text:
1995 , har Tribunal de ning ( EØF ) nr. 1648/95 ) fortolkes således, at der består
 commerce de Pontoise i sagen SA Phytheron International en forpligtelse til ikke at yde nogen oksekødspræmier
 mod SA Jean Bourdon forelagt De Europæiske Fællesska overhovedet til landbrugere, hvis — faktisk fastslåede
 bers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af — foderareal konstateres at være mindre end det areal ,
 følgende spørgsmål : som er angivet i ansøgningen om arealstøtte, når
 forskellen udgør mere end 20 % , men der ikke foreligger
 1 . Kan en vare, hvis varemærke er beskyttet, og som er forsæt eller grov uagtsomhed ?
 købt lovligt af en erhvervsdrivende fra en medlemsstat A
 i en medlemsstat B, hvor den er godkendt og forhandles
 under samme varemærke , lovligt indføres fra medlems 3 ) Såfremt spørgsmål 1 ) og/eller 2 ) besvares bekræftende ,
 stat B og forhandles i medlemsstat A, når der er tale er artikel 9 , stk . 2—4 , i Kommissionens forordning
 om :
 ( EØF ) nr . 3887/92 ( forud for ikrafttrædelsen af forord
 ning ( EØF ) nr . 1648/95 ) da helt eller delvis er ugyldige
 — den oprindelige vare , som ikke er undergået nogen som stridende mod et eller flere fællesskabsretlige
 ændring, principper, herunder navnlig princippet om retlig vis
 hed, princippet om forbud mod forskelsbehandling
 — hvis emballage ikke er blevet ændret, bortset fra at og/eller proportionalitetsprincippet ?
 der på etiketten er tilføjet nogle benævnelser, som
 skal opfylde kravene i medlemsstat A's lovgivning,
 4 ) Såfremt spørgsmål 1 ) og/eller 2 ) besvares benægtende,
 — når den ligeledes er godkendt i medlemsstat A ? hvorledes skal artikel 9 , stk . 2—4 , i Kommissionens
 forordning ( EØF ) nr. 3887/92 ( forud for ikrafttrædel
 sen af forordning ( EØF ) nr. 1648/95 ) da fortolkes ?
 2 . Er et forbud i henhold til medlemsstat A's lovgivning om
 varemærkeret ikke i strid med bestemmelserne i trakta
 tens artikel 30 ? 5 ) Uanset hvorledes spørgsmål 1 )—4 ) besvares, ønskes det
 oplyst, om der ved Kommissionens forordning ( EØF )
 nr . 3887/92 gyldigt og retmæssigt har kunnet træffes
 ---pagebreak--- 30 . 12 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 351 / 11
 bestemmelse om den sanktion, hvorefter en arealstøtte C-98/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 fortabes fuldstændigt, over for en landbruger, hvis — mod Kongeriget Belgien , skal slettes af registeret.
 faktisk fastslåede — areal konstateres at være mindre
 end det areal , som er angivet i støtteansøgningen, når (') EFT nr . C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 forskellen udgør mere end 20 % , men der ikke foreligger
 forsær eller grov uagtsomhed ?
 (') EFT nr . L 391 af 31 . 12 . 1992 , s . 36 .
 i 1 ) EFT nr . F 156 af 7 . 7 . 1995 , s . 27 .
 Slettelse af sag C-l 13/95 ( )
 ( 95/C 351


text:
/21 )
 Ved kendelse af 4 . oktober 1995 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C-14/95 ( ) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-l 13/
 95/C 351 / 19 ) 95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Den Italienske Republik , skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 26 . september 1995 har formanden for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol ( Sjette-Afdeling ) beslut (') EFT nr . C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 tet, at sag C-14/95 , Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber mod Kongeriget Belgien, skal slettes af regis
 teret .
 (') EFT nr . C 54 af 4 . 3 . 1995 .
 Slettelse af sag C-l 25/95 ( )
 ( 95/C 351 /22 )
 Ved kendelse af 24 . oktober 1995 har præsidenten for
 Slettelse af sag C-98/95 ( ) De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 ( 95/C 351 /20 ) C-l 25/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 22 . september 1995 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (') EFT nr . C 137 af 3 . 6 . 1995 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS afgørelsen, at sagsøgerens ansøgning ikke kunne tages i
 den 19 . oktober 1995 betragtning, som af Kommissionens afslag af 22 . marts
 1 993 på sagsøgerens ansøgning, dels om erstatning af den
 i sag T-562/93 , Dieter Obst mod Kommissionen for De økonomiske og ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren
 Europæiske Fællesskaber ( 1 ) har lidt, har Retten ( Anden Afdeling ), sammensat af
 (Tjenestemænd — ansættelsesprocedure — akt, som inde afdelingsformanden, B. Vesterdorf, og dommerne D. P. M.
 holder klagepunkt — vedtægtens artikel 45 — meddelelse Barrington og A. Saggio; justitssekretær: H. Jung, den
 om ledig stilling — magtfordrejning — begrundelse — 19 . oktober 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 erstatning af tab) således :
 ( 95 /C 351 /23 )
 1 ) Kommissionen betaler sagsøgeren 2 000 ECU i erstat
 (Processprog: tysk) ning for den begåede tjenestefejl.
 I sag T-562/93 , Dieter Obst, tjenestemand ved Kommissio 2 ) I øvrigt frifindes Kommissionen.
 nen for De Europæiske Fællesskaber, Everberg ( Belgien ),
 først repræsenteret ved advokat Heinz-Jorg Moritz og 3 ) Kommissionen betaler sine egne og , en fjerdedel af
 dernæst ved advokat Lothar Mahlberg, og med valgt adresse sagsøgerens omkostninger, mens sagsøgeren betaler de
 i Luxembourg hos Marianne Moritz, 25 A, rue de Schonfels, øvrige tre fjerdedele af sine egne omkostninger.
 Bridel mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( befuldmægtigede : Joseph Griesmar og Bertrand Wågen
 (') EFT nr . C 338 af 15 . 12 . 1993 .
 baur ), hvori der er nedlagt påstand dels om annullation såvel
 af afgørelse nr . 45/93 af 18 . februar 1993 fra det Rådgi
 vende Udvalg for Udnævnelser i det omfang, det angives i

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
20.3.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 71/25
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: J. Currall og F. Clotuche-Duvieusart),
 den 17. december 2003 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 beslutning om at afvise sagsøgerens anmodning om at blive
 indplaceret i den højeste lønklasse i hans stillingsgruppe ved
 i sag T-133/02, Pravir Kumar Chawdhry mod Kommissio- ansættelsen, har Retten, sat af dommer H. Legal; justitssekretær:
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1) fuldmægtig I. Natsinas, den 10. december 2003 afsagt dom,
 hvis konklusion lyder således:
 (Midlertidig ansat — stilling aflønnet over forskningsbevil-
 lingerne — indplacering i lønklasse)
 1) Kommissionens beslutning af 27. juli 2001 om afvisning af
 (2004/C 71/44) sagsøgerens anmodning om at blive indplaceret i den højeste
 lønklasse i hans stillingsgruppe ved ansættelsen annulleres.
 (Processprog: fransk)
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 I sag T-133/02, Pravir Kumar Chawdhry, midlertidig ansat ved (1) EFT C 219 af 14.9.2002.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i
 Sangiano (Italien), ved avocats G. Vandersanden og L. Levi, og
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og
 V. Joris), angående en påstand dels om annullation af Kommis-
 sionens beslutning om indplacering af sagsøgeren i lønklasse
 A6, lønrin 3, dels om erstatning for et tab, har Retten, sat af
 dommer J. Pirrung; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den
 17. december 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler en den 3. december 2003
 fjerdedel af sagsøgerens omkostninger.
 i sag T-305/02, Nestlé Waters France mod Kontoret
 3) Sagsøgeren bærer tre fjerdedele af sine egne omkostninger.
 for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og
 Design) (KHIM) (1)
 (1) EFT C 156 af 29.6.2002.
 (»EF-varemærker — tredimensionalt varemærke — en flas-
 kes form — absolutte registreringshindringer — fornødent
 særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF)
 nr. 40/94«)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (2004/C 71/46)
 den 10. december 2003
 (Processprog: fransk)
 i sag T-173/02, Pierre Tomarchio mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd — indplacering i lønklasse — afvisning af I sag T-305/02, Nestlé Waters France, Issy-les-Moulineaux
 en anmodning om ændret indplacering indgivet i medfør af (Frankrig), ved avocat A. Cléry, mod Kontoret for Harmonise-
 vedtægtens artikel 31, stk. 2) ring i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 (befuldmægtigede: A. Rassat og O. Waelbroeck), angående en
 (2004/C 71/45) påstand om annullation af afgørelsen, der blev truffet den
 12. juli 2002 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for
 (Processprog: fransk) Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag
 R 719/2000-4), om afslag på registrering af et tredimensionalt
 varemærke i form en gennemsigtig flaske, har Retten (Fjerde
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og
 I sag T-173/02, Pierre Tomarchio, tidligere tjenestemand ved dommerne P. Mengozzi og M. Vilaras; justitssekretær: assiste-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i rende justitssekretær B. Pastor, den 3. december 2003 afsagt


text:
Nancy (Frankrig), ved avocat N. Lloëst, og med valgt adresse i dom, hvis konklusion lyder således:
 ---pagebreak--- C 71/26 DA Den Europæiske Unions Tidende 20.3.2004
 1) Afgørelsen, der blev truffet den 12. juli 2002 af Fjerde DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre
 Marked (Varemærker og Design) (sag R 719/2000-4),
 annulleres. den 17. december 2003
 2) Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 i sag T-324/02, Hans McAuley mod Rådet for Den
 Europæiske Union (1)
 (1) EFT C 305 af 7.12.2002.
 (Opfyldelse af en dom fra Retten — udnævnelse af sprogkon-
 sulenten i Rådets engelske og irske oversættelsesafdeling —
 afslutning af proceduren med henblik på besættelse af
 stillingen i henhold til vedtægtens artikel 29, stk. 1, litra a)
 — magtfordrejning — erstatningssøgsmål)
 (2004/C 71/48)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: fransk)
 den 11. december 2003
 i sag T-323/02, Monique Breton mod De Europæiske
 Fællesskabers Domstol (1) I sag T-324/02, Hans McAuley, tjenestemand ved Rådet for
 Den Europæiske Union, med bopæl i Bruxelles (Belgien), ved
 avocats J.-N. Louis og S. Orlandi, og med valgt adresse i
 (Tjenestemænd — forfremmelse — tildeling af forfremmel- Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuld-
 sespoints — formaliteten) mægtiget: F. Anton), angående en påstand om annullation af
 den afgørelse, der er indeholdt i skrivelsen af 30. januar 2002
 fra generaldirektøren for Rådets Generaldirektorat A »Personale
 (2004/C 71/47)
 og Administration« om at afslutte proceduren med henblik på
 besættelse af stillingen som sprogkonsulent i den engelske og
 (Processprog: fransk) irske oversættelsesafdeling i henhold til vedtægtens artikel 29,
 stk. 1, litra a), og om at iværksætte procedurens næste etape
 som fastsat i vedtægtens artikel 29, stk. 1, litra b), dvs. at
 afholde en intern udvælgelsesprøve, samt en påstand om
 erstatning, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afde-
 I sag T-323/02, Monique Breton, med bopæl i Howald lingsformanden, V. Tiili, og dommerne P. Mengozzi og
 (Luxembourg), ved avocats A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 17. de-
 og S. Orlandi, og med valgt adresse i Luxembourg, mod De cember 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Europæiske Fællesskabers Domstol (befuldmægtigede:
 M. Schauss), angående en påstand om annullation af Domsto-
 lens beslutning om tildeling af forfremmelsespoints til sagsøge- 1) Den afgørelse, der er indeholdt i skrivelsen af 30. januar 2002
 ren for 1998, 1999 og 2000 i medfør af Domstolens fra generaldirektøren for Rådets Generaldirektorat A »Personale
 afgørelse af 18. oktober 2000 vedrørende forfremmelser og af og Administration« om at afslutte proceduren med henblik på
 Domstolens justitssekretærs afgørelse af 3. december 2001 om besættelse af stillingen som sprogkonsulent i den engelske og
 indførelse af en overgangsordning med hensyn til forfremmel- irske oversættelsesafdeling i henhold til vedtægtens artikel 29,
 ser, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsfor- stk. 1, litra a), og om at iværksætte procedurens næste etape
 manden, J. Azizi, og dommerne M. Jaeger og F. Dehousse; som fastsat i vedtægtens artikel 29, stk. 1, litra b), dvs. at
 justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den 11. december 2003


