text:
en told eller afgift med tilsvarende virkning efter fald hvilken ?
 EØF-traktatens artikel 9 og 12 .
 b ) Er fællesskabsretten til hinder for, at en national
 kompetent myndighed under omstændigheder som i
 2 ). En medlemsstats opkrævning af en afgift af brugte denne sag håndhæver en bestemmelse i indenlandsk
 motorkøretøjer hidrørende fra en anden medlemsstat er lovgivning, hvorefter det kræves, at der foretages
 i strid med EØF-traktatens artikel 95, når afgiftens veterinærundersøgelser på slagterier af eller effektivt
 størrelse, beregnet uden hensyn til køretøjets faktiske kontrolleret af dyrlæger, når bestemmelsen påstås at
 værdiforringelse, overstiger residualværdien afautomo gennemføre det ændrede direktiv 64/43 3/EØF, men
 bilafgiften af tilsvarende brugte motorkøretøjer, der også har eller påstås at have en anden uafhængig
 allerede er registreret i indlandet. hjemmel i indenlandsk lovgivning ?
 f 1 ) EFT nr . C 231 af 27. 8 . 1993 . 4 . Er det i strid med EF-traktatens artikel 39 og/eller
 artikel 40, stk. 3 , eller den almindelige lighedsgrundsæt
 ning og/eller proportionalitetsprincippet, at omkostnin
 gerne ved dyrlægers foretagelse af veterinærundersøgel
 ser af dyr, der skal slagtes, bæres af det slagteri, hvor
 dyrene skal slagtes ?
 (M EFT nr. 121 af 29 . 7. 1964, s . 2012/64 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse ( 2 ) EFT nr . L 268 af 24 . 9 . 1991 , s . 69 .
 afsagt den 20. januar 1995 af High Court of Justice
 (England), Bristol Mercantile Court, i sagen Woodspring
 District Council mod Bakers of Nailsea Ltd
 ( Sag C-27/95 )
 ( 95/C 101/03 )
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved tre
 Ved kendelse afsagt den 20 . januar 1995 , indgået til kendelser afsagt den 7, februar 1995 af Marknadsdomsto
 Domstolens Justitskontor den 6 . februar 1995 , har High len i sagerne Konsumentombudsmannen mod henholdsvis
 Court of Justice ( England ), Bristol Mercantile Court, De Agostini (Svenska) Forlag AB og TV-Shop i Sverige
 AB
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: ( Sagerne C-34/95 , C-35/95 og C-36/95 )
 ( 95/C 101/04 )
 1 . Kan private under omstændigheder som i denne sag for
 en national ret påberåbe sig EF-traktatens artikel 39 og Ved tre kendelser afsagt den 7, februar 1 995 , indgået til
 artikel 40, stk. 3 , og/eller det almindelige proportiona Domstolens Justitskontor den 13 . februar 1995 , har Mark
 litetsprincip samt forbuddet mod forskelsbehandling til nadsdomstolen i sagerne Konsumentombudsmannen mod
 støtte for en påstand om, at en fællesskabslovgivning er henholdvis De Agostini ( Svenska ) Forlag AB ( sag C-34/95 )
 ugyldig ? og TV-Shop i Sverige AB ( sagerne C-35/95 og C-36/95 )
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 2. Er Rådets direktiv 64/433/EØF af 26 . juni 1964 om
 sundhedsmæssige betingelser for produktion og afsæt Skal traktatens artikel 30 eller 59 eller direktiv 89/552/
 ning af fersk kød ( a ), som ændret og kodificeret ved EØF ( l ) af


text:
3 , oktober 1989 fortolkes således, at de
 Rådets direktiv 91/497/EØF af 29 . juli 1991 om
 ændring og kodificering af direktiv 64/433/EØF om
 sundhedsmæssige problemer vedrørende handel med a ) er til hinder for, at en medlemsstat griber ind over for en
 fersk kød inden for Fællesskabet med henblik på at tv-reklame, som en annoncør lader sende fra en anden
 udvide dets anvendelsesområde til også at omfatte medlemsstat (alle tre sager)?
 produktion og afsætning af fersk kød (2), ugyldigt under
 hensyn til EF-traktatens artikel 39 og artikel 40, stk. 3 ,
 samt det almindelige proportionalitetsprincip, for så b ) er til hinder for en anvendelse af reglen i § 11 , stk. 1 , i
 vidt det kræver og/eller tillader medlemsstaterne at radiolagen ( 1966:755 ) om forbud mod reklamer, der
 foreskrive, at dyrlæger foretager veterinærundersøgelser henvender sig til børn (kun sag C-34/95 )?
 på slagterier, og/eller for så vidt det kræver, at der
 gennemføres undersøgelser før slagtningen ? (!) EFT nr . L 298 af 17. 10 . 1989 , s . 23 .
 3 . Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, spørges :

