text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/2
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 19. marts 2013 — Bouygues SA og Bouygues Télécom SA mod Europa-Kommissionen m.fl. (sag C-399/10 P), Europa-Kommissionen og Den Franske Republik mod Bouygues SA m.fl. (sag C-401/10 P)
 (Forenede sager C-399/10 P — C-401/10 P) (1)
 (Appel - statsstøtte - finansielle foranstaltninger til fordel for France Télécom - forslag om et aktionærlån - offentlige erklæringer fremsat af et medlem af den franske regering - beslutning, hvorved støtten erklæres uforenelig med fællesmarkedet og ikke kræves tilbagesøgt - begrebet statsstøtte - begrebet økonomisk fordel - begrebet forpligtelse af statsmidler)
 2013/C 156/02
 Processprog: fransk
 Parter
 (Sag C-399/10 P)
 Appellanter: Bouygues SA. og Bouygues Télécom SA (ved avocats C. Baldon, J. Blouet-Gaillard, J. Vogel, F. Sureau og D. Theophile)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved C. Giolito, D. Grespan og S. Thomas, som befuldmægtigede), Den Franske Republik (ved G. de Bergues og J. Gstalter, som befuldmægtigede), France Télécom SA (først ved avocats S. Hautbourg, S. Quesson og L. Olza Moreno, dernæst ved avocats S. Hautbourg og S. Quesson) og Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)
 Intervenient til støtte for Den Franske Republik: Forbundsrepublikken Tyskland (ved T. Henze og J. Möller, som befuldmægtigede, bistået af Rechtsanwalt U. Soltész)
 (Sag C-401/10 P)
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved C. Giolito, D. Grespan og S. Thomas, som befuldmætigede)
 De andre parter i appelsagen: Den Franske Republik (ved G. de Bergues og J. Gstalter, som befuldmægtigede), Bouygues SA og Bouygues Télécom SA (ved avocats C. Baldon, J. Blouet-Gaillard, J. Vogel, F. Sureau og D. Theophile), France Télécom SA (først ved avocats S. Hautbourg, S. Quesson og L. Olza Moreno, dernæst ved avocats S. Hautbourg og S. Quesson) og Association française des opérateurs de réseaux et services de télécommunications (AFORS Télécom)
 Intervenient til støtte for Den Franske Republik: Forbundsrepublikken Tyskland (ved T. Henze og J. Möller, som befuldmægtigede, bistået af Rechtsanwalt U. Soltész)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 21. maj 2010 (forenede sager T-425/04, T-444/04, T-450/04 og T-456/04), hvorved Retten annullerede artikel 1 i Kommissionens beslutning 2006/621/EF af 2. august 2004 om statsstøtte ydet af Frankrig til France Télécom (EUT L 257, s. 11) — erklæringer fremsat af et regeringsmedlem og aktionærlån kvalificeret som »støtte«.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Rets dom af 21. maj 2010, Frankrig m.fl. mod Kommissionen (forenede sager T-425/04, T-444/04, T-450/04 og T-456/04), ophæves.
 2)
 De forenede sager T-425/04, T-444/04 og T-450/04 hjemvises til Retten med henblik på, at den træffer afgørelse vedrørende de anbringender og påstande, som er fremført for den, og som Domstolen ikke har taget stilling til.
 3)
 Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.
 (1) EUT C 317 af 20.11.2010.


text:
C 174/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.6.1999
 Bestemmelserne i Zonenrandförderungsgesetz udgjorde alme- — Der træffes enhver yderligere foranstaltning, som Retten
 ne skatteretlige foranstaltninger i Forbundsrepublikken Tysk- måtte finde passende.
 land, som ifølge Domstolens praksis alene kan bedømmes på Det omtvistede mær- »Options« — ansøgning
 grundlag af EKSF-traktatens artikel 67 og ikke dennes artikel ke: nr. 128611
 4, litra c), eller kodeksen for støtte for jern- og stålindustrien.
 Vare eller tjeneste- forsikring, garanti, finansiering, af-
 De skatteretlige bestemmelser i Zonenrandförderungsgesetz er ydelse: betalingskøb og leasing
 altid blevet forskriftsmæssigt anmeldt til Kommissionen i
 Den for appelkam- undersøgerens afslag på registre-
 overensstemmelse med EØF-traktatens artikel 93 og er blevet
 meret anfægtede af- ring
 godkendt for hele den periode, hvorunder loven har fundet
 gørelse:
 anvendelse. Kommissionen har heller aldrig rejst nogen indven-
 dinger på grundlag af EKSF-traktatens artikel 67, stk. 2. Søgsmålsgrunde: — artikel 7, stk. 2, indeholder ikke
 i sig selv hjemmel for afslag,
 Den anfægtede beslutning støttes endvidere på bestemmelser i men henviser blot til artikel 7,
 den kodeks for støtte til jern- og stålindustrien, som har stk. 1, litra b) og c)
 fundet anvendelse siden 1986, men som Kommissionen ifølge — det særpræg, der er opnået ved
 sagsøgeren ikke var berettiget til at vedtage efter proceduren i brug i en del af Fællesskabet,
 EKSF-traktatens artikel 95, stk. 1 og 2. Bestemmelserne i denne gør det muligt at anvende be-
 kodeks, hvorefter også ikke-specifik støtte fra medlemsstaterne stemmelserne i artikel 7, stk. 3.
 var statsstøtte, burde således ikke have været anvendt i den
 foreliggende sag.
 Subsidiært anfører sagsøgeren, at den anfægtede beslutning er
 baseret på et uanvendeligt retsgrundlag, da den sjette kodeks
 for støtte til jern- og stålindustrien ifølge artikel 9 først tråde i
 kraft den 1. januar 1997, dvs. på et tidspunkt, da Zonenrand-
 förderungsgesetz var trådt ud af kraft.
 Sag anlagt den 20. april 1999 af UPS Europe NV/SA mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (1) Kommissionens beslutning nr. 2496/96/EØF af 18.12.1996 om
 fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien, EFT L 338 af
 28.12.1996, s. 42. (Sag T-98/99)
 (2) Lov af 5.8.1971, Bundesgesetzblatt I, s. 1237.
 (1999/C 174/28)
 (Processprog: engelsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Sag anlagt den 15. april 1999 af Ford Motor Company den 20. april 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 mod Harmoniseringskontoret for det Indre Marked Europæiske Fællesskaber af UPS Europe NV/SA ved advokat
 Tom R. Otervanger og med valgt adresse i Luxembourg hos
 (Sag T-91/99) advokaterne Loeff Claeys Verbeke, 5, rue Charles Martel.
 (1999/C 174/27) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastlås i overensstemmelse med EF-traktatens arti-
 (Processprog: engelsk) kel 175, at Kommissionen har undladt at træffe afgørelse
 ved ikke at have truffet en endelig beslutning inden for en
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der rimelig frist vedrørende den klage, sagsøgeren indgav til
 den 15. april 1999 anlagt sag mod Harmoniseringskontoret Kommissionen den 8. juni 1998.
 for det Indre Marked af Ford Motor Company, Delaware, USA,
 ved Anthony James Tweedale Willoughby og

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
med valgt adresse — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 i Luxembourg hos advokat Katia Manhaeve, 56-58, rue Charles
 Martel. — Der træffes sådanne andre foranstaltninger, som Retten
 finder hensigtsmæssige.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Afgørelsen, der er truffet af det andet appelkammer Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 ved Harmoninseringskontoret for det Indre Marked, og
 hvorved det under henvisning til artikel 7, stk. 1, litra b) Den 8. juni 1998 indgav sagsøgeren en formel klage over
 og c), i forordningen om EF-varemærker afslås at registrere Forbundsrepublikken Tyskland, fordi den efter sagsøgerens
 ordet »Options« som varemærke, annulleres. opfattelse havde ydet ulovlig statsstøtte i strid med EF-
 traktatens artikel 92 i forbindelse med Deutsche Post AG’s
 — Harmoniseringskontoret for det Indre Marked tilpligtes at foreslåede køb af 22,5 % af aktiekapitalen i DHL. Det var
 betale de omkostninger, som sagsøgeren har afholdt i sagsøgerens opfattelse, at finansieringen af transaktionen var i
 forbindelse med nærværende sag. strid med den nævnte traktatbestemmelse. Sagsøgeren anfører,
 ---pagebreak--- 19.6.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 174/15
 at Deutsche Post AG har anvendt adskillige milliarder DEM Slettelse af sag T-210/96 (1)
 med henblik på successivt at opnå bestemmende indflydelse
 på DHL International og nogle af de største transportører (1999/C 174/30)
 og/eller pakkebefordrere. Ifølge sagsøgeren er der ikke hold-
 punkter for, at der ikke er tale om statsstøtte. Kommissionen
 kan og skal undersøge sådanne forhold. (Processprog: fransk)
 Sagsøgeren anfører videre, at Kommissionens indgriben i sagen Ved kendelse af 10. februar 1999 har formanden for Første
 er afgørende for at opretholde konkurrencen på de relevante Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 markeder. I øjeblikket er post- og pakkemarkedet præget af en besluttet, at sag T-210/96, Margarida Maria Mendes Pires
 overvældende bølge af opkøb fra de (tidligere) nationale Afonso mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber,
 postvæseners side, navnlig Deutsche Post AG’s. Private virk- skal slettes af registret.
 somheder kan ikke imødegå denne form for konkurrence, og
 såfremt Kommissionen ikke træffer passende foranstaltninger, (1) EFT C 54 af 22.2.1997.
 vil de forsvinde fra markedet.
 Den 21. december 1998 fremsendte sagsøgeren en skrivelse til
 Kommissionen og opfordrede den til at træffe en beslutning
 vedrørende klagen. Sagsøgeren anførte, at selskabet ville
 anlægge sag i medfør af EF-traktatens artikel 175, såfremt
 Kommissionen ikke orienterede sagsøgeren inden for to måne- Slettelse af sag T-291/97 (1)
 der fra skrivelsens dato. Tomånedersfristen udløb således den
 21. februar 1999, uden at Kommissionen havde truffet (1999/C 174/31)
 en beslutning eller tilkendegivet sin holdning vedrørende
 sagsøgerens klage i henhold til EF-traktatens artikel 92.
 (Processprog: fransk)
 Det er sagsøgerens opfattelse, at den periode på mere end 10
 måneder, der er medgået, siden klagen blev indgivet, er Ved kendelse af 12. marts 1999 har formanden for Første
 tilstrækkelig til, at Kommissionen kan afslutte den indledende Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 fase i undersøgelsen og påbegynde en formel undersøgelse i besluttet, at sag T-291/97, Robert Mehlen m.fl. mod Rådet for
 henhold til EF-traktaten artikel 93, stk. 2. Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, skal


text:
slettes af registret.
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998.
 Slettelse af sag T-194/96 (1)
 (1999/C 174/29) Slettelse af sag T-610/97 (1)
 (1999/C 174/32)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 23. marts 1999 har formanden for Første (Processprog: dansk)
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-194/96, Mireille Meskens mod Europa- Ved kendelse af 8. februar 1999 har formanden for Fjerde
 Parlamentet, skal slettes af registret. Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-610/97, Ingeborg Fangel mod Rådet for Den
 Europæiske Union og Kommissionen for de Europæiske
 (1) EFT C 9 af 11.1.1997. Fællesskaber, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 55 af 20.2.1998.


