text:
direktiv
 gjort i Samling af Afgørelser) 75/363/EØF, 78/1027/EØF og 80/155/EØF vedrørende sam-
 ordning af de ved lov eller administrativt fastsatte bestemmelser
 I sag C-31/98, angående en anmodning, som Finanzgericht om virksomhed som henholdsvis læge, dyrlæge og jordemoder
 München i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til (EFT L 341, s. 19), idet Den Franske Republik ikke ved lov eller
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Peter administrativt har fastsat de bestemmelser, som er nødvendige
 Luksch mod Hauptzollamt Weiden, at opnå en praæjudiciel for at efterkomme direktivet, har Domstolen (Første Afdeling),
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 1 i Kommissio- sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne
 nens forordning (EF) nr. 1395/94 af 17. juni 1994 om fastsæt- D.A.O. Edward (refererende dommer) og L. Sevón; generalad-
 telse af en minimumsimportpris for surkirsebær (EFT L 152, vokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den
 s. 31) samt af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 28. april 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den
 fælles toldtarif (EFT L 256, s. 1), som ændret ved Kommissio- 1. Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold
 nens forordning (EØF) nr. 2551/93 af 10. august 1993 (EFT til Rådets direktiv 89/594/EØF af 30. oktober 1989 om
 L 241 s. 1), herunder navnlig af bestemmelse 1 til kapitel 8 i ændring af direktiv 75/362/EØF, 77/452/EØF, 78/686/EØF,
 den kombinerede nomenklatur, har Domstolen (Første Afde- 78/1026/EØF og 80/154/EØF vedrørende gensidig an-
 ling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann (refererende erkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikations-
 dommer), og dommerne D.A.O. Edward og L. Sevón; genera- beviser for henholdsvis låger, sygeplejersker med ansvar for
 ladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 28. april 1999 den almene sundheds- og sygepleje, tandlæger, dyrlæger og
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: jordemødre, samt direktiv 75/363/EØF, 78/1027/EØF og
 80/155/EØF vedrørende samordning af de ved lov eller admini-
 Artikel 1 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1395/94 af 17. juni strativt fastsatte bestemmelser om virksomhed som henholdsvis
 1994 om fastsættelse af en minimumsimportpris for surkirsebær læge, dyrlæge og jordemoder idet Den Franske Republik ikke ved
 skal fortolkes således, at der ikke kan opdræves udligningsafgift i et lov eller administrativt har fastsat de bestemmelser, som er
 tilfælde, hvor surkirsebær er blevet bragt i fri omsætning i Fællesskabet nødvendige for at efterkomme direktivet.
 til en lav pris, når dette lave prisniveau skyldes omstændigheder, der
 er uafhængige af importørens kontrol og er uden forbindelse med 2. Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 varens oprindelse, idet der eksempelvis kan være tale om en
 fremskreden, men uforudset forringelse af frugterne.
 (1) EFT C 278 af 5.9.1998.
 ( 1) EFT C 94 af 28.3.1998.


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/45
 Sag anlagt den 9. april 2010 — Air France mod KHIM (gengivelse af et parallelogram)
 (Sag T-159/10)
 (2010/C 161/71)
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: Air France (Roissy Charles de Gaulle, France) (ved avocat A. Grolée)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 27. januar 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag 1018/2009-2 annulleres, for så vidt som den afslog registreringsansøgning nr. 007576218 for de varer og tjenesteydelser, som er genstand for denne sag.
 —
 Ansøgningen om EF-figurmærket nr. 007576218 imødekommes for samtlige varer og tjenesteydelser, som den omfatter.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i forbindelse med sagen for Harmoniseringskontoret og nærværende sag i henhold til procesreglementets artikel 87.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket, der gengiver formen på et parallelogram for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 14, 16, 18, 21, 24, 25, 28, 35, 36, 37, 38, 39, 41, 42, 43, 44 og 45 (ansøgning nr. 7 576 218)
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på registreringsansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen
 Søgsmålsgrunde: tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, idet det ansøgte varemærke udviser den minimumsgrad af særpræg, som kræves for at blive registreret.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
21.12.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 377/15
 Rettens dom af 14. november 2013 — Efag Trade Mark Company mod KHIM (FICKEN)
 (Sag T-52/13) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket FICKEN - absolut registreringshindring - varemærke, som strider mod den offentlige orden eller sædelighed - artikel 7, stk. 1, litra f), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2013/C 377/34
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG (Schemmerhofen, Tyskland) (ved advokat M. Wekwerth)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Walicka, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 18. oktober 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 493/2012-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket FICKEN som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Efag Trade Mark Company GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 101 af 6.4.2013.


text:
16.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 46/21
 Sag anlagt den 18. december 2012 — Teva Pharma og Teva Pharmaceuticals Europe mod EMEA
 (Sag T-547/12)
 2013/C 46/38
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Teva Pharma BV (Utrecht, Nederlandene) og Teva Pharmaceuticals Europe BV (Utrecht) (ved barristers K. Bacon og D. Piccinin, og solicitors G. Morgan og C. Drew)
 Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur
 Sagsøgernes påstande
 —
 Afgørelsen, der er indeholdt i Det Europæiske Lægemiddelagenturs skrivelse af 26. november 2012, om afslag på at godkende sagsøgernes ansøgning om markedsføringstilladelse til deres generiske udgave af abacavir/lamivudine, annulleres.
 —
 Det Europæiske Lægemiddelagentur tilpligtes at betale sagsøgernes omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har til støtte for søgsmålet fremsat et enkelt anbringende, hvorefter afslaget på at godkende deres ansøgning om tilladelse til en generisk udgave af en fastdosis-kombination af lægemidler med den begrundelse, at lægemidlet var beskyttet af en periode med eksklusiv ret på ti år, er i strid med den rette fortolkning af forordning (EF) nr. 726/2004 (1) og direktiv 2001/83/EF (2). Sagsøgerne gør særligt gældende, at indehaveren af markedsføringstilladelsen ikke har krav på en tiårig databeskyttelsesperiode, eftersom lægemidlet er en fastdosis-kombination, som kombinerer to aktive stoffer, der er blevet leveret og anvendt inden for Den Europæiske Union som bestanddele i et antal forskellige lægemidler i flere år. Sagsøgerne gør derfor gældende, at lægemidlet er omfattet af den samme samlede markedsføringstilladelse som de tidligere markedsføringstilladelser for dets bestanddele, som omhandlet i artikel 6, stk. 1, andet afsnit, i direktiv 2001/83. Følgelig anfører sagsøgerne, at lægemidlet ikke er omfattet af nogen yderligere databeskyttelsesperiode efter udløbet af den databeskyttelse, der er knyttet til disse tilladelser.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 af 31.3.2004 om fastlæggelse af fællesskabsprocedurer for godkendelse og overvågning af human- og veterinærmedicinske lægemidler og om oprettelse af et europæisk lægemiddelagentur (EØS-relevant tekst).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6.11.2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler.


text:
17.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 94/56
 Sag anlagt den 10. februar 2004 af Budějovický Budvar, národni podnik, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).
 ((Sag T-56/04))
 (2004/C 94/147)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 10. februar 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Budějovický Budvar, národni podnik, České Budějovice (Den Tjekkiske Republik), ved avocat Fabienne Fajgenbaum. Den anden part i sagen for appelkammeret var Anheuser-Busch Incorporated.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet den 3. december 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) annulleres.
 —
 Ansøgning indgivet den 1. april 1996 om registrering af ordmærket BUDWEISER af selskabet ANHEUSER-BUSCH for varer i klasse 21 afslås.
 —
 Anheuser-Busch Incorporated tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 Anheuser-Busch Incorporated.
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Ordmærket »BUDWEISER« — ansøgning nr. 24661 indgivet for varer i klasse 21 (rengøringsredskaber m.v.).
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Sagsøgeren.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Oprindelsesbetegnelserne »BUDWEISER BIER«, »BUDWEISER BIER-BUDVAR«, »BUDWEISER BUDVAR«.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Indsigelsen forkastet.
 Appelkammerets afgørelse:
 Klagen afslået.
 Søgsmålsgrunde:
 Urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 40/94 (1). Sagsøgeren, der i Frankrig er indehaver af de ovennævnte oprindelsesbetegnelser, har gjort gældende, at selskabet ifølge fransk ret kan rejse indsigelse mod det ansøgte varemærke, uden at det skal godtgøre de berørte betegnelsers anseelse på fransk område, og uden at det er nødvendigt at undersøge, om anvendelsen af det anfægtede varemærke vil kunne føre til, at de pågældende betegnelsers anseelse bliver forvansket eller svækket.
 (1) Verordnung (EG) Nr. 40/94 des Rates vom 20. Dezember 1993 über die Gemeinschaftsmarke (ABl. 1994, L 11, S. 1).


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/12
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 11. juli 2013 — Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL mod Commission communautaire commune de Bruxelles-Capitale (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour constitutionnelle — Belgien)
 (Sag C-57/12) (1)
 (Direktiv 2006/123/EF - materielt anvendelsesområde - sundhedsydelser - sociale tjenesteydelser - dag- og aftencentre, der yder støtte og sundhedspleje til ældre)
 2013/C 252/19
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour constitutionnelle
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Fédération des maisons de repos privées de Belgique (Femarbel) ASBL
 Sagsøgt: Commission communautaire commune de Bruxelles-Capitale
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour constitutionnelle — fortolkning af artikel 2, stk. 2, litra f) og j), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked (EUT L 376, s. 36) — materielt anvendelsesområde — sundhedstjenester — sociale tjenester — spørgsmålet, om modtageinstitutioner, der yder den nødvendige støtte og sundhedspleje til ældre, der har mistet deres førlighed, er omfattet — spørgsmålet, om aftencentre, der yder den støtte og sundhedspleje, som ældres pårørende ikke kan give dem på varig basis, er omfattet
 Konklusion
 1)
 Artikel 2, stk. 2, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked skal fortolkes således, at udelukkelsen af sundhedsydelser fra direktivets anvendelsesområde omfatter alle ydelser med henblik på at vurdere, vedligeholde eller genetablere patienters sundhedstilstand, når ydelserne udføres af professionelle, der er anerkendt som sådanne i henhold til den pågældende medlemsstats lovgivning, og det uanset hvordan den institution, hvori sundhedsydelserne leveres, er organiseret og finansieres, og uanset om den er offentlig eller privat. Det tilkommer den nationale ret ‒ under hensyntagen til karakteren af de ydelser, som fagfolk i sundhedssektoren udfører i dag- og aftencentre, og den omstændighed, at disse ydelser udgør hovedparten af de tjenesteydelser, der tilbydes af disse centre — at undersøge, om centrene er udelukket fra direktivets anvendelsesområde.
 2)
 Artikel 2, stk. 2, litra j), i direktiv 2006/123 skal fortolkes således, at udelukkelsen af sociale tjenesteydelser fra direktivets anvendelsesområde bl.a. omfatter enhver ydelse af støtte og bistand til ældre, for så vidt som den udføres af en privat tjenesteyder med opdrag fra staten, der ved en klar og gennemsigtig retsakt er blevet pålagt en reel forpligtelse til at sikre sådanne ydelser, under overholdelse af visse særlige betingelser for udøvelsen. Det tilkommer den nationale ret at undersøge, om dag- og aftencentre under hensyntagen til karakteren af de ydelser i form af støtte og bistand til ældre, der hovedsageligt sikres i disse centre, samt deres status, som den følger af den relevante belgiske lovgivning, er udelukket fra direktivets anvendelsesområde.
 (1) EUT C 118 af 21.4.2012.