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
27. 9 . 97 1 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 295/ 1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM direktiv 80/987/EØF af 20 . oktober 1980 om indbyrdes
 tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse
 (Femte Afdeling) af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens
 af 10. juli 1997 ( EFT L 283 af 20 . 10 . 1980, s . 23 ) og vedrørende fortolk
 ningen af princippet om statens ansvar for tab, der er for
 i de forenede sager C-94/95 og C-95/95 , Danila Bonifaci voldt borgerne ved en overtrædelse af fællesskabsretten,
 m.fl., Wanda Berto m.fl. mod Istituto nazionale della som må tilregnes staten, har Domstolen ( Femte Afdeling ),
 previdenza sociale ( INPS ) ( anmodninger om præjudiciel sammensat af afdelingsformanden, J. C. Moitinho de
 afgørelse fra Pretura circondariale di Bassano del Almeida, og dommerne L. Sevón, D. A. O. Edward, P.
 Grappa) (') Jann og M. Wathelet; generaladvokat: G. Cosmas; justits
 sekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 10. juli 1997 afsagt
 (Socialpolitik — beskyttelse af arbejdstagerne i tilfælde af dom, hvis konklusion lyder således :
 arbejdsgiverens insolvens — direktiv 80/987/EØF —
 begrænsning af garantiinstitutionernes betalingspligt —
 medlemsstatens ansvar, når et direktiv er gennemført for
 sent — passende erstatning) De skadelige følger af en for sen gennemførelse af Rådets
 ( 97/C 295/01 ) direktiv 80/987/EØF af 20. oktober 1980 om indbyrdes
 tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om beskyttelse
 af arbejdstagerne i tilfælde af arbejdsgiverens insolvens
 kan afhjælpes ved, at foranstaltningerne til gennemførelse
 (Processprog: italiensk) af direktivet anvendes fuldt ud og med tilbagevirkende gyl
 dighed, idet direktivet dog skal være gennemført korrekt.
 Den nationale ret skal imidlertid påse, at erstatningen står
 i passende forhold til de skadelidtes tab. I den henseende
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive er det tilstrækkeligt, at foranstaltningerne til gennem
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) førelse af direktivet anvendes med tilbagevirkende gyldig
 hed, korrekt og fuldt ud, medmindre de skadelidte godt
 gør, at de har lidt yderligere tab som følge af, at de ikke i
 rette tid har kunnet opnå de økonomiske fordele, direkti
 I de forenede sager C-94/95 og C-95/95 , angående anmod vet sikrer dem, hvilke tab derfor også bør erstattes.
 ninger, som Pretura circondariale di Bassano del Grappa
 ( Italien ) i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 til Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager, (M EFT C 159 af 24 . 6 . 1995 .
 Danila Bonifaci m.fl. ( C-94/95 ), Wanda Berto m.fl .
 (C-95/95 ) mod Istituto nazionale della previdenza sociale
 ( INPS ), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende for
 tolkningen og gyldigheden af artikel 4, stk. 2, i Rådets


text:
C 144/50 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.6.2002
 nen ved udmålingen af den bøde, der er pålagt sagsøgeren, Sag anlagt den 11. marts 2002 af Griffin Europe Headquar-
 har begået en række fejl ved fastlæggelsen af de faktiske ter N.V. mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den
 omstændigheder og anlagt et urigtigt skøn. Ifølge sagsøgeren Europæiske Union
 har Kommissionen endvidere tilsidesat en række af fællesskabs-
 rettens grundlæggende principper.
 (Sag T-70/02)
 Det sagsøgende selskab har gjort gældende, at retnings-
 linjerne (1) er i strid med artikel 15, stk. 2, i forordning (2002/C 144/101)
 nr. 17/62. Selskabet har grundlæggende anfægtet den faste
 bødeudmåling, som blev indført med retningslinjerne. Det er
 efter sagsøgerens opfattelse kun tilladt at beregne bøden i (Processprog: engelsk)
 forhold til omsætningens størrelse. Endvidere indebærer den
 faste bødeudmåling i retningslinjerne, at der for mindre
 virksomheder beregnes bøder, der er urimelige og uforholds-
 mæssigt høje. Efter sagsøgerens opfattelse er artikel 3, litra b),
 i den anfægtede beslutning derfor ligeledes retsstridig. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11. marts 2002 anlagt sag mod Europa-Parlamentet og
 Rådet for Den Europæiske Union af Griffin Europe Headquarter
 Sagsøgeren har videre gjort gældende, at retningslinjerne — N.V. ved Koen Van Maldegem og Claudio Mereu, advokatfirma-
 selv, hvis man går ud fra, at de er gyldige — er blevet et McKenna & Cuneo, LLP, Bruxelles (Belgien).
 fejlagtigt anvendt af Kommissionen. Ifølge sagsøgeren har
 Kommissionen i den konkrete sag undladt at anvende kriteriet
 om overtrædelsens grovhed. Kommissionen skulle især have
 taget hensyn til, at overtrædelsen ikke var så alvorlig, dens Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 begrænsede indvirkning på markedet, og den omstændighed,
 at prisaftalerne ikke blev overholdt af de berørte virksomheder.
 Artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17/62 er i følge sagsøgeren — Europa-Parlamentets og Rådets beslutning 2455/2001/
 blevet tilsidesat, fordi beslutningen ikke tog højde for, at EF af 20. november 2001 om vedtagelse af en liste over
 overtrædelsen kun berørte en meget begrænset del af sagsøge- prioriterede stoffer inden for vandpolitik og om ændring
 rens samlede omsætning, og ikke tog hensyn til sagsøgerens af direktiv 2000/60/EF annulleres delvist, således at
 begrænsede økonomiske formåen. diuron og isoproturon fjernes fra foranstaltningen.
 — Europa-Parlamentet og Rådet tilpligtes at betale sagens
 Sagsøgeren har gjort gældende, at bøden under alle omstændig- omkostninger.
 heder er af en sådan størrelse, at der er sket en tilsidesættelse
 af proportionalitetsprincippet og princippet om, at bøden skal
 være rimelig. Også princippet om ligebehandling er ifølge det
 sagsøgende selskab blevet tilsidesat, da Kommissionen ikke har
 taget hensyn til, at selskabets omsætning af det pågældende Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 produkt ikke udgør en særlig stor andel af den samlede
 omsætning. Der fastsættes helt andre bøder over for virksom-
 heder, der har nøjagtig samme markedsandel.
 Sagsøgeren i denne sag fremstiller pesticider (plantebeskyttel-
 sesmidler). Sagsøgeren bestrider optagelsen af visse af de aktive
 Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at Kommissionens stoffer, diuron og isoproturon, i virksomhedens produkter på
 strafudmåling strider mod artikel 7 i den europæiske mennne- listen over prioriterede stoffer inden for vandpolitik. Listen er
 skerettighedskonvention,