text:
24.1.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 26/9
 Sag anlagt den 26. november 1997 af Dimitrios Kousios Sag anlagt den 28. november 1997 af David T. Keeling
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber mod Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (vare-
 mñrker og mùnstre)
 (Sag T-295/97)
 (Sag T-297/97)
 (98/C 26/16)
 (98/C 26/17)
 (Processprog: grñsk) (Processprog: engelsk)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er der den 28. november 1997 anlagt sag mod Harmonise-
 der den 26. november 1997 anlagt sag mod Kommissionen ringskontoret for det Indre Marked (varemñrker og mùn-
 for De Europñiske Fñllesskaber af Dimitrios Kousios, stre) af David T. Keeling ved professor A. A. Dashwood
 Bruxelles (Belgien), midlertidigt bosat i Athen (Grñken- og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat ArseÁne
 land), ved advokat Georgios Sakellaropoulos, Athen, og Kronshagen, 22, rue Marie-Adelaïde.
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May,
 31, Grand-rue. Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Afgùrelse nr. ADM-97-3 af 21. februar 1997 fra Har-
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande: moniseringskontorets prñsident vedrùrende appelkam-
 renes organisation, som ñndret den 27. februar 1997,
 og navnlig dennes artikel 2, annulleres.
 Ð Sùgsmålet, der er anlagt til annullation af ansñttelses-
 myndighedens afgùrelse 5458/26.09.1997 (R/403/97),
 Ð Harmonseringskontoret tilpligtes at betale sagens
 fremmes til realitetsbehandling.
 omkostninger.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Ð Det fastslås, at sagsùgeren fra 1. december 1993 har
 vñret berettiget til invalidepension efter en sats på
 (4 % + 25 % =) 29 %. Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter er de
 samme som i sag T-148/97 (EFT C 199 af 28.6.1997,
 s. 39). Nñrvñrende sùgsmål, der er baseret på EF-trakta-
 Ð Sagsùgerens sag behandles efter vedtñgtens artikel 78, tens artikel 179, er anlagt som en retssikrende foranstalt-
 således at han oppebñrer invalidepension med et ning for det tilfñlde, at det annullationssùgsmål, som sag-
 belùb, der svarer til den alderdomspension, som han sùgeren har anlagt i henhold til EF-traktatens artikel 173
 ville have vñret berettiget til, hvis han var fyldt 65 år, som sag T-148/97, afvises af Domstolen.
 mens han var i tjenesten, dvs. med 70 % af grundlùn-
 nen.
 Ð Kommissionen tilpligtes at bñre sagens omkostninger.
 Sag anlagt den 2. december 1997 af Pierre-Alexis Feral
 mod Regionsudvalget
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: (Sag T-301/97)
 (98/C 26/18)
 Den anfñgtede afgùrelse er retsstridig, fordi ansñttelses- (Processprog: fransk)
 myndigheden vilkårligt fastsatte sagsùgerens invaliditets-
 grad til 15,5 % uden den efter vedtñgten obligatoriske for-
 udgående hùring af lñgeudvalget, og skùnt hans invalidi- Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 tetsgrad i virkeligheden var meget hùjere. der den 2. december 1997 anlagt sag mod Regionsudvalget
 af Pierre-Alexis Feral, Bruxelles, ved advokat Georges
 Vandersanden, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos Fiduciare Myson SARL, 30, rue de Cessange.
 Den anfñgtede afgùrelse er fejlagtigt begrundet, idet den
 med urette går ud fra, at artikel 73 og 78 i vedtñgten for-
 fùlger forskellige formål, skùnt, hvilket allerede er aner- Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 kendt, anvendelsen af den ene artikel ikke påvirker anven-
 delsen


text:
25.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 270/8
 Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 7. april 2016 — straffesag mod Chiara Baldo (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Bergamo — Italien)
 (Sag C-467/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - artikel 99 i Domstolens procesreglement - enslydende præjudicielle spørgsmål - artikel 49 TEUF og 56 TEUF - etableringsfrihed - fri udveksling af tjenesteydelser - hasardspil - national lovgivning - omorganisering af koncessionssystemet gennem en synkronisering af udløbstidspunktet - nyt udbud - koncessioner med en kortere varighed end de tidligere koncessioner - vederlagsfri overdragelse af anvendelsen af egne materielle og immaterielle aktiver, som udgør nettet til forvaltning og indsamling af væddemålene - restriktion - tvingende almene hensyn - proportionalitet))
 (2016/C 270/10)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di Bergamo
 Tiltalt i straffesagen
 Chiara Baldo
 Konklusion
 1)
 Artikel 49 TEUF og 56 TEUF samt ligebehandlingsprincippet og effektivitetsprincippet skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en national hasardspilslovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der foreskriver afholdelse af et nyt udbud af koncessioner med en kortere varighed end de tidligere tildelte koncessioner ved hjælp af en omorganisering af systemet gennem en synkronisering af udløbstidspunktet for koncessionerne.
 2)
 Artikel 49 TEUF og 56 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en restriktiv national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter hasardspilskoncessionshaveren i forbindelse med ophøret af aktiviteten som følge af udløbet af koncessionens varighed pålægges vederlagsfrit at overdrage anvendelsen af egne materielle og immaterielle aktiver, som udgør nettet til forvaltning og indsamling af væddemål, såfremt denne restriktion går ud over, hvad der er nødvendigt for at opnå det formål, der faktisk forfølges med denne bestemmelse, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
 (1) EUT C 448 af 15.12.2014.


text:
16.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 310/11
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. oktober 2006 — PTV mod KHIM (map&guide)
 (Sag T-302/03) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om map&guide som EF-ordmærke - absolutte registreringshindringer - beskrivende karakter - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2006/C 310/19)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: PTV Planung Transport Verkehr AG (Karlsruhe, Tyskland) (ved avocat F. Nielsen)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved B. Müller og G. Schneider, som befuldmægtigede
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 1. juli 2003 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1046/2001-2) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket map&guide som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 264 af 1.11.2003.


text:
16.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 184/35
 Sag anlagt den 9. april 2014 — Ewald Dörken mod KHIM — Schürmann (VENT ROLL)
 (Sag T-223/14)
 2014/C 184/57
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Ewald Dörken AG (Herdecke, Tyskland) (ved advokat N. Grüger)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Wolfram Schürmann (Neuhausen, Schweiz)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 30. januar 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2156/2012-4) annulleres, og den anfægtede afgørelse ændres således, at ugyldighedsbegæringen forkastes i sin helhed.
 —
 Subsidiært annulleres afgørelse truffet den 30. januar 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2156/2012-4) for så vidt angår varer i klasse 6: »Metalbaner til bygningsbrug« og klasse 17: »Undertag«, og den anfægtede afgørelse ændres således, at ugyldighedsbegæringen for så vidt angår disse varer forkastes.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »VENT ROLL« for varer i klasse 6, 17 og 19 — EF-varemærke nr. 3 817 491
 Indehaver af EF-varemærket: Ewald Dörken AG
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Wolfram Schürmann
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Absolutte registreringshindringer i henhold til artikel 52, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009, ond tro i henhold til artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 og en relativ ugyldighedsgrund i henhold til artikel 53, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, idet agenten har registreret varemærket uden indehaverens samtykke
 Annullationsafdelingens afgørelse: Ugyldighedsbegæringen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, sammenholdt med artikel 7, stk. 1, litra c), og artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 2, i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med regel 40, stk. 3 i forordning nr. 2868/95
 —
 Tilsidesættelse af artikel 76 og 78 i forordning nr. 207/2009 og regel 37, litra b), punkt iv), og regel 57 i forordning nr. 2868/95
 —
 Tilsidesættelse artikel 76, stk. 1, i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med regel 37, litra a), punkt iii), i forordning nr. 2868/95, sammenholdt med artikel 83 i forordning nr. 2047/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 1, i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med regel 37, litra a), punkt iii), og litra b), punkt i), i forordning nr. 2868/95.


text:
27.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/12
 Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 4. marts 2015 — SIA »Oliver Medical« mod Valsts ieņēmumu dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Administratīvā rajona tiesa — Letland)
 (Sag C-547/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - forordning (EØF) nr. 2658/87 - fælles toldtarif - tarifering - kombineret nomenklatur - pos. 8543, 9018 og 9019 - laser- og ultralydsapparater samt reservedele og tilbehør hertil))
 (2015/C 138/15)
 Processprog: lettisk
 Den forelæggende ret
 Administratīvā rajona tiesa
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SIA »Oliver Medical«
 Sagsøgt: Valsts ieņēmumu dienests
 Konklusion
 Den kombinerede nomenklatur, som er indeholdt i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, i den affattelse, der følger af henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 1214/2007 af 20. september 2007, Kommissionens forordning (EF) nr. 1031/2008 af 19. september 2008, Kommissionens forordning (EF) nr. 948/2009 af 30. september 2009, Kommissionens forordning (EU) nr. 861/2010 af 5. oktober 2010 og Kommissionens forordning (EU) nr. 1006/2011 af 27. september 2011, skal fortolkes således, at med henblik på at afgøre, om produkter som de i hovedsagen omhandlede skal tariferes i denne nomenklaturs pos. 9018 som apparater eller instrumenter beregnet til medicinske formål eller i nomenklaturens pos. 9019 som apparater til mekanoterapi snarere end i nævnte nomenklaturs pos. 8543 som elektriske apparater med selvstændig funktion, skal der tages hensyn til samtlige relevante forhold i den foreliggende sag, for så vidt som disse vedrører de objektive karakteristika og egenskaber, der er knyttet til disse produkter. De relevante forhold, der skal vurderes, omfatter bl.a. den anvendelse, som producenten har tiltænkt de nævnte produkter, samt fremgangsmåden og stedet for anvendelse heraf. Den omstændighed, at produkterne er beregnet til behandlingen af en eller flere forskellige sygdomme, og den omstændighed, at behandlingen skal foretages i et godkendt lægecenter under overvågning af en sundhedsfagligt kvalificeret person, udgør indikationer, der kan godtgøre, at produkterne er beregnet til medicinske formål. Omvendt taler den omstændighed, at disse produkter hovedsageligt muliggør kosmetiske forbedringer, og den omstændighed, at produkterne kan anvendes uden for lægelige rammer, f.eks. på en skønhedssalon, og uden indgriben fra en sundhedsfagligt kvalificeret person, for, at de nævnte produkter ikke er beregnet til medicinske formål. Målene, vægten og den anvendte teknologi udgør ikke elementer, der er afgørende ved tariferingen af produkter som de i hovedsagen omhandlede i samme nomenklaturs pos. 9018.
 (1) EUT C 377 af 21.12.2013.


text:
15.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 448/34
 Sag anlagt den 10. oktober 2014 — Tri Ocean Energy mod Rådet
 (Sag T-719/14)
 (2014/C 448/43)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Tri Ocean Energy (Kairo, Egypten) (ved P. Saini, QC, barrister B. Kennelly, og solicitor N. Sheikh)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets gennemførelsesafgørelse 2014/678/FUSP af 26. september 2014 om gennemførelse af afgørelse 2013/255/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Syrien og Rådets forordning (EU) nr. 1013/2014 af 26. september 2014 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 36/2012 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Syrien annulleres, i det omfang de finder anvendelse over for sagsøgeren.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at Rådet har undladt at opfylde kriteriet for opførelse på listen, nemlig at den omhandlede person var »ansvarlig for den voldelige undertrykkelse af civilbefolkningen i Syrien«, eller en person, »der drager fordel af eller støtter regimet«, eller en person med tilknytning til en sådan person. Rådet har ikke påvist, at den anførte begrundelse over for den omhandlede enhed var velfunderet.
 2.
 Andet anbringende om, at Rådet har tilsidesat sagsøgerens ret til forsvar og ret til effektiv domstolsbeskyttelse. Sagsøgeren har på intet tidspunkt fået tilstillet »seriøse og troværdige beviser« eller »konkrete beviser og oplysninger« til støtte for en sag, som kunne retfærdiggøre restriktive foranstaltninger mod den, som Domstolens retspraksis kræver.
 3.
 Tredje anbringende om, at Rådet ikke har givet sagsøgeren tilstrækkelige grunde til dets optagelse.
 4.
 Fjerde anbringende om, at Rådet i alvorlig grad har krænket sagsøgerens grundlæggende ret til ejendomsret og omdømme. De restriktive foranstaltninger blev pålagt uden passende garantier, der satte sagsøgeren i stand til at tage virkningsfuldt til genmæle over for Rådet. Rådet har ikke godtgjort, at det meget væsentlige indgreb i sagsøgerens ejendomsret er berettiget og forholdsmæssigt. Indgrebet over for sagsøgeren rækker ud over en finansiel virkning og har også skadet dens omdømme.
 5.
 Femte anbringende om, at Rådet foretog en åbenbar fejlvurdering. I strid med den eneste grund for dens opførelse på listen foreligger der ingen oplysninger om eller beviser for, at sagsøgeren faktisk ydede »støtte til det syriske styre« og har draget fordel af styret. Rådet har desuden fejlagtigt benævnt sagsøgeren »Tri Ocean Trading a.k.a. Tri-Ocean Energy, hvilket antyder, at de to juridiske personer er den samme. Sagsøgeren er et selvstændigt selskab, der er adskilt fra Tri Ocean Trading.