text:
7.6.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/36
 Sag anlagt den 18. april 2008 — Abbott Laboratories mod KHIM — aRigen (Sorvir)
 (Sag T-149/08)
 (2008/C 142/66)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Abbott Laboratories (Abbott Park, De Forenede Stater) (ved lawyer S. Schäffler)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: aRigen, Inc. (Tokyo, Japan)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. februar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 809/2007-2 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: aRigen, Inc.
 Det omhandlede EF-varemærke: ordmærket »Sorvir« for varer i klasse 5 — ansøgning nr. 004 455 507
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Abbott Laboratories
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: ordmærket »NORVIR« for varer i klasse 5
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen afvises i det hele.
 Appelkammerets afgørelse: afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94, idet de omhandlede varemærker ligner hinanden og således kan give anledning til forveksling.


text:
5.12.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 297/37
 Sag anlagt den 16. oktober 2009 — Nolin mod Kommissionen
 (Sag F-82/09)
 2009/C 297/57
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Michel Nolin (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 19. december 2008 om at slette sagsøgerens forfremmelses- og prioritetspoint.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den afgørelse, som generaldirektøren for GD Admin traf den 19. december 2008 annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 3 000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren blev forvoldt ved Kommissionens krænkende og generende adfærd samt ved krænkelsen af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, der har medført en tilsidesættelse af hans faktiske søgsmålsret.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
28.8.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 246/5
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling) af 29. juni 1999
 i sag C-60/98, Butterfly Music Srl mod Carosello Edizioni
 af 29. juni 1999 Musicali e Discografiche Srl (CEMED) (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Tribunale civile e penale di
 Milano) (1)
 i sag C-256/97, Déménagements-Manutention Transport
 SA (DMT) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribu-
 nal de commerce de Bruxelles) (1) (»Ophavsret og beslægtede rettigheder — direktiv 93/98/
 EØF — harmonisering af beskyttelsestiden«)
 (»EF-traktatens artikel 92 (efter ændring nu artikel 87 EF)
 — begrebet statsstøtte — betalingslettelser ydet af et offent- (1999/C 246/09)
 ligt organ, hvis opgave er at indkassere socialsikringsbidrag
 fra arbejdsgivere og arbejdstagere«)
 (Processprog: italiensk)
 (1999/C 246/08)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Processprog: fransk)
 I sag C-60/98, angående en anmodning, som Tribunale civile
 e penale di Milano (Italien) i medfør af artikel 234 EF (tidligere
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- artikel 177) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 gjort i Samling af Afgørelser) verserende sag, Butterfly Music Srl mod Carosello Edizioni
 Musicali e Discografiche Srl (CEMED), procesdeltager: Federa-
 zione Industria Musicale Italiana (FIMI), at opnå en præjudiciel
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 10 i Rådets
 I sag C-256/97, angående en anmodning, som Tribunal de direktiv 93/98/EØF af 29. oktober 1993 om harmonisering af
 commerce de Bruxelles (Belgien), i medfør af EF-traktatens beskyttelsestiden for ophavsret og visse beslægtede rettigheder
 artikel 177 har indgivet til Domstolens for i den for nævnte (EFT L 290, s. 9), har Domstolen sammensat af præsidenten,
 ret verserende sag, Déménagements-Manutention Transport G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene P.J.G. Kapteyn,
 SA (DMT), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortol- J.-P. Puissochet (refererende dommer), G. Hirsch og P. Jann
 kningen af EF-traktatens artikel 92 (efter ændring nu artikel 87 samt dommerne G.F. Mancini, J.C. Moitinho de Almeida,
 EF), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelings- C. Gulmann, J.L. Murray, D.A.O. Edward og L. Sevón; genera-
 formanden, P.J.G. Kapteyn, og dommerne G. Hirsch (refereren- ladvokat; G. Cosmas; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett,
 de dommer) og J.L. Murray; generaladvokat: F.G. Jacobs; justits- den 29. juni 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 sekretær: ekspeditionssekretær D. Louterman-Hubeau, den
 29. juni 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Artikel 10, stk. 3, i Rådets direktiv 93/98/EØF af 29. oktober
 1993 om harmonisering af beskyttelsestiden for ophavsret og visse
 Lettelser med betaling af bidrag til social sikring, der ydes skønsmæs- beslægtede rettigheder er ikke til hinder for en national bestemmelse
 sigt til en virksomhed af et organ, hvis opgave er at opkræve som den, der i den italienske lov nr. 52/96 af 6. februar 1996, som
 bidragene, udgør statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 92, ændret ved den italienske lov nr. 650 af 23. december 1996,
 stk. 1 (efter ændring nu artikel 87, stk. 1, EF), såfremt den pågælden- fastsætter en begrænset periode for spredning af lydbærere, som
 de virksomhed henset til størrelsen af den økonomiske fordel, den foretages af personer, der som følge


text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/24
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. december 2008 — Nardone mod Kommissionen
 (Sag T-57/99) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - erstatningssøgsmål - erhvervssygdom - udsættelse for asbest og andre stoffer)
 (2009/C 32/43)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Albert Nardone (Piétrain, Belgien) (først ved avocats G. Vandersanden og L. Levi, derefter ved avocat L. Levi)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall, som befuldmægtiget, bistået af avocat J.L. Fagnart)
 Sagens genstand
 Påstand om betaling af erstatning for den skade, sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af den culpøse adfærd, Kommissionen har udvist ved at udsætte sagsøgeren for asbeststøv.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler Albert Nardone en erstatning på 66 000 EUR.
 2)
 I øvrigt frifindes Kommissionen.
 3)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 160 af 5.6.1999.


text:
14.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 414/38
 Sag anlagt den 27. oktober 2015 — Ertico — Its Europe mod Kommissionen
 (Sag T-604/15)
 (2015/C 414/49)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: European Road Transport Telematics Implementation Coordination Organisation — Intelligent Transport Systems & Services Europe (Ertico — Its Europe) (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne M. Wellinger og K. T’Syen)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen truffet den 18. august 2015 af Europa-Kommissionens valideringspanel, hvorved det blev fastslået, at sagsøgeren ikke kan kvalificeres som mikrovirksomhed, lille eller mellemstor virksomhed som omhandlet i Kommissionens henstilling 2003/361/EF af 6. maj 2003 om definitionen af mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder (EFT L 124, s. 36), annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført otte anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at den anfægtede afgørelse er i strid med artikel 22, stk. 1, tredje led, i forordning nr. 58/2003 (1), idet valideringspanelet vedtog den anfægtede afgørelse mere end to måneder efter sagens indgivelse for valideringspanelet.
 2.
 Andet anbringende om, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter (i) artikel 22, stk. 1, i forordning nr. 58/2003, (ii) sagsøgerens ret til forsvar og (iii) princippet om god forvaltningsskik, idet valideringspanelet undlod at høre sagsøgerens argumenter, inden det traf den anfægtede afgørelse.
 3.
 Tredje anbringende om, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter principperne om (i) retssikkerhed, (ii) god forvaltningsskik, (iii) beskyttelse af sagsøgerens berettigede forventning og (iv) retskraft, idet valideringspanelet, selv om det medgav, at de argumenter, som sagsøgeren gjorde gældende den 7. februar 2014, er korrekte, ikke desto mindre satte en helt ny begrundelse i stedet for den oprindelige, uden at der var nogen nye og væsentlige omstændigheder.
 4.
 Fjerde anbringende om, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter Kommissionens henstilling 2003/361/EF (»SMV-henstillingen«), idet dens konklusion om, at sagsøgeren ikke kan kvalificeres som en virksomhed, er baseret på kriterier, som ikke er anført i SME-henstillingen, men i stedet i afsnit 1.1.3.1, pkt. 6, litra c), i Kommissionens afgørelse 2012/838/EU (2).
 5.
 Femte anbringende om, at den anfægtede afgørelses konklusion om, at sagsøgeren ikke kan kvalificeres som en SMV, tilsidesætter og ser bort fra den klare og utvetydige formulering i SMV-henstillingen og er baseret på en vilkårlig og helt usaglig fortolkning af SMV-henstillingen.
 6.
 Sjette anbringende om, at den anfægtede afgørelse fejlagtigt konkluderer, at sagsøgeren ikke kan kvalificeres som en SMV som omhandlet i SMV-henstillingen: sagsøgeren er en »virksomhed«, og sagsøgeren er »uafhængig« som omhandlet i bilaget til SMV-henstillingen.
 7.
 Syvende anbringende om, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter princippet om det mest gunstige system i henhold til Kommissionens afgørelse 2012/838/EU og den tilsvarende bestemmelse i Horisont 2020-programmet.
 8.
 Ottende anbringende om, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en selvmodsigende og mangelfuld begrundelse, idet valideringspanelet undlod at begrunde sin afgørelse behørigt.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 58/2003 af 19.12.2002 om vedtægterne for de forvaltningsorganer, der skal administrere opgaver i forbindelse med EF-programmer (EFT 2003 L 11, s. 1).
 (2) Kommissionens afgørelse af 18.12.2012 om regler, der skal sikre, at der føres konsekvent kontrol med deltagernes eksistens,