text:
idet sagsøgeren er blevet pålagt en oprettet af sagsøgte til gennemførelse af direktiv 2000/60/
 bøde i henhold til en strafferamme, som er blevet forhøjet EF (1). De anførte produkter anses for at udgøre en risiko for
 væsentligt to gange, efter at overtrædelsen ophørte. Kommis- vandmiljøet eller via vandmiljøet, og deres emissioner må
 sionens systematiske ændring af praksis ved indførelsen af reduceres. Endvidere betegner den anfægtede beslutning nogle
 retningslinjerne og ændringen af bødefastsættelsen i slutningen af sagsøgerens produkter som prioriterede stoffer »der skal
 af 2001 udgør en forhøjelse af strafferammen, som ikke kan revideres«, hvilket ifølge sagsøgeren vil føre til en klassificering
 anvendes på forhold, der fandt sted inden forhøjelsen. som prioriterede farlige stoffer. Disse stoffer udgør en større
 risiko for vandmiljøet, og deres emissioner må elimineres.
 (1) Retningslinjer for beregningen af bøder i henhold til artikel 15,
 stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten Sagsøgeren har gjort gældende, at de sagsøgte ikke har anvendt
 (EFT 1998 C 9, s. 3).. den korrekte procedure og den korrekte metodologi, da de
 vedtog den omtvistede beslutning. De sagsøgte anvendte ved
 opstillingen af listen den summariske procedure, der er
 omhandlet i artikel 16, stk. 2, andet afsnit, i direktiv 2000/60.
 ---pagebreak--- 15.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 144/51
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter i denne sag træffe afgørelse om skriftlige irettesættelser som omhandlet af
 er i vidt omfang de samme som i sag T-45/02, DOW artikel 43, litra i), i ansættelsesvilkårene.
 AgroSciences B.V. and DOW AgroSciences Ltd. mod Europa-
 Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union (endnu ikke
 offentliggjort i EF-Tidende).
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af
 23.10.2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets Sag anlagt den 23. marts 2002 af Pedro Dı́az, SA, mod
 vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327 af 22.12.2000, s. 1). Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Vare-
 mærker og Design).
 (Sag T-85/02)
 (2002/C 144/103)
 (Processprog: spansk)
 Sag anlagt den 19. marts 2002 af Stephan-Harald Voigt
 mod Den Europæiske Centralbank
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den
 (Sag T-78/02) 23. marts 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i
 det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) af Pedro
 Dı́az, SA, Carretera de Cartagena-La Palma, Km 2,400 Cartage-
 (2002/C 144/102) na (Spanien), ved advokat Patricia Koch Moreno.
 (Processprog: tysk) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Afgørelse af 16. januar 2002 fra Tredje Appelkammer
 ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er (Varemærker og Design), som afviste EF-varemærkean-
 der den 19. marts 2002 anlagt sag mod Den Europæiske søgning nr. 199.265 CASTILLO som betegnelse for »oste«
 Centralbank af Stephan-Harald Voigt, Langenselbold (Tysk- i klasse 29, annulleres.
 land), ved Rechtsanwalt N. Pflüger.
 — Det bestemmes, at EF-varemærkeansøgning nr. 199.265
 CASTILLO som betegnelse for »oste« i klasse 29 imøde-
 kommes.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Sagsøgte og om fornødent den anden part tilpligtes at
 — Den skriftlige irettesættelse i henhold til artikel 43, litra i), betale sagens omkostninger.
 i ansættelsesvilkårene, som


text:
blev meddelt sagsøgeren ved
 skrivelse af 1.3.2002, annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 — Den Europæiske Centralbank tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 EF-varemærkets ansø- Pedro Dı́az, SA
 ger:
 Det omhandlede EF-va- Ordmærket »CASTILLO« — an-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: remærke: søgning nr. 199.265 for varer i
 klasse 29 og 30
 Indehaveren af det under Granjas Castillo, SA
 Sagsøgeren har til støtte for sin påstand anført, at den indsigelsessagen påbe-
 skriftlige irettesættelse på grund af tilsidesættelse af almindelige råbte varemærke eller
 retsprincipper er ugyldig. Irettesættelsen er baseret på urigtige tegn:
 påstande, og sagsøgeren har under sagen ikke i tilstrækkelig
 grad haft mulighed for at forsvare sig. Endvidere er sagsøgtes Det under indsigelsessa- Det spanske figur- og ordmærke
 adfærd i strid med europæiske databeskyttelsesbestemmelser. gen påberåbte varemær- »EL CASTILLO«, der er registreret
 ke eller tegn: for visse varer i klasse 29, og det
 spanske figur- og ordmærke »EL
 Sagsøgeren bestrider desuden, at sagsøgtes vicepræsident ved CASTILLO NADO 1« for varer i
 en gyldig beslutning fra direktionen generelt var beføjet til at klasse 30