text:
19.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/2
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 7. december 2010 — VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers »VEBIC« VZW mod Raad voor de Mededinging og Minister van Economie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van beroep te Brussel — Belgien)
 (Sag C-439/08) (1)
 (Konkurrencepolitik - national procedure - nationale konkurrencemyndigheders deltagelse i retssager - national konkurrencemyndighed af blandet retslig og administrativ karakter - sag til prøvelse af en beslutning truffet af en sådan myndighed - forordning (EF) nr. 1/2003)
 2011/C 55/03
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van beroep te Brussel
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: VZW Vlaamse federatie van verenigingen van Brood- en Banketbakkers, Ijsbereiders en Chocoladebewerkers »VEBIC« VZW
 Sagsøgte: Raad voor de Mededinging og Minister van Economie
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van Beroep te Brussels — fortolkning af artikel 2 og 5 samt artikel 15, stk. 1, og artikel 35, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne (i traktatens artikel 81 og 82) (EFT 2003 L 1, s. 1) — de nationale konkurrencemyndigheders indgivelse af skriftlige indlæg og fremførelse af faktiske og retlige anbringender i forbindelse med en sag om prøvelse af disse myndigheders afgørelse — flerhed af myndigheder i medlemsstaten
 Konklusion
 Artikel 35 i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16. december 2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 skal fortolkes således, at den er til hinder for nationale retsforskrifter, som ikke giver en national konkurrencemyndighed mulighed for at deltage som sagsøgt i en retssag til prøvelse af en afgørelse, som denne myndighed har truffet. Det tilkommer de nationale konkurrencemyndigheder at afveje nødvendigheden og nytten af deres indgriben i forhold til den effektive anvendelse af EU-konkurrenceretten. Disse myndigheders systematiske udeblivelse kan imidlertid bringe den effektive anvendelse af artikel 101 TEUF og 102 TEUF i fare.
 I mangel af EU-retlig regulering forbliver medlemsstaterne kompetente i overensstemmelse med princippet om national procesautonomi til at udpege det eller de organer under den nationale konkurrencemyndighed, der skal have mulighed for at deltage som sagsøgt i en procedure ved en national ret til prøvelse af en afgørelse, som denne myndighed har truffet, idet overholdelsen af de grundlæggende rettigheder og EU-konkurrencerettens fulde effektivitet skal sikres.
 (1) EUT C 313 af 6.12.2008.


text:
10.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/21
 Rettens dom af 18. maj 2017 — Panzeri mod Parlamentet
 (Sag T-166/16) (1)
 ((Regulativet om omkostningsgodtgørelser og andre godtgørelser til Europa-Parlamentets medlemmer - godtgørelse til parlamentarisk assistance - inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb))
 (2017/C 221/27)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Pier Antonio Panzeri (Calusco d’Adda, Italien) (ved advokat C. Cerami)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved N. Lorenz, A. Caiola, G. Corstens og S. Seyr, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Parlamentets generalsekretærs afgørelse af 11. februar 2016, hvorved der rejses krav over for sagsøgeren om tilbagebetaling af et beløb svarende til 83 764,34 EUR og den dertil knyttede debetnota af samme dato.
 Konklusion
 1)
 Europa-Parlamentet frifindes.
 2)
 Pier Antonio Panzeri betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 200 af 6.6.2016.


text:
10.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 175/33
 Kendelse afsagt af Domstolens præsident den 31. januar 2014 — Facet SA og BNP Paribas Personal Finance SA mod Saïda Bouchelaghem, Nathalie Cousin, Clémentine Benoni, Hili Aziz, Mohamed Zouhir, Jean Morel, Jalid Anissa, Marine Bourreau, Anthony Cartier, Patrick Rousselière og Karine Lenfant (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal d’instance d’Orléans — Frankrig)
 (Sag C-298/13) (1)
 2014/C 175/43
 Processprog: fransk
 Domstolens præsident har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.
 (1) EUT C 215 af 27.7.2013.


text:
27.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/48
 Rettens dom af 6. marts 2015 — Novomatic mod KHIM — Berentzen Mally Marketing plus Services (BLACK JACK TM)
 (Sag T-257/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket BLACK JACK TM - det ældre EF-ord- og figurmærke BLACK TRACK - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 138/62)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Østrig) (ved advokat W. Mosing)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (først ved A. Pohlmann og derefter ved S. Hanne, som befuldmægtigede)
 Den anden part for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH (Meerbusch, Tyskland)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 18. februar 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 329/2012 4) vedrørende en indsigelsessag mellem Berentzen Mally Marketing plus Services GmbH og Novomatic AG.
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 18. februar 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 329/2012 4) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt under sagen for appelkammeret.
 (1) EUT C 194 af 24.6.2014.


text:
C 247/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26.8.2000
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Sag anlagt den 28. juni 2000 af Kommissionen for De
 se afsagt den 28. april 2000 af Immigration Appeal Tribu- Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 nal i sagen Nani Givane m.fl. mod Secretary of State for
 the Home Department
 (Sag C-258/00)
 (Sag C-257/00)
 (2000/C 247/36)
 (2000/C 247/35)
 Ved kendelse afsagt den 28. april 2000, indgået til Domstolens Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 28. juni
 Justitskontor den 26. juni 2000, har Immigration Appeal 2000 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen
 Tribunal i sagen Nani Givane m.fl. mod Secretary of State for for De Europæiske Fællesskaber ved Michel Nolin, Kommissio-
 the Home Department forelagt De Europæiske Fællesskabers nens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommis-
 spørgsmål: sionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg.
 1. Kræver artikel 3, stk. 2, i forordning nr. 1251/70 (1), at de
 2 års uafbrudt ophold skal være tilbagelagt i den periode, Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 der ligger umiddelbart forud for en arbejdstagers død,
 eller kan denne periode tilbagelægges ved en uafbrudt
 opholdsperiode, der vedrører et tidligere tidspunkt i — Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat de
 arbejdstagerens liv? forpligtelser, der påhviler den i henhold til direktiv
 91/676/EØF (1), idet den ikke har foretaget den fornødne
 2. Hvis der ikke gælder et krav om, at den nævnte 2 års kortlægning af vand, der er berørt af forurening, og
 periode skal være tilbagelagt umiddelbart forud for følgelig heller ikke udpeget de heraf berørte sårbare zoner,
 arbejdstagerens død, forholder det sig da således, at de jf. artikel 3 i og bilag I til direktivet.
 under denne periode optjente rettigheder kan bevares
 efter en fraværsperiode fra EU-opholdsstaten, der er
 længere end de tre måneder, der er angivet i artikel 4, — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 stk. 1 (hvilket har den virkning at afbryde perioden for ninger.
 uafbrudt ophold i den i sagen omhandlede opholdsstat),
 når arbejdstageren en gang har tilbagelagt en sådan 2 års
 opholdsperiode?
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 3. Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, er den deraf
 følgende ret til at bevare den fordel, der er forbundet med
 tidligere uafbrudte opholdsperioder, selv om der har
 været efterfølgende afbrud i opholdet, da undergivet Den ufuldstændige kortlægning af vand, der er eller må antages
 nogen begrænsninger? at være berørt af forurening, har medført en ufuldstændig
 udpegelse af de sårbare zoner.
 4. Såfremt spørgsmål 3 besvares bekræftende, hvori består
 da disse begrænsninger, og hvilke faktorer skal den
 nationale ret tage i betragtning ved afgørelsen af, om — Eutrofieringen er ikke blevet taget tilstrækkelig nøjagtigt i
 afbrydelser i opholdet medfører bortfald af retten til at betragtning. Ved at begrænse kortlægningen af eutrofieret
 støtte ret på tidligere opholdsperioder? vand, jf. direktiv 91/676/EØF, til de tilfælde, hvor kvæl-
 stof, som er årsag til nitratforureningen, udgør hovedårsa-
 gen til eutrofieringen, dvs. hvor underskuddet


text:
først viser
 5. Kan den afdøde arbejdstagers familiemedlemmer støtte sig (sammenlignet med fosfor), og således konkret til kun
 ret på artikel 3, stk. 2, i en situation, hvor arbejdstagerens at omfatte flodmundiger og lavt, stillestående brakvand,
 10 måneders fraværsperiode udgør mindre end en tredje- men derimod udelukke en sådan kortlægning, når det er
 del af perioden med uafbrudt ophold og mindre end en fosfor og ikke kvælstof, der spiller denne rolle, indeholder
 femtedel af den samlede tid, som arbejdstageren tilbragte bekendtgørelsen af 5. november 1992 fra miljøministe-
 i opholdsstaten forud for sin død? ren om en første udpegelse af sårbare zoner retningslinjer
 for de kompetente myndigheder, som ikke svarer til en
 korrekt gennemførelse af artikel 3 i og bilag I til direktivet.
 (1) Kommissionens forordning (EØF) nr. 1251/70 af 29.6.1970 om Selv om de franske myndigheder efter Domstolens dom i
 arbejdstagernes ret til at blive boende på en medlemsstats område sag C-293/97 (2) udtrykkeligt har anerkendt, at den af
 efter at have haft beskæftigelse dér (EFT L 142 af 30.6.1970, Kommissionen anlagte fortolkning er korrekt, er den
 s. 24).
 nævnte bekendtgørelse hverken blevet ændret eller ophæ-
 vet. Kommissionen har endvidere fastslået, at såfremt
 direktivet var blevet gennemført korrekt, burde Seine-
 bugten have været kortlagt som eutrofieret.
 ---pagebreak--- 26.8.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 247/25
 — Kommissionen har bekræftet det i den begrundede udta- den i sagen Gründerzentrum-Betriebs-GmbH mod Land Baden-
 lelse anførte, hvorefter grundvandet i departementet Oise Württemberg forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 burde have været kortlagt som vand, der er berørt af en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 forurening, jf. direktivets artikel 3, stk. 1.
 Er gebyrerne for oprettelse og attestation af notardokumenter
 (1) EFT L 375 af 31.12.1991, s. 1. i delstatstjenesten i retskredsen Oberlandesgerichtsbezirk
 (2) Samling af Afgørelser 1999 I, s. 2603. Karlsruhe i delstaten Baden-Württemberg omfattet af forbud-
 det i artikel 10 i direktiv 69/335/EØF (1), når der er tale om
 forhold, der kan henføres til direktivets artikel 4, stk. 3, således
 at gebyrerne alene må opkræves i forhold til notarernes
 konkrete omkostninger ved den pågældende tjenesteydelse?
 (1) EFT 1969 II, s. 405.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 19. april 2000 af Finanzgericht München i
 sagen Biochem Zusatzstoffe Handels- u. Produktions
 GmbH mod Oberfinanzdirektion Nürnberg, Außenstelle
 München
 (Sag C-259/00)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 (2000/C 247/37)
 afsagt den 26. juni 2000 af Benelux-Domstolen i sagen
 Campina Melkunie BV mod Benelux-Merkenbureau
 Ved kendelse afsagt den 19. april 2000, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 28. juni 2000, har Finanzgericht München i
 sagen Biochem Zusatzstoffe Handels- u. Produktions GmbH (Sag C-265/00)
 mod Oberfinanzdirektion Nürnberg, Außenstelle München,
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning (2000/C 247/39)
 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Skal den kombinerede nomenklatur i den affattelse, der Ved dom afsagt den 26. juni 2000, indgået til Domstolens
 fremgår af bilag I til Kommissionens forordning (EF) Justitskontor den 29. juni 2000, har Benelux-Domstolen i
 nr. 2086/97 (1) af 4. november 1997 om ændring af bilag I sagen Campina