text:
5.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/36
 Sag anlagt den 29. juli 2015 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-110/15)
 (2015/C 328/34)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af forslaget om overførsel af sagsøgerens pensionsrettigheder til Unionens pensionsordning, hvorved anvendes de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten, og påstand om, at sagsøgte tilpligtes at betale en erstatning, som foreløbigt er opgjort til 1 EUR, for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at artikel 9 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser af 15.7.2011 til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten er ulovlig.
 —
 Afgørelsen af 10. marts 2015 om godskrivning af de pensionsrettigheder, som sagsøgeren havde erhvervet før sin tiltrædelse af tjenesten, i forbindelse med overførelsen af disse til EU-institutionernes pensionsordning, i medfør af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten af 15.7.2011, annulleres.
 —
 Subsidiært tilpligtes Europa-Kommissionen at betale en erstatning, som foreløbigt er opgjort til 1 EUR, for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
3.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 363/18
 Begæring om udtalelse fremsat af Europa-Kommissionen i medfør af artikel 218, stk. 11, TEUF
 (Udtalelse 2/15)
 (2015/C 363/22)
 Processprog: alle officielle sprog
 Den part, som anmoder om udtalelsen
 Europa-Kommissionen (ved U. Wölker, B. De Meester, M. Kocjan og R. Vidal Puig, som befuldmægtigede)
 Spørgsmål til Domstolen
 Har Unionen den fornødne kompetence til alene at undertegne og indgå Frihandelsaftale med Singapore? Nærmere bestemt:
 —
 Hvilke bestemmelser i aftalen er omfattet af Unionens enekompetence?
 —
 Hvilke bestemmelser i aftalen er omfattet af Unionens delte kompetence?
 —
 Er der nogen bestemmelser i aftalen, der er omfattet af medlemsstaternes enekompetence?


text:
3.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/14
 Rettens dom af 25. oktober 2011 — Transnational Company »Kazchrome« og ENRC Marketing mod Rådet
 (Sag T-192/08) (1)
 (Dumping - import af ferrosilicium med oprindelse i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Kina, Egypten, Kasakhstan og Rusland - årsagsforbindelse - Fællesskabets interesser - manglende samarbejde - foreliggende faktiske oplysninger - status som virksomhed, der opererer under markedsøkonomiske vilkår - ret til forsvar - begrundelsespligt)
 2011/C 355/22
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Transnational Company »Kazchrome« AO (Aqtöbe, Kasakhstan) og ENRC Marketing AG (Kloten, Schweiz) (først ved advokaterne L. Ruessmann og A. Willems, derefter ved advokaterne A. Willems og S. De Knop)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (først ved J.-P. Hix, derefter ved J.-P. Hix og B. Driessen, som befuldmægtigede, først bistået af advokaterne G. Berrisch og G. Wolf, derefter af G. Berrisch)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved H. van Vliet og K. Talabér-Ritz, som befuldmægtigede) og Euroalliages (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne J. Bourgeois, Y. van Gerven og N. McNelis)
 Sagens genstand
 Delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 172/2008 af 25. februar 2008 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af ferrosilicium med oprindelse i Folkerepublikken Kina, Egypten, Kasakhstan, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Rusland (EUT L 55, s. 6), for så vidt det angår sagsøgerne.
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Transnational Company »Kazchrome« AO og ENRC Marketing AG bærer deres egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet for Den Europæiske Union og af Euroalliages.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 197 af 2.8.2008.


text:
10.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de grande instance de Lyon (Frankrig) den 19. februar 2016 — Jean-Philippe Lahorgue mod Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux »CNB«, Conseil des barreaux européens »CCBE« og Ordre des avocats du barreau de Luxembourg
 (Sag C-99/16)
 (2016/C 165/08)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal de grande instance de Lyon
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jean-Philippe Lahorgue
 Sagsøgt: Ordre des avocats du barreau de Lyon, Conseil national des barreaux »CNB«, Conseil des barreaux européens »CCBE« og Ordre des avocats du barreau de Luxembourg
 Præjudicielt spørgsmål
 Er nægtelse af at levere en boks til Advokaternes Virtuelle Private Netværk (Réseau Privé Virtuel des Avocats, RPVA) til en advokat, der er behørigt registreret som medlem af advokatsamfundet i en medlemsstat, hvor han ønsker frit at kunne udføre tjenesteydelser som advokat, i strid med artikel 4 i direktiv 77/249/EF (1), idet det udgør en diskriminerende foranstaltning, der kan hindre fri udveksling af tjenesteydelser under erhvervsudøvelsen?
 (1) Rådets direktiv 77/249/EØF af 22.3.1977 om lettelser med henblik på den faktiske gennemførelse af advokaters fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 78, s. 17).


text:
23.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 219/2
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank ’s-Gravenhage, bitingsted Zwolle-Lelystad (Nederlandene) den 31. marts 2011 — Bibi Mohammad Imran mod Minister van Buitenlandse Zaken
 (Sag C-155/10)
 2011/C 219/02
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank ’s-Gravenhage, bitingsted Zwolle-Lelystad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Bibi Mohammad Imran
 Sagsøgt: Minister van Buitenlandse Zaken
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Tillader direktivets artikel 7, stk. 2 (1), at en medlemsstat nægter at lade et familiemedlem som omhandlet i direktivets artikel 4 til en tredjelandsstatsborger, der opholder sig lovligt i denne medlemsstat, indrejse og tage ophold alene af den grund, at dette familiemedlem ikke har bestået den integrationstest i udlandet, der er fastsat i denne medlemsstats retsforskrifter?
 2)
 Er det af betydning for besvarelsen af spørgsmål 1, at det pågældende familiemedlem er mor til otte børn, herunder syv mindreårige børn, der opholder sig lovligt i denne medlemsstat?
 3)
 Er det af betydning for besvarelsen af spørgsmål 1, om det pågældende familiemedlem i opholdslandet har adgang til undervisning i denne medlemsstats sprog?
 4)
 Er det af betydning for besvarelsen af spørgsmål 1, om det pågældende familiemedlem i betragtning af hans eller hendes forkundskaber og personlige situation, navnlig helbredsmæssige problemer, er i stand til indenfor en overskuelig tidsperiode at bestå denne test med et tilfredsstillende resultat?
 5)
 Er det af betydning for besvarelsen af spørgsmål 1, at der ikke finder en prøvelse sted i forhold til bestemmelserne i direktivets artikel 5, stk. 5, og artikel 17 samt chartrets artikel 24 eller det EU-retlige proportionalitetsprincip?
 6)
 Er det af betydning for besvarelsen af spørgsmål 1, at borgere fra visse andre tredjelande alene på grundlag af deres statsborgerskab fritages fra forpligtelsen til at gennemføre integrationstesten i udlandet med et tilfredsstillende resultat?
 (1) Rådets direktiv 2003/86/EF af 22.9.2003 om ret til familiesammenføring (EUT L 251, s. 12).


text:
4.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/2
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 6. oktober 2010 — Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV og KPN Belgium NV mod Ministerraad (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Grondwettelijk Hof (Belgien))
 (Sag C-389/08) (1)
 (Elektronisk kommunikation - direktiv 2002/21/EF (rammedirektivet) - artikel 2, litra g), artikel 3 og 4 - den nationale tilsynsmyndighed - national lovgiver, der handler som national tilsynsmyndighed - direktiv 2002/22/EF (forsyningspligtdirektivet) - net og tjenester - artikel 12 - beregning af omkostningerne ved forsyningspligten - forsyningspligtens sociale element - artikel 13 - finansiering af forsyningspligten - fastlæggelse af den urimelige byrde)
 2010/C 328/03
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Grondwettelijk Hof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Base NV, Euphony Benelux NV, Mobistar SA, Uninet International NV, T2 Belgium NV og KPN Belgium NV
 Sagsøgt: Ministerraad
 Procesdeltager: Belgacom NV
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Grondwettelijk Hof (Belgien) — fortolkning ar artikel 12, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»forsyningspligtdirektivet«) (EFT L 108, s. 51) — beregning af forsyningspligtens omkostninger — ingen evaluering i hvert tilfælde
 Konklusion
 1)
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) er i princippet ikke i sig selv til hinder for, at den nationale lovgiver intervenerer som national tilsynsmyndighed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet), for så vidt som den ved udøvelsen af denne funktion opfylder de betingelser vedrørende kompetence, uafhængighed, upartiskhed og gennemsigtighed, som følger af de pågældende direktiver, og for så vidt som de afgørelser, den træffer inden for rammerne af denne funktion, effektivt kan påklages til en klageinstans, som er uafhængig af de involverede parter, hvilket det tilkommer Grondwettelijk Hof at kontrollere.
 2)
 Artikel 12 i direktiv 2002/22 er ikke til hinder for, at den nationale tilsynsmyndighed fastslår, generelt og på grundlag af beregningen af nettoomkostningerne for udbyderen af den af forsyningspligten omfattede tjenesteydelse, der tidligere var eneste udbyder af denne tjenesteydelse, at udbud af nævnte tjenesteydelse kan udgøre en urimelig byrde for de virksomheder, der er blevet udpeget som forsyningspligtige virksomheder.
 3)
 Artikel 13 i direktiv 2002/22 er til hinder for, at den pågældende myndighed på samme måde og på grundlag af samme beregning fastslår, at disse virksomheder faktisk er pålagt en urimelig byrde på grund af forsyningspligten, uden at have foretaget en særlig undersøgelse af hver af disse virksomheders situation.
 (1) EUT C 285 af 8.11.2008.