text:
18.5.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 118/19
 1. Er bestemmelserne i forordning nr. 1408/71 (1) — for Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 midlertidigt ansatte ved EØF, der efter ophøret af deres
 ansættelse ved EØF bor i Belgien, for hvem der ikke — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat
 indeholdes bidrag til den sociale sikring, og som har ret sine forpligtelser i henhold dels til artikel 3 og 4 i
 til en ydelse ved arbejdsløshed udbetalt af EØF — til Kommissionens beslutning 2000/128/EF (1) af 11 maj
 hinder for, at den nationale lovgivning anvendes på dem 1999 om Italiens støtteordning for foranstaltninger til
 i fuldt omfang under overholdelse af den nationale fordel for beskæftigelsen (meddelt under nummer
 antikumulationsregel, hvori det bestemmes, at arbejdsta- K(1999) 1364, EFT L 42 af 15.2.2000, s. 1), dels til EF-
 gere efter betingelserne for tildeling af ydelser ved arbejds- traktaten, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love
 løshed skal være uden arbejde og uden løn, hvorved og administrative bestemmelser for at tilbagesøge den
 navnlig anses for løn: Fratrædelsesgodtgørelse eller erstat- støtte, der er fundet retsstridig og forenelig med fælles-
 ning på grund af arbejdsaftalens ophør, som arbejdstage- markedet, hos støttemodtagerne, og heller ikke har
 ren måtte have ret til, bortset fra erstatning for ikke- underrettet Kommissionen herom.
 økonomisk tab?
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 2. Er det i strid med Rådets forordning nr. 1612/68/EØF (2) ninger.
 af 15 oktober 1968, afsnit II, artikel 7, stk. 4, hvorefter
 der skal tilstræbes ensartethed inden for social sikring, og
 diskrimination er forbudt, at der (ifølge sagsøgeren) er
 ulighed i en postdoc’s sociale status inden for EØS, at en Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 postdoc i forskellige medlemsstater i EØS anses for en
 erhvervsvirksomhed, som eventuelt er omfattet af den
 sociale sikring, og at en postdoc i Belgien (ifølge sagsøge- I Kommissionens beslutning tilpligtes Italien at træffe samtlige
 ren med urette) anses for en stipendiat, og en postdoc- nødvendige foranstaltninger for hos modtagerne at tilbagesøge
 stipendiat selv skal forsikre sig i det belgiske nationale samtlige støttebeløb, der ikke opfylder betingelserne i artikel 1
 system, skønt dette ikke er muligt på frivilligt grundlag (i og 2, og som retsstridigt er blevet ydet. Inden udløbet af en
 hvert fald hvad angår arbejdsløshedsforsikring)? frist på to måneder fra meddelelsen af beslutningen skal Italien
 desuden give Kommissionen meddelelse om de foranstalt-
 ninger, som er vedtaget for at efterkomme den.
 (1) EFT 1971 II, s. 366.
 (2) EFT 1668 L 257, s. 2. Det må fastslås, at Den Italienske Republik ved udløbet af
 fristen ikke havde givet Kommissionen meddelelse om de
 foranstaltninger, den havde truffet for at tilbagesøge samtlige
 retsstridige støttebeløb.
 Som indsigelse mod en påstand om manglende gennemførelse
 af en beslutning om tilbagesøgning af et støttebeløb, kan en
 medlemsstat alene påberåbe sig, at det er absolut umuligt at
 opfylde den. Denne betingelse er ikke opfyldt, da den italienske
 regering blot har givet Kommissionen meddelelse om de
 retlige, politiske eller praktiske vanskeligheder, der frembyder
 sig ved gennemførelsen af


text:
beslutningen, uden at den har taget
 Sag anlagt den 15 marts 2002 af Kommissionen for De noget skridt over for de pågældende virksomheder med
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik henblik på at tilbagesøge støtten og uden at foreslå andre
 gennemførelsesmuligheder, der vil kunne fjerne vanskelighe-
 derne.
 (Sag C-99/02)
 De italienske myndigheder har aldrig gjort gældende, at det var
 absolut umuligt at gennemføre beslutningen, ligesom de
 aldrig har fremsat anmodning om udskydelse af fristen for
 (2002/C 118/31)
 tilbagesøgningen eller en udsættelse med gennemførelsen af
 beslutningen. De har heller ikke fremlagt alternative mulighe-
 der for at gennemføre beslutningen, der ville have gjort det
 muligt at overvinde de opståede vanskeligheder.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15 marts (1) EFT L 42 af 15.2.2000, s. 1.
 2002 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Vittorio Di Bucci, som
 befuldmægtiget.


text:
13.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/8
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 28. januar 2010 — Europa-Kommissionen mod Den Franske Republik
 (Sag C-333/08) (1)
 (Traktatbrud - frie varebevægelser - artikel 28 EF og 30 EF - kvantitative indførselsrestriktioner - foranstaltning med tilsvarende virkning - ordning med forudgående godkendelse - tekniske hjælpestoffer hidrørende fra andre medlemsstater, hvor de er lovligt fremstillet og/eller bragt i omsætning, og fødevarer fra andre medlemsstater, der fremstilles ved anvendelse af sådanne tekniske hjælpestoffer - procedure, hvorved de erhvervsdrivende kan få opført et teknisk hjælpestof på en »positivliste« - bestemmelse om gensidig anerkendelse - nationale retlige rammer, som skaber en tilstand af retlig usikkerhed for de erhvervsdrivende)
 2010/C 63/12
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved B. Stromsky, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Den Franske Republik (ved G. de Bergues et R. Loosli-Surrans, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 28 EF — ordning med forudgående tilladelse for tekniske hjælpestoffer og fødevarer, der fremstilles ved anvendelse af tekniske hjælpestoffer hidrørende fra andre medlemsstater, hvor de er lovligt fremstillet og/eller bragt i omsætning — manglende begrundelse og tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet
 Konklusion
 1)
 Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28 EF, idet den for tekniske hjælpestoffer hidrørende fra andre medlemsstater, hvor de er lovligt fremstillet og/eller bragt i omsætning, og for fødevarer fra andre medlemsstater, der fremstilles ved anvendelse af sådanne tekniske hjælpestoffer, har foreskrevet en ordning med forudgående godkendelse, der er i strid med proportionalitetsprincippet.
 2)
 Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 285 af 8.11.2008.


text:
C 19/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 Slettelse af sag C-254/01 (1) Slettelse af sag C-227/02 ( 1)
 (2003/C 19/45) (2003/C 19/47)
 Ved kendelse af 20. november 2002 har formanden for Femte
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De
 at sag C-254/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-227/
 ber mod Republikken Finland, skal slettes af registeret. 02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 245 af 1.9.2001.
 (1 ) EFT C 180 af 27.7.2002.
 Slettelse af sag C-280/01 (1)
 (2003/C 19/46) Slettelse af sag C-268/02 ( 1)
 Ved kendelse af 19. november 2002 har formanden for Sjette (2003/C 19/48)
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 at sag C-280/01, Brian Watson mod First Choice Holidays &
 Flights Ltd, Aparta Hotels Caledonia SA (anmodning om Ved kendelse af 19. november 2002 har præsidenten for De
 præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-268/
 (Civil Division)), skal slettes af registeret. 02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 289 af 13.10.2001.
 (1 ) EFT C 219 af 14.9.2002.


text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/14
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 18. november 2010 — Pensionsversicherungsanstalt mod Christine Kleist (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)
 (Sag C-356/09) (1)
 (Socialpolitik - ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår beskæftigelse - direktiv 76/207/EØF - artikel 3, stk. 1, litra c) - nationale retsforskrifter, der gør det lettere at afskedige arbejdstagere, der har erhvervet ret til pension - formål bestående i at fremme yngres beskæftigelse - nationale retsforskrifter, hvorved alderen for erhvervelse af ret til denne pension fastsættes til 60 år for kvinder og 65 år for mænd)
 2011/C 13/23
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Gerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Pensionsversicherungsanstalt
 Sagsøgt: Christine Kleist
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Gerichtshof (Østrig) — fortolkning af artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (EFT L 39, s. 40), som ændret ved direktiv 2002/73/EF — national bestemmelse, hvorved pensionsalderen fastsættes til 60 år for kvinder og til 65 år for mænd, og hvorved afskedigelse af lønmodtagere, der har nået denne alder, lettes — en offentlig arbejdsgivers afskedigelse af en kvinde på 60 år, der har erhvervet ret til pension, motiveret af et ønske om at fremme yngre personers beskæftigelse
 Konklusion
 Artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002, skal fortolkes således, at nationale retsforskrifter, hvorefter en arbejdsgiver med henblik på at fremme yngre personers beskæftigelse har adgang til at afskedige arbejdstagere, der har erhvervet ret til pension, skønt denne ret for kvinder erhverves fem år tidligere, end det er tilfældet for mænd, udgør direkte forskelsbehandling på grund af køn, der er forbudt ved dette direktiv.
 (1) EUT C 282 af 21.11.2009.


text:
20.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/5
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 30. juni 2005
 i sag C-286/04 P, Eurocermex SA mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (Appel - EF-varemærker - artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 40/94 - tredimensional form på en flaske med lang hals, hvori der er isat en citronskive - absolut registreringshindring - fornødent særpræg)
 (2005/C 205/09)
 Processprog: fransk
 I sag C-286/04 P, angående appel i henhold til artikel 56 i Domstolens statut, iværksat den 29. juni 2004, Eurocermex SA, Evere (Belgien), ved avocat A. Bertrand, appellant, den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) ved A. Rassat, som befuldmægtiget, sagsøgt i første instans, har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne K. Lenaerts, K. Schiemann, E. Juhász og M. Ilešič (refererende dommer); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 30. juni 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Eurocermex SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 217 af 28.8.2004.