text:
Melkunie BV mod Benelux-Merkenbureau
 til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (2) om told- og forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, fortolkes såle- om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 des, at immunglobulinkoncentrater, som består af tørret,
 affedtet råmælk uden casein, der er standardiseret ved hjælp af A. Skal artikel 2 og artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv
 lactose, skal tariferes som farmaceutiske produkter i kapitel 30? 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnær-
 melse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (1),
 fortolkes således, at spørgsmålet, om et tegn, der består
 (1) EFT L 312 af 14.11.1997, s. l. af et nyt ord sammensat af forskellige bestanddele, har
 (2) EFT L 256 af 7.9.1987, s. l. tilstrækkeligt særpræg til at kunne tjene som mærke
 for de pågældende varer, i princippet skal besvares
 bekræftende, også såfremt disse bestanddele hver for sig
 ikke har fornødent særpræg til at adskille disse varer fra
 andre varer, og at det kun forholder sig anderledes, når
 der foreligger yderligere omstændigheder, f.eks. såfremt
 det nye ord udgør en nærliggende og for alle umiddelbart
 forståelig betegnelse for en kombination af egenskaber,
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- der er kommerciel vigtig, og som ikke kan betegnes
 se afsagt den 20. juni 2000 af Amtsgericht Müllheim/Ba- anderledes end ved det nye ord?
 den i sagen Gründerzentrum-Betriebs-GmbH mod Land
 Baden-Württemberg B. Såfremt spørgsmål A skal besvares benægtende, må det
 da antages, at et tegn, der består af et nyt ord, som er
 (Sag C-264/00) sammensat af forskellige bestanddele, der hver især i
 sig selv mangler fornødent særpræg som omhandlet i
 direktivets artikel 3, stk. 1, heller ikke selv har fornødent
 (2000/C 247/38) særpræg, og at det kun forholder sig anderledes under
 yderligere omstændigheder, der fører til, at kombinatio-
 Ved kendelse afsagt den 20. juni 2000, indgået til Domstolens nen af bestanddelene er mere end summen af delene,
 Justitskontor den 29. juni 2000, har Amtsgericht Müllheim/Ba- f.eks. når det nye ord er udtryk for en vis kreativitet?


text:
C 113/14 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 11.4.98
 tion af afslaget fra Kommissionens centrale personaleud- 2. Hver part betaler sine omkostninger.
 valg på Chambellant's forslag vedrùrende udpegning af
 reprñsentanter til de vedtñgtsmñssige og administrative (1) EFT C 74 af 8.3.1997.
 organer, og om fornùdent annullation af den udtrykkelige
 afvisning, som Kommissionen gav sagsùgerens klage, har
 Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, P. Lindh, og dommerne K. Lenaerts og J. D. Cooke;
 justitssekretñr: fuldmñgtig A. Mair, den 19. februar 1998
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 19. februar 1998
 1. Det er ufornùdent at trñffe afgùrelse i sagen. i sag T-196/97, Donato Continolo mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (Tjenestemñnd Ð badekur Ð vedtñgtens artikel 59 Ð
 2. Foruden sine egne omkostninger betaler Kommissionen sygeorlov Ð tjenestefrihed)
 halvdelen af sagsùgerens omkostninger. Sagsùgeren
 betaler den anden halvdel af sine egne omkostninger. (98/C 113/35)
 (Processprog: fransk)
 (1) EFT C 388 af 21.12.1996.
 I sag T-196/97, Donato Continolo, tjenestemand ved Kom-
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber ved advoka-
 terne Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure, Ariane Tornel
 og FrancËoise Parmentier, Bruxelles, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Ces-
 sange, mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS skaber (befuldmñgtigede: Christine Berardis-Kayser og
 Florence Duvieusart-Clotuche), angående en påstand om
 den 19. februar 1998
 annullation af Kommissionens afgùrelse af 24. juni 1996
 i sag T-3/97, Anna Maria Campogrande mod Kommissio- som stadfñstet ved afslaget på sagsùgerens klage af
 nen for De Europñiske Fñllesskaber (1) 30. januar 1997 om ikke at indrùmme sagsùgeren supple-
 rende sygeorlov for en badekur, har Retten (Fjerde Afde-
 (Tjenestemñnd Ð meddelelse om en ledig stilling Ð ling), sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og
 udnñvnelse til en stilling som kontorchef indplaceret på dommerne K. Lenaerts og J. D. Cooke; justitssekretñr:
 lùntrin A 4/A 5 Ð ugyldighed af Kommissionens beslut- fuldmñgtig A. Mair, den 19. februar 1998 afsagt dom,
 ning af 19. juli 1988 Ð afvisning af ansùgning) hvis konklusion lyder således:
 (98/C 113/34)
 1. Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 des.
 (Processprog: fransk)
 2. Hver part bñrer sine omkostninger.
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998.
 I sag T-3/97, Anna Maria Campogrande, tjenestemand ved
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, ved advo-
 kat Marc-Albert Lucas, LieÁge, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat Evelyne Korn, 21, avenue de
 Nassau, mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber ved Gianluigi Valsesia og Denis Waelbroeck, som
 befuldmñgtigede, angående en påstand om annullation af DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 Kommissionens beslutning om at udnñvne Cesare De den 4. marts 1998
 Montis som chef for kontor 2 (»Andespagten«) under
 Direktorat A (»latinamerika«) under Generaldirektorat IB i sag T-146/96, Maria da GracËa De Abreu mod De Euro-
 (Eksterne Forbindelser: Det Sydlige Middelhavsområde, pñiske Fñllesskabers Domstol (1)
 Mellemùsten, Latinamerika, Syd- og Sydùstasien og Nord- (Tjenestemand på prùve Ð udnñvnelse af en tidligere mid-
 Syd-Samarbejde), samt Kommissionens beslutning om at lertidigt ansat Ð bevarelse af ancienniteten på lùntrinnet
 afvise sagsùgerens


text:
27.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/65
 Sag anlagt den 2. marts 2015 — International Management Group mod Kommissionen
 (Sag T-110/15)
 (2015/C 138/84)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: International Management Group (Bruxelles, Belgien) (ved solicitor M. Burgstaller og barrister E. Wright)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse THOR/C4/LL/el/(S)(2015)4287 truffet af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) den 6. februar 2015, hvorved der blev givet afslag på aktindsigt i visse dokumenter i henhold til forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter, annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at sagsøgte har tilsidesat sin begrundelsespligt, da det gav afslag på aktindsigt i de ønskede dokumenter i henhold til en generel formodning for anvendeligheden af beskyttelsen af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision.
 2.
 Andet anbringende hvormed det gøres gældende, at der foreligger en tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af dokumenterne.
 3.
 Tredje anbringende om, at sagsøgte ikke har godtgjort, hvorfor beskyttelsen af privatlivets fred og den enkeltes integritet er til hinder for delvis aktindsigt i de ønskede dokumenter.
 4.
 Fjerde anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte sagsøgerens ret til god forvaltning.


text:
17.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 370/15
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 27. oktober 2011 — Deli Ostrich NV mod Belgische Staat (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen — Belgien)
 (Sag C-559/10) (1)
 (Den fælles toldtarif - kombineret nomenklatur - tarifering - frosset kød fra ikke-opdrættede kameler - tarifering i underposition 0208 90 40 (andet kød af vildt) eller 0208 90 95 (i andre tilfælde))
 2011/C 370/24
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Deli Ostrich NV
 Sagsøgt: Belgische Staat
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank van erste aanleg te Antwerpen — den fælles toldtarif — toldpositioner — kamelkød, der ikke hidrører fra opdræt — tarifering i underposition 0208 90 40 (vildt) eller 0208 90 95 (andre tilfælde)?
 Konklusion
 Den kombinerede nomenklatur i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1549/2006 af 17. oktober 2006, skal fortolkes således, at kamelkød skal tariferes i underposition 0208 90 40 som »andet kød af vildt«, såfremt de kameler, som dette kød stammer fra, var vildtlevende og blev jaget.
 (1) EUT C 55 af 19.2.2011.


text:
8.1.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/2
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 11. november 2004
 i de forenede sager C-183/02 P og C187/02 P, Daewoo Electronics Manufacturing España SA (Demesa) (sag C-183/02 P) og Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (sag C-187/02 P) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Appel - statsstøtte skattemæssige foranstaltninger - berettigede forventninger - nye anbringender)
 (2005/C 6/03)
 Processprog: spansk
 I de forenede sager C-183/02 P og C-187/02 P, angående to appeller i henhold til artikel 49 i EF-statutten for Domstolen, iværksat henholdsvis den 15. og den 16. maj 2002, Daewoo Electronics Manufacturing España SA (Demesa), Vitoria (Spanien) (befuldmægtigede: abogados A. Creus Carreras og B. Uriarte Valiente) (sag C-183/02 P), Territorio Histórico de Álava – Diputación Foral de Álava (befuldmægtigede: abogados A. Creus Carreras, B. Uriarte Valiente og M. Bravo-Ferrer Delgado) (sag C-187/02 P), støttet af Comunidad Autónoma del País Vasco (befuldmægtiget: abogado E. Garayar Gutiérrez), de andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: F. Santaolalla Gadea og J.L. Buendía Sierra), Asociación Nacional de Fabricantes de Electrodomésticos de Línea Blanca (ANFEL), Madrid (Spanien), og Conseil européen de la construction d'appareils domestiques (CECED), Bruxelles (Belgien), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne C. Gulmann (refererende dommer) og N. Colneric; generaladvokat: J. Kokott; justitssekretær: ekspeditionssekretær M. Múgica Arzamendi, den 11. november 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Sag C-183/02 P og C-187/02 P forenes med henblik på dommen.
 2)
 Appellerne forkastes.
 3)
 Appellanterne bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers omkostninger.
 4)
 Comunidad Autónoma del País Vasco bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 180 af 27.7.2002.


text:
23.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 357/8
 Rettens dom af 12. september 2017 — Laufen Austria mod Kommissionen
 (Sag T-411/10 RENV) (1)
 ((Konkurrence - karteller - belgiske, tyske, franske, italienske, nederlandske og østrigske markeder for badeværelsesudstyr og -inventar - afgørelse, der fastslår en overtrædelse af artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 - bøder - et moderselskab og dets datterselskab pålægges en bøde in solidum - loft på 10 % af omsætningen - beregning af loftet alene ud fra datterselskabets omsætning i overtrædelsesperioden forud for moderselskabets erhvervelse heraf))
 (2017/C 357/09)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Laufen Austria AG (Wilhelmsburg, Østrig) (ved advokat E. Navarro Varona)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Castillo de la Torre, F. Jimeno Fernández og F. Castilla Contreras, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand i henhold til artikel 263 TUEF om delvis annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 4185 endelig af 23. juni 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39092 — Badeværelsesudstyr og -inventar) og en påstand om nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren blev pålagt ved denne afgørelse.
 Konklusion
 1)
 Den del af den Laufen Austria AG pålagte bøde, som dette selskab anses for individuelt ansvarligt for med hensyn til overtrædelsen begået i perioden fra den 12. oktober 1994 til den 28. oktober 1999, fastsættes til 4 788 001 EUR.
 2)
 Laufen Austria og Europa-Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger i forbindelse med sagen for Retten og for Domstolen.
 (1) EUT C 301 af 6.11.2010.