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 226/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Darmstadt (Tyskland) den 28. maj 2013 — Rechtsanwalt H. (som kurator i konkursboet G.T. GmbH) mod H.K.
 (Sag C-295/13)
 (2013/C 226/07)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landgericht Darmstadt
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Rechtsanwalt H. (som kurator i konkursboet G.T. GmbH)
 Sagsøgt: H.K.
 Præjudicielle spørgsmål
 Om fortolkning af artikel 1, stk. 2, litra b), artikel 5, nr. 1), litra a) og b), og nr. 3), i konventionen om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1) (»Lugano II-konventionen«), og artikel 3, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 (2) af 29. maj 2000 om konkurs (»konkursforordningen«):
 1)
 Har retterne i den medlemsstat, på hvis område insolvensbehandlingen af skyldnerens aktiver er blevet indledt, kompetence til at behandle en sag, som kuratoren har anlagt mod skyldnerens direktør om godtgørelse af betalinger, der har fundet sted efter selskabets insolvens (Zahlungsunfähigkeit), eller efter at det er blevet fastslået, at selskabet er teknisk insolvent (Überschuldung)?
 2)
 Har retten i den medlemsstat, på hvis område insolvensbehandlingen af skyldnerens aktiver er blevet indledt, kompetence til at behandle en sag, som kuratoren har anlagt mod skyldnerens direktør om godtgørelse af betalinger, der har fundet sted efter selskabets insolvens (Zahlungsunfähigkeit), eller efter at det er blevet fastslået, at selskabet er teknisk insolvent (Überschuldung), såfremt direktøren ikke har bopæl i en anden af Den Europæiske Unions medlemsstater, men i en stat, der er part i Lugano II-konventionen?
 3)
 Er en sag som beskrevet i spørgsmål 1 omfattet af konkursforordningens artikel 3, stk. 1?
 4)
 Såfremt en sag som beskrevet i spørgsmål 1 ikke er omfattet af konkursforordningens artikel 3, stk. 1, eller rettens kompetence i denne henseende ikke omfatter en direktør, der har bopæl i en stat, der er part i Lugano II-konventionen:
 Er der tale om en konkurssag som omhandlet i Lugano II-konventionens artikel 1, stk. 2, litra b)?
 5)
 Såfremt spørgsmål 4 besvares bekræftende:
 a)
 Har retten i den medlemsstat, på hvis område skyldneren har hjemsted, kompetence i henhold til Lugano II-konventionens artikel 5, nr. 1), litra a), for så vidt angår en sag som beskrevet i spørgsmål 1?
 α)
 Er der for så vidt angår en sag som beskrevet i spørgsmål 1 tale om en sag om kontraktforhold som omhandlet i Lugano II-konventionens artikel 5, nr. 1), litra a)?
 ß)
 Er der for så vidt angår en sag som beskrevet i spørgsmål 1 tale om en sag om kontraktforhold vedrørende levering af tjenesteydelser som omhandlet i Lugano II-konventionens artikel 5, nr. 1), litra b)?
 b)
 Er der for så vidt angår en sag som beskrevet i spørgsmål 1 tale om en sag om erstatning uden for kontrakt i henhold til Lugano II-konventionens artikel 5, nr. 3)?
 (1) EUT 2009 L 147, s. 5.
 (2) EFT L 160, s. 1.


text:
10.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 112/40
 Sag anlagt den 26. januar 2017 — France.com mod EUIPO — France (FRANCE.com)
 (Sag T-71/17)
 (2017/C 112/56)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: France.com, Inc. (Coral gables, Florida, De Forenede Stater) (ved advokat A. Bertrand)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Den Franske Republik
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger om det omtvistede varemærke: France.com, Inc.
 Det omtvistede varemærke: Et EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »FRANCE.com« — registreringsansøgning nr. 13 158 597
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 20. oktober 2016 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 2452/2015-1)
 Påstande
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Domstolen forelægges følgende præjudicielle spørgsmål: (i) Har ansøgeren i en indsigelsessag i lyset af EU-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 2, og artikel 41, stk. 1, og EU-varemærkegennemførelsesforordningens regel 15, stk. 2, litra b), og regel 17, som sagsøgt i indsigelsessagen ret til at påberåbe sig ældre rettigheder, som kunne udgøre ældre rettigheder forhold til det ældre varemærke, der bruges som en ældre rettighed i indsigelsen? (ii) Har den franske stat nogen form for ældre intellektuel ejendomsretsrettighed over ordet »France«, som ikke er den franske stats officielle navn, og som blot er en geografisk enhed? (iii) Såfremt svaret på spørgsmål (ii) er »Nej«, skal navnet »France« da anses for at være et ord, som er i offentligt eje, og som ingen kan kræve nogen intellektuel ejendomsrettighed over? (iv) Såfremt svaret på spørgsmål (ii) er »Ja«, skal det forhold, at den franske stat fra dags dato aldrig før har gjort krav på nogen rettigheder over ordet »France«, bortset fra over for France.com., anses for at være en forskelsbehandling af ansøgeren?
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Den indsigelse, som den franske stat har rejst over for registreringen af det delvist figurative EU-varemærke »France.com«, som France.com Inc. har ansøgt om registrering af, forkastes.
 —
 I øvrigt frifindes Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO).
 —
 EUIPO bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er opstået for France.com Inc. i forbindelse med sagens behandling for Retten.
 —
 EUIPO og den franske stat tilpligtes hver at betale halvdelen af de omkostninger, der nødvendigvis er opstået for France.com Inc med henblik på sagen for appelkammeret ved EUIPO.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, artikel 8, stk. 2, og artikel 41, stk. 1, i forordning nr. 207/2009.
 —
 Tilsidesættelse af regel 15, stk. 2, litra b), og regel 17 i forordning nr. 2868/95.


text:
13.3.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 71/25
 at have lidt som fùlge af, at han blev forhindret i at mar- KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 kedsfùre mñlk som fùlge af anvendelsen af Rådets forord-
 den 3. december 1998
 ning (EéF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige
 regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning i sag T-230/94 (92), Frederick Farrugia mod Kommissio-
 (EéF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mñlk og mejeri- nen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 produkter (EFT L 90 af 1.4.1984, s. 13), som suppleret af
 Kommissionens forordning (EéF) nr. 1371/84 af 16. maj (Beregning af sagsomkostninger)
 1984 (EFT L 132 af 18.5.1984, s. 11), har Retten (Fjerde (1999/C 71/48)
 Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 R. M. Moura Ramos, og dommerne R. García-Valdecasas,
 V. Tiili, P. Lindh og P. Mengozzi; justitssekretñr: H. Jung, (Processprog: engelsk)
 den 15. december 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således:
 I sag T-230/94 (92), Frederick Farrugia, Athen, ved advo-
 kat Linos Sissilianos, Athen, mod Kommissionen for De
 1) Det er ufornùdent at trñffe afgùrelse i sagen. Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Ana Maria
 Alves Vieira), angående en påstand om beregning af sags-
 omkostninger som fùlge af Rettens dom af 21. marts
 2) Rådet og Kommissionen betaler sagens omkostninger. 1996, sag T-230/94, Farrugia mod Kommissionen, Sml. II,
 s. 195, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afde-
 (1) EFT C 165 af 2.7.1992. lingsformanden, A. Potocki, og dommerne C. W. Bellamy
 og A. W. H. Meil; justitssekretñr: H. Jung, den 3. decem-
 ber 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 De sagsomkostninger, som Kommissionen skal betale sag-
 sùgeren, fastsñttes til i alt 1 200 000 GRD.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 4. december 1998 (1) EFT C 101 af 22.4.1995.
 i sag T-448/93 (92), British Cement Association m.fl. mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (Fastsñttelse af sagsomkostninger)
 (1999/C 71/47)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 16. november 1998
 (Processprog: engelsk)
 i de forenede sager T-163/97 og T-179/97, De Nederland-
 ske Antiller mod Rådet for Den Europñiske Union og
 I sag T-448/93 (92), British Cement Association, Wexham Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 Springs (Det Forenede Kongerige), Blue Circle Industries
 plc, London, Castle Cement Ltd, Peterborough (Det For- (Ophñvelse af forening Ð udsñttelse Ð erklñring om
 enede Kongerige), og Rugby Group plc, Rugby (Det For- inkompetence)
 enede Kongerige), ved barrister David Lyon, London, mod (1999/C 71/49)
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 mñgtiget: Eric White), angående en anmodning om fast-
 sñttelse af omkostningerne i forbindelse med Rettens dom (Processprog: engelsk)
 af 6. juli 1995, AITEC m.fl. mod Kommissionen (forenede
 sager T-447/93, T-448/93 og T-449/93, Sml. II, s. 1971),
 har Retten (Fùrste Udvidede Afdeling), sammensat af prñ- I de forenede sager T-163/97, De Nederlandske Antiller
 sidenten, Bo Vesterdorf, og dommerne C. W. Bellamy, J. ved advokaterne Marco Marinus Slotboom og Pierre Vin-
 Pirrung, A. Meij og M. Vilaras; justitssekretñr: H. Jung, cent FrancËois Bos, Rotterdam, og med valgt adresse i
 den 4. december 1998 afsagt kendelse,


text:
hvis konklusion Luxembourg hos advokat Marc Loesch, 11, rue Goethe,
 lyder således: mod Rådet for Den Europñiske Union (befuldmñgtigede:
 Ramon Torrent, Jürgen Huber og Guus Houttuin) og
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 Det samlede omkostningsbelùb, som sagsùgeren i sag mñgtiget: Thomas van Rijn), stùttet af Kongeriget Spanien
 T-448/93 kan krñve erstattet, fastsñttes til 90 000 UKL. (befuldmñgtiget: Luis PeÂrez de Ayala Becerril) og Den Ita-
 lienske Republik (befuldmñgtigede: Umberto Leanza og
 (1) EFT C 121 af 13.5.1992. Francesca Quadri), og T-179/97, De Nederlandske Antiller
 ved advokaterne Marco Marinus Slotboom og Pierre Vin-
 cent FrancËois Bos, Rotterdam, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat Marc Loesch, 11, rue Goethe,
 ---pagebreak--- C 71/26 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 13.3.1999
 mod Rådet for Den Europñiske Union (befuldmñgtigede: cenzo Di Giovine, Lucera (Italien), ved advokaterne Luigi
 Ramon Torrent, Jürgen Huber og Guus Houttuin), stùttet Filippo Paolucci og Gian Piero Galletti, Bologna, og med
 af Kongeriget Spanien (befuldmñgtiget: Rosario Silva de valgt adresse i Luxembourg hos advokat ArseÁne Krons-
 Lapuerta) og Kommissionen for De Europñiske Fñllesska- hagen, 22, rue Marie-Adelaïde, mod Rådet for Den Euro-
 ber (befuldmñgtiget: Thomas van Rijn), hvorunder der i pñiske Union (befuldmñgtigede: John Carbery og Antonio
 sag T-163/97 er nedlagt påstand om dels annullation af Tanca), angående en påstand om annullation af artikel 2 i
 Kommissionens forordning (EF) nr. 764/97 af 23. april Rådets forordning (EéF) nr. 2613/97 af 15. december
 1997 om beskyttelsesforanstaltninger over for indfùrsel af 1997 om bemyndigelse til Portugal til at yde stùtte til pro-
 ris med oprindelse i de oversùiske lande og territorier ducenter af sukkerroer og indstilling af al national stùtte
 (EFT L 112 af 29.4.1997, s. 3), og dels om erstatning af fra produktionsåret 2001/02 (EFT L 353 af 24.12.1997,
 det tab, der hñvdes lidt af sagsùgeren som fùlge af udste- s. 3), har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling), sammensat af
 delsen af denne forordning og af Rådets forordning (EF) afdelingsformanden, R. M. Moura Ramos, og dommerne
 nr. 1036/97 af 2. juni 1997 om beskyttelsesforanstaltnin- R. García-Valdecasas, V. Tiili, P. Lindh og P. Mengozzi,
 ger over for indfùrsel af ris med oprindelse i de oversùiske justitssekretñr: H. Jung, den 8. december 1998 afsagt ken-
 lande og territorier (EFT L 151 af 10.6.1997, s. 8), og i delse, hvis konklusion lyder således:
 sag T-179/97 er nedlagt påstand om annullation af
 sidstnñvnte forordning, har Retten (Tredje Afdeling), sam-
 mensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne 1) Sagen afvises.
 K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretñr: H. Jung, den
 16. november 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 således:
 2) Sagsùgerne afholder in solidum sagens omkostninger.
 1) Foreningen af sag T-163/97, De Nederlandske Antiller
 (1) EFT C 137 af 2.5.1998.
 mod Rådet og Kommissionen, og sag T-179/97, De
 Nederlandske Antiller mod Rådet, ophñves.
 2) Sag T-163/97, De Nederlandske Antiller mod Rådet og
 Kommissionen, udsñttes indtil afsigelsen af Domsto-
 lens dom i sag C-301/97, Nederlandene mod Rådet.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 3) Retten erklñrer sig inkompetent til fordel for Domsto- den 8. december 1998
 len i