text:
8 . 3 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 74/13
 Oy Pohjolan Liikenne Ab forelagt De Europæiske Fælles 2 ) Skal ordene »... der forskriftsmæssigt skulle have væ
 skabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse ret opkrævet...« i artikel 2, stk. 1 , i Rådets forordning
 af følgende spørgsmål : (EØF ) nr. 1697/79 fortolkes således, at
 — det er de faktiske og retlige omstændigheder på det
 1 ) Skal tjenesteydelsesforordningen (forordning (EØF) tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder mod
 nr. 1191/69 ('), som ændret ved forordning (EF) tager en angivelse, indeholdende en ukorrekt told
 nr. 1893/91 ( 2)) og navnlig dens artikel 4, sammen position, der er afgørende for, om der består et be
 holdt med artikel 1 , stk. 3 , fortolkes således, at den løb, der skulle have været opkrævet ?
 berettiger transportvirksomheden til at opnå ophævelse
 af en hvilken som helst del af dens forpligtelse til of
 fentlig tjeneste, for eksempel kun en bestemt del af en eller således, at
 busrute ?
 — det er de faktiske og retlige omstændigheder på det
 tidspunkt, hvor de kompetente myndigheder kon
 2 ) Såfremt det første spørgsmål besvares helt eller betin staterer, at en angivelse indeholdt en ukorrekt told
 get benægtende — i hvilket tilfælde korkein hallinto position, der er afgørende for, om der består et be
 oikeus muligvis hjemviser sagen til lååninhallintus til løb, der skulle have været opkrævet ?
 fornyet behandling — spørges der med henblik på sa
 gens endelige afgørelse, om det også følger af den i tje
 nesteydelsesforordningen fastsatte ret for transport 3 ) A ) Hvilken retsvirkning har en beslutning fra Europa
 virksomheden til at opnå delvis ophævelse af Kommissionen efter forelæggelse for Toldkodeks
 forpligtelsen til offentlig tjeneste, at den kompetence, udvalget, rettet til en medlemsstat i anledning af,
 som myndigheden i henhold til national lovgivning har at en medlemsstat har anmodet udvalget om at
 til at inddrage tilladelsen til rutekørsel med henblik på træffe beslutning om, hvorvidt det under nærmere
 en formålstjenlig rationalisering, begrænses eller ind omstændigheder er berettiget at indrømme frita
 skrænkes, når der er tale om et rationaliseringsbehov, gelse for importafgifter, og hvorved Kommissionen
 som er forårsaget af den delvise ophævelse ? og udvalget bestemmer, at det ikke er berettiget at
 indrømme fritagelse for importafgifter, som var
 omhandlet i medlemsstatens anmodning til udval
 (') EFT nr. L 156 af 28 . 6 . 1969 , s . 1 . get ?
 ( 2 ) EFT nr. L 169 af 29 . 6. 1991 , s . 1 .
 B ) Er det foreneligt med de retsvirkninger, der er be
 skrevet i svaret på spørgsmål 3 A), at en ret i den
 pågældende medlemsstat i en dom bestemmer, at
 der ikke bestod et fornødent retsgrundlag for efter
 opkrævning af importafgifter ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslut
 ning truffet den 20. december 1996 af Højesterets
 Anke- og kæremålsudvalg, i sagen Skatteministeriet mod
 Sportgoods A/S
 ( Sag C-4 13/96)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørelse
 ( 97/C 74/25 )


text:
af 20. december 1996 af Immigration Adjudicator i sagen
 Nour Eddline El Yassini mod Secretary of State for the
 Home Department
 Ved beslutning truffet den 20. december 1996, indgået til ( Sag C-416/96)
 Domstolens Justitskontor den 27. december 1996, har ( 97/C 74/26
 Højesteret i sagen Skatteministeriet mod Sportgoods A/S
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål : Ved afgørelse af 20 . december 1996, indgået til Domsto
 lens Justitskontor den 31 . december 1996, har Immigra
 tion Adjudicator i sagen Nour Eddline El Yassini mod
 1 ) Skal Rådets forordning (EØF ) nr. 1697/79 om efterop Secretary of State for the Home Department forelagt De
 krævning af import- og eksportafgifter, der ikke er op Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 krævet hos debitor for varer, der er angivet til en told præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 procedure, som medfører en forpligtelse til at betale
 sådanne afgifter (EFT 1979 L 197/1 ), artikel 2, stk. 1 ,
 fortolkes således, at adgangen til efteropkrævning 1 ) Omfatter udtrykket » arbejdsvilkår « i artikel 40 i EF
 alene angår tilfælde, hvor der er opstået en beløbsmæs Marokko-samarbejdsaftalen — i et tilfælde hvor en
 sig difference, men ikke urigtige positionsangivelser, marokkansk statsborger lovligt er bosat i en medlems
 som ikke har haft beløbsmæssig betydning? stat og lovligt er beskæftiget i denne medlemsstat —
 ---pagebreak--- Nr. C 74/ 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 3 . 97
 sikkerhed i ansættelsen i den tid beskæftigelsen varer, adgang til ifølge det nationale formål, der skal fremmes (i
 og som frit er aftalt mellem arbejdsgiveren og den an den foreliggende sag i henhold til § 19, stk. 2, i Bundes
 satte ( dvs. ansættelsens varighed), og goder, der er en sozialhilfegesetz) ?
 følge af denne sikkerhed, såsom et karriereforløb med
 mulighed for forfremmelse, efteruddannelse samt løn
 og arbejdsophørspensioner i forhold til appellantens
 anciennitet, såfremt EF-Domstolens argumentation
 bl.a . i sag C-272/92, Spotti mod Freistaat Bayern
 [1994] 3 CMLR 29, Sml . 1993 I, s. 5185 , og 225/85 ,
 Kommissionen mod Italien, Sml . 1987, s. 2625, anven
 des mutatis mutandis ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 24. december 1996 af Court of Appeal,
 Criminal Division, i sagen Regina mod John Charles
 Goodwin og Edward Thomas Unstead
 2 ) Hvis det er tilfældet, ønskes det oplyst, om den om
 stændighed, at varigheden af appellantens ansættelse ( Sag C-3/97)
 er undergivet en de facto tidsbegrænsning i medfør af ( 97/C 74/28 )
 Det Forenede Kongeriges immigrationslovgivning, og
 at ansættelsen i det foreliggende tilfælde bringes til op
 hør som følge af indstævntes afgørelse om ikke at for
 længe appellantens opholdstilladelse i Det Forenede Ved dom afsagt den 24. december 1996, indgået til Dom
 Kongerige, indebærer forskelsbehandling på grund af stolens Justitskontor den 9. januar 1997, har Court of
 nationalitet med hensyn til sådanne » arbejdsvilkår « i Appeal, Criminal Division, i sagen Regina mod John Char
 tilfælde, hvor indstævnte ikke kunne fastsætte en så les