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/27
 Sag anlagt den 4. juni 2012 — Eni mod Kommissionen
 (Sag T-240/12)
 2012/C 217/57
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Eni SpA (Rom, Italien) (ved advokaterne G. Roberti og I. Perego)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling.
 —
 Den anfægtede retsakt annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Dette søgsmål er rettet mod skrivelse af 23. april 2002 (D/2012/042026) vedrørende sag COMP/F/38.638 — Butadien-gummi og styrenbutadien-gummi fremstillet ved emulsionspolymerisation — ny vedtagelse, hvorved Europa-Kommissionen meddelte ENI, at den havde besluttet at genoptage proceduren BR-ESBR som følge af Rettens dom af 13. juli 2011 (sag T-39/07, Eni mod Kommissionen), der delvist annullerede beslutning af 29. november 2001 K(2006) 5700, som er vedtaget i sag COMP/F/38.638 — Butadien-gummi og styrenbutadien-gummi fremstillet ved emulsionspolymerisation, og nedsatte den pålagte bøde.
 Til støtte for søgsmålet har ENI gjort et enkelt anbringende gældende om manglende kompetence, da Kommissionen ikke kan genoptage proceduren i sag BR-ESBR med henblik på at vedtage en ny beslutning om sanktion.
 ENI gør gældende, at Retten i dom af 13. juli 2011, ud over at annullere beslutning BR-ESBR fra 2006 delvist fordi Kommissionen ikke havde foretaget en korrekt vurdering af den skærpende omstændighed gentagelse, nemlig udøvede sin fulde prøvelsesret — i henhold til artikel 267 TEUF og forordning nr. 1/2003 — ved at fastsatte bødens størrelse på ny og lade sin egen vurdering træde i stedet for Kommissionens. På denne baggrund er beslutningen om at genoptage proceduren BR-ESBR, ud over at udgøre en tilsidesættelse af kompetencetildelingsprincippet og den institutionelle ligevægt efter artikel 13 TEUF, også i strid med det grundlæggende princip om retten til en retfærdig rettergang efter artikel 6 EMRK og artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder samt princippet ne bis in idem efter EMRK's artikel 7.
 Desuden anfører ENI, at Retten i modsætning til det i den anfægtede retsakt anførte ikke begrænsede sig til at konstatere en formel mangel ved Kommissionens anvendelse af den skærpende omstændighed gentagelse i beslutningen BR-ESBR fra 2006; Kommissionen kan derfor ikke påberåbe sig PVC II-dommen
 (1) for at begrunde sin egen handling, der ligeledes ud fra denne betragtning er i strid med EMRK's artikel 7.
 Endelig har ENI i lyset af den relevante retspraksis anført, at det i det foreliggende tilfælde under alle omstændigheder slet ikke er muligt på ny at vedtage en beslutning om sanktion, som på ny anvender den skærpende omstændighed gentagelse.
 (1) Dom af 15.10.2002, forenede sager C-238/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P — C-252/99 P og C-254/99 P, Limburgse Vinyl Maatschappij NV (LVM) m.fl. mod Kommissionen (PVC II), Sml. I, s. 8375.


text:
9.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 251/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 14. juli 2004 af High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) i sagen The Queen: ex parte: International Air Transport Association mod Department for Transport og i sagen The Queen: ex parte: European Low Fares Airline Association og HAPAG-Lloyd Express GmbH mod Department for Transport
 (Sag C-344/04)
 (2004/C 251/15)
 Ved kendelse afsagt den 14. juli 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 12. august 2004, har High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) i sagen The Queen: ex parte: International Air Transport Association mod Department for Transport og i sagen The Queen: ex parte: European Low Fares Airline Association og HAPAG-Lloyd Express GmbH mod Department for Transport forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Er artikel 6 i forordning nr. 261/2004 (1) ugyldig, fordi den er uforenelig med konventionen om indførelse af visse ensartede regler for international luftbefordring, også benævnt Montreal-konventionen af 1999, navnlig artikel 19, 22 og 29 i Montreal-konventionen af 1999, og påvirker dette (sammen med andre relevante forhold) gyldigheden af forordningen som helhed?
 2)
 Blev ændringen af forordningens artikel 5 under behandlingen af Forligsudvalgets udkast foretaget på en sådan måde, at den er uforenelig med de processuelle krav i artikel 251 EF, og er forordningens artikel 5 i givet fald ugyldig, og påvirker dette (sammen med andre relevante forhold) i bekræftende fald gyldigheden af forordningen som helhed?
 3)
 Er artikel 5 og 6 i forordning nr. 261/2004 (eller dele heraf) ugyldige, fordi de er uforenelige med retssikkerhedsprincippet, og påvirker denne ugyldighed (sammen med andre relevante forhold) i givet fald gyldigheden af forordningen som helhed?
 4)
 Er artikel 5 og 6 i forordning nr. 261/2004 (eller dele heraf) ugyldige, fordi de ikke støttes af nogen eller nogen tilstrækkelig begrundelse, og påvirker denne ugyldighed (sammen med andre relevante forhold) i givet fald gyldigheden af forordningen som helhed?
 5)
 Er artikel 5 og 6 i forordning nr. 261/2004 (eller dele heraf) ugyldige, fordi de er uforenelige med proportionalitetsprincippet, som skal være overholdt ved alle fællesskabsforanstaltninger, og påvirker denne ugyldighed (sammen med andre relevante forhold) i givet fald gyldigheden af forordningen som helhed?
 6)
 Er artikel 5 og 6 i forordning nr. 261/2004 (eller dele heraf) ugyldige, fordi de forskelsbehandler, navnlig medlemmer af sagsøger 2 på en måde, der er vilkårlig og ikke objektivt berettiget, og påvirker denne ugyldighed (sammen med andre relevante forhold) i givet fald gyldigheden af forordningen som helhed?
 7)
 Er forordningens artikel 7 (eller dele heraf) ugyldig, fordi det forhold, at der pålægges et fast ansvar i tilfælde af aflysning af en flyafgang, når det ikke er muligt at gøre usædvanlige omstændigheder gældende, indebærer forskelsbehandling, ikke opfylder proportionalitetsprincippet, der skal være overholdt ved alle fællesskabsforanstaltninger, eller er tilstrækkeligt begrundet, og påvirker denne ugyldighed (sammen med andre relevante forhold) i givet fald gyldigheden af forordningen som helhed?
 8)
 Under omstændigheder, hvor en national ret har


text:
antaget en sag til realitetsbehandling, der rejser spørgsmål om gyldigheden af et fællesskabsinstruments bestemmelser, og som den anser for at være tvivlsomme og ikke ugrundede, findes der da fællesskabsretlige principper om krav eller tærskler, som den nationale ret skal anvende, når den i henhold til artikel 234, stk. 2, EF, træffer afgørelse om, hvorvidt disse gyldighedsspørgsmål skal forelægges Domstolen?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EØS-relevant tekst) — Erklæring fra Kommissionen (EFT L 46 af 17.2.2004, s. 1).


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/39
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 25. november 2010 — United Phosphorus mod Kommissionen
 (Sag T-95/09 R III)
 (Særlige rettergangsformer - direktiv 91/414/EØF - beslutning om afvisning af at optage napropamid i bilag I til direktiv 91/414 - forlængelse af en foranstaltning om udsættelse af gennemførelsen)
 2011/C 30/70
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: United Phosphorus Ltd (Warrington, Cheshire, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne C. Mereu og K. Van Maldegem)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Parpala og F. Wilman, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om at få forlænget foranstaltningen om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2008/902/EF af 7. november 2008 om afvisning af at optage napropamid i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktivstof (EUT L 326, s. 35)
 Konklusion
 1)
 Foranstaltningen om udsættelse af gennemførelsen, som fastsat i punkt 1 i konklusionen af kendelsen afsagt af Rettens præsident den 28. april 2009, United Phosphorus mod Kommissionen (sag T-95/09 R, ikke trykt i Samling af Afgørelser), forlænges indtil den 31. december 2011, dog senest indtil der træffes afgørelse i hovedsagen, hvis dette sker inden førnævnte dato.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
19.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 340/21
 Rettens kendelse af 19. september 2011 — Matkompaniet mod KHIM — DF World of Spices (KATOZ)
 (Sag T-473/09) (1)
 (EF-varemærker - indsigelse - tilbagekaldelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse)
 2011/C 340/43
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Matkompaniet AB (Borås, Sverige) (ved advokaterne J. Gulliksson og J. Olson)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: DF World of Spices GmbH (Dissen, Tyskland) (ved advokaterne A. Ebert-Weidenfeller og S. Schmüser)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 9. september 2009 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1023/2008-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Matkompaniet AB et DF World of Spices GmbH.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Matkompaniet AB og DF World of Spices GmbH bærer deres egne omkostninger og betaler hver halvdelen af de omkostninger, der er afholdt af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design).
 (1) EUT C 24 af 30.1.2010.


text:
C 289/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.10.2001
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Afgørelsen om sagsøgerens endelige bedømmelsesrap-
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande påberåbt sig, at
 port for perioden 1995-1997 annulleres.
 der er tale om tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter,
 tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og af reglerne om
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. udvælgelseskomitéers arbejdsgang, idet sagsøgeren har gjort
 gældende, at hverken udvælgelseskomitéens sammensætning
 eller afviklingen af de mundtlige prøver i forbindelse med
 udvælgelsesprøven KOM/TB/99 har været i overensstemmelse
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter med de procedurekrav, der er præciseret i retspraksis. Sagsøge-
 ren har ligeledes anført, at den anfægtede afgørelse ikke er
 tilstrækkelig begrundet.
 Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål påberåbt sig, at der er
 tale om
 — tilsidesættelse af artikel 6 i de almindelige gennemførelses-
 bestemmelser til vedtægtens artikel 43
 — tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet Sag anlagt den 17. juli 2001 af Hans Mc Auley mod Rådet
 om forbud mod forskelsbehandling samt tilsidesættelse for Den Europæiske Union
 af retten til kontradiktion
 (Sag T-165/01)
 — tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den beretti-
 gede forventning
 (2001/C 289/67)
 — åbenbart urigtigt skøn og manglende sammenhæng.
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 17. juli 2001 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske
 Union af Hans Mc Auley, med bopæl i Wezembeek-Oppem
 (Belgien), ved advokaterne Jean-Noël Louis og Véronique Peere,
 og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sag anlagt den 12. juli 2001 af Liam O’Bradaigh mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag T-161/01)
 — Annullation af Rådets beslutning af 15. september 2000
 om udfærdigelse af endelig bedømmelsesrapport for
 (2001/C 289/66) tidsrummet 1. juli 1997-30. juni 1999.
 — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 den 12. juli 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Liam O’Bradaigh, Mechelen (Bel- Efter sagsøgerens opfattelse er den omhandlede bedømmelses-
 gien), ved advokaterne Jean-Noël Louis og Véronique Peere, og rapport blevet endeligt udfærdiget i strid med begrundelsesplig-
 med valgt adresse i Luxembourg. ten og retten til forsvar, idet rapporten
 — indeholder en konventionel eller harmoniseret pointbe-
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: dømmelse
 — afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen for udvælgelses- — indeholder alvorlige beskyldninger, der ikke specielt støt-
 prøven KOM/TB/99 om i den mundtlige prøve at tildele tes på objektive eller præcise grunde, og
 sagsøgeren en karakter, der var utilstrækkelig til, at
 sagsøgeren kunne opføres på reservelisten, annulleres. — henviser til faktiske omstændigheder, der ikke er bevist.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
20.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 53/39
 Sag anlagt den 20. december 2016 — Puma mod EUIPO — Senator (TRINOMIC)
 (Sag T-896/16)
 (2017/C 053/47)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Puma SE (Herzogenaurach, Tyskland) (ved advokat M. Schunke)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Senator GmbH & Co. KGaA (Groß-Bieberau, Tyskland)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Puma SE
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »TRINOMIC« — registreringsansøgning nr. 12 697 074
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 19. oktober 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 70/2016-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling ved appelkammeret.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet om og princippet om administrative myndigheders selvpålagte begrænsninger.