text:
13 . 5 . 95 . DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 119/15
 — Subsidiært ophæves eller nedsættes de bøder, der ved Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 beslutningens artikel 9, nr. 22, og artikel 10, nr. 3 , er
 pålagt sagsøgeren. — Beslutning 94/815/EF (IV/33.126 og 33.322 ) af 30 . no
 vember 1994 om en procedure i henhold til EF
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin traktatens artikel 85 (*) annulleres, i det mindste for så
 ger . vidt den vedrører sagsøgeren.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Subsidiært ophæves eller nedsættes den pålagte bøde .
 Sagsøgeren gør til støtte for, at beslutningen skal annulleres, — Under alle omstændigheder tilpligtes sagsøgte at betale
 gældende: sagens omkostninger og at erstatte sagsøgerens omkost
 ninger og renteudgifter i forbindelse med sikkerhedsstil
 1 . Selskabets ret til at varetage sine interesser er blevet lelsen fuldt ud eller for så vidt angår den del, der vedrører
 tilsidesat, idet sagsbehandlingen er behæftet med fejl, den eventuelt nedsatte bøde .
 både i forbindelse med inddragelsen af de internationale
 klagepunkter og i forbindelse med udskillelsen af de Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 nationale klagepunkter.
 Søgsmålsgrundene er følgende :
 2 . Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 85 , idet der er
 foretaget en åbenbart forkert vurdering, både for så vidt I. Væsentlige formelle mangler
 angår den sammenhæng, det påståede kartel indgik i, og a ) I faserne før udstedelsen af beslutningen:
 ved afgrænsningen af det relevante marked .
 — Der var ikke givet sagsøgeren meddelelse om,
 3 . Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 85 , idet Kommis hvilke dokumenter Kommissionen havde lagt
 sionen har foretaget en åbenbart forkert vurdering med til grund ved formuleringen af klagepunk
 hensyn til de overtrædelser, der er gjort gældende over terne .
 for sagsøgeren, for så vidt angår selskabets
 — Adressaten for klagepunkterne var ikke nøjag
 — deltagelse i » Cembureau principle « tig angivet.
 — deltagelse i » det græske problem « — Princippet om øjeblikkelighed var tilsidesat.
 — deltagelse i eksportkomitéerne b ) Ved udstedelsen af beslutningen:
 — deltagelse i de bilaterale gennemførelsesforanstalt — Nye klagepunkter blev formuleret og de fore
 ninger gående ændret; modstrid med en tidligere
 beslutning.
 — deltagelse i White Cement Committee.
 — Sagsøgerens ret til kontradiktion blev tilsidesat:
 Subsidiært nedlægger sagsøgeren påstand om : der blev fremsat nye klagepunkter i forhold til
 dem, der var indeholdt i meddelelsen om
 1 . Ophævelse af bøderne, idet de er i strid med EF klagepunkterne.
 traktatens artikel 190, artikel 15 , stk. 2, i forordning
 nr. 17 og forordning ( EØF ) nr. 2988/74. — Der skete fejl ved stadfæstelsen af beslutnin
 gen .
 2 . Nedsættelse af bøderne, idet de er i strid med propor
 tionalitetsprincippet, princippet om beskyttelse af den — Dokumenter fremlagt af parterne til deres
 berettigede forventning og forbuddet mod forskelsbe forsvar blev anvendt til støtte for argumenter
 handling. vendt mod dem og mod andre parter, som ikke
 fik lejlighed til at udtale sig herom.
 — Der skete en fejlagtig identifikation af adressa
 terne for beslutningen: tilsidesættelse


text:
af prin
 cippet om ligebehandling og af sagsøgerens ret
 Sag anlagt den 21 . februar 1995 af Unicem SpA mod til kontradiktion .
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-50/95 ) — Der var ingen angivelse af det tidspunkt, hvor
 ( 95/C 119/36 ) de i beslutningen anførte overtrædelser var
 ophørt.
 (Processprog: italiensk)
 II. Utilstrækkelig begrundelse, tilsidesættelse af retsregler
 og fejlagtig bedømmelse af bevismaterialet for så vidt
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der angår:
 den 21 . februar 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Unicem SpA, Torino (Italien ), a ) afgrænsningen af det relevante marked
 ved advokaterne Grande Stevens, Torino, Magrone og Osti,
 Rom, og Gandini, Torino, og med valgt adresse i Luxem b ) den såkalte » Cembureau-aftale « til afgrænsning af
 bourg hos advokat Marc Loesch, 11 , rue Goethe . hj emmemarkederne
 ---pagebreak--- Nr. C 119/16 1 DA 1 De Europæiske Fællesskabers Tidende 13 . 5 . 95
 c ) udvekslingen af prisoplysninger — subsidiært annulleres beslutningens artikel 9 , for så vidt
 som bøden pålægges sagsøgeren
 d ) aftalen om oprettelse af » European Task Force «
 — den bøde, der er pålagt sagsøgeren, nedsættes
 e) aftalen om oprettelse af »Joint Trading Com
 pany « — Kommissionen tilpligtes at betale sagens , omkostnin
 ger
 f) aftalen og visse former for samordnet praksis med
 henblik på vedtagelse af foranstaltninger til beskyt — Kommissionen tilpligtes fuldt ud at erstatte sagsøgerens
 telse af det italienske marked udgifter under den administrative procedure
 g) den påståede samordnede praksis inden for ram — Kommissionens tilpligtes fuldt ud at erstatte udgifterne i
 merne af ECEC .
 forbindelse med sikkerhedsstillelsen for betalingen af
 den ved beslutningen pålagte bøde .
 III. For så vidt angår bøden har sagsøgeren anført føl
 gende: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 a ) Unicem havde ikke den viden, Kommissionen har
 Søgsmålsgrundene er følgende :
 påstået, at selskabet havde; dets adfærd kan ikke
 have været » forsætlig «.
 1 . Alvorlig tilsidesættelse af retten til kontradiktion og af
 b ) De overtrædelser, Unicem anklages for, er til dels processuelle regler i følgende henseender:
 forældede, til dels er de ikke blevet gjort gældende
 mod selskabet i meddelelsen om klagepunkterne, a ) der var ikke overensstemmelse mellem klagepunk
 og til dels kan de ikke have haft den angivne terne og beslutningen
 varighed .
 b ) klagepunkterne var ikke særskilt angivet og desuden
 c) De overtrædelser, der tilskrives Unicem, er meget ufuldstændige
 mindre alvorlige, end Kommissionen har fastslået:
 tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og c ) der var ikke fastsat en passende frist til fremsættelse
 ligebehandlingsprincippet. af skriftlige bemærkninger
 d ) Beregningen af bøden bygger på forskellige fejlag d) der var ikke givet det rådgivende udvalg meddelelse
 tige forudsætninger og fører til en væsentlig for om væsentlige og relevante dele af udkastet til
 skelsbehandling. beslutningen.
 (M EFT nr. L 343 af 30 . 12 . 1994, s . 1 . 2. Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 85 , stk. 1 , på
 grund af fejlagtig og utilstrækkelig bedømmelse


text:
og retlig
 kvalificering af de faktiske omstændigheder.
 3 . Tilsidesættelse af princippet om, at der kun ifaldes
 ansvar for egne handlinger.
 Sag anlagt den 22. februar 1995 af Fratelli Buzzi SpA mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber 4. Tilsidesættelse af princippet ne bis in idem.
 (Sag T-51/95 )
 5 . Tilsidesættelse af princippet in dubio pro reo .
 ( 95/C 119/37)
 6 . Tilsidesættelse af artikel 1 , litra b ), og artikel 2, stk. 3 , i
 (Processprog: italiensk) Rådets forordning ( EØF ) nr. 2988/74 af 26 . november
 1974 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22 . februar 1 995 anlagt sag mod Kommissionen for De 7. Tilsidesættelse af artikel 15 , stk. 2, i Rådets forordning
 Europæiske Fællesskaber af Fratelli Buzzi SpA, Casale nr. 17 af 6 , februar 1962 i følgende henseender:
 Monferrato ( Italien), ved advokaterne Brosio og Pavesio,
 Torino, dr.proc. Crescenza, Rom, og dr.proc. Ceraolo, a ) Kommissionen har ikke lagt omsætningen i det
 Torino, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat sidste regnskabsår til grund
 Faltz, 6, rue Heine.
 b ) det subjektive element er ikke taget i betragtning
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 c ) der er begået fejl ved bedømmelsen af overtrædel
 sens varighed og alvor.
 — Kommissionens beslutning af 30 . november 1994 ( IV/
 33.126 og 33.322 — cement) ( J ) annulleres helt eller
 delvis, for så vidt som den vedrører sagsøgeren 8 . Tilsidesættelse af lighedsprincippet.


text:
C 118/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.4.2001
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 3) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de
 omkostninger, som hver af sagsøgerne har afholdt indtil
 afsigelsen af Domstolens domme af 5. maj 1998. Sagsøgerne
 bærer hver deres egne omkostninger efter afsigelsen af disse
 den 8. november 2000 domme og betaler solidarisk Kommissionens sagsomkostninger
 efter afsigelsen af de nævnte domme.
 (1) EFT C 198 af 22.7.1993, C 231 af 27.8.1993 og C 209 af
 i de forenede sager T-485/93, T-491/93, T-494/93 og 4.7.1998.
 T-61/98, Société anonyme Louis Dreyfus & Cie m.fl. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Nødhjælp fra Fællesskabet til staterne i det tidligere Sovjet-
 unionen — udbud — annullationssøgsmål — erstatnings-
 søgsmål) DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 8. november 2000
 (2001/C 118/93)
 i sag T-509/93, Glencore Grain Ltd mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Nødhjælp fra Fællesskabet til staterne i det tidligere Sovjet-
 (Processprog: fransk og nederlandsk) unionen — udbud — annullationssøgsmål)
 (2001/C 118/94)
 I de forenede sager T-485/93, T-491/93, T-494/93 og
 T-61/98, Société anonyme Louis Dreyfus & Cie, Paris (Frank- (Processprog: nederlandsk)
 rig), ved advokat R. Saint-Esteben, Paris, og med valgt adresse
 i Luxembourg hos advokat A. May, 398, route d’Esch, Glencore
 Grain Ltd, tidligere Richco Commodities Ltd, Hamilton (Ber- I sag T-509/93, Glencore Grain Ltd, tidligere Richco Commodi-
 muda), ved advokaterne P.V.F. Bos og J.G.A. van Zuuren, ties Ltd, Hamilton (Bermuda), ved advokaterne M. Slotboom,
 Rotterdam, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat P.V.F. Bos og J.G.A. van Zuuren, Rotterdam, og med valgt
 M. Loesch, 11, rue Goethe, Compagnie Continentale (France), adresse i Luxembourg hos advokat M. Loesch, 11, rue Goethe,
 Labège (Frankrig), ved advokat P. Chabrier, Paris, og med valgt mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 adresse i Luxembourg hos advokat E. Arendt, 8-10, rue Mathias mægtigede: først B.J. Drijber og N. Khan, derefter M.-J. Jonczy
 Hardt, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber og H. van Vliet), angående en påstand om annullation af
 (befuldmægtigede: først M.-J. Jonczy, B.J. Drijber og N. Khan, Kommissionens beslutning af 12. juli 1993 rettet til State
 derefter Jonczy og H. van Vliet), angående en påstand om Export-Import Bank of Ukraine, der afviste godkendelsen af
 annullation af Kommissionens beslutning af 1. april 1993 den kontrakt, der var indgået mellem sagsøgeren og Ukrimpex,
 vedrørende de kontrakter, der var indgået mellem hver af har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 sagsøgerne og Exportkhleb, og en påstand om erstatning af den, J. Pirrung, og dommerne A. Potocki og A.W.H. Meij;
 det tab, der hævdes at være lidt som følge af denne beslutning, justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den 8. novem-
 har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsforman- ber 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 den, J. Pirrung, og dommerne A. Potocki og A.W.H. Meij;
 justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den 8. novem- 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 ber 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger frem til Domstolens
 dom