text:
Goodwin og Edward Thomas Unstead forelagt De
 dan de facto tidsbegrænsning for egne statsborgere og/ Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 eller tvinge dem til at bringe ansættelsen til ophør ? præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 3 ) Hvis spørgsmål 1 ) og 2 ) besvares bekræftende, ønskes Er levering af forsfalskede parfumeprodukter omfattet af
 det oplyst, om medlemsstaten i medfør af artikel 40 i Rådets direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmoni
 EF-Marokko-samarbejdsaftalen skal give den marok sering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsaf
 kanske arbejdstager opholdstilladelse , så længe han er gifter ( det sjette direktiv ) (')?
 lovligt beskæftiget ?
 (') EFT nr. L 145 af 13 . 6 . 1977, s . 1 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 9. december 1996 af Verwaltungsgericht der
 Freien Hansestadt Bremen i sagen Mehmet Birden mod Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 Stadtgemeinde Bremen afsagt den 18. december 1996 af Belgiens Raad van State i
 sagen Ballast Nedam Groep NV mod Belgische Staat
 ( Sag C- 1/97)
 ( Sag C-5/97)
 97/C 74/27)
 ( 97/C 74/29 )
 Ved kendelse afsagt den 9. december 1996, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 6 . januar 1997, har Verwal Ved dom afsagt den 18 . december 1996, indgået til Dom
 tungsgericht der Freien Hansestadt Bremen i sagen Meh stolens Justitskontor den 13 . januar 1997, har Belgiens
 met Birden mod Stadtgemeinde Bremen forelagt De Euro Raad van State i sagen Ballast Nedam Groep NV mod Bel
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi gische Staat forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål: stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål :
 Har en tyrkisk arbejdstager tilknytning til en medlemsstats
 lovlige arbejdsmarked i den forstand, hvori udtrykket er Skal ordene » tillader, at der . . . tages hensyn « i Domsto
 anvendt i artikel 6, stk. 1 , i Associeringsrådet EØF-Tyrki lens dom af 14. april 1994 i sag C-389/92 ( l ) forstås som
 » skal «?
 ets afgørelse nr. 1 /80 om udvikling af associeringen, når
 han udøver en beskæftigelse, som navnlig fremmes af
 denne medlemsstat med offentlige midler, som obligatorisk
 er omfattet af den sociale sikringsordning, som tjener til at Såfremt ordene ikke skal forstås som » skal «, har den på
 åbne mulighed for hans første adgang eller tilbagevenden gældende medlemsstat da på dette område et skøn, selv
 til arbejdslivet, og som kun en begrænset personkreds har om den af Domstolen opstillede betingelse er opfyldt?


text:
12.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/9
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 22. oktober 2010 — Longevity Health Products, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) og Merck KGaA
 (Sag C-84/10 P) (1)
 (Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 40/94 - artikel 8, stk. 1, litra b) - ordmærket »Kids Vits« - indsigelse fra indehaveren af EF-ordmærket VITS4KIDS - opmærksomhedsniveauet i den relevante kundekreds - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - ret til kontradiktion)
 2011/C 80/16
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Longevity Health Products, Inc. (ved Rechtsanwalt J. E. Korab)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget) og Merck KGaA
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 9. december 2009 i sag T-484/08, Longevity Health Products mod KHIM — Merck (Kids Vits), hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i et annullationssøgsmål indledt til prøvelse af afgørelse truffet den 28. august 2008 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret om afslag på registrering af ordmærket »Kids Vits« som EF-varemærke for visse varer i klasse 5, idet Retten tog den indsigelse, der var rejst af indehaveren af det ældre EF-ordmærke »VITS4KIDS« til følge — tilsidesættelse af retten til kontradiktion — tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 — risiko for forveksling mellem to mærker
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Longevity Health Products, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 100 af 17.4.2010.