text:
sag T-179/97, De Nederlandske Antiller mod
 Rådet, for at denne kan trñffe afgùrelse om påstanden i sag T-39/98, Sadam Zuccherifici Divisione della SECI
 om annullation. SpA m.fl. mod Rådet for Den Europñiske Union (1)
 (Forordning (EF) nr. 2613/97 Ð bestemmelser om indstil-
 4) Afgùrelsen vedrùrende sagernes omkostninger udsñt- ling af national stùtte til sukkerroeproducenterne fra pro-
 tes. duktionsåret 2001/02 Ð annullationssùgsmål Ð formali-
 teten)
 (1) EFT C 212 af 12.7.1997 (1999/C 71/51)
 og C 228 af 26.7.1997.
 (Processprog: italiensk)
 I sag T-39/98, Sadam Zuccherifici Divisione della SECI
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS SpA, Bologna (Italien), Sadam Castiglionese SpA, Bologna,
 den 8. december 1998 Sadam Abruzzo SpA, Bologna, Zuccherificio del Molise
 SpA, Termoli (Italien) og SocietaÁ Fondiaria Industriale
 i sag T-38/98, Associazione Nazionale Bieticoltori (ANB) Romagnola SpA (SFIR), Cesena (Italien), ved advokat Vin-
 m.fl. mod Rådet for Den Europñiske Union (1) cenzo Cerulli Irelli, Rom, advokaterne Gualtiero Pittalis
 (Forordning (EéF) nr. 2613/97 Ð bestemmelser om ind- og Giancarlo Fanzini, Bologna, og med valgt adresse i
 stilling af national stùtte til sukkerroeproducenterne fra Luxembourg hos advokat ArseÁne Kronshagen, 22, rue
 produktionsåret 2001/02 Ð annullationssùgsmål Ð for- Marie-Adelaïde, mod Rådet for Den Europñiske Union
 maliteten) (befuldmñgtigede: John Carbery og Antonio Tanca), angå-
 ende en påstand om annullation af artikel 2 i Rådets for-
 (1999/C 71/50) ordning (EF) nr. 2613/97 af 15. december 1997 om
 bemyndigelse til Portugal til at yde stùtte til producenter
 (Processprog: italiensk) af sukkerroer og indstilling af al national stùtte fra pro-
 duktionsåret 2001/02 (EFT L 353 af 24.12.1997, s. 3),
 har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling), sammensat af afde-
 I sag T-38/98, Associazione Nazionale Bieticoltori (ANB), lingsformanden, R. M. Moura Ramos, og dommerne R.
 Rom, Francesco Coccia, Manfredonia (Italien), og Vin- García-Valdecasas, V. Tiili, P. Lindh og P. Mengozzi,


text:
20.9.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/3
 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verse- 2. Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost-
 rende sag, Daniel Fernando Messejana Viegas mod Companhia ninger.
 de Seguros Zurich SA, Mitsubishi Motors de Portugal SA, inter-
 venient: CGU International Insurance plc — Agência Geral em
 Portugal, Instituto de Solidariedade e Segurança Social (ISSS), at Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 Rådets andet direktiv 84/5/EØF af 30. december 1983 om
 indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
 ansvarsforsikring for motorkøretøjer (EFT 1984, L 8, s. 17), Kommissionen gør med følgende to begrundelser gældende, at
 har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsfor- Kongeriget Spanien tilsidesætter visse af sjette direktivs bestem-
 manden, M. Wathelet, og dommerne P. Jann (refererende dom- melser:
 mer), og A. Rosas; generaladvokat: S. Alber; justitssekretær:
 R. Grass, den 24. juli 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således: 1) Anvendelse af pro rata-satsen for fradrag på afgiftspligtige
 personer, der udelukkende udfører transaktioner, der giver
 ret til fradrag (artikel 102, stk. 1, i den spanske momslov).
 Artikel 1, stk. 2, i Rådets andet direktiv 84/5/EØF af
 30. december 1983 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes Kommissionen gør gældende, at den spanske lovgivning
 lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer er til hinder for en uretmæssigt udvider anvendelsesområdet for pro rata-
 national lovgivning, der opererer med flere former for ansvarsforsik- satsen for fradraget, idet denne ikke blot finder anvendelse
 ring, der kan anvendes på trafikulykker med motorkøretøjer, og hvor på afgiftspligtige personer, der både udfører transaktioner,
 en af disse forsikringsformer foreskriver et maksimalt garantibeløb, der der giver ret til fradrag, og ikke-fradragsberettigede
 er lavere end de minimumsbeløb, der er fastsat i nævnte artikel. transaktioner (afgiftspligtige personer, der udfører blan-
 dede transaktioner), men tillige på afgiftspligtige personer,
 som udelukkende udfører transaktioner, der giver ret til
 fradrag (fuldt afgiftspligtige personer), alene fordi de har
 modtaget et tilskud, der ikke medregnes i beskatnings-
 (1) EFT C 156 af 29.6.2002. grundlaget for deres afgiftspligtige transaktioner. I over-
 ensstemmelse med sjette direktivs artikel 17, stk. 5, finder
 ordningen med pro rata-satsen for fradraget kun anven-
 delse, når den afgiftspligtige person både udfører
 afgiftspligtige transaktioner, der er fritaget, og afgiftsplig-
 tige transaktioner.
 Sag anlagt den 14. maj 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 Kommissionen anfører, at medtagning af tilskud i pro
 (Sag C-204/03) rata-satsen for fradraget for afgiftspligtige personer, der
 udfører blandede transaktioner, er en mulighed, der er
 (2003/C 226/04) givet medlemsstaterne, og udgør en undtagelse til det
 generelle princip om fradrag for beløb, der er erlagt som
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 14. maj 2003 moms for udførelse af ikke-fritagne afgiftspligtige transak-
 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen for tioner. Der kan derfor ikke mod fællesskabslovgivers vilje
 De Europæiske Fællesskaber ved Enrico Traversa, som gøres brug af denne mulighed til at give situationer, der er
 befuldmægtiget, og Lidia Lozano Palacios, Kommissionens forskellige fra de i direktivet omhandlede, en ufordelagtig
 Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg.


text:
behandling. De følger, som det forhold, at medlemssta-
 terne anvender den mulighed, der er fastsat i sjette
 direktivs artikel 19, kan have for afgiftens neutralitet, kan
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: ikke begrunde de spanske myndigheders krav om at
 udstrække begrænsningen af fradraget til fuldt afgiftsplig-
 tige personer, idet der ikke foreligger det nødvendige
 1. Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat de forplig- retsgrundlag, og idet foranstaltningen er i strid med
 telser, der påhviler det i henhold til fællesskabsretten, navn- direktivets bestemmelser.
 lig artikel 17, stk. 2 og 5, og artikel 19 i Rådets sjette
 direktiv (77/388/EØF) af 17. maj 1977 om harmonisering
 af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Den omhandlede spanske bestemmelse medfører en
 Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregnings- dobbeltbeskatning, idet en afgiftspligtig person, der
 grundlag (1), som ændret, idet det har opretholdt modtager tilskud, anvender tilskuddet til at dække en del
 bestemmelser, hvorefter der anvendes en pro rata-sats for af den pris, han betaler for købet af goderne og
 fradrag, der foretages af afgiftspligtige personer, der ude- tjenesteydelserne. Disse køb afgiftspålægges efter reglerne
 lukkende udfører afgiftspligtige transaktioner, og hvorved i sjette direktiv, således at der af tilskuddet allerede er erlagt
 der indføres en særregel, som begrænser fradragsretten for en tilsvarende moms. Hvis tilskuddet desuden medregnes i
 moms ved køb af goder eller tjenesteydelser, alene fordi de nævneren ved beregningen af pro rata-satsen for fradraget,
 er blevet finansieret ved hjælp af tilskud. hvilket medfører en begrænsning af fradragsretten for den
 ---pagebreak--- C 226/4 DA Den Europæiske Unions Tidende 20.9.2003
 afgiftspligtige person, der modtager tilskuddet, vil tilskud- direktivet, og som finder anvendelse på alle afgiftspligtige
 det blive momspålagt to gange. Selv om artikel 19 personer, der modtager tilskud, herunder fuldt afgiftsplig-
 udtrykkeligt bestemmer, at medlemsstaterne i pro rata- tige personer, og idet bestemmelsen, selv når den finder
 satsen for fradraget for afgiftspligtige personer, der udfører anvendelse på afgiftspligtige personer, der udfører blan-
 blandede transaktioner, kan medtage tilskud, der ikke er dede transaktioner, i visse tilfælde kan være mindre
 en del af beskatningsgrundlaget, er denne undtagelse til fordelagtig end anvendelsen af den fakultative bestem-
 den »normale« beregningsmetode et redskab, der står til melse i direktivets artikel 19.
 rådighed for den nationale lovgiver for at undgå, at en
 organisation, hvis »kald« er at modtage tilskud, kan opnå
 tilbagebetaling af moms ved at udføre en udelukkende
 symbolsk virksomhed med henblik på at blive afgiftsplig-
 tig. Denne bestemmelse skal imidlertid fortolkes snævert.
 Det er endvidere åbenlyst, at medtagning af tilskud i pro
 rata-satsen nedsætter fradragsretten for personer, der
 udfører blandede transaktioner, hvorimod det ikke er (1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 muligt i tilfælde af fuldt afgiftspligtige personer. Det
 drejer sig om en fakultativ regel, og medlemsstaterne kan
 fastsætte gennemførelsesbestemmelserne for den under
 hensyntagen til samtlige regler og grundlæggende prin-
 cipper i sjette direktiv, der indeholder andre bestemmelser,
 der gør det muligt at undgå fradrag, der må anses for Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved ken-
 uberettigede. delse afsagt den 8. oktober 2002, 17. december 2002 og
 14. februar 2003 af