text:
21.11.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 358/21
 Sag anlagt den 22. september 1998 af De Europñiske Sag anlagt den 23. september 1998 af Azienda Agricola
 Kommuners og Regioners Råd mod Kommissionen for De »Ponte S. Pietro« ved Vincenzo og Clara Zardi mod Rådet
 Europñiske Fñllesskaber for Den Europñiske Union
 (Sag T-151/98) (Sag T-152/98)
 (98/C 358/38) (98/C 358/39)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: italiensk)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 22. september 1998 anlagt sag mod Kommissio- Ved De Europñiske Fñllesskabers Rets i Fùrste Instans er
 nen for De Europñiske Fñllesskaber af De Europñiske der den 23. september 1998 anlagt sag mod Rådet for
 Kommuners og Regioners Råd (CEMR), Paris, ved advo- Den Europñiske Union af Azienda Agricola »Ponte S. Pie-
 kat Daniel M. Tomasevic, Bruxelles, og med valgt adresse tro« ved Vincenzo og Clara Zardi ved advokaterne Mas-
 i Luxembourg hos advokat Katia Manhaeven, 56-58, rue simo Moretto, Roberto Santoro og Paolo Giacovelli, hen-
 Charles Martel. holdsvis Venedig, Padova og Bari, og med valgt adresse i
 Bruxelles på advokatkontoret Moretto, 67, Avenue des
 Nerviens.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Den af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 trufne beslutning, som indeholdt i debetnota
 97009405F vedrùrende ECOS-projekt nr. 91/00/29003
 af 15. juli 1998, i henhold til hvilken Kommissionen Ð Annullation i medfùr af EF-traktatens artikel 173 af
 nñgter at betale CEMR et belùb på 204 446 ECU og artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 1361/98 af
 krñver, at CEMR betaler et belùb på 363 336 ECU, 26. juni 1998 (om fastsñttelse for produktionsåret
 annulleres. 1998/99 af de afledte interventionspriser for hvidt suk-
 ker, interventionsprisen for råsukker, minimumspri-
 serne for A-sukkerroer og B-sukkerroer, samt refusi-
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. onsbelùbet til udligning af lageromkostninger (EFT
 L 185 af 30.6.1998, s. 3), herefter »forordning
 nr. 1361/98«, og om nùdvendigt annullation af
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1360/98
 af samme dato (om fastsñttelse for produktionsåret
 1998/99 af visse sukkerpriser og af standardkvaliteten
 Sagsùgeren, som tidligere har anlagt sag ved Retten i Fùr- for sukkerroer (EFT L 185 af 30.6.1998, s. 1), herefter
 ste Instans angående en fùrste debetnota vedrùrende pro- »forordning nr. 1360/98«)
 jektet European City Cooperation System (ECOS), i hen-
 hold til hvilken Kommissionen nñgtede at godkende visse
 udgifter og nedsatte Fñllesskabets samfinansiering inden Ð Tilkendelse af erstatning i medfùr af EF-traktatens
 for rammerne af Recite-programmet (1), nedlñgger i den artikel 178 og artikel 215, stk. 2, for alle de tab, sag-
 foreliggende sag påstand om, at en ny debetnota af 15. juli sùgeren har lidt som fùlge af de anfñgtede retsakter,
 1998, som annullerer og erstatter den tidligere nota, samt for rente- og valutatab.
 annulleres. Det fremgår af denne nye nota, at Kommissio-
 nen fortsat nñgter at betale sagsùgeren et restbelùb på
 204 446 ECU og krñver, at CEMR betaler et belùb på Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 300 173 ECU, i stedet for, som oprindelig, 363 336 ECU.
 Sagsùgeren anfùrer, at


text:
selv om sag T-46/98 ikke kan anta- Sagsùgeren i den foreliggende sag, som er en landbrugs-
 ges at have mistet sin genstand, har det vñret nùdvendigt virksomhed, der producerer sukkerroer, anfñgter forord-
 at anlñgge nñrvñrende sag som en retsbevarende foran- ning nr. 1361/98 i det omfang, der ikke er fastsat en afledt
 staltning som fùlge af den holdning, Kommissionen har interventionspris for hvidt sukker for Italiens vedkom-
 indtaget i den fùrste sag. mende under hensyn til, at dette land ikke anses for et
 underskudsområde i den forstand, hvori dette udtryk er
 anvendt i basisforordningen for sukker, selv om det altid
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til har vñret anset for et underskudsområde, siden den fñlles
 de i sag T-46/98 anfùrte. markedsordning for sukker blev oprettet.
 (1) Sag T-46/98, EFT C 151 af 16.5.1998, s. 11.
 Til stùtte for sine påstande gùr sagsùgeren for det fùrste
 gñldende, at forordning nr. 1361/98 er ulovlig i det
 omfang, den udelukker Italien fra at blive anset for et
 ---pagebreak--- C 358/22 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 21.11.98
 underskudsområde i Fñllesskabet i den forstand, hvori Sag anlagt den 23. september 1998 af Associazione Nazio-
 dette udtryk er anvendt i forordning (EéF) nr. 1785/91 nale Bieticoltori, Consorzio Nazionale Bieticoltori og
 eller i basisforordningen for sukker. På dette punkt anfùrer Associazione Bieticoltori Italiani mod Rådet for Den
 sagsùgeren, at det under hensyn til baggrunden for og for- Europñiske Union
 målene med regionaliseringen må antages, at et bestemt (Sag T-153/98)
 område inden for Fñllesskabet er et underskudsområde,
 hvis dets behov skal dñkkes gennem indfùrsler af sukker. (98/C 358/40)
 Efter sagsùgerens opfattelse fremgår det af de foreliggende
 ùkonomiske oplysninger vedrùrende italienske ind- og (Processprog: italiensk)
 udfùrsler af sukker inden for de senere år, herunder årene
 umiddelbart forud for vedtagelsen af de anfñgtede foran-
 staltninger, at der konstant har vñret foretaget betydeligt Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 flere ind- end udfùrsler. Da der ikke i forbindelse med ved- der den 23. september 1998 anlagt sag mod Rådet for
 tagelsen af de anfñgtede foranstaltninger for alle sukker- Den Europñiske Union af Associazione Nazionali Bieticol-
 roeområder i Italien er taget hensyn til kravene til regiona- tori, Consorzio Nazionale Bieticoltori og Associazione Bie-
 liseringen for produktionsåret 1998/99, er foranstaltnin- ticoltori Italiani ved advokaterne Massimo Moretto,
 gerne ifùlge sagsùgeren i modstrid med de formål, der Roberto Santoro og Paolo Giacovelli, henholdsvis Venedig,
 tilstrñbes med basisforordningen, og er af en sådan karak- Padova og Bari, og med valgt adresse i Bruxelles på advo-
 ter, at de bringer den korrekte funktionsmåde for den fñl- katkontoret Moretto, 67, Avenue des Nerviens.
 les markedsordning for sukker i fare.
 Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande:
 Sagsùgeren påberåber sig endvidere, at retssikkerhedsprin- Ð Annullation i medfùr af EF-traktatens artikel 173 af
 cippet og princippet om beskyttelse af den berettigede for- artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 1361/98 af
 ventning er tilsidesat. Efter sagsùgerens opfattelse er der 26. juni 1998 (om fastsñttelse for produktionsåret
 ingen tvivl om, at den frist for fastsñttelsen af interventi- 1998/99 af


text:
de afledte interventionspriser for hvidt suk-
 onsprisen på hvidt sukker, som i artikel 3, stk. 4, i forord- ker, interventionsprisen for råsukker, minimumspri-
 ning (EéF) nr. 1785/81 er fastlagt til den 1. august, skal serne for A-sukkerroer og B-sukkerroer, samt refusi-
 give de berùrte Ð og i fùrste rñkke sukkerroeproducen- onsbelùbet til udligning af lageromkostninger (EFT
 terne Ð mulighed for at kende den minimumspris, som de L 185 af 30.6.1998, s. 3), herefter »forordning
 vil få garanteret i det produktionsår, hvori de foretager nr. 1361/98«, og om nùdvendigt annullation af
 såningen. Endvidere anfùrer sagsùgeren, at de anfñgtede artikel 1, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1360/98
 retsakter fùrst blev udstedt i slutningen af juni 1998 og af samme dato (om fastsñttelse for produktionsåret
 derfor fùrst fik virkning for produktionsåret 1998/99, for 1998/99 af visse sukkerpriser og af standardkvaliteten
 hvilke såningen allerede var foretaget i februar eller marts for sukkerroer (EFT L 185 af 30.6.1998, s. 1), herefter
 i samme år og for middelhavsområdernes vedkommende i »forordning nr. 1360/98«)
 november-december 1997. Den sagsùgende virksomhed
 blev således fùrst bekendt med salgsprisen for de sukker-
 roer, som de fastsatte leveringskontrakter vedrùrte, og Ð Tilkendelse af erstatning i medfùr af EF-traktatens
 med, at denne pris ikke lñngere var den samme som den artikel 178 og artikel 215, stk. 2, for alle de tab, sag-
 afledte pris på et tidspunkt, da den ikke lñngere var i sùgeren har lidt som fùlge af de anfñgtede retsakter,
 stand til at ñndre sine produktionsplaner. Ifùlge sagsùge- samt for rente- og valutatab.
 ren er sukkerroeproducenternes berettigede forventning
 blevet tilsidesat ved den anfñgtede forordning, da de Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 havde fùje til at regne med, at salgsprisen også den tre-
 divte gang ville blive afledt af den minimumspris, som var
 garanteret for de i Italien producerede sukkerroer. Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter svarer til
 de i sag T-152/98, Azienda Agricola »Ponto S. Pietro«
 mod Rådet, anfùrte.
 Vedrùrende den tilsidesñttelse af forbuddet mod forskels-
 behandling, som sagsùgeren tillige har påberåbt sig, anfù-
 rer denne, at det er uforståeligt, at Italien ikke lñngere
 anses for et underskudsområde i produktionsåret 1998/99,
 da omfanget af ind- og udfùrslerne af sukker i Italien og i
 visse af de lande, der anses for underskudsområder ifùlge Sag anlagt den 23. september 1998 af Asia Motor France
 de anfñgtede retsakter, i det vñsentligste har vñret det m.fl. mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 samme i produktionsårene mellem 1990 og 1997. (Sag T-154/98)
 (98/C 358/41)
 Endelig gùr sagsùgeren gñldende, at begrundelsespligten er
 tilsidesat. (Processprog: fransk)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 23. september 1998 anlagt sag mod Kommissio-