text:
16.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 381/9
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. oktober 2015 — Electrabel SA og Dunamenti Erőmű Zrt mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-357/14 P) (1)
 ((Appel - statsstøtte - støtte, som de ungarske myndigheder har tildelt visse elektricitetsproducenter - aftaler om køb af elektricitet indgået mellem en offentlig virksomhed og visse elektricitetsproducenter - beslutning, hvorved statsstøtten erklæres uforenelig med fællesmarkedet og pålægges tilbagesøgt - begrebet »part«, som kan indbringe en appel for Domstolen - Ungarns tiltrædelse til Den Europæiske Union - den relevante dato for at vurdere, om der foreligger støtte - begrebet »statsstøtte« - fordel - kriteriet om den private investor - metode til beregning af denne støttes størrelse))
 (2015/C 381/10)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: Electrabel SA og Dunamenti Erőmű Zrt (ved avocats J. Philippe, F.-H. Boret og A.-C. Guyon, og P. Turner, QC)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved L. Flynn og K. Talabér-Ritz, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Dunamenti Erőmű Zrt bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
 3)
 Electrabel SA bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 329 af 22.9.2014.


text:
6.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 193/32
 Sag anlagt den 18. maj 2005 af José María Perez Santander mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag T-201/05)
 (2005/C 193/55)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 18. maj 2005 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af José María Perez Santander, Ixelles (Belgien), ved avocats Georges Vandersanden og Laure Levi.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af den indplacering i lønklasse, der blev tildelt sagsøgeren i afgørelsen om hans ansættelse, for så vidt som indplaceringen er baseret på artikel 12, stk. 3, i bilag XIII til den nye vedtægt.
 —
 Følgelig genoprettes sagsøgerens karriere (herunder anerkendelsen af hans erfaring i den således berigtigede lønklasse, hans ret til forfremmelse og hans pensionsrettigheder), med udgangspunkt i den lønklasse, han burde have været indplaceret i på grundlag af meddelelsen om udvælgelsesprøven, i henhold til hvilken han blev opført på ansættelsesreservelisten, enten i den lønklasse, der er anført i meddelelsen om udvælgelsesprøven, eller i den tilsvarende lønklasse ifølge den nye vedtægts indplacering (og det korrekte løntrin i henhold til de regler, der var gældende før den 1. maj 2004), fra afgørelsen om hans ansættelse.
 —
 Sagsøgeren tilkendes morarenter i henhold til den af Den Europæiske Centralbank fastsatte rentesats for primære refinansieringsoperationer i den pågældende periode, forhøjet med to procentpoint, af alle de beløb, der er lig med differencen mellem den aflønning, der svarer til sagsøgerens indplacering i afgørelsen om ansættelse og den indplacering, han var berettiget til, indtil tidspunktet, hvor afgørelsen om hans korrekte indplacering i lønklasse foreligger.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er identiske med dem, der er påberåbt i forbindelse med sag T-58/05, Centeno Mediavilla m.fl. mod Kommissionen (1).
 (1) EUT C 93 af 16.4.2005, s. 38.


text:
23 . 9 . 95 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 248/ 13
 3 . Er det foreneligt med forbuddet mod afgifter med tet, at sag C-53/94, Kongeriget Spanien mod Kommissionen
 tilsvarende virkning som told ( EØF-traktatens artikel 9, for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 12 og 16 ), forbuddet mod forskelsbehandling ( EØF-
 traktatens artikel 95 ) og fællesskabsretten i øvrigt i (>) EFT nr . C 103 af 11 . 4 . 1994 .
 henhold til nationale retsforskrifter at pålægge ekspor
 tøren de fulde omkostninger ved de — systematiske eller
 lejlighedsvise — undersøgelser ?
 (') EFT nr . L 180 af 6 . 7 . 1976 , s . 9 .
 ( 2 ) EFT nr . L 199 af 7. 8 . 1979 , s . 10 . Slettelse af sag C-95/94 (*)
 ( 3 ) EFT nr . L 199 af 7. 8 . 1979 , s . 1 .
 ( 95/C 248/29 )
 Ved kendelse af 11 . juli 1995 har formanden for De
 Europæiske Fællesskabers Domstols Sjette Afdeling beslut
 tet, at sag C-95/94 , Kommissionen for De Europæiske
 Slettelse af sag C-l 80/94 f 1 ) Fællesskaber mod Kongeriget Spanien, skal slettes af
 registeret.
 ( 95/C 248/26 )
 (') EFT nr . C 161 af 11 . 6 . 1994 .
 Ved kendelse af 12 . juni 1995 har formanden for De
 Europæiske Fællesskabers Domstols Sjette Afdeling beslut
 tet, at sag C-l 80/94, Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber mod Den Hellenske Republik, skal slettes af
 registeret .
 Slettelse af sag C-471 /93 og C-47/94 ( ] )
 (M EFT nr. C 233 af 20 . 8 . 1994 .
 ( 95/C 248/30 )
 Ved kendelse af 14 . juli 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sagerne
 C-471 /93 og C-47/94 , Det Forenede Kongerige Storbritan
 Slettelse af sag C-67/92 ( ) nien og Nordirland mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, støttet af Kongeriget Spanien, Den Italienske
 ( 95/C 248/27 ) Republik og Den Hellenske Republik, skal slettes af
 registeret.
 Ved kendelse af 30 . juni 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C (!) EFT nr. C 43 af 12 . 2 . 1994, og
 67/92 , Société l'Hexagone mod Société des auteurs, com EFT nr . C 90 af 26 . 3 . 1994 .
 positeur et éditeurs de musique ( SACEM ) ( anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Tribunal de grande instance ,
 Rennes ), skal slettes af registeret .
 (!) EFT nr . C 86 af 7. 4 . 1992 .
 Slettelse af sag C-154/94 (')
 ( 95/C 248/31 )
 Ved kendelse af 14 . juli 1995 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 Slettelse af sag C-53/94 ( ) 154/94 , Bahar Kockaya mod Bundesanstalt fur Arbeit
 ( 95/C 248/28 ) ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sozialgericht
 Berlin ), skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 11 . juli 1995 har formanden