text:
Tribunale Amministrativo Regionale
 per la Lombardia — Sezione staccata di Brescia — i sagen
 2) Indførelse af en særregel, der begrænser fradragsretten for Consorzio Aziende Metano — CO.NA.ME. mod Comune
 moms, der er erlagt i forbindelse med køb af goder eller di Cingia de' Botti og Padania Acque SpA
 tjenesteydelser, som helt eller delvis er finansieret ved
 hjælp af tilskud [artikel 104, stk. 2, nr. 2), i den spanske (Sag C-231/03)
 momslov].
 (2003/C 226/05)
 Denne særregel — hvorefter tilskud, der modtages til
 finansiering af køb af visse goder og tjenesteydelser, ikke Ved kendelse afsagt den 8. oktober 2002, 17. december 2002
 giver anledning til anvendelse af pro rata-satsen og ikke og 14. februar 2003, indgået til Domstolens Justitskontor den
 medtages i nævneren for denne pro rata-sats, men 28. maj 2003, har Tribunale Amministrativo Regionale per la
 begrænser retten til at foretage fradrag for den moms, Lombardia — Sezione staccata di Brescia — i sagen Consorzio
 der er erlagt, i et omfang svarende til den del af prisen for Aziende Metano — CO.NA.ME. mod Comune di Cingia de'
 godet eller tjenesteydelsen, der er finansieret ved hjælp af Botti og Padania Acque SpA forelagt De Europæiske
 tilskud — er uforenelig med sjette direktiv. Den spanske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 bestemmelse medfører en begrænsning af fradragsretten afgørelse af følgende spørgsmål:
 for fuldt afgiftspligtige personer, der ikke er omfattet af
 direktivets principper. Med hensyn til afgiftspligtige
 personer, der udfører blandede transaktioner, er den
 eneste begrænsning, der er mulig efter direktivet, at
 medtage tilskuddene i nævneren for pro rata-satsen for Er artikel 43, 49 og 81 EF, som henholdsvis forbyder hindrin-
 fradraget. Den moms, som en afgiftspligtig person har ger for den frie etableringsret for borgere i en medlemsstat på
 erlagt for et bestemt gode eller en bestemt tjenesteydelse, en anden medlemsstats område, den frie udveksling af tjeneste-
 er altid fradragsberettiget efter direktivets bestemmelser ydelser inden for Fællesskabet for så vidt angår borgere i med-
 vedrørende fradragsretten, og oprindelsen af finansieringen lemsstaterne, og virksomheders adfærd, der har til følge at
 af godet eller tjenesteydelsen er i denne forbindelse uden hindre, begrænse eller forstyrre konkurrencen inden for Den
 nogen betydning. Medlemsstaterne har blot en mulighed for Europæiske Union, til hinder for bestemmelser, hvorefter
 tage hensyn til tilskud, der ikke er forbundet med offentlige kontrakter om varetagelse af gasforsyning tildeles
 transaktionernes pris, ved at medtage dem eller ikke at direkte uden forudgående afholdelse af udbud til selskaber,
 medtage dem i pro rata-satsen for fradraget, og dette gælder hvori de lokale myndigheder er selskabsdeltagere, når myndig-
 kun hvis den afgiftspligtige person på samme tid udfører hedernes deltagelse i selskabskapitalen ikke giver mulighed for
 afgiftspligtige transaktioner og fritagne transaktioner. Det at udøve nogen direkte kontrol med selskabets drift, og skal det
 drejer sig om en fakultativ regel, og medlemsstaterne kan således antages, at når deltagelsen udgør 0,97 %, således som
 fastsætte gennemførelsesbestemmelserne for den under det er tilfældet i nærværende sag, er de betingelser, der karak-
 hensyntagen til samtlige regler og grundlæggende princip- teriserer varetagelse af opgaver


text:
30 . 3 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 95/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM læreanstalt, der afsluttes med et eksamensbevis, således at
 ( Sjette Afdeling ) der i praksis på arbejdsmarkedet er tale om, at erhvervet
 alene søges og udøves af personer, der har fuldført denne
 af 1 . februar 1996 videregående uddannelse.
 i sag C- 164/94, Georgios Aranitis mod Land Berlin
 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberverwaltungs (') EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 gericht Berlin ) ( ] )
 (Generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbe
 viser — indirekte krævet af nationale bestemmelser —
 lovreguleret erhverv) DOMSTOLENS DOM
 ( 96/C 95/01 ) ( Fjerde Afdeling )
 af 8 . februar 1996
 (Processprog: tysk)
 i sag C-8/94, C. B. Laperre mod Bestuurscommissie
 beroepszaken in de Provincie Zuid-Holland ( anmodning
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive om præjudiciel afgørelse fra Nederlandse Raad van
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) State ) ( J )
 (Ligebehandling afmænd og kvinder med hensyn til social
 I sag C- 164/94, angående en anmodning, som Oberverwal sikring — artikel 4, stk. 1, i direktiv 79/7/EØF —
 tungsgericht Berlin i medfør af EØF-traktatens artikel 177 lovbestemt ordning om social bistand til ældre langtidsle
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret dige arbejdstagere og/eller delvis uarbejdsdygtige arbejdsta
 verserende sag Georgios Aranitis mod Land Berlin at opnå gere — betingelser om beskæftigelsesforløb og alder)
 en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af arti
 ( 96/C 95/02 )
 kel 1 , litra c ) og d ), og artikel 7, stk . 1 , i Rådets direktiv
 89/48/EØF af 21 . december 1988 om indførelse af en
 (Processprog: nederlandsk)
 generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbevi
 ser for erhvervskompetencegivende videregående uddannel (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 ser af mindst tre års varighed ( EFT 1989 L 19 , s. 16 ), har offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af afdelingsfor
 manden, C. N. Kakouris, og dommerne F. A. Schockweiler, I sag C-8/94 , angående en anmodning, som Nederlandse
 P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray ( refererende dommer ) og H. Raad van State ( Nederlandene ) i medfør af EF-traktatens
 Ragnemalm; generaladvokat P. Léger; justitssekretær: eks artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 peditionssekretær D. Louterman-Hubeau , den 1 . februar ret verserende sag C. B. Laperre mod Bestuurscommissie
 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : beroepszaken in de Provincie Zuid-Holland at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af at opnå
 Artikel 1 , litra c), sammenholdt med artikel 1 , litra d), i en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af arti
 Rådets direktiv 89/48/EØF af 21 . december 1988 om kel 4 , stk . 1 , i Rådets direktiv 79/7/EØF af 19 . december
 indførelse afen generel ordning for gensidig anerkendelse af 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om ligebe
 eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregå handling af mænd og kvinder med hensyn


text:
til social sikring
 ende uddannelser af mindst tre års varighed skal fortolkes ( EFT L 6 , s . 24 ), har Domstolen ( Fjerde Afdeling ), sammen
 således, at et erhverv ikke er lovreguleret, når der i sat af afdelingsformanden, C. N. Kakouris ( refererende
 værtslandet ikke er love eller administrative bestemmelser, dommer ), og dommerne P. J. G. Kapteyn og J. L. Murray;
 som opstiller krav for at optage eller udøve dette erhverv generaladvokat: C. O. Lenz; justitssekretær: R. Grass, den
 eller en form heraf, selv når den eneste uddannelse hertil er et 8 . februar 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle
 mindst fire og et halvt årigt studium ved en højere des :


text:
26.5.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/33
 Sag anlagt den 30. marts 2015 — DHL Express (Frankrig) mod KHIM — Chronopost (WEBSHIPPING)
 (Sag T-142/15)
 (2015/C 171/39)
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: DHL Express (Frankrig) (Le Bourget, Frankrig) (ved advokaterne A. Casalonga, F. Codevelle og C. Bercial Arias)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Chronopost (Paris, Frankrig)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Chronopost
 Det omtvistede varemærke: EF-varemærke nr. 1 909 183
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 28. januar 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2425/2013-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Det fastslås, at indehaveren af EF-registrering nr. 1 909 183 WEBSHIPPING har fortabt sine rettigheder, og at det velrenommerede varemærke ikke har haft virkning siden tidspunktet for indgivelsen af begæringen om varemærkets fortabelse, dvs. den 6. juli 2012.
 —
 Harmoniseringskontoret og (om nødvendigt) Chronopost tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009.


text:
24.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 330/17
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 25. oktober 2005 — Herrero Romeu mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-298/02) (1)
 (»Tjenestemænd - løn - udlandstillæg - artikel 4, stk. 1, litra a), i vedtægtens bilag VII - tjeneste for en anden stat - begrebet bopæl på varig måde - begrundelse - ligebehandlingsprincippet«)
 (2005/C 330/42)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger(e): Herrero Romeu (Bruxelles, Belgien) [ved: avocats J. García-Gallardo Gil-Fournier, J. Guillem Carrau, D. Domínguez Pérez og A. Sayagués Torres]
 Sagsøgt(e): Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber [ved: J. Currall, som befuldmægtiget, bistået af avocats J. Rivas-Andrés og J. Gutiérrez Gisbert]
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 10. juni 2002, hvorved Kommissionen afslog at yde sagsøgeren det i artikel 4 i bilag VII til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber fastsatte udlandstillæg samt de hermed forbundne godtgørelser.
 Domskonklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine omkostninger
 (1) EFT C 289 af 23.11.2002.


text:
13.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 361/11
 Sag anlagt den 30. juli 2014 — Laverana mod KHIM (BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION)
 (Sag T-568/14)
 2014/C 361/15
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Laverana GmbH & Co. KG (Wennigsen, Tyskland) (ved advokaterne J. Wachinger, M. Zöbisch og D. Chatterjee)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 27. maj 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 120/2014-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Et figurmærke indeholdende ordbestanddelene »BIO FLUIDE DE PLANTE PROPRE FABRICATION« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5 og 35 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 1 9 22 631
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og litra c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Magtfordrejning som følge af en afgørelse truffet på grundlag af konkurrenceretlige overvejelser.


text:
12.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/20
 Sag anlagt den 28. december 2010 — Almunia Textil mod KHIM — FIBA Europe (EuroBasket)
 (Sag T-596/10)
 2011/C 80/39
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: Almunia Textil, SA (La Almunia de Doña Godina, Spanien) (ved advokat J.E. Astiz Suárez)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: FIBA Europe eV (München, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. oktober 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 280/2010-1) annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: FIBA Europe eV
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »EuroBasket« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 14, 16, 24, 25, 26, 28, 35, 38 og 41
 Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Sagsøgeren
 De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Et EF-figurmærke og et nationalt figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Basket« for varer i klasse 18, 25 og 28
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen delvist taget til følge og delvist afslag på EF-varemærkeansøgningen for varer i klasse 9, 25, 28 og 41
 Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen og indsigelsen forkastet
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), da der er risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker.
 (1) Rådets forordning af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/35
 Sag anlagt den 20. november 2013 — AIC mod KHIM — ACV Manufacturing (Indsatser til varmevekslere)
 (Sag T-617/13)
 2014/C 24/66
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: AIC S.A. (Gdynia, Polen) (ved advokat J. Radłowski)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: ACV Manufacturing (Seneffe, Belgien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 10. september 2013 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 688/2012-3) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen for appelkammeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-design, der begæres erklæret ugyldigt: Design for et produkt, der er beskrevet som »indsatser til varmevekslere« — EF-designregistrering nr. 1 137 152-0002
 Indehaver af EF-designet: AIC S.A.
 Indgiveren af begæringen om, at EF-designet erklæres ugyldigt: ACV Manufacturing
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Det blev gjort gældende, at designet ikke opfyldte betingelserne i EF-designforordningens artikel 4, stk. 1, og 2, sammenholdt med artikel 5 og 6 og særligt artikel 8, stk. 1, og 2
 Ugyldighedsafdelingens afgørelse: EF-designet erklæret ugyldigt
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-designforordningens artikel 25, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 4, stk. 2.