text:
Nr . C 333/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 . 12 . 95
 terne har lidt som følge af dens adfærd — den anden part i forhold til produktets forbrugere i Fællesskabets med
 appelsagen er Kommissionen for De Europæiske Fællesska lemsstater, eftersom det er forbrugerne, man tilsigter at
 ber ( befuldmægtigede : Francisco José Santaolalla Gadea og beskytte ? Med produkter, der er almindeligt kendte hos
 José Luis Iglesias Buhigues ) — har Domstolen ( Sjette forbrugerne i Fællesskabet under en bestemt betegnelse,
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. N. Kakou menes produkter, der i kraft af deres almindelige og
 ris, og dommerne G. Hirsch, G. F. Mancini ( refererende væsentlige kendetegn for så vidt angår sammensætning
 dommer ), F. A. Schockweiler og P. J. G. Kapteyn; general og fremstillingsmetode er af samme slags, uanset pro
 advokat: C. O. Lenz; justitssekretær: R. Grass, den 26 . ok dukterne er indbyrdes forskellige hvad angår de enkelte
 tober 1995 afsagt kendelse , hvis konklusion lyder såle kendetegn , der imidlertid ikke er bestemmende for
 des : produktarten, men derimod blot er betegnende for
 forskellige nationale ostesorter, der i dette tilfælde, hvor
 der findes adskillige nationale sorter, lovligt fremstilles
 1 ) Appellerne forkastes. og også markedsføres med henblik på først og fremmest
 indenlandsk afsætning i den medlemsstat, hvor de
 fremstilles . Skal vurderingen og bedømmelse af, hvad
 2 ) Appellanterne betaler sagens omkostninger. der er almindeligt kendt ved dette produkt hos forbru
 gerne i Fællesskabet, hvad særligt angår produktets
 almindelige og væsentlige kendetegn, ske i forhold til
 (') EFT nr . C 254 af 10 . 9 . 1994 . forbrugerne i den medlemsstat, hvor produktet afsættes,
 ( 2 ) Sml . II , s . 229 . uanset det pågældende produkt også fremstilles i en
 ( 3 ) EFT nr . L 376 af 31 . 12 . 1986 , s . 7. anden medlemsstat, dog ikke med henblik på indenlands
 afsætning, men derimod udelukkende eller næsten
 udelukkende med henblik på udførsel til den medlems
 stat, hvor det forbruges .
 c ) Såfremt ovenstående præjudicielle spørgsmål besvares
 bekræftende, ønskes oplyst, om det er lovligt, selv om
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom det påvirker fællesskabshandelen, at hvid ost fremstilles
 afsagt den 20. juni 1995 af Simvulio Tis Epikratias i de øvrige fællesskabslande, nærmere bestemt i Dan
 ( Grækenlands øverste forvaltningsdomstol ) i sagen Cana mark, under betegnelsen » feta «, næsten udelukkende
 dane Cheese Trading AmbA og selskabet Aderfi G. Kouri med henblik på udførsel til Grækenland, der er det
 AEBE mod ministrene for 1 ) handel, 2 ) økonomi, 3 ) sund EF-land, hvor den under betegnelsen feta næsten ude
 hed, forsorg og social sikring og 4 ) landbrug lukkende afsættes, når henses til skrivelse nr. 9539/
 ( Sag C-3 17/95 ) 24 . 2 . 1994 fra EF-Kommissionens generaldirektør for
 ( 95/C 333/ 10 Landbrug med den vedlagte redegørelse og de deri
 angivne forhold, særligt det procentuelle forhold mel
 lem det samlede forbrug inden for fællesskabet af ost
 under


text:
betegnelsen feta og forbruget af ost inden for
 Ved dom afsagt den 20 . juni 1995 , indgået til Domstolens fællesskabet under samme betegnelse, men fremstillet af
 Justitskontor den 10 . oktober 1995 , har Simvulio Tis fåremælk eller en blanding af fåre- og gedemælk og efter
 Epikratias i sagen Canadane Cheese Trading AmbA og naturlig filtrering, og det procentuelle forhold mellem
 selskabet Aderfi G. Kouri AEBE mod ministrene for
 forbruget af fetaost fremstillet af fåremælk eller en
 1 ) handel, 2 ) økonomi, 3 ) sundhed, forsorg og social sikring blanding af fåre- og gedemælk inden for fællesskabet og
 og 4 ) landbrug forelagt De Europæiske Fællesskabers forbruget heraf i Grækenland samt det procentuelle
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende forhold mellem produktion til indenlands forbrug i og
 spørgsmål : udførsel fra Danmark, men også til de øvrige EF-lande af
 ost med betegnelsen » feta « fremstillet af komælk efter
 ultrafiltreringsmetoden ? Skal vurderingen og bedøm
 a ) Skal EØF-traktatens artikel 30 og 36 fortolkes således, melsen af, hvad der i Fællesskabet er almindelig kendt
 at en medlemsstat kan forbyde anvendelsen af en ved ost under handelsbetegnelsen feta, navnlig for så
 bestemt handelsbetegnelse på produkter fremstillet i og vidt angår ostens almindelige og væsentlige kendetegn,
 udført fra en anden medlemsstat ved deres afsætning på foretages i forhold til de græske forbrugere, for hvilke
 statens eget område, når disse produkter med hensyn til feta er en hvid ost fremstillet af fåremælk eller en
 sammensætning eller fremstillingsmetode adskiller sig blanding af gede- og fåremælk efter naturlig filtrering og
 så meget fra produkter, der er almindelig kendt under i forhold til hvilken ost, fremstillet af komælk efter
 denne betegnelse i Fællesskabet, at de ikke kan anses for ultrafiltreringsmetoden, adskiller sig så meget med
 at falde ind under samme kategori som lignende hensyn til råstof og fremstillingsmetode, at sidstnævnte
 produkter ? ost ikke kan betragtes som værende af samme slags,
 således at levnedsmiddellovens artikel 83 på det forelig
 gende grundlag må anses for forenelig med EØF-
 b ) Skal i dette tilfælde det produkt, der er almindelig kendt traktatens artikel 30 og 36, som artiklen var affattet på
 under en bestemt betegnelse, vurderes og bedømmes i tidspunktet for den anfægtede retsakt, hvorefter beteg
 ---pagebreak--- 9 . 12 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 333 /7
 nelsen feta alene kunne anvendes på ost fremstillet af for De Europæiske Fællesskaber ved James Macdonald
 fåre- og gedemælk efter naturlig filtrering ? Flett, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægti
 get, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez
 de la Cruz, Wagner-Centret.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Sag anlagt den 10. oktober 1995 af Kommissionen for De 1 ) Det fastslås, at Irland ved ikke at gennemføre de love og
 Europæiske Fællesskaber mod Irland administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 efterkomme Rådets direktiv 92/45/EØF ( J ), 92/46/
 ( Sag C-3 18/95 )
 EØF ( 2 ), 92/65/EØF ( 3 ), 92/ 116/EØF ( 4 ), 92/ 117/
 (


text:
95/C 333/11 ) EØF ( 5 ) og 92/118/EØF (6 ) har tilsidesat de forpligtel
 ser, der påhviler det i henhold til disse direktiver og
 traktaten; og
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 10 . oktober 1995 anlagt sag mod Irland af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved James Macdonald
 Flett, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægti 2 ) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 get, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez
 de la Cruz, Wagner-Centret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn
 til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 1 . Det fastslås, at Irland ved ikke at have vedtaget de love indebærer en forpligtelse for medlemsstaterne til at over
 og administrative bestemmelser, som er nødvendige for holde de frister for gennemførelsen, der er fastsat i direkti
 at efterkomme Rådets direktiv 92/ 119/EØF af 17 . de
 vet. Fristen udløb den 1 . januar 1994, uden at Irland har
 cember 1992 om generelle fællesskabsforanstaltninger fastsat de bestemmelser, der er nødvendige for at efter
 til bekæmpelse af visse dyresygdomme samt om speci komme de direktiver, der er henvist til i Kommissionens
 fikke foranstaltninger vedrørende blæreudslæt hos påstande .
 svin ( J ), har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til dette
 direktiv samt traktaten .
 (') Rådets direktiv 92/45/EØF af 16 . juni 1992 om sundhedsmæs
 2 . Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. sige og dyresundhedsmæssige problemer i forbindelse med
 nedlægning af vildtlevende vildt og afsætning af kød heraf ( EFT
 nr . L 268 af 14 . 9 . 1992 , s . 35 ).
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter ( 2 ) Rådets direktiv 92/46/EØF af 16 . juni 1992 om sundhedsbe
 stemmelser for produktion og afsætning af rå mælk, varmebe
 handlet mælk og mælkebaserede produkter ( EFT nr. L 268 af
 EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn 14 . 9 . 1992 , s . 1 ).
 til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, ( 3 ) Rådets direktiv 92/65/EØF af 13 . juli 1992 om dyresundheds
 indebærer en forpligtelse for medlemsstaterne til at over mæssige betingelser for samhandel med og indførsel til Fælles
 holde den i direktivet fastsatte gennemførelsesfrist. Denne skabet af dyr samt sæd, æg og embryoner, der for så vidt angår
 frist udløb den 1 . oktober 1993 , uden at Irland har vedtaget disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabsbetin
 de nødvendige bestemmelser for at efterkomme det i gelser som omhandlet i bilag A, del I, til direktiv 90/425/EØF
 ( EFT nr. L 268 af 14 . 9 . 1992, s . 54 ).
 Kommissionens påstande omhandlede direktiv.
 (4 ) Rådets direktiv 92/116/EØF af 17. december 1992 om ændring
 og ajourføring af direktiv 71 /118/EØF om sundhedsmæssige
 (>) EFT nr . L 62 af 15 . 3 . 1993 , s . 69 . problemer i forbindelse med handel med fersk fjerkrækød ( EFT
 nr. L 62 af 15 . 3 . 1993 ,


text:
s . 1 ).
 ( 5 ) Rådets direktiv 92/117/EØF af 17. december 1992 om beskyt
 telsesforanstaltninger over for specifikke zoonoser og specifikke
 zoonotiske agenser hos dyr og i animalske produkter for at
 forhindre levnedsmiddelbårne infektioner og forgiftninger (EFT
 nr. L 62 af 15 . 3 . 1993 , s . 38 ).
 ( 6 ) Rådets direktiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyre
 sundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for samhan
 Sag anlagt den 10. oktober 1995 af Kommissionen for De del med og indførsel til Fællesskabet af produkter, der for så vidt
 Europæiske Fællesskaber mod Irland angår disse betingelser ikke er underlagt specifikke fællesskabs
 bestemmelser, som omhandlet i bilag A, kapitel I, i direktiv
 ( Sag C-3 19/95 ) 89/662/EØF, og for så vidt angår patogener, i direktiv 90/
 ( 95/C 333/ 12 ) 425/EØF ( EFT nr. L 62 af 15 . 3 . 1993 , s . 49 ).
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 10 . oktober 1995 anlagt sag mod Irland af Kommissionen


text:
22.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/35
 Rettens dom af 14. september 2011 — Olive Line International mod KHIM — Knopf (O-live)
 (Sag T-485/07) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsesprocedure - ansøgning om EF-figurmærket O-live - det ældre firmategn Olive line - relativ registreringshindring - artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009) - ret til at forbyde anvendelsen af et yngre mærke - risiko for forveksling - artikel 7 i den spanske varemærkelov og artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, i forordning nr. 207/2009))
 2011/C 311/62
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Olive Line International, SL (Madrid, Spanien) (ved advokat P. Koch Moreno)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved S. Schäffner og B. Schmidt, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Reinhard Knopf (Malsch, Tyskland) (ved advokat W. Weber)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. september 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1478/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Olive Line International, SL og Reinhard Knopf
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 26. september 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1478/2006-2) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 3)
 Reinhard Knopf bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 51 af 23.2.2008.


