydbærer vedlagt anmeldelsesformularen;
 have haft hjemmel i artikel 133 EF. Afgørelsen om indgåelsen
 af aftalen skulle derfor ikke have haft hjemmel i artikel 175, — en digital optagelse, som kan aflyttes via inter-
 stk. 1, EF, der omhandler foranstaltninger, der træffes inden nettet;
 for rammerne af Fællesskabets politik på miljøområdet. Ifølge
 Kommissionen


text:
Nr . C 210/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20 . 7 . 96
 forordning ( EØF ) nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og 3 ) Gennemgangen af artikel 3a, og navnlig stk . 1 , sidste
 mejeriprodukter ( EFT L 90, s . 13 ), som ændret ved Rådets afsnit, andet led, i forordning (EØF) nr. 857/84, som
 forordning ( EØF ) nr. 764/89 af 20 . marts 1989 ( EFT L 84 , ændret ved forordning (EØF) nr. 764/89 og 1639/91 ,
 s . 2 ) og ved Rådets forordning ( EØF ) nr. 1639/91 af 13 . juni for så vidt som den udelukker producenter, der befinder
 1991 ( EFT L 150 , s . 35 ), har Domstolen ( Femte Afdeling), sig i en situation som angivet under det første præjudi
 sammensat af afdelingsformanden, D. A. O. Edward, og cielle spørgsmåls punkt a) til k), fra at få tildelt en
 dommerne J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann specifik referencemængde, har intet frembragt, der kan
 ( refererende dommer ), P. Jann og L. Sevôn; generaladvokat: rejse tvivl om dens gyldigbed, når henses til princippet
 P. Léger; justitssekretær: fuldtmægtig L. Hewlett, den 6 , juni om beskyttelse af den berettigede forventning.
 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 (') EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 Vedrørende Ecroyd Limited:
 1 ) Den nationale myndighed havde ikke i medfør afRådets
 forordning (EØF) nr. 857/84 af 31 . marts 1984 om
 almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i
 forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på
 mælk og mejeriprodukter, som ændret ved Rådets
 DOMSTOLENS DOM
 forordning (EØF) nr. 764/89 af 20. marts 1989, og
 navnlig i medfør afforordningens artikel 3a, stk . 1 , pligt ( Femte Afdeling )
 til at tildele midlertidige specifikke referencemængder til af 6, juni 1996
 producenter, der befandt sig i en situation som angivet
 under det første præjudicielle spørgsmåls punkt a) til e), i sag C- 1 98/94, Den Italienske Republik mod Kommissio
 og havde heller ikke kompetence hertil. nen for De Europæiske Fællesskaber ( ] )
 (Afslutning af EUGFL-regnskaber — regnskabsåret
 1991)
 2 ) Den nationale myndighed havde ikke efter dommen af
 3 , december 1982, sag C-264/90, Wehrs, pligt til at ( 96/C 210/03 )
 tildele midlertidige specifikke referencemængder til
 producenter, der befandt sig i den ovennævnte situation,
 og havde heller ikke kompetence hertil. (Processprog: italiensk)
 3 ) Artikel 3a, stk . 1 , i forordning (EØF) nr. 857/84, som (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 ændret ved forordning (EØF) nr. 764/89, er ugyldig i offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 det omfang, den udelukker producenter, der befinder sig
 i den ovennævnte situation, fra at få tildelt en specifik
 referencemængde. I sag C- 1 98/94, Den Italienske Republik ( befuldmægtiget:
 Umberto Leanza, bistået af Maurizio Fiorilli ) mod Kommis
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede :
 4 ) Inden udstedelsen afyderligere fællesskabsregler, bereg Eugenio de March, bistået af Alberto Dal Ferro )


text:
angående
 net til at afhjælpe den fastslåede ugyldighed, havde den en påstand om annullation af Kommissionens beslutning af
 nationale myndighed ikke pligt til at tildele specifikke 29 . april 1994 K(94 ) 1011 endelig udg. om regnskabsaf
 referencemængder til producenter, der befandt sig i den slutning for Italien vedrørende visse udgifter, der finansieres
 ovennævnte situation, og havde heller ikke kompetence af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Land
 hertil. bruget ( EUGFL ), Garantisektionen, for regnskabsåret
 1991 , har Domstolen ( Femte Afdeling ), sammensat af
 Vedrørende Rupert Ecroyd: afdelingsformanden, D. A. O. Edward, og dommerne J. -P.
 Puissochet, J. C. Moitinho de Almeida , C. Gulmann
 ( refererende dommer ) og M. Wathelet; generaladvokat: P.
 1 ) Den nationale myndighed havde ikke i medfør af Léger; justitssekretær: ekpeditionssekretær H. A. Riihl, den
 forordning (EØF) nr. 857/84, som ændret ved forord 6 , juni 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 ning (EØF) nr. 764/89 og Rådets forordning (EØF)
 nr. 1639/91 af 13 . juni 1991 , og navnlig i medfør af
 forordningens artikel 3a, stk . 1 , sidste afsnit, andet led, 1 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifin
 pligt til at tildele specifikke referencemængder til des .
 producenter, der befandt sig i en situation som angivet
 under det første præjudicielle spørgsmåls punkt a) til k),
 og havde heller ikke kompetence hertil. 2 ) Den Italienske Republik betaler sagens omkostnin
 ger.
 2 ) Den nationale myndighed havde ikke efter afsigelsen af
 ovennævnte dom i Wehrs-sagen pligt til at tildele (') EFT nr . C 254 af 10 . 9 . 1994 .
 specifikke referencemængder til producenter, der
 befandt sig i den ovennævnte situation, og havde heller
 ikke kompetence hertil.