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/78
 Sag anlagt den 13. november 2015 — Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica mod Parlamentet
 (Sag T-665/15)
 (2016/C 048/86)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Baltijas pētnieciskās žurnālistikas centrs Re:Baltica (Riga, Letland) (ved advokat N. Pirc Musar)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Parlamentets afgørelse A(2015)8305 C af 15. september 2015 om afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring om aktindsigt i visse dokumenter vedrørende oplysninger om Europa-Parlamentets medlemmers rejseudgifter, dagpenge, godtgørelser for generelle udgifter og udgifter til personaleordninger annulleres.
 —
 Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne i henhold til artikel 134 og 140 i Rettens procesreglement, herunder de af eventuelle intervenerende parter afholdte sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001 (1), sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning nr. 45/2001 (2), idet de persondata, der søges aktindsigt i, ikke er beskyttet af fællesskabslovgivningen.
 2.
 Andet anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, litra b), i forordning nr. 1049/2001, sammenholdt med artikel 8, litra b), i forordning nr. 45/2001, idet der blev givet afslag på aktindsigt i de ønskede oplysninger, selv om betingelserne for udlevering var opfyldt.
 3.
 Tredje anbringende vedrører tilsidesættelse af den generelle forpligtelse til i henhold artikel 2 og 4 i forordning nr. 1049/2001, sammenholdt med denne forordnings artikel 6, stk. 3, at foretage en undersøgelse af hvert enkelt dokument.
 4.
 Fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001, henset til, at afslaget på at give delvis aktindsigt i de ønskede dokumenter ikke var berettiget.
 5.
 Femte anbringende vedrører tilsidesættelse af den begrundelsespligt, der følger af artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 1049/2001, idet Parlamentet undlod at tage stilling til alle sagsøgerens argumenter.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18.12.2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT 2001 L 8, s. 1).


text:
C 19/44 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 Slettelse af de forenede sager T-160/01 og T-264/01 (1) Første Instans besluttet, at sag T-331/01, Huntstown Air
 Park Limited og Omega Aviation Services Limited mod
 (2003/C 19/81) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 registeret.
 (Processprog: fransk)
 (1 ) EFT C 109 af 4.5.2002.
 Ved kendelse af 5. november 2002 har formanden for Tredje
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at de forenede sager T-160/01 og T-264/01, Léon
 Rappe mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 skal slettes af registeret.
 Slettelse af sag T-172/02 ( 1)
 ( 1) EFT C 289 af 13.10.2001 og C 369 af 22.12.2001.
 (2003/C 19/84)
 (Processprog: fransk)
 Slettelse af sag T-294/01 ( 1)
 Ved kendelse af 4. november 2002 har formanden for Fjerde
 (2003/C 19/82) Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-172/02, Laurent Druet mod Kommissionen
 (Processprog: spansk) for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 24. oktober 2002 har formanden for Tredje (1 ) EFT C 180 af 27.7.2002.
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-294/01, Lucía Aparicio Chofré mod Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 registeret.
 ( 1) EFT C 44 af 16.2.2002. Slettelse af sag T-199/02 ( 1)
 (2003/C 19/85)
 (Processprog: fransk)
 Slettelse af sag T-331/01 ( 1)
 (2003/C 19/83) Ved kendelse af 22. oktober 2002 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 (Processprog: engelsk) besluttet, at sag T-199/02, Michel van Beek mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 14. november 2002 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i (1 ) EFT C 202 af 24.8.2002.


text:
5.4.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 83/11
 Sag anlagt den 11. februar 2003 af Kommissionen for De Sag anlagt den 12. februar 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet
 Luxembourg
 (Sag C-55/03)
 (Sag C-56/03)
 (2003/C 83/17)
 (2003/C 83/18)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. fe-
 bruar 2003 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. fe-
 bruar 2003 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxembourg
 Maria Patakia og Marina Valverde, som befuldmægtigede,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Karen
 Luxembourg. Banks, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet det ikke — Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsi-
 gennemført Rådets direktiv 89/48/EØF (1) af 21. decem- desat sine forpligtelser i henhold til artikel 19 i Europa-
 ber 1988 og Rådets direktiv 92/51/EØF ( 2) af 18. juni Parlamentets og Rådets direktiv 98/71/EF af 13. oktober
 1992 i national ret for så vidt angår erhvervet som 1998 om retlig beskyttelse af mønstre ( 1), da det ikke har
 flyleder inden for civil luftfart. vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er
 nødvendige for at efterkomme direktivet eller i hvert fald
 — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost- ikke har meddelt Kommissionen disse bestemmelser.
 ninger.
 — Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Direktiverne 89/49/EØF og 92/51/EØF finder ikke anvendelse
 på eksamensbeviser for akademiske uddannelser, men derimod
 på eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende uddannel- Fristen for direktivets gennemførelse udløb den 28. oktober
 ser og navnlig for de uddannelser, der, når de er tilendebragt, 2001.
 fuldt ud kvalificerer indehaveren til at udføre et bestemt
 erhverv. Det er følgelig ikke det eksamensbevis, der giver
 adgang til uddannelsen til flyveleder, der skal anerkendes (1 ) EFT L 289 af 28.10.1998, s. 28.
 i henhold til disse direktiver, men derimod det endelige
 eksamensbevis, der giver adgang til erhvervet som flyveleder
 inden for civil luftfart. Henset til bestemmelserne i kongeligt
 dekret 3/1998 finder Kommissionen, at dette erhverv skal
 reguleres i Spanien som anført i artikel 1, litra d), i direktiv 89/
 48/EF, og som det fremgår af Domstolens faste praksis.
 Medlemsstaterne er forpligtede til at gennemføre direktiver i Sag anlagt den 12. februar 2003 af Kommissionen for De
 national ret. Den omstændighed, at der findes en bestemmelse, Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 der er godkendt af Eurocontrol, fritager ikke Spanien for denne
 forpligtelse.
 (Sag C-57/03)
 ( 1) Om indførelse af en generel ordning for gensidig anerkendelse af
 eksamensbeviser for erhvervskompetencegivende videregående
 (2003/C 83/19)
 uddannelser af mindst tre års varighed (EFT L 19 af 24.1.1989,
 s. 16).
 ( 2) Om anden generelle ordning for anerkendelse af erhvervsuddan-
 nelser til supplering af direktiv 89/48/EØF (EFT L 209 af Ved De


text:
Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. fe-
 24.7.1992, s. 25).
 bruar 2003 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Antonio
 Aresu, som befuldmægtiget.
 ---pagebreak--- C 83/12 DA Den Europæiske Unions Tidende 5.4.2003
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 4. februar 2003 af Raad van State i sagen
 Y.G. Encheva mod Staatssecretaris van Justitie
 a) Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til artikel 228 EF, stk. 1, idet den
 ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige til (Sag C-58/03)
 opfyldelse af De Europæiske Fællesskabers Domstols dom
 af 9. marts 2000 i sag C-386/98 (1). (2003/C 83/20)
 b) Den Italienske Republik tilpligtes at betale en dagbøde
 på 238 950 EUR fra forkyndelsen af dommen i den Ved dom afsagt den 4. februar 2003, indgået til Domstolens
 foreliggende sag, og indtil dommen er opfyldt. Justitskontor den 12. februar 2003, har Raad van State i sagen
 Y.G. Encheva mod Staatssecretaris van Justitie forelagt De
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi-
 c) Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- ciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 ninger.
 1. Skal artikel 59, stk. 1, i den aftale, hvorved der er oprettet
 en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og
 deres medlemsstater på den ene side og Republikken
 Bulgarien på den anden side, fortolkes således, at denne
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter bestemmelse er til hinder for, at der gives afslag på en
 ansøgning indgivet i Nederlandene om udstedelse af en
 opholdstilladelse med en betingelse, der står i forbindelse
 med formålet »arbejde som selvstændig«, fordi den pågæl-
 Artikel 228, stk. 1, EF, bestemmer, at såfremt Domstolen dende udlænding, der er statsborger i Bulgarien, ikke i
 fastslår, at en medlemsstat ikke har overholdt en forpligtelse, dette land eller i det land, hvori vedkommende har fast
 som påhviler den i henhold til traktaten, skal denne stat ophold, har ansøgt om en med henblik herpå udstedt
 gennemføre de til dommens opfyldelse nødvendige foranstalt- midlertidig opholdstilladelse og dér har afventet afgørel-
 ninger. sen herom, før den pågældende ankom til Nederlandene
 og derfor ikke har opfyldt kravet i Vb 2000’s artikel 3.71,
 stk. 1?
 Uanset den italienske regerings gentagne forsikringer om, at 2. Gør det nogen forskel for besvarelsen af spørgsmål 1, at
 direktiv 93/104 (2) meget snart ville blive gennemført i national udlændingen, i modsætning til hvad der var tilfældet i
 ret, må det fastslås, at Den Italienske Republik endnu ikke har Domstolens dom af 27. september 2001 i sag C-257/99,
 underrettet Kommissionen om de nationale foranstaltninger allerede ved udrejsen fra Bulgarien til Nederlandene
 til gennemførelse af direktivet. Det skal understreges, at i havde til hensigt at udføre arbejde i Nederlandene som
 henhold til artikel 18, stk. 1, litra a), og c), i direktiv 93/104 selvstændig og har undladt at ansøge om en sådan
 skulle Kommissionen have været underrettet herom senest den midlertidig opholdstilladelse i Bulgarien, skønt der var
 23. november 1996. mulighed herfor?
 Ifølge Kommissionen må det derfor fastslås, at


text:
Den Italienske
 Republik ikke har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige
 til opfyldelse af Domstolens dom af 9. marts 2000 i sag C-386/
 98, og at Den Italienske Republik således ikke har overholdt
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 de forpligtelser, der er fastsat i artikel 228 EF.
 se afsagt den 28. januar 2003 af Tribunale di Genova —
 Afdelingen for Arbejdsretlige Sager — i sagen Mario
 Cigliola m.fl. mod Ferrovie dello Stato SpA
 I henhold til artikel 228, stk. 2, EF, har Kommissionen nedlagt
 påstand om, at Den Italienske Republik tilpligtes at betale en (Sag C-59/03)
 tvangsbøde på 238 950 EUR for hver dag, opfyldelsen af
 Domstolens dom i sag C-386/98 forsinkes, med virkning fra (2003/C 83/21)
 den dag, hvor Domstolen afsiger dom i den foreliggende sag.
 Ved kendelse afsagt den 28. januar 2003, indgået til Domsto-
 ( 1) EFT C 149 af 27.5.2000, s. 2.
 lens Justitskontor den 13. februar 2003, har Tribunale di
 ( 2) EFT L 307 af 13.12.1993, s. 18.
 Genova — Afdelingen for Arbejdsretlige Sager — i sagen
 Mario Cigliola m.fl. mod Ferrovie dello Stato SpA forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:


text:
10.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 112/8
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 16. februar 2017 — Agro Foreign Trade & Agency Ltd mod Petersime NV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van Koophandel te Gent — Belgien)
 (Sag C-507/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - selvstændige handelsagenter - direktiv 86/653/EØF - samordning af medlemsstaternes lovgivning - belgisk gennemførelseslov - handelsagenturkontrakt - en i Belgien etableret agenturgiver og en i Tyrkiet etableret agent - belgisk lovvalgsklausul - lov, der ikke finder anvendelse - associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - forenelighed))
 (2017/C 112/12)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank van Koophandel te Gent
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Agro Foreign Trade & Agency Ltd
 Sagsøgt: Petersime NV
 Konklusion
 Rådets direktiv 86/653/EØF af 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagenter og aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, som blev undertegnet den 12. september 1963 i Ankara dels af Republikken Tyrkiet, dels af EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, og som blev indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963 skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national lovgivning, der gennemfører dette direktiv i den omhandlede medlemsstats ret, og som fra sit anvendelsesområde udelukker en handelsagenturkontrakt, inden for rammerne af hvilken handelsagenten er etableret i Tyrkiet, hvor den pågældende udøver den virksomhed, der udspringer af denne kontrakt, og agenturgiveren er etableret i nævnte medlemsstat, således at handelsagenten under sådanne omstændigheder ikke kan påberåbe sig de rettigheder, som nævnte direktiv sikrer handelsagenter efter en sådan handelsagenturkontrakts ophør.
 (1) EUT C 414 af 14.12.2015.