text:
1.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 154/9
 Sag anlagt den 18. april 2006 — Kongeriget Spanien mod Rådet for den Europæiske Union
 (Sag C-184/06)
 (2006/C 154/19)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Reino de España (ved N. Díaz Abad, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 51/2006 af 22. december 2005 (1) om fastsættelse for 2006 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger, for så vidt som den spanske flåde ikke tildeles bestemte kvoter i EF-farvandene i Nordsøen og i Østersøen.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1. Tilsidesættelse af princippet om ikke diskrimination
 Kongeriget Spanien er af den opfattelse, at den anfægtede forordning, for så vidt som Spanien ikke tildeles kvoter i EF-farvandene i Nordsøen og i Østersøen, er i strid med princippet om forbud mod forskelsbehandling eftersom de øvrige medlemsstater når efter udløbet af overgangsordningen i tiltrædelsesakten har adgang til disse farvande samt til deres fiskeressourcer, hvorimod Kongeriget Spanien kun har adgang til disse farvande.
 2. Ukorrekt fortolkning af tiltrædelsesakten for Spanien
 Med hensyn til Spaniens overgangsperiode inden for fiskeriområdet sondres der i tiltrædelsesakten ikke mellem adgang til farvandet og adgang til fiskeressourcerne. Bestemmelserne i tiltrædelsesakten skal også fortolkes i overensstemmelse med dens sammenhæng og formål.
 3. Overtrædelse af artikel 20, stk. 2, i forordning nr. 2371/2002 (2)
 Den nævnte bestemmelse er overtrådt, idet Spanien ikke tildeles kvoter, der udgør nye fiskerimuligheder, og som er blevet fordelt for første gang efter udløbet af den overgangsperiode, der er fastsat i tiltrædelsesakten.
 (1) EUT L 16 af 20.1.2006, s. 1.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik, EFT L 358, s. 59.


text:
4.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/37
 Appel iværksat den 17. februar 2016 af Carlo De Nicola til prøvelse af Personalerettens dom af 18. december 2015 i sag F-82/12, De Nicola mod EIB
 (Sag T-71/16 P)
 (2016/C 118/42)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (ved advokat G. Ferabecoli)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)
 Appellantens påstande
 —
 Appellen tages til følge og den appellerede dom ophæves delvist, idet punkt 2 og 3 i den dispositive del samt præmis 68-75 i selve dommen annulleres.
 —
 Følgelig tilpligtes EIB at erstatte det af Carlo De Nicola lidte tab, således som påstået i stævningen, eller subsidiært hjemvises sagen til en anden afdeling i Personaleretten, sammensat af et nyt dommerkollegium, med henblik på at denne træffer ny afgørelse vedrørende de annullerede præmisser.
 —
 Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Denne appel er iværksat til prøvelse af Personalerettens (enedommer) dom af 18. december 2015, De Nicola mod Den Europæiske Investeringsbank (F-82/12).
 Anbringender og væsentligste argumenter er de samme som i sag T-55/16 P, De Nicola mod EIB.
 Appellanten har bl.a. gjort gældende, at erstatningspåstanden i sag F-82/12 urigtigt blev behandlet som svarende til erstatningspåstanden i sag F-55/08, og at det fejlagtigt blev lagt til grund, at nogle af erstatningskravene var omfattet af princippet om den materielle retskraft.


text:
6.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 351/9
 Sag anlagt den 16. juli 2014 — CW mod Rådet
 (Sag T-516/13)
 2014/C 351/10
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: CW (Paris, Frankrig) (ved advokat A. Tekari)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets gennemførelsesafgørelse 2013/409/FUSP af 30. juli 2013 om gennemførelse af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale 1 00 000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske og økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes, foruden sine egne omkostninger, at betale sagsøgerens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrørende manglende hjemmel for afgørelse 2013/409/FUSP (1), idet denne er uden retligt grundlag, for så vidt som den hviler på et andet grundlag end det, der er fastsat i artikel 1 i afgørelse 2011/72/FUSP (2), som danner retsgrundlag for den.
 2.
 Andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af ejendomsretten, for så vidt som de restriktive foranstaltninger, der er påført sagsøgeren, udgør en uberettiget begrænsning af sagsøgerens ejendomsret.
 (1) Rådets gennemførelsesafgørelse af 30.7.2013 om gennemførelse af afgørelse 2011/72/FUSP om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT L 204, s. 52).
 (2) Rådets afgørelse 2011/72/FUSP af 31.1.2011 om restriktive foranstaltninger over for visse personer og enheder på baggrund af situationen i Tunesien (EUT L 28, s. 62).


text:
14.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/14
 Rettens dom af 23. november 2011 — Pukka Luggage mod KHIM — Azpiroz Arruti (PUKKA)
 (Sag T-483/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsesprocedure - ansøgning om EF-ordmærket PUKKA - indsigelse rejst af indehaveren af EF- og nationale figurmærker, der indeholder ordbestanddelen pukas - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - delvist afslag på registrering)
 2012/C 13/28
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: The Pukka Luggage Company Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved solicitors K. Gilbert og M. Blair)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved P. Geroulakos, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Jesús Miguel Azpiroz Arruti (San Sebastian, Spanien)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 29. juli 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1175/2008-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Jesús Miguel Azpiroz Arruti og The Pukka Luggage Company Ltd
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 The Pukka Luggage Company Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 328 af 4.12.2010.


text:
14.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Varhoven kasatsionen sad (Bulgarien) den 6. juni 2017 — Neli Valcheva mod Georgios Babanarakis
 (Sag C-335/17)
 (2017/C 269/15)
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Varhoven kasatsionen sad
 Parter i hovedsagen
 Kassationsappellant: Neli Valcheva
 Kassationsindstævnt: Georgios Babanarakis
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal begrebet »samværsret« i artikel 1, stk. 2, litra a), og artikel 2, nr. 10), i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 (1) af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar fortolkes således, at det ikke kun omfatter samværet mellem forældrene og barnet, men også samværet med andre slægtninge end forældrene, nemlig bedsteforældrene?
 (1) EUT 2003, L 338, s. 1.


text:
27.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 123/15
 Rettens dom af 14. marts 2013 — Fresh Del Monte Produce mod Kommissionen
 (Sag T-587/08) (1)
 (Konkurrence - karteller - markedet for bananer - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - informationsudvekslingssystem - begrebet samordnet adfærd med konkurrencebegrænsende formål - årsagsforbindelse mellem samordningen og virksomhedernes adfærd på markedet - den samlede overtrædelse - overtrædelsen tilregnet - ret til forsvar - bøder - overtrædelsens grovhed - samarbejde - formildende omstændigheder)
 2013/C 123/24
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Fresh Del Monte Produce, Inc. (George Town, Cayman Islands, Det Forenede Kongerige) (først ved advokat B. Meyring og solicitor E. Verghese, derefter ved B. Meyring)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved M. Kellerbauer, A. Biolan og X. Lewis, derefter ved M. Kellerbauer, A. Biolan og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (Hamburg, Tyskland) (ved advokat A. Rinne, solicitors C. Humpe og S. Kon, og C. Vajda, QC)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 5955 af 15. oktober 2008 vedrørende en procedure efter artikel 81 [EF] (sag COMP/39.188 — bananer) samt, subsidiært, påstand om nedsættelse af bøden
 Konklusion
 1)
 Bøden, som er blevet pålagt i henhold til Kommissionens beslutning K(2008) 5955 af 15. oktober 2008 vedrørende en procedure efter artikel 81 [EF] (sag COMP/39.188 — bananer), er fastsat til 8 820 000 EUR.
 2)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 3)
 Fresh Del Monte Produce, Inc. bærer sine egne omkostninger samt betaler tre fjerdedele af Europa-Kommissionens omkostninger. Kommissionen bærer en fjerdedel af sine egne omkostninger.
 4)
 Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 44 af 21.2.2009.


text:
30.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 194/19
 Rettens dom af 16. maj 2012 — Wohlfahrt mod KHIM — Ferrero (Kindertraum)
 (Sag T-580/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket Kindertraum - det ældre nationale ordmærke Kinder - relativ registreringshindring - bevis for brugen af det ældre varemærke - artikel 42, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009 - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009)
 2012/C 194/31
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Harald Wohlfahrt (Rothenburg ob der Tauber, Tyskland) (først ved advokat N. Scholz-Recht, derefter ved advokat G. Huβlein-Stich og endelig ved advokat M. Loschelder)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (først ved A. Pohlmann, derefter ved D. Walicka, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Ferrero SpA (Alba, Italien) (ved advokaterne F. Jacobacci og L. Ghedina)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 20. oktober 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 815/2009-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Ferrero SpA og Harald Wohlfahrt
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Harald Wohlfahrt betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 63 af 26.2.2011.


text:
14.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/35
 Rettens dom af 7. juli 2010 — Agrofert Holding mod Kommissionen
 (Sag T-111/07) (1)
 (Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende en sag om fusion af virksomheder - afslag på aktindsigt)
 2010/C 221/54
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Agrofert Holding a.s. (Pyšelská, Den Tjekkiske Republik) (ved avocats R. Pokorný og D. Šalek)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved X. Lewis og P. Costa de Oliveira, derefter ved P. Costa de Oliveira og V. Bottka, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Kongeriget Sverige (først ved A. Kruse og S. Johannesson, derefter ved S. Johannesson, som befuldmægtigede), Republikken Finland (ved J. Himmanen, A. Guimaraes-Purokoski, M. J. Heliskoski og M. Pere, som befuldmægtigede), og Kongeriget Danmark (ved B. Weis Fogh, som befuldmægtiget)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Polski Koncern Naftowy Orlen SA (Płock, Polen) (ved avocats S. Sołtysiński, K. Michałowska og M. Olechowski)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation dels af Kommissionens beslutning af 2. august 2006, hvorved der meddeltes sagsøgeren afslag på aktindsigt vedrørende anmeldelsesproceduren og forhåndsanmeldelsen af Polski Koncern Naftowy Orlen SA’s opkøb af Unipetrol (COMP/M.3543), dels af Kommissionens beslutning D(2007) 1360 af 13. februar 2007, der opretholdt dette afslag.
 Konklusion
 1)
 Påstandene vedrørende annullation af Europa-Kommissionens svar af 2. august 2006 og påstandene om, at Retten pålægger Kommissionen at give aktindsigt i de ønskede dokumenter, afvises.
 2)
 Kommissionens beslutning D(2007) 1360 af 13. februar 2007 om afslag på aktindsigt i dokumenter udvekslet mellem Kommissionen og de anmeldende parter og mellem Kommissionen og tredjemand i sag COMP/M.3543 vedrørende fusion af virksomhederne Polski Koncern Naftowy Orlen SA og Unipetrol, samt afslag på aktindsigt i interne dokumenter og juridisk rådgivning udarbejdet i denne sag, annulleres.
 3)
 Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 4)
 Kongeriget Sverige, Republikken Finland, Kongeriget Danmark og Polski Koncern Naftowy Orlen bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 129 af 9.6.2007.