text:
24.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 194/22
 Rettens dom af 8. maj 2014 — Simca Europe mod KHIM — PSA Peugeot Citroën (Simca)
 (Sag T-327/12) (1)
 ((EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket Simca - ond tro - artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2014/C 194/28
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Simca Europe Ltd (Birmingham, Det forenede Kongerige) (ved advokat N. Haberkamm)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Schifko, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: GIE PSA Peugeot Citroën (Paris, Frankrig) (ved advokat P. Kotsch)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 12. april 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 645/2011-1) vedrørende en ugyldighedssag mellem — GIE PSA Peugeot Citroën og Simca Europe Ltd.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Simca Europe Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 287 af 22.9.2012.


text:
21.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 277/20
 Appel iværksat den 24. januar 2017 af Rudolf Keil til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 15. december 2016 i sag T-330/15 — Rudolf Keil mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret
 (Sag C-37/17 P)
 (2017/C 277/28)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Rudolf Keil (ved Rechtsanwalt J. Sachs)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret
 Den Europæiske Unions Domstol (Tiende Afdeling) har ved kendelse af 31. maj 2017 forkastet appellen og truffet afgørelse om, at appellanten bærer sine egne omkostninger.


text:
24.5.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 124/25
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 3. marts 2003 af Intech EDM B.V. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Det fastslås, at sagsøgte er ansvarlig for den skade, som
 sagsøgerne har lidt i forbindelse med attentatet den (Sag T-74/03)
 27. marts 2002 på Park Hotel, Netanya.
 (2003/C 124/44)
 — I forbindelse med den skade, som sagsøgerne har lidt,
 tilpligtes sagsøgte at betale følgende beløb:
 (Processprog: tysk)
 — Til Lucien Zaoui, et beløb på 1 mio. EUR til dækning
 af den ikke-økonomiske skade han har lidt.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Til Bernard Zaoui, et beløb på 1,5 mio. EUR til den 3. marts 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 dækning af den ikke-økonomiske skade han har lidt. Europæiske Fællesskaber af Intech EDM B.V., Lomm (Nederlan-
 dene), ved Rechtsanwalt M. Karl som befuldmægtiget.
 — Til Déborah Zaoui, gift Stain:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — et beløb på 1 mio. EUR for fysisk skade
 — Kommissionens beslutning af 17. december 2002
 (COMP/E-2/37.667 — specialgrafit) annulleres.
 — et beløb på 2 mio. EUR for ikke-økonomisk
 skade — Subsidiært: Den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved
 beslutningens artikel 3, litra h), nedsættes.
 — et nærmere fastsat beløb for økonomisk skade.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sagsøgeren forhandler isostatisk presset specialgrafit, men er
 ikke selv producent heraf. Firmaets aktivitet som forhandler på
 det europæiske marked for specialgrafit sker på grundlag af en
 samarbejdsaftale med Ibiden Co. Ltd., en japansk producent af
 isostatisk specialgrafit. Kommissionen har fastslået, at sagsøger,
 Sagsøgerne er pårørende til D. Zaoui, som afgik ved døden den
 27. marts 2002 under et attentat, begået af en palæstinensisk der tidligere var et datterselskab til sidstnævnte selskab, samt
 terrorist på et hotel i Israel. Sagsøgerne har anført, at uddannel- forskellige producenter af isostatisk specialgrafit (herunder
 Ibiden) har deltaget i en ulovlig vedvarende aftale og/eller
 sen af palæstinensiske terrorister på Vestbredden og i Gazastri-
 ben er den sikre og direkte årsag til attentatet, der kostede samordnet praksis, der har haft indvirkning på markedet for
 specialgrafit i De Europæiske Fællesskaber og i Det Europæiske
 D. Zaoui livet, idet denne uddannelse ansporer til had og
 Økonomiske Samarbejdsområde. Ifølge Kommissionens be-
 terrorisme. De har gjort gældende, at sagsøgte har finansieret
 denne form for uddannelse, hvis indhold sagsøgte efter sigende slutning deltog sagsøger på europæisk og regionalt niveau fra
 februar 1994 og frem til maj 1997.
 kendte og kunne påvirke. Efter sagsøgernes opfattelse har
 sagsøgte således tilsidesat de bestemmelser, der finder anven-
 delse på finansielle støtteprogrammer (artikel 6 og artikel 177,
 stk. 2, EF), principperne for forsvarlig økonomisk forvaltning, Sagsøger har gjort gældende, at Kommissionen fejlagtigt har
 bestemmelserne i de mellem Fællesskabet og De Forenede henregnet firmaet til kredsen af karteldeltagere. I realiteten kan
 Nationers Hjælpeorganisation for Palæstinaflygtninge sagsøger i hvert fald i tiden frem til den 26. september 1995
 (UNRWA) indgåede konventioner, artikel