text:
C 357/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 11 . 97
 Slettelse af sag C-362/96 ( ! ) Slettelse af sag C-57/97 ( ] )
 ( 97/C 357/47) ( 97/C 357/48 )
 Ved kendelse af 24. september 1997 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-362/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved kendelse af 24 . september 1997 har præsidenten for
 mod Storhertugdømmet Luxembourg, skal slettes af regis De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 tret . C-57/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Franske Republik, skal slettes af registret.
 H EFT C 9 af 11 . 1 . 1997.
 (') EFT C 108 af 5 . 4 . 1997.
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 3 ) Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 den 25 . september 1997
 (') EFT C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 i sag T-l 70/94, Shanghai Bicycle Corporation ( Group )
 mod Rådet for Den Europæiske Union (')
 (Dumping — statshandelslande — samme vare — indivi
 duel behandling — beregning af dumpingmargenen)
 ( 97/C 357/49 )
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: engelsk) den 18 . juli 1997
 i sag T-44/96, Oleifici italiani SpA mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ( ] )
 I sag T-l 70/94, Shanghai Bicycle Corporation ( Group ),
 Shanghai ( Folkerepublikken Kina ), ved barrister M. Izzet (Tilslag vedrørende levering af gratis olivenolie til befolk
 Sinan, og med valgt adresse i Luxembourg hos advoka ningerne i Georgien og Armenien — angivelig skade for
 terne Arendt og Medernach, 8-10, rue Mathias Hårdt, tilslagsmodtageren som følge af den af Kommissionen
 mod Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmægtigede : udpegede transportvirksomheds forsinkede afhentning af
 Bjarne Hoff-Nielsen, Jorge Monteiro, Hans-Jürgen Rabe olivenolien — påstand om annullation af Kommissionens
 og Georg M. Berrisch ), støttet af Kommissionen for De afvisning af erstatningskrav — sag om ansvar uden for
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Eric White og kontraktforhold — spørgsmålet, om den angivelige for
 Nicholas Khan ) og European Bicycle Manufacturers Asso pligtelse for Kommissionen, der ligger til grund for erstat
 ciation ( EBMA ), Paris, ved advokat Jacques H. J. Bour ningssøgsmålet, udspringer af et kontraktforhold — mang
 geois, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos lende voldgiftsbestemmelse i henhold til EF-traktatens
 advokat Marc Loesch, 11 , rue Goethe, angående en artikel 181 — Retten åbenbart inkompetent)
 påstand om annullation af Rådets forordning ( EØF ) ( 97/C 357/50
 nr. 2474/93 af 8 . september 1993 om indførelse af en
 endelig antidumpingtold på importen til Fællesskabet af
 cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om (Processprog: italiensk)
 endelig opkrævning af den midlertidige antidumpingtold
 ( EFT L 228 af 9 . 9 . 1993 , s . 1 ), har Retten ( Femte Udvi
 dede Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, R. Gar I sag T-44/96, Oleifici italiani SpA, Ostuni ( Italien ), ved
 cía-Valdecasas, og dommerne V. Tiili, J. Azizi, R. M. advokaterne Antonio Tizzano og Gian Michele Roberti,


text:
Moura Ramos og M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig begge optaget på listen over praktiserende advokater i
 A. Mair, den 25 . september 1997 afsagt dom, hvis konklu Napoli, 36, place du Grand Sablon, Bruxelles, mod Kom
 sion lyder således: missionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægti
 gede : Eugenio de March og Alberto Dal Ferro ), angående
 en under henvisning til EF-traktatens artikel 178 og 173
 1 ) Sagsøgte frifindes. nedlagt påstand, dels om erstatning for den sagsøgeren
 angiveligt påførte skade som følge af den af Kommissionen
 udpegede transportvirksomheds forsinkede afhentning af
 2 ) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger samt sagsøg den olivenolie sagsøgeren havde stillet til rådighed efter til
 tes og intervenienten EBMA's omkostninger. slag på gratis levering af dette produkt til befolkningerne i


text:
18.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 90/12
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Stockholms tingsrätt (Sverige) den 6. februar 2009 — Konkurrensverket mod TeliaSonera Sverige AB
 (Sag C-52/09)
 2009/C 90/19
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Stockholms tingsrätt
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Konkurrensverket
 Intervenient: Tele2 Sverige Aktiebolag
 Sagsøgt: TeliaSonera Sverige AB
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Under hvilke forudsætninger foreligger der en overtrædelse af artikel 82 EF på grundlag af forskellen mellem den pris, som en vertikalt integreret dominerende virksomhed anvender ved salg af videresalgsprodukter til ADSL til konkurrenter i grossistleddet, og den pris, som samme virksomhed anvender i slutbrugerleddet?
 2)
 Er det udelukkende den dominerende virksomheds priser i forhold til slutbrugere, der har betydning, eller skal også konkurrenternes priser på slutbrugermarkedet tages i betragtning ved bedømmelsen af spørgsmål 1?
 3)
 Påvirkes svaret på spørgsmål 1 af, om der ikke påhviler den dominerende virksomhed nogen lovbestemt forpligtelse til at levere i grossistleddet, men at virksomheden i stedet har valgt gøre dette på eget initiativ?
 4)
 Er det en forudsætning for, at en adfærd, som den i spørgsmål 1 beskrevne, udgør et misbrug, at der foreligger en konkurrencebegrænsende virkning, og hvordan skal denne i givet fald nærmere fastlægges?
 5)
 Påvirkes svaret på spørgsmål 1 af graden af den markedsstyrke, som den dominerende virksomhed er i besiddelse af?
 6)
 Er det en forudsætning for, at en adfærd som den, der er beskrevet i spørgsmål 1, kan udgøre et misbrug, at den virksomhed, der udviser adfærden, har en dominerende stilling både i grossistleddet og i slutbrugerleddet?
 7)
 Skal den vare eller tjenesteydelse, som den dominerende virksomhed udbyder i grossistleddet, være uundværlig for konkurrenterne, for at en adfærd i henhold til punkt 1 udgør et misbrug.
 8)
 Påvirkes svaret på spørgsmål 1 af, om der er tale om levering til en ny kunde?
 9)
 Er det en forudsætning for, at en adfærd som den der er beskrevet i spørgsmål 1, udgør et misbrug, at den dominerende virksomhed kan forventes at genvinde lidte tab?
 10)
 Påvirkes bedømmelsen af spørgsmål 1 af, om der foreligger et teknologiskifte på et marked med store investeringsbehov, f.eks. vedrørende rimelige etableringsomkostninger og eventuelt behov for at sælge med tab i en etableringsfase?


text:
7.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/7
 Appel iværksat den 27. november 2008 af HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (tidligere HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 24. september 2008 i sag T-248/05 — HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (tidligere HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), Manpower Inc.
 (Sag C-520/08 P)
 (2009/C 55/10)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: HUP Uslugi Polska sp. z o.o. (tidligere HP Temporärpersonalgesellschaft mbH) (ved Rechtsanwalt M. Ciresa)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), Manpower Inc.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom ophæves.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har gjort gældende, at dommen afsagt af Retten i Første Instans har tilsidesat artikel 51, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra b)-d) og litra g), i Rådets forordning nr. 40/94 om EF-varemærker.


text:
18.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 136/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court) (Forenede Kongerige) den 10. februar 2016 — Prospector Offshore Drilling SA, Prospector Rig 1 Contracting Company SARL, Prospector Rig 5 Contracting Company SARL, Ensco plc, Ensco Offshore UK Limited, Rowan Companies plc og Rowan Cayman Limited mod Her Majesty’s Treasury og Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
 (Sag C-72/16)
 (2016/C 136/23)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Justice Queen’s Bench Division (Administrative Court)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Prospector Offshore Drilling SA, Prospector Rig 1 Contracting Company SARL, Prospector Rig 5 Contracting Company SARL, Ensco plc, Ensco Offshore UK Limited, Rowan Companies plc og Rowan Cayman Limited
 Sagsøgt: Her Majesty’s Treasury og Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Er artikel 49, 56 eller 63 TEUF til hinder for en lovgivning som Afsnit 8ZA i Corporation Tax Act 2010, som regulerer det skattefradrag for udgifter, der står til rådighed i forbindelse med indtægter, der er skattepligtige i Det Forenede Kongerige, for et selskab, som præsterer boreydelser til olieindustrien (herefter en »olieentreprenør«), fra virksomhed (herefter »det berørte erhverv«), der omfatter anvendelsen af visse former for aktiver (herefter »de relevante aktiver«), som leases fra en person, der er »tilknyttet« olieentreprenøren:
 1.1.
 med henblik på beregningen af det berørte erhvervs indtægter, pålægger en forudbestemt beløbsgrænse for fradraget for betaling for leasing af de relevante aktiver fra tilknyttede personer, som beregnes under henvisning til det leasede aktivs oprindelige pris
 1.2.
 anfører, at det beløb, som således ikke kan fradrages på grund af beløbsgrænsen, kan fradrages i skattepligtige indtægter (såfremt der måtte være nogen) for olieentreprenøren eller andre selskaber inden for samme koncern, hvis de ikke stammer fra et berørt erhverv, og
 1.3.
 ring-fencer indtægter fra det berørte erhverv ved at forhindre omkostninger, der er afholdt i Det Forenede Kongerige, eller tab, der er opstået i og uden for Det Forenede Kongerige, andre steder i olieentreprenørens koncern, fra at kunne modregnes i det berørte erhvervs indtægter, men giver mulighed for, at de kan modregnes i andre indtægter (såfremt, der måtte være nogen)?
 2.
 Er artikel 49, 56 eller 63 TEUF navnlig til hinder for en sådan lovgivning under omstændigheder, hvor:
 2.1.
 en olieentreprenør, der er selskabsskattepligtig i Det Forenede Kongerige, leaser sit aktiv fra et tilknyttet selskab, der ikke er selskabsskattepligtigt i Det Forenede Kongerige, og som er stiftet og har hjemsted i en anden medlemsstat, og/eller
 2.2.
 omstændighederne er som anført i punkt 2.1 ovenfor, navnlig når olieentreprenøren også er stiftet og har hjemsted i denne anden medlemsstat, og/eller
 2.3.
 olieentreprenøren, der er selskabsskattepligtig i Det Forenede Kongerige, er datterselskab af et moderselskab i Det Forenede Kongerige, som har et yderligere datterselskab, der ikke er selskabsskattepligtigt, og som er stiftet og har hjemsted i et tredjeland, og olieentreprenøren leaser sit aktiv fra dette datterselskab i et tredjeland, og/eller
 2.4.
 enhver anden relevant kombination af hjemsted og/eller gældende skattesystem for olieentreprenøren og/eller den leverandør, der ejer aktivet?


text:
3.
 Vil nogen af svarene på ovenstående spørgsmål være et andet, såfremt generelt og/eller i [sagsøgernes] særskilte tilfælde, koncerner, som ejer olieplatforme og præsterer boreydelser i Det Forenede Kongerige, ikke har nogen væsentlige nettoindtægter fra Det Forenede Kongerige, bortset fra boring?
 4.
 Vil nogen af svarene på ovenstående spørgsmål være et andet, såfremt de anfægtede bestemmelsers formål var at forhindre skatteunddragelse ved at gennemføre en kunstigt opdelt koncernstruktur, der ikke har nogen uafhængig økonomisk virkelighed uden for koncernen?