text:
9.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 37/12
 Appel iværksat den 27. november 2007 af Philippe Combescot til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-250/04, Combescot mod Kommissionen
 (Sag C-526/07 P)
 (2008/C 37/16)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Philippe Combescot (ved avvocati A. Maritati og V. Messa)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 12. september 2007 i sag T-249/04, ophæves, hvorved det fastslås, at der foreligger skade for appellantens karriere og helbred som følge af den retsstridige udelukkelse af ham fra udvælgelsesprøven med henblik på udnævnelse af chefen for delegationen i Colombia, ligesom der fastslås at foreligge en ikke-økonomisk skade med en heraf følgende fastsættelse af skyldig erstatning, og samtidig gives appellanten medhold i påstandene som nedlagt i Første Instans gående ud på, at appellanten Combescot er påført skade på sit omdømme og sin karriere med alvorlige virkninger for hans sindsligevægt foranlediget af den retsstridige udelukkelse fra udvælgelsesprøven, ligesom der tilkendes Combescot skadeserstatning med et beløb på 100 000 EUR.
 —
 Indstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Appellen er rettet mod den dom, De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) afsagde den 12. september 2007 i sag T-250/04, som tjenestemand Philippe Combescot havde anlagt mod Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber.
 Sagen vedrører det forhold, at Phillipe Combescot, som på det sagsrelevante tidspunkt var fastboende konsulent i Guatemala, ikke fik adgang til udvælgelsesprøve COM/091/03 med henblik på besættelse af stillingen som chef for delegationen i Colombia (herefter udelukkelsesafgørelsen).
 Retten fandt udelukkelsesafgørelsen retsstridig og erstatningspådragende som påstået af sagsøgeren, men den afviste imidlertid, at der forelå skade på karriere og på helbred, hvorfor Retten begrænsede sig til at anerkende en ikke nærmere angivet ikke-økonomisk skade og tilkendte tjenestemanden 3 000 EUR.
 Under appellen kræver Combescots advokater, at Domstolen ændrer den afgørelse, som blev afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans vedrørende den del, som afviser eksistensen af skade på karriere og på helbred og derved alene tilkender erstatning for den påberåbte ikke-økonomiske skade; Domstolen bør derfor fastslå, at tjenestemanden som følge af den retsstridige udelukkelse fra udvælgelsesprøven har lidt åbenbar skade på sit omdømme; Domstolen bør dog også fastslå, at udelukkelsesafgørelsen har medført indre lidelser og spekulationer, som derefter medførte en alvorlig depression, som dokumenteret i sagens akter og frem for alt fastslået af institutionen af dens betroede sagkyndige. Der er således nedlagt påstand om, at Domstolen samlet bør vurdere de faktiske omstændigheder, som sagen er omgivet af, og herved bør anse dem for relevante med henblik på — også selv om det måtte være ud fra billighedsgrunde — fastsætte den ikke-økonomiske skade med et resultat, som er afgørende beløbsmæssigt bedre og direkte proportionalt også i forhold til de karrieremæssige fremtidsudsigter, idet den ikke-økonomiske skade også har haft de formentlige alvorlige konsekvenser som påstået.
 Der opretholdes derfor stadig et krav på skadeserstatning ifølge de påstande, der


text:
er blevet nedlagt under appellen.
 Appellanten bestrider Rettens konklusioner vedrørende fraværet af konkrete forhold til påvisning af karrieremæssig skade, idet der desuden henvises til, at man aldrig til appellanten har meddelt oplysninger — som han tillige havde anmodet om — vedrørende de kriterier, som Kommissionen havde lagt til grund for at udvælge delegationschefen i Colombia.
 Vedrørende kravet om erstatning for fysisk skade gøres det gældende, at beviset for det retsstridige standpunkt vedrørende påvirkningen af Combescots helbredstilstand fremgår af den tidsmæssige sammenhæng mellem de forhold, der indgår heri. Udelukkelsen fra udvælgelsesprøven er i øvrigt det sidste led i en række chikanelignende handlinger fra Kommissionens side over for tjenestemanden. Vedrørende fastlæggelsen af den ikke-økonomiske skade stilles der endelig krav om en hensigtsmæssig vurdering af denne på grundlag af principperne om fastsættelse af skaden efter billighed, der tager hensyn til ikke blot de skadelige virkninger fra bekymringer og stress, men også til de ubehageligheder, tjenestemanden har haft som følge af udelukkelsen fra udvælgelsesprøven.


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/45
 Sag anlagt den 27. januar 2010 — AC-Treuhand mod Kommissionen
 (Sag T-27/10)
 2010/C 100/70
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: AC-Treuhand AG (Zürich, Schweiz) (ved Rechtsanwälte C. Steinle og I. Hermeneit)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K(2009) 8682 endelig af 11. november 2009 (sag COMP/38589 — Varmestabilisatorer) annulleres, for så vidt som den berører sagsøgeren.
 —
 Subsidiært nedsættes de bøder, som er pålagt sagsøgeren ved nævnte beslutnings artikel 2, nr. 17) og nr. 38).
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfægter Kommissionens beslutning K(2009) 8682 endelig af 11. november 2009 i sag COMP/38589 — Varmestabilisatorer. Den anfægtede beslutning har pålagt sagsøgeren og andre virksomheder bøder for overtrædelse af artikel 81 og fra 1. januar 1994 af artikel 53 EØS. Sagsøgeren har efter Kommissionens opfattelse deltaget i flere karteller og/eller samordnede praksis på området for tinstabilisatorer og for ESBO/estere inden for EØS, som har bestået i fastsættelse af priser, opdeling af markeder ved tildeling af salgskvoter, opdeling og tildeling af kunder, udveksling af følsomme forretningsoplysninger, nærmere bestemt vedrørende kunder, produktion og salg.
 Sagsøgeren gør til støtte for sit søgsmål ni anbringender gældende.
 For det første gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen fejlagtigt er gået ud fra, at kartellet for tinstabilisatorer bestod frem til den 21. marts 2000 og for ESBO/estere frem til den 26. september 2000. Sagsøgeren påstår i denne sammenhæng, at selskabets karteldeltagelse allerede ophørte i midten af 1999.
 For det andet gør sagsøgeren gældende, at Kommissionens beføjelse til at pålægge en bøde var forældet. Sagsøgeren gør gældende, at den absolutte forældelsesfrist på 10 år udløb i midten af 1999. Endvidere har forældelsesfristen ikke været sat i bero under retssagen i de forende sager T-125/03 og T-253/03, Akzo Nobel Chemicals og Akcros Chemicals mod Kommissionen.
 For det tredje påstår sagsøgeren, at artikel 81 EF og legalitetsprincippet er blevet tilsidesat, idet sagsøgeren som rådgivningsvirksomhed ikke kan sanktioneres i medfør af artikel 81 EF. Sagsøgeren gør herved gældende, at dens adfærd ikke er omfattet af bestemmelsens ordlyd, og at en sådan udlægning på tidspunktet for de faktiske omstændigheder på ingen måde var mulig at forudse.
 Subsidiært påstår sagsøgeren i forbindelse med det fjerde, femte og sjette anbringende, at Kommissionen begik fejl ved bødeudmålingen. Nærmere bestemt gøres det gældende, at kun en symbolsk bøde kunne være blevet pålagt sagsøgeren, da det på tidspunktet for de faktiske omstændigheder ikke var muligt at forudse, at artikel 81 EF skulle fortolkes således, at den også omfatter rådgivningsvirksomhed. Endvidere er retningslinjerne for bødeberegning (1) blevet tilsidesat, idet bøderne ikke burde være blevet fastsat uden at tage udgangspunkt i det honorar, som sagsøgeren modtog for sine tjenesteydelser. Derudover har Kommissionen på grund af ovenstående tilsidesat den grænse på 10 %, der fremgår af artikel 23, stk. 2, andet punktum, i forordning (EF) nr. 1/2003 (2). Sagsøgeren gør i denne sammenhæng ligeledes gældende, at de pålagte bøder bringer selskabets eksistens i fare og ikke er forenelige med denne maksimumsgrænses mening og formål.
 I forbindelse med de


text:
sidste tre anbringender gør sagsøgeren procedurefejl gældende. Det påstås, at princippet om en rimelig sagsbehandlingstid er blevet tilsidesat (syvende anbringende), at sagsøgeren for sent fik underretning om, at der var indledt undersøgelse mod selskabet (ottende anbringende), og at den anfægtede beslutning ikke retmæssigt var blevet meddelt sagsøgeren (niende anbringende).
 (1) Retningslinjer for beregning af bøder efter artikel 23, stk. 2, litra a), i forordning (EF) nr. 1/2003 (EUT 2006 C 210, s. 2).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82, (EFT 2003 L 1, s. 1).


text:
C 246/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.8.1999
 Slettelse af sag T-32/96 (1) Slettelse af sag T-6/97 (1)
 (1999/C 246/93) (1999/C 246/96)
 (Processprog: fransk) (Processprog: engelsk)
 Ved kendelse af 12. april 1999 har formanden for Anden Ved kendelse af 5. maj 1999 har formanden for Femte Afdeling
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet,
 Første Instans besluttet, at sag T-32/96, Société Générale mod at sag T-6/97, Comafrica SpA og Dole Fresh Fruit Europe Ltd
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af & Co. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 registeret. skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 133 af 4.5.1996. (1) EFT C 74 af 8.3.1997.
 Slettelse af de forenede sager T-153/96 og T-8/97 (1) Slettelse af sag T-62/97 (1)
 (1999/C 246/94) (1999/C 246/97)
 (Processprog: engelsk) (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 12. april 1999 har formanden for Anden
 Ved kendelse af 25. februar 1999 har formanden for Femte
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-62/97, Société Générale mod
 Første Instans besluttet, at de forenede sager T-153/96 og
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 T-8/97, Union Carbide Corporation mod Kommissionen for
 registeret.
 De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 166 af 31.5.1997.
 (1) EFT C 354 af 23.11.1996 og C 74 af 8.3.1997.
 Slettelse af sag T-124/97 (1)
 Slettelse af sag T-1/97 (1)
 (1999/C 246/98)
 (1999/C 246/95)
 (Processprog: spansk)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 15. april 1999 har formanden for Første
 Ved kendelse af 31. maj 1999 har formanden for Anden Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at sag T-124/97, Miguel Dı́az-Llanos La Roche mod
 besluttet, at sag T-1/97, Jean-Luc Delhaye mod Kommissionen Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret. registeret.
 (1) EFT C 54 af 22.2.1997. (1) EFT C 181 af 14.6.1997.