text:
14.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/43
 Rettens kendelse af 21. januar 2016 — Proforec mod Kommissionen
 (Sag T-120/15) (1)
 ((Annullationssøgsmål - registrering af en beskyttet geografisk betegnelse - Focaccia di Recco col formaggio - manglende søgsmålsinteresse - afvisning))
 (2016/C 098/57)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Proforec Srl (Recco, Italien) (ved advokaterne G. Durazzo, M. Mencoboni og G. Pescatore)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved D. Bianchi og J. Guillem Carrau, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 39/2015 af 13. januar 2015 om registrering af en varebetegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Focaccia di Recco col formaggio (IGP) (EUT L 8, s. 7).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende interventionsbegæringerne fra Den Italienske Republik og Consorzio della Focaccia di Recco col formaggio.
 3)
 Proforec Srl bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionens afholdte omkostninger bortset fra omkostningerne i forbindelse med interventionsbegæringerne.
 4)
 Proforec, Europa-Kommissionen, Den Italienske Republik og Consorzio della Focaccia di Recco col formaggio bærer deres egne omkostninger i forbindelse med interventionsbegæringerne.
 (1) EUT C 138 af 27.4.2015.


text:
8.4.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 102/3
 7) Rådet og Kommissionen bærer deres egne omkostninger og Den regel om enekompetence, der i artikel 16, nr. 1, litra a), i
 in solidum 90 % af sagsøgernes omkostninger, bortset fra konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence
 udgifterne til den af Domstolen indhentede sagkyndige og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder
 erklæring. Rådet og Kommissionen bærer in solidum 90 % handelssager, som ændret ved konventionen af 9. oktober 1978
 af disse udgifter. For så vidt som de resterende 10 % af disse om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det Forenede Kongerige
 udgifter påhviler alle sagsøgerne i de to sager, bæres de af Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse, ved konventionen af
 sagsøgerne i sag C-104/89 med 22 % hver og af sagsøgeren 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrædelse og ved
 i sag C-37/90 med 12 %. konventionen af 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den
 Portugisiske Republiks tiltrædelse, er fastsat i sager om leje eller
 forpagtning af fast ejendom, finder anvendelse på en sag om
 (1) EFT C 109 af 29.4.1989. EFT C 71 af 21.3.1990. erstatning for mangelfuld rengøring og beskadigelse af en feriebolig,
 som en privatperson havde lejet med henblik på nogle ugers ferie, selv
 når sagen ikke anlægges direkte af ejeren af ejendommen, men af en
 professionel rejsearrangør, som den pågældende havde lejet boligen
 af, og som anlægger sagen efter at være indtrådt i ejerens rettigheder.
 DOMSTOLENS DOM De accessoriske bestemmelser om afbestillingsforsikring og sikkerhed
 for det af kunden betalte beløb, som findes i de almindelige betingelser
 i den kontrakt, der er indgået mellem rejsearrangøren og lejeren, og
 (Sjette Afdeling) som ikke er hovedsagens genstand, påvirker ikke kontraktens karakter
 af leje af fast ejendom i den forstand, hvori udtrykket anvendes i
 af 27. januar 2000 denne bestemmelse i konventionen.
 i sag C-8/98, Dansommer A/S mod Andreas Götz (anmod-
 ning om præjudiciel afgørelse fra Landgericht Heil- (1) EFT C 72 af 7.3.1998.
 bronn (1)
 (»Bruxelles-konventionen — artikel 16, nr. 1 — enekompe-
 tence i sager om leje eller forpagtning af fast ejendom —
 anvendelsesområde«)
 (2000/C 102/03)
 DOMSTOLENS DOM
 (Processprog: tysk)
 af 27. januar 2000
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 i sag C-190/98, Volker Graf mod Filzmoser Machinenbau
 GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlan-
 I sag C-8/98, angående en anmodning, som Landgericht desgericht Linz) (1)
 Heilbronn (Tyskland) i medfør af protokollen af 3. juni 1971
 vedrørende Domstolens fortolkning af konventionen af
 27. September 1968 om reternes kompetence og om fuldbyr- (»Arbejdskraftens frie bevægelighed — fratrædelsesgodt-
 delse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, gørelse — afslag, såfremt arbejdstageren opsiger ansættel-
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sesforholdet for at udøve lønnet beskæftigelse i en anden
 sag, Dansommer A/S mod Andreas Götz, at opnå en præjudi- medlemsstat«)
 ciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 16, nr. 1,
 litra a), i konventionen af 27. september 1968 (EFT 1978 (2000/C 102/04)
 L 304, s. 17), som ændret