text:
18.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/25
 Sag anlagt den 21. marts 2013 — Novomatic mod KHIM — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
 (Sag T-172/13)
 2013/C 141/45
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Østrig) (ved advokat W. Mosing)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth-Stadeln, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 15. januar 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 157/2012-4) annulleres, og på grund af varernes og/eller tegnenes manglende lighed forkastes indsigelsen i sin helhed og EF-varemærkeansøgningen AFRICAN SIMBA, CTM 7534175, registreres i henhold til ansøgningen.
 —
 Harmoniseringskontoret og — i tilfælde af skriftlig intervention — den indsigende part tilpligtes at betale deres egne og sagsøgerens omkostninger i forbindelse med sagen for Harmoniseringskontoret og den foreliggende sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Novomatic AG
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »AFRICAN SIMBA« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 28 og 41 — EF-varemærkeansøgning nr. 7 534 175
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Simba Toys GmbH & Co. KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Simba«, og den internationale registrering af ordmærket »SIMBA« for varer i klasse 28
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen blev delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 42, stk. 2, sammenholdt med stk. 3, i forordning nr. 207/2009 sammenholdt med regel 22, stk. 2, i forordning nr. 2868/95 og artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
Nr . C 197/ 12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6 . 7 . 96
 Appellanten har nedlagt følgende påstande : 1 ) Omfatter undtagelsen i artikel 7, stk . 1 , litra a ), i Rådets
 direktiv 79/7/EØF af 19 . december 1978 om gradvis
 1 ) Appelsagen antages til realitetsbehandling, og der gives gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd
 appellanten medhold som nedenfor anført . og kvinder med hensyn til social sikring (') det forhold,
 at en medlemsstat indfører en flexibel pensionsordning i
 2 ) Følgelig: overensstemmelse med Rådets henstilling 82/857/EØF
 af 10 . december 1982 om principperne for Fællesska
 bets politik vedrørende pensionsalder ( 2 ), i den forstand,
 a ) ophæves den appellerede dom at fastsættelse af en fleksibel pensionsalder for mænd og
 kvinder, f.eks . mellem 60 og 65 år, ikke uden videre kan
 b ) træffer Domstolen afgørelse om tvisten , således at sidestilles med fastsættelse af samme fratrædelsesalder
 appellanten gives medhold i de i første instans for alle , og — selv kombineret med opretholdelse af en
 nedlagte påstande : forskellig beregning af pension for mænd og kvinder —
 ikke nødvendigvis er i strid med princippet om ligebe
 — annullation af afgørelsen af 18 . januar 1994 , handling af mænd og kvinder, som er fastsat i artikel 4 ,
 hvorved indstævnte traf bestemmelse om at stk . 1 , i samme direktiv 79/7/EØF, idet hver enkelt
 godtgøre appellanten et beløb på 4 412 bfr . i fremtidig pensionsmodtager under en sådan ordning
 henhold til tillægssygeforsikringsordningen har mulighed for frit at fastsætte begyndelsestidspunk
 tet for sin arbejdsophørspension i overensstemmelse
 — om fornødent annullation af indstævntes afgø med sit eget erhvervsforløb , navnlig hvis den således
 relse af 15 . juli 1994 om afvisning af appellan indførte ordning opfylder et nødvendigt socialpolitisk
 tens klage af 18 . april 1994 formål for den pågældende stat og er berettiget af
 grunde , som intet har at gøre med forskelsbehandling på
 — indstævnte tilpligtes at betale et beløb, der fuldt grundlag af køn ?
 ud svarer til forskellen mellem henholdsvis de
 faktiske afholdte udgifter, 4 950 bfr ., og godt
 gørelsen fra den fælles sygeforsikringsordning 2 ) I benægtende fald , betyder virkeliggørelsen af de formål ,
 der er fastsat i direktiv 79/7/EØF og i henstilling
 82/857/EØF — nemlig indførelse af en fleksibel pen
 — det fastslås , at de almindelige gennemførelses sionsalder for alle og lighed mellem mænd og kvinder
 bestemmelser til artikel 24 , stk . 1 og 2 , i bilag X med hensyn til social sikring samt hensyntagen til den
 til vedtægten er retsstridige, og disse annulleres formelle lighed og den reelle forskelsbehandling, der
 følgelig fortsat består mellem mænd og kvinder med hensyn til
 lovbestemte arbejdsophørspensioner — da , at en med
 c ) tilpligtes indstævnte at betale samtlige sagsomkost lemsstat er forpligtet til rent mekanisk at nivellere
 ninger i begge instanser . betingelserne for adgang til arbejdsophørspension
 nedad og sikre mænd og kvinder ret til at oppebære en
 Anbringender og væsentligste


text:
argumenter: sådan pension efter den pågældendes eget valg fra den
 laveste alder og efter den beregningsmåde , der indtil da
 blev anvendt for den kategori , som havde adgang til
 Anbringenderne og de væsentligste argumenter er de samme pension fra denne alder, uanset følgerne for den
 som under sagen i første instans . økonomiske ligevægt i pensionsordninger, som ikke er
 udformet på grundlag af disse principper ?
 C ) EFT nr . C 380 af 31 . 12 . 1994 , s . 24 .
 3 ) Stadig for det tilfælde, at det første spørgsmål besvares
 benægtende, skal anvendelsen af den løsning, der er
 mest fordelagtig for den pågældende, da i henhold til
 fællesskabsretten ske for hele den pågældendes
 erhvervsforløb, eller kan den ske alene for de år i
 erhvervsforløbet, der ligger efter enten det tidspunkt, da
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom loven om indførelse af fleksibel pensionsalder trådte i
 afsagt den 22 . april 1996 af Tribunal du Travail de kraft, eller efter afsigelsen af De Europæiske Fællesska
 Bruxelles ( Ellevte Afdeling) i sagen Louis Wolfs mod Office bers Domstols dom af 1 , juli 1993 i sagen Remi Van
 national des pensions Cant mod Office national des pensions ( 3 )?
 ( Sag C-154/96 )
 ( 96 /C 197/22 )
 (') EFT nr . L 6 af 10 . 1 . 1979 , s . 24 .
 ( 2 ) EFT nr . L 357 af 18 . 12 . 1982 , s . 27 .
 Ved dom afsagt den 22 . april 1996 , indgået til Domstolens (M EFT nr . C 204 af 28 . 7 . 1993 , s . 7 .
 Justitskontor den 7 , maj 1996 , har Tribunal du Travail de
 Bruxelles ( Ellevte Afdeling) i sagen Louis Wolfs mod Office
 national des pensions forelagt De Europæiske Fællesskabers
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål :


text:
17.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 231/44
 Sag anlagt den 17. maj 2017 — Sata mod EUIPO — Zhejiang Rongpeng Air Tools (3000)
 (Sag T-300/17)
 (2017/C 231/55)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Sata GmbH & Co. KG (Kornwestheim, Tyskland) (ved advokat M.-C. Simon)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Zhejiang Rongpeng Air Tools Co. Ltd (Pengjie Town, Kina)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Sata GmbH & Co. KG
 Det omtvistede varemærke: Tegnet »3000« — EU-varemærkeregistrering nr.12 511 119
 Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 8. marts 2017 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 653/2016-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 For så vidt som den anden part i sagen for appelkammeret intervenerer i sagen, tilpligtes denne at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om god forvaltningsskik.


text:
C 366/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.12.1999
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 af 14. september 1999 (Første Afdeling)
 sag C-310/97 P, Kommissionen for De Europæiske Fælles- af 14. september 1999
 skaber mod AssiDomän Kraft Products AB m.fl. (1)
 i sag C-170/98, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 (Appel — virkninger af en dom om annullation i forhold til skaber mod Kongeriget Belgien (1)
 tredjemand)
 (Traktatbrud forordning (EØF) nr. 4055/86 — fri udveks-
 (1999/C 366/02) ling af tjenesteydelser søtransport)
 (1999/C 366/03)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 I sag C-310/97 P, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- gjort i Samling af Afgørelser)
 ber (befuldmægtiget: W. Wils), angående appel af dom afsagt
 den 10. juli 1997 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-227/95, AssiDomän I sag C-170/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 Kraft Products m.fl. mod Kommissionen (Sml. H, s. 1185), ber (befuldmægtigede: Frank Benyon og Bernard Mongin) mod
 hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af dommen — de Kongeriget Belgien (befuldmægtiget: Jan Devadder), angående
 andre parter i appelsagen er AssiDomän Kraft Products en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har
 AB, Stockholm (Sverige), Iggesunds Bruk AB, Örnsköldsvik tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til Radets
 (Sverige), Korsnäs AB, Gävle (Sverige), MoDo Paper AB, forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om
 Örnsköldsvik (Sverige), Södra Cell AB, Växjö (Sverige), Stora anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser
 Kopparbergs Bergslags AB, Falun (Sverige), og Svenska Cellulo- inden for søtransport mellem medlemsstaterne indbyrdes og
 sa AB, Sundsvall (Sverige), ved solicitor J.E. Pheasant og med mellem medlemsstaterne og tredjelande (EFT L 378, s. 1),
 valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Loesch & Wolter, navnlig artikel 3 og artikel 4, stk. 1, idet det ikke har tilpasset
 11, rue Goethe, har Domstolen, sammensat af præsidenten, aftalen med Republikken Zaire, således at der ydes alle
 G.C. Rodriguez Iglesias, afdelingsformændene P.J.G. Kapteyn, statsborgere i Fællesskabet en rimelig og fri adgang uden
 J.-P. Puissochet, G. Hirsch og P. Jann samt dommerne J.C. Moi- forskelsbehandling til de lastandele, Belgien er berettiget til,
 tinho de Almeida, C. Gulmann, J.L. Murray, D.A.O. Edward, eller har ophævet aftalen, har Domstolen (Første Afdeling),
 H. Ragnemalm, L. Sevón, M. Wathelet (refererende dommer) sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne
 og R. Schintgen; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; jus- D.A.O. Edward (refererende dommer) og L. Sevón; generalad-
 titssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 14. septem- vokat: A. La Pergola; justitssekretær: R. Grass, den 14. septem-
 ber 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: ber 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler
 1) Den af Retten i Første Instans afsagte dom af 10. juli 1997 i
 det i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af
 sag T-227/95, AssiDomän Kraft Products m.fl. mod Kommis-
 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveks-
 sionen, ophæves.
 ling af tjenesteydelser


text:
inden for søtransport mellem medlernssta-
 terne indbyrdes og mellem medlemsstaterne og tredjelande,
 2) Kommissionen frifindes i det annullationssøgsmål, AssiDomän navnlig, artikel 3 og artikel 4, stk. 1, idet det ikke har tilpasset
 Kraft Products AB m.fl. anlagde ved Retten den 15. december aftalen med Republikken Zaire (nu Den Demokratiske Republik
 1995. Congo), således at der ydes alle statsborgere i Fællesskabet en
 rimelig og fri adgang uden forskelsbehandling til de lastandele,
 Belgien er berettiget til, eller har ophævet aftalen.
 3) AssiDomän Kraft Products AB m.fl. betaler samtlige sagsom-
 kostninger for Retten og Domstolen.
 2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 318 af 18.10.1997. (1) EFT C 258 af 15.8.1998.