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/14
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 19. april 2007 — Ekaterini Stamatelaki mod NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epangelmation (OAEE) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Diikitiko Protodikio Athinas, Grækenland)
 (Sag C-444/05) (1)
 (Restriktioner for den frie udveksling af tjenesteydelser - refusion af udgifter til behandling på private behandlingssteder - udelukkelsens begrundelse og forholdsmæssighed)
 (2007/C 96/22)
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Diikitiko Protodikio Athinas
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ekaterini Stamatelaki
 Sagsøgt: NPDD Organismos Asfaliseos Eleftheron Epangelmation (OAEE)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Dioikitiko Protodikeio Athinas — fortolkning af artikel 49 EF og 50 EF — betingelser for godtgørelse af lægeudgifter pådraget i en anden medlemsstat — national lovgivning, som forbeholder refusion af udgifter til behandling på et privathospital for personer under 14 år, hvormed en sådan refusion kun er betinget af en forhåndsgodkendelse, når behandlingen finder sted på et offentligt hospital
 Konklusion
 Artikel 49 EF er til hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der udelukker enhver refusion fra et nationalt socialsikringsorgan af udgifter i anledning af hospitalsbehandling af forsikrede personer på et privat behandlingssted beliggende i udlandet, bortset fra udgifter til behandling af børn under 14 år.
 (1) EUT C 60 af 11.3.2006.


text:
10.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 395/58
 Sag anlagt den 12. september 2014 — Slovenien mod Kommissionen
 (Sag T-667/14)
 (2014/C 395/71)
 Processprog: slovensk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Slovenien (ved statsadvokat L. Bembič)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/458/EU af 9. juli 2014 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (meddelt under nummer C(2014) 4479) (EUT L 205, s. 62) annulleres, for så vidt som den udelukker visse udgifter afholdt af Republikken Slovenien, og nærmere bestemt som følge af:
 —
 Svaghederne i kontrollen af, om små parceller overholder definitionen af landbrugsparceller, hvorefter der er anvendt en standardkorrektion på 5 % på de direkte betalinger for et beløb på 115 956,46 EUR for regnskabsåret 2011 og 131 260,23 EUR for regnskabsåret 2012.
 —
 en manglende ekstrapolering af kontrolresultater i tilfælde af forskel på under 3 %, hvorefter der er anvendt en punktvis korrektion på de direkte betalinger for et beløb på 1 771,90 EUR for regnskabsåret 2010, 6 376,67 EUR for regnskabsåret 2011 og 6 506,76 EUR for regnskabsåret 2012.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Det første anbringende om et åbenbart urigtigt skøn, begrundelsesmangel ved afgørelsen og tilsidesættelse af legalitetsprincippet hvad angår Kommissionens konklusioner vedrørende svaghederne i kontrollen af små parceller og hvad angår definitionen af landbrugsparceller.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen med urette konkluderede, at den slovenske ordning gav landbrugerne mulighed for i arealdeklarationen at medtage lange og smalle græsarealer, som hovedsageligt var omgivet af agerjord, med den konsekvens, at en bedrifts landbrugsarealers overflade, som det fremgår af graferne, [grafične enote rabe zemljišča kmetijskega gospodarstva (GERK)] bliver støtteberettiget, hvilket medfører anomalier i opmålinger og dermed i godkendelsen af parceller, som ikke opfylder den minimumsoverflade, som et landbrugsareal skal opfylde i henhold til artikel 14, stk. 4, i forordning nr. 796/2007 (1) eller i henhold til artikel 13, stk. 9, i forordning nr. 1122/2009 (2).
 2.
 Det andet anbringende om en manglende begrundelse af afgørelsen og tilsidesættelse af legalitetsprincippet hvad angår Kommissionens konklusioner om tilsidesættelse af forpligtelsen til ekstrapolering.
 Det er sagsøgerens opfattelse, at Kommissionen med urette fastslog, at landbrugsarealer, som i Republikken Slovenien er blevet udvalgt til kontrol, kun er udvalgt vilkårligt og kun inden for 50 %, at metoden til udvælgelse af GERK ikke gav mulighed for at opnå det repræsentative udvalg og heller ikke den troværdighed, der kræves i henhold til forordning nr. 1122/2009, og endelig, at forpligtelsen til ekstrapolering i medfør af 44. betragtning til denne forordning er blevet tilsidesat.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 796/2004 af 21.4.2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og (EF)


text:
nr. 73/2009, og for krydsoverensstemmelse som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 479/2008 (EUT L 141, s. 18).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1122/2009 af 30.11.2009 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 for så vidt angår krydsoverensstemmelse, graduering og det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem inden for rammerne af de ordninger for direkte støtte til landbrugerne, som er omhandlet i nævnte forordning, og om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår krydsoverensstemmelse inden for rammerne af støtteordningen for vin (EUT L 316, s. 65).


text:
Nr . C 299/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11 . 11 . 95
 Limited, Vickers Public Limited Company mod Rådet for KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Den Europæiske Union og Kommissionen for De Euro den 9. august 1995
 pæiske Fællesskaber, skal slettes af registret .
 i sag T-541 /93 , Sean Coughlan m.fl . mod Rådet for Den
 Europæiske Union (')
 (') EFT nr . C 24 af 31 . 1 . 1992 .
 (Delvis slettelse)
 ( 95/C 299/40 )
 (Processprog: engelsk)
 Slettelse af sag T-5 11 /93 ( ] ) I sag T-541 /93 , Sean Coughlan , James Connaughton,
 ( 95 /C 299/37 ) Gregory Walsh , Patrick Heffernan, Thomas Fitzsimons,
 Patrick Wall , Patrick Griffin og John Harris, ved Solicitor
 (Processprog: engelsk) Oliver Ryan-Purcell ved James O'Reilly, SC, og Barrister
 Philippa Watson, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Fyfe Business Centre, 29, rue Jean-Pierre Brasseur, mod
 Ved kendelse af 9 . august 1995 har formanden for Første Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmægtigede : Arthur
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Brautigam og Michel Bishop ), støttet af Kommissionen for
 Første Instans besluttet, at sag T-5 11 /93 , Freda Elsie Locke De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Gérard
 m.fl . mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommis Rozet og Xavier Lewis ) og Det Forenede Kongerige Stor
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af britannien og Nordirland ( befuldmægtigede : oprindelig
 registret . J. D. Colahan , derefter S. T. Braviner ), hvori der i medfør af
 EØF-traktatens artikel 1 73 er nedlagt påstand om annulla
 (') EFT nr . C 277 af 15 . 10 . 1993 . tion af Rådets forordning ( EØF ) nr . 2187/93 af 22 . juli 1993
 om tilbud om erstatning til visse producenter af mælk og
 mejeriprodukter, som midlertidigt har været forhindret i at
 udøve deres virksomhed ( EFT nr. L 196 , s . 6 ), navnlig
 forordningens artikel 8 og 14 , har Rettens præsident den
 9 . august 1995 afsagt kendelse , hvis konklusion lyder
 Slettelse af sag T-529/93 ( ) således :
 ( 95/C 299/38 )
 1 ) Sean Coughlan, Gregory Walsh, Patrick Heffernan,
 (Processprog: engelsk) Patrick Wall og John Harris slettes af listen over
 sagsøgere i sag T-541 /93 .
 Ved kendelse af 10 . august 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i 2 ) Hver part bærer sine egne omkostninger, herunder
 Første Instans besluttet, at sag T-529/93 , Wallace A. omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige
 Rodgers, Teresa McVeigh , John Rogan og Patrick O'Brien forholdsregler.
 mod Rådet for Den Europæiske Union, skal slettes af
 registret. 3 ) Intervenienterne bærer deres egne omkostninger.
 (') EFT nr . C 312 af 18 . 11 . 1993 . ( 1 ) EFT nr . C 319 af 26 . 11 . 1993 .
 Slettelse af sag T-540/93 (*) Slettelse af sag T-550/93 ( ] )
 ( 95/C 299/39


text:
) ( 95 /C 299/41 )
 (Processprog: engelsk) (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 10 . august 1995 har formanden for Første Ved kendelse af 12 . september 19 95 har formanden for
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Fjerde Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-540/93 , Kathleen Early Første Instans besluttet, at sag T-550/93 , Dimitrios Benecos
 mod Rådet for Den Europæiske Union, skal slettes af mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 registret. slettes af registret.
 (') EFT nr . C 312 af 18 . 11 . 1993 . (M EFT nr . C 334 af 9 . 12 . 1993 .


text:
23.11.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 289/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens
 omkostninger.
 (Sjette Afdeling)
 (1 ) EFT C 340 af 7.11.1998.
 af 26. september 2002
 i sag C-351/98, Kongeriget Spanien mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (1)
 DOMSTOLENS DOM
 (»Statsstøtte — påvirkning af konkurrencen og samhandelen
 (Femte Afdeling)
 mellem medlemsstaterne — de minimis-reglen — rammebe-
 stemmelser for sektorer og for støtte til miljøbeskyttelse —
 horisontal støtte med virkning for sektorer«) af 3. oktober 2002
 i sag C-136/00, Rolf Dieter Danner (anmodning om
 (2002/C 289/01) præjudiciel afgørelse indgivet af Kuopin hallinto-oi-
 keus) ( 1)
 (Processprog: spansk)
 (»Frivillig pensionsforsikring — forsikring tegnet hos et
 selskab, der er etableret i en anden medlemsstat — ingen
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- fradragsret for præmierne — foreneligheden med EF-trakta-
 gjort i Samling af Afgørelser) tens artikel 6 og 59 (efter ændring nu artikel 12 EF og 49
 EF), EF-traktatens artikel 60, 73 B og 73 D (nu artikel 50
 EF, 56 EF og 58 EF) samt EF-traktatens artikel 92 (efter
 ændring nu artikel 87 EF)«)
 I sag C-351/98, Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: R. Silva
 Lapuerta) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (2002/C 289/02)
 (befuldmægtigede: J. Guerra Fernández og D. Triantafyllou),
 angående en påstand om delvis annullation af Kommissionens (Processprog: finsk)
 beslutning 98/693/EF af 1. juli 1998 om den spanske ordning
 for støtte til indkøb af erhvervskøretøjer »Plan Renove Indu- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 strial« (den industrielle fornyelsesplan) (august 1994 — decem- gjort i Samling af Afgørelser)
 ber 1996) (EFT L 329, s. 23), har Domstolen (Sjette Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, F. Macken, og dommerne
 C. Gulmann, J.-P. Puissochet (refererende dommer), V. Skouris
 og J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: S. Alber; justitssekre- I sag C-136/00, angående en anmodning, som Kuopion
 tær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 26. september 2002 hallinto-oikeus (Finland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet
 til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag anlagt af
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Rolf Dieter Danner at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 fortolkningen af EF-traktatens artikel 6 og 59 (efter ændring
 1) Artikel 3 og 4 i Kommissionens beslutning 98/639/EF af nu artikel 12 EF og 49 EF), EF-traktatens artikel 60, 73 B og
 1. juli 1998 om den spanske ordning for støtte til indkøb af 73 D (nu artikel 50 EF, 56 EF og 58 EF) samt EF-traktatens
 erhvervskøretøjer »Plan Renove Industrial« (den industrielle artikel 92 (efter ændring nu artikel 87 EF), har Domstolen
 fornyelsesplan) (august 1994 — december 1996) annulleres. (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann,
 ---pagebreak--- C 289/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.11.2002
 og dommerne S. von Bahr, D.A.O. Edward, A. La Pergola 26. maj 1989 om Kongeriget Spaniens og Den Portugisiske
 og M. Wathelet (refererende dommer); generaladvokat: F.G. Republiks tiltrædelse (EFT L 285, s. 1) og ved konventionen af
 Jacobs; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von 29. november 1996 om Republikken Østrigs, Republikken
 Holstein, den 3. oktober 2002 afsagt dom, hvis konklusion