text:
5.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/38
 Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. april 2008 — Cypern mod Kommissionen
 (Sag T-119/08 R)
 (Særlige rettergangsformer - udbudsbekendtgørelse om med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern - anmodning om udsættelse af gennemførelse - ingen uopsættelighed)
 (2008/C 171/72)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Cypern (ved P. Kliridis, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. van Nuffel og I. Zervas, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Anmodning om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens udbudsbekendtgørelse med henblik på at tilskynde den økonomiske udvikling i det nordlige Cypern inden for sektoren for opdrætning af kvæg.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/43
 Appel iværksat den 16. november 2006 af Republikken Finland til prøvelse af kendelse afsagt den 5. september 2006 af Retten i Første Instans i sag T-350/05, Republikken Finland mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-457/06 P)
 (2006/C 326/88)
 Processprog: finsk
 Parter
 Appellant: Republikken Finland (ved E. Bygglin, som befuldmægtiget)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Kendelse afsagt den 5. september 2006 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-350/05, Republikken Finland mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, ophæves, og det af Finland i henhold til artikel 230 EF anlagte søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagen hjemvises til Retten med henblik på, at den træffer afgørelse vedrørende realiteten samt dømmer Kommissionen til at godtgøre Finland de udgifter, der er afholdt i forbindelse med appelsagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Finland er af den opfattelse, at den af Retten afsagte kendelse overtræder fællesskabsretten i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 58 i Domstolens statut.
 Finland har anført, at Retten har begået en retlig fejl ved at antage, at den omtvistede beslutning fra Kommissionen ikke kan gøres til genstand for søgsmål i henhold til artikel 230 EF.
 Ifølge Finland er den omtvistede beslutning en beslutning, der kan gøres til genstand for søgsmål i henhold til artikel 230 EF. Kommissionen har med sin beslutning berøvet Finland muligheden for at foretage betaling med forbehold i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i EF-Domstolens retspraksis.
 I overensstemmelse med retspraksis vedrørende anvendelsen af artikel 230 EF har den omtvistede beslutning således bindende retsvirkninger, som berører Finlands interesser og klart ændrer sidstnævntes retsstilling. Beslutningen har desuden påført Finland et retstab og er derfor klart bebyrdende i forhold til Finland.
 Finland er af den opfattelse, at Retten ved vurderingen af sagen har begået en række retlige fejl og truffet en afgørelse, der er i strid med fællesskabsretten.


text:
23.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 288/64
 Sag anlagt den 8. september 2010 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-384/10)
 ()
 (2010/C 288/115)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved J. Rodríguez Cárcamo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K(2010) 4147 af 30. juni 2010 om nedsættelse af støtte fra Samhørighedsfonden til følgende (grupper af) projekter: »Vandforsyning til bebyggelser i floden Guadinas vandområde: Comarca de Andévalo« (2000.ES.16.C.PE.133), »Behandling og rensning i floden Guadalquivirs vandområde: Guadaira, Aljarafe og Guadalquivirs EE NN PP« (2000.16.C.PE.066) og »Vandforsyning til flerkommunale systemer i provinserne Granada og Málaga« (2002.ES.16.C.PE.061), annulleres, og
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen har fra Samhørighedsfonden tildelt støtte til forskellige projekter vedrørende: »Vandforsyningen til bebyggelser i floden Guadinas vandområde: Comarca de Andévalo« (2000.ES.16.C.PE.133) [Beslutning K(2001) 4113 af 18. december 2001], »Behandling og rensning i floden Guadalquivirs vandområde: Guadaira, Aljarafe og Guadalquivirs EE NN PP« (2000.16.C.PE.066) [Beslutning K(2000) 4316 af 29. december 2000] og »Vandforsyning til flerkommunale systemer i provinserne Granada og Málaga« (2002.ES.16.C.PE.061), [Beslutning K(2002) 4689 af 24. december 2002].
 De forskellige projekter skulle iværksættes gennem flere entreprisekontrakter.
 Den anfægtede beslutning nedsætter ved passende finansielle korrektioner den støtte, der oprindeligt var tildelt fra Samhørighedsfonden.
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort følgende anbringender gældende:
 1.
 Overtrædelse af artikel H.2, bilag II, til forordning nr. 1164/94/EF (1), for så vidt som:
 —
 der er anvendt en finansiel korrektion for overtrædelse af EU-direktiver om indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter på kontrakter, der imidlertid ikke er omfattet af disse direktiver, og
 —
 der er anvendt en finansiel korrektion for en overtrædelse af EU-regler, der imidlertid ikke eksisterer, idet disse ikke omhandler den angiveligt ulovlige opdeling af kontrakternes genstand.
 2.
 Subsidiært: Den nævnte forordning er overtrådt, idet der ikke i forhold til erfaring og gennemsnitspriser foreligger en krænkelse af direktiv 93/37/EØS (2) om indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter.
 3.
 Ligeledes subsidiært: Sagsøgeren har anført, at proportionalitetsprincippet er blevet tilsidesat.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16.5.1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden.
 (2) Rådets direktiv 93/37/EØF af 14.6.1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter.


text:
20.9.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/11
 Østrig har derfor tilsidesat såvel artikel 1 og 3 i forordning Sag anlagt den 25. juli 2003 af Kommissionen for De
 nr. 881/92 som artikel 1 og 6 i forordning nr. 3118/93. Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-326/03)
 (1) EFT 1992 L 95, s. 1.
 (2) EFT 1993 L 279, s. 1. (2003/C 226/19)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 25. juli 2003 anlagt sag mod Den Hellenske Republik
 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 Sag anlagt den 24. juli 2003 af Den Italienske Republik Marie-José Jonczy, som befuldmægtiget.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag C-324/03)
 (2003/C 226/18) — Det fastslås, at den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 1999/63/EF af
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. juli 21. juni 1999 (1) om gennemførelse af den aftale om
 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske tilrettelæggelse af arbejdstiden for søfarende, som er
 Fællesskaber af Den Italienske Republik ved avvocato Ivo indgået mellem European Community Shipowner's
 Maria Braguglia, som befuldmægtiget, bistået af avvocato dello Association og Federation of Transport Workers' Unions
 Stato Antonio Cingolo. in the European Union, idet den ikke inden for den fast-
 satte frist har udstedt de love eller administrative bestem-
 melser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet,
 Den Italienske Republik har nedlagt følgende påstande: under alle omstændigheder ikke har tilstillet
 Kommissionen meddelelse om sådanne bestemmelser.
 — Annullation af kommissær Barniers skrivelse af 14. maj
 2003, nr. 26777, modtaget den 20. maj 2003, for så vidt — Den Hellenske Republik tilpligtes at bære sagens omkost-
 den afviser at anse forskud tildelt i forbindelse med stats- ninger.
 støtte fra medlemsstaterne efter den 19. februar 2002 som
 støtteberretiget, samt af alle retsakter, der er lagt til grund
 for eller forbundet med beslutningen. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes Fristen for gennemførelsen af direktivet i national ret udløb den
 at betale sagens omkostninger. 30. juli 2002.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (1) EFT L 167 af 2.7.1999, s. 33.
 Sagsøgeren har anført, at den anfægtede skrivelse er klart i strid
 med artikel 32 i forordning (EF) nr. 1260/1999 (1)og regel
 nr. 1.1 og 1.2 i bilaget til Kommissionens forordning (EØF)
 nr. 1685/2000 (2). Ifølge sagsøgeren tillægger ingen bestem-
 melser i de ovenfor nævnte forordninger det betydning i rela-
 tion til berettigelsen af beløb tildelt den endelige modtager af
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved
 finansieringen i form af statsstøtte, hvilke aktiviteter der faktisk
 kendelse afsagt den 21. juli 2003 af Tribunal Supremo,
 er støttet af denne finansiering. Tværtimod tillægger ordningen
 Sala de lo Contencioso-Administrativo, Tredje Afdeling, i
 i de omhandlede forordninger alene udbetalinger, som faktisk
 sagen Colegio de Ingenieros de Caminos, Canales y
 er foretaget af medlemsstaterne som endelig modtager, betyd-
 Puertos mod Administración del Estado, den anden part
 ning på den ene betingelse, at de angiver præcist, hvilke beløb
 i sagen: G.M. Imo
 der faktisk er afholdt


text:
af den endelige modtager.
 (Sag C-330/03)
 Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at den anfægtede
 skrivelse er ulovlig, for så vidt begrundelsen er mangelfuld og (2003/C 226/20)
 selvmodsigende.
 Ved kendelse afsagt den 21. juli 2003, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 29. juli 2003, har Tribunal Supremo, Sala de
 lo Contencioso-Administrativo, Tredje Afdeling, i sagen
 Colegio de Ingenieros de Caminos, Canales y Puertos mod
 (1) EFT L 161 af 26.6.1999, s. 1. Administración del Estado, den anden part i sagen: G.M. Imo,
 (2) EFT L 193 af 29.7.2000, s. 39. forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:


text:
C 19/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- et selskab eller en investeringsforening, dels i forbindelse
 se afsagt den 6. november 2002 af Verwaltungsgerichtshof med gennemførelse af en kapitalforhøjelse eller ved
 i sagen Spedition Ulustrans, Uluslararasi Nakliyat ve. Tic. optagelse af lån,
 A.S. Istanbul mod Finanzlandesdirektion für Oberöster-
 reich opkræver »afgift på levering af værdipapirer til ihændeha-
 veren« af den faktiske udlevering til ihændehaveren
 af værdipapirer udstedt af belgiske eller udenlandske
 (Sag C-414/02) udstedere ved offentlig emission, for så vidt angår nye
 værdipapirer, der udstedes dels i forbindelse med stiftelsen
 af et selskab eller en investeringsforening, dels i forbindel-
 (2003/C 19/27) se med gennemførelse af en af kapitalforhøjelse eller ved
 optagelse af lån.
 — Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost-
 Ved kendelse afsagt den 6. november 2002, indgået til ninger.
 Domstolens Justitskontor den 19. november 2002, har Verwal-
 tungsgerichtshof i sagen Spedition Ulustrans, Uluslararasi
 Nakliyat ve. Tic. A.S. Istanbul mod Finanzlandesdirektion für Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Oberösterreich forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 De nævnte afgifter er i strid med direktivets artikel 11, idet
 de opkræves ved udleveringen til aktietegneren og/eller i
 Udgør ordningen efter § 79, stk. 2, i ZollR-DG (hvorefter der forbindelse med leveringen af nye værdipapirer. Under disse
 opstår toldskyld for en arbejdsgiver eller mandant samtidig omstændigheder finder undtagelsen i henhold til direktivets
 artikel 12, stk. 1, litra a), hvorefter medlemsstaterne kan
 med, at der opstår toldskyld for arbejdstageren eller en anden
 mandatar for en virksomhed, fordi mandataren ved udførelsen opkræve børsomsætningsskatter, ikke anvendelse, eftersom en
 af hverv for sin arbejdsgiver eller mandant har foretaget en sådan »omsætning« forudsætter, at der har været en forudgåen-
 retsstridig handling i forbindelse med opfyldelsen af toldretlige de indehaver af de pågældende værdipapirer.
 forpligtelser) en efter toldkodeksens artikel 202, stk. 3, ulovlig
 udvidelse af begrebet debitor, som følgelig er i strid med (1 ) EFT L 249 af 3.10.1969, s. 25.
 fællesskabsretten?
 Sag anlagt den 19. november 2002 af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske
 Republik
 Sag anlagt den 19. november 2002 af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien (Sag C-417/02)
 (Sag C-415/02) (2003/C 19/29)
 (2003/C 19/28) Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 19. no-
 vember 2002 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk
 konsulent María Patakiá, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 19. no- som befuldmægtiget.
 vember 2002 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved R. Lyal og Ch. Gioli- Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 to, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 a) Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 2, og artikel 10 og
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt 12, i Rådets direktiv 85/384/EØF (1) af 10. juni 1985 om
 følgende påstande: gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og
 andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturområdet,
 — Det fastslås, at


text:
Kongeriget Belgien har tilsidesat de herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske
 forpligtelser, der påhviler det i henhold til artikel 11 udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af
 i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om tjenesteydelser,
 kapitaltilførselsafgifter (1), idet det
 — idet Den Hellenske Republik har indført og i princip-
 opkræver »afgift på børstransaktioner« af tegning af nye pet opretholdt artikel 3, stk. 2, litra c), og stk. 2, i
 værdipapirer i Belgien dels i forbindelse med stiftelsen af præsidentdekret nr. 107/93,


text:
5.4.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 83/17
 Slettelse af sag C-444/01 (1) Karin Müller mod Postbeamtenkrankenkasse (anmodning om
 præjudiciel afgørelse indgivet af Sozialgericht Stuttgart), skal
 (2003/C 83/35) slettes af registeret.
 (1 ) EFT C 202 af 24.8.2002.
 Ved kendelse af 12. december 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-444/01,
 Stadt Villingen-Schwenningen mod Ophilia Akosua Owusu
 (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesver-
 waltungsgericht), skal slettes af registeret.
 Slettelse af sag C-241/02 P (1)
 ( 1) EFT C 84 af 6.4.2002.
 (2003/C 83/39)
 Ved kendelse af 6. januar 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-241/
 Slettelse af sag C-61/02 ( 1)
 02 P, International and European Public Services Organisation
 (IPSO) mod Den Europæiske Centralbank, skal slettes af
 (2003/C 83/36)
 registeret.
 Ved kendelse af 19. december 2002 har præsidenten for De (1 ) EFT C 191 af 10.8.2002.
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-61/
 02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Republikken Østrig, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 97 af 20.4.2002.
 Slettelse af sag C-337/02 ( 1)
 (2003/C 83/40)
 Slettelse af sag C-191/02 (1) Ved kendelse af 4. februar 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-337/02,
 (2003/C 83/37) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 16. december 2002 har præsidenten for De (1 ) EFT C 274 af 9.11.2002.
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-191/
 02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 180 af 27.7.2002.
 Slettelse af sag C-368/02 ( 1)
 (2003/C 83/41)
 Slettelse af sag C-215/02 (1)
 Ved kendelse af 23. januar 2003 har præsidenten for De
 (2003/C 83/38) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-368/
 02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Kongeriget Spanien, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 16. december 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-215/02, (1 ) EFT C 305 af 7.12.2002.


text:
Nr. C 119/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13 . 5 . 95
 » Når en ydelsesberettiget har krav på en national social vis et tillæg til artikel 19 i forordning (EØF) nr. 404/93 ,
 sikringsydelse, fordi vedkommende er omfattet af anvendel at træffe foreløbige forholdsregler under en sag om
 sesområdet for Rådets direktiv 79/7/EØF af 19 . december foreløbige retsmidler ?
 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebe
 handling af mænd og kvinder med hensyn til social (M EFT nr. L 47 af 25 . 2 . 1993 , s . 1 .
 sikring f 1 ), følger det da af fællesskabsretten, at den pågæl
 dende under omstændigheder som i denne sag har krav på
 renter af ydelsen, og i bekræftende fald:
 i ) fra hvilket tidspunkt ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved mellemaf
 ii ) efter hvilken rentesats ? gørelse truffet den 8 , marts 1995 af Nederlandenes Raad
 van State, Afdelingen for Forvaltningsretlige Sager, i sagen
 iii) skal der kun beregnes renter af det skyldige nettobeløb, BV Aannemersbedrijf P.K. Kraaijeveld m.fl. mod Gedepu
 som fremkommer efter modregning i overensstemmelse teerde Staten van Zuid-Holland (provinsregeringen for det
 med nationale antikumulationsregler i andre ydelser, sydlige Holland)
 som er blevet udbetalt for samme periode ?«
 (Sag C-72/95 )
 ( 95/C 119/17)
 (M EFT nr. L 6 af 10 . 1 . 1979 , s. 24 .
 Ved afgørelse truffet den 8 , marts 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 14 . marts 1995 , har Neder
 landenes Raad van State i sagen BV Aannemersbedrijf P.K.
 Kraaijeveld m.fl . mod Gedeputeerde Staten van Zuid
 Holland (provinsregeringen for det sydlige Holland ) fore
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse lagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 afsagt den 9, februar 1995 af Hessischer Verwaltungsge om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 richtshof i sagen T. Port GmbH & Co. KG mod Bundes
 anstalt für Landwirtschaft und Ernåhrung, adciteret: For 1 . Skal udtrykket » anlæg til regulering af vandløb « i
 bundsrepublikken Tyskland bilag II til Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985
 (Sag C-68/95 ) om vurdering af visse offentlige og private projekters
 indvirkning på miljøet ( a ) fortolkes således, at det også
 ( 95/C 119/16
 omfatter de nævnte arbejder vedrørende et dige langs en
 kanal ?
 Ved kendelse afsagt den 9 , februar 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 13 . marts 1 995 , har Hessis 2 . Gør det nogen forskel for besvarelsen af spørgsmål 1 —
 cher Verwaltungsgerichtshof, 8 . Afdeling, i sagen T. Port under hensyn til de i direktivet anvendte begreber
 GmbH & Co . KG mod Bundesanstalt für Landwirtschaft » projekter « og » ændring af projekter « — om der er tale
 und Ernåhrung, adciteret: Forbundsrepublikken Tyksland, om ,
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: a ) bygning af et nyt dige
 1 . Forpligter artikel 16, stk. 3 , henholdsvis artikel 30, i b) flytning af et bestående


text:
dige
 Rådets forordning ( EØF) nr. 404/93 af 13 . februar
 1993 O Kommissionen til at fastsætte bestemmelser for c) forstærkning og/eller udvidelse i bredden af et
 særligt alvorlige tilfælde, som opstår ved, at erhvervs bestående dige
 drivende i kategori A trues på deres eksistens, fordi de på
 grund af de referenceår, som skal tages i betragtning i d ) fornyelse på stedet af et dige, der så ikke er stærkere
 henhold til artikel 19, stk. 2, i forordning ( EØF) og/eller bredere end det fjernede dige, eller
 nr. 404/93 , får tildelt et usædvanligt lavt kontingent og
 ikke kan komme ind på markedet for AVS- og fælles e ) en kombination af en eller flere af de under litra a ) -d )
 skabsbananer ? anførte arbejder ?
 2 . Er artikel 19 , stk. 2, i forordning (EØF)1 nr. 404/93 3 . Skal direktivets artikel 2, stk. 1 , og artikel 4, stk. 2,
 fortolkes således, at der — hvis en medlemsstat i sin
 ugyldig, for så vidt den ikke bestemmer, at der i særligt
 vanskelige tilfælde i overgangsperioden skal tages andre nationale gennemførelseslovgivning har fastsat urigtige
 referenceår i betragtning ? specifikationer eller kriterier og/eller grænseværdier, jf.
 artikel 4, stk. 2, vedrørende et i bilag II anført projekt —
 består af en forpligtelse ifølge ovennævnte artikel 2,
 3 . Såfremt et af de to foregående spørgsmål besvares stk. 1 , til at underkaste projektet en miljøvurdering, hvis
 bekræftende: Under hvilke forudsætninger har de natio projektet » på grund af ... art, dimensioner eller
 nale domstole da kompetence til, indtil der indføres placering, kan få væsentlig indvirkning på miljøet «, jf.
 bestemmelser for særligt vanskelige tilfælde, henholds artikel 2, stk. 1 ?
 ---pagebreak--- 13 . 5 . 95 1 DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 119/9
 4. Såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende, har denne Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 forpligtelse da direkte virkning, dvs. kan en borger afsagt den 15 . marts 1995 af Nederlandenes Hoge Raad i
 påberåbe sig den for en national ret, og skal den lægges sagen kommanditselskabet Harnas & Helm mod Staats
 til grund af den nationale ret, selv om den ikke er gjort secretaris van Financiën
 gældende i forbindelse med den tvist, som den nationale (Sag C-80/95 )
 ret behandler ?
 ( 95/C 119/19 )
 (M EFT nr. L 175 af 5 . 7. 1985 , s . 40 .
 Ved kendelse afsagt den 15 . marts 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 17. marts 1995 , har Neder
 landenes Hoge Raad i sagen kommanditselskabet Harnas &
 Helm mod Staatssecretaris van Financiën forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 10. marts 1995 af Nederlandenes Hoge Raad i 1 . Skal den blotte erhvervelse til ejendom og besiddelse af
 sagen 1 . Bernardus Adrianus Josephus Hendrikman, og obligationer — skyldbeviser i form af omsætningspapi
 2. Maria Feyen mod Magenta Druck & Verlag GmbH rer —