text:
3 i forordning kun anses som medvirkende virksomhed for Ibiden. En
 nr. 1488/96/EF og ændring nr. 177 af det almindelige medvirkende virksomhed kan i henhold til forordning 17/
 budget for 2002, EF. I denne forbindelse har de påberåbt sig 1962/EØF, artikel 15, stk. 2, ikke straffes med bøde. Endvidere
 Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold i medfør af har sagsøger gjort gældende, at Kommissionen har undladt at
 artikel 288, stk. 2, EF. tage hensyn til flere formildende omstændigheder, herunder
 særligt til sagsøgers rolle som medvirkende virksomhed, såvel
 som til den omstændighed, at sagsøger frivilligt ophørte med
 sin deltagelse i kartellet længe før de øvrige deltagere og før
 Kommissionens første indgriben.
 ---pagebreak--- C 124/26 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.5.2003
 Yderligere gør sagsøger gældende, at den pålagte bøde står i et Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 eklatant misforhold til firmaets økonomiske formåen og som i sag T-27/03. Sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at
 således må anses for at stride imod proportionalitetsprincippet der ikke findes en enkelt virksomhed Siderpotenza/Lucchini,
 og Kommissionens retningslinier for udstedelse af bøder. og at sagsøgeren derfor ikke har været involveret i de
 Kommissionen har også overtrådt ligebehandlingsprincippet, tilsidesættelser beslutningen omhandler. Kommissionen har
 idet den ikke har fastsat bøder for andre af de forhandlere, der således ikke taget hensyn til, at Licchini SpA aldrig har
 deltog i kartellet, og yderligere har pålagt producenter, der produceret armeringsstål.
 deltog i kartellet, bøder, som afpasset efter virksomhedens
 omsætning er langt lavere end den bøde, der er idømt
 sagsøger. Da sagsøger ikke har fået en begrundelse for denne
 forfordeling, er der ligeledes tale om en overtrædelse af
 begrundelsespligten i artikel 253 EF.
 Sag anlagt den 5. marts 2003 af Caymanøernes regering
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-85/03)
 Sag anlagt den 3. marts 2003 af Lucchini SpA mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (2003/C 124/46)
 (Sag T-80/03)
 (Processprog: engelsk)
 (2003/C 124/45)
 (Processprog: italiensk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 5. marts 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Caymanøernes regering, Grand
 Cayman (Caymanøerne), ved Eleanor Sharpston, QC.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3. marts 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Lucchini SpA, ved avvocati Alberto Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Santa Maria og Claudio Biscaretti di Ruffia.
 — Kommissionens beslutning om ikke at imødekomme den
 uopsættelige anmodning fra Caymanøernes regering om
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: at nedsætte en partnerskabsarbejdsgruppe i henhold
 til afgørelsen om associering af oversøiske områder
 — Kommissionens beslutning K(2002) 5087 af 17. decem- annulleres.
 ber 2002 om en procedure i henhold til EKSF-traktatens
 artikel 65 (sag nr. COMP/37.956 — armeringsstål) annul-
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkost-
 leres, for så vidt den pålægger Lucchini SpA, in solidum ninger.
 med S.P. SpA, tidligere Siderpotenza SpA, en bøde på
 16,14 mio. EUR.
 — Subsidært nedsættes den bøde, Kommissionen har pålagt
 sagsøgeren. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Under denne sag anfægter sagsøgeren Kommissionens beslut-


text:
ning om ikke at imødekomme sagsøgerens uopsættelige
 anmodning om nedsættelse af en partnerskabsarbejdsgruppe i
 overensstemmelse med artikel 7 i Rådets afgørelse 2001/822/
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter EF af 27. november 2001 om oversøiske landes og territoriers
 associering med Det Europæiske Fællesskab (1). Anmodningen
 blev fremsat for at høre OLT-repræsentationer vedrørende et
 Den foreliggende sag er anlagt til prøvelse af den samme forslag til et rådsdirektiv om beskatning af indkomster fra
 beslutning, som er anfægtet i sag T-27/03, S.P. mod Kommis- opsparing i form af rentebetalinger og/eller automatisk udveks-
 sionen. ling af informationer.


text:
4.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/23
 Rettens dom af 14. december 2011 — Kommissionen mod Pachtitis
 (Sag T-361/10 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd - ansættelse - meddelelse om udvælgelsesprøve - almindelig udvælgelsesprøve - ingen adgang til den skriftlige prøve som følge af det i adgangsprøverne opnåede resultat - fordelingen af beføjelser mellem EPSO og udvælgelseskomitéen)
 2012/C 32/46
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (først ved J. Currall og I. Chatzigiannis, som befuldmægtigede, derefter ved J. Currall, bistået af advokaterne E. Antypas og E. Bourtzalas)
 De andre parter i appelsagen: Dimitrios Pachtitis (Athen, Grækenland) (ved advokaterne P. Giatagantzidis og K. Kyriazi) og Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse (EDPS)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt den 15. juni 2008 af Retten for EU-personalesager (Første Afdeling), Pachtitis mod Kommissionen (sag F-35/08, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), hvorunder der er nedlagt påstand om ophævelse af denne dom
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Dimitrios Pachtitis’ omkostninger i appelsagen.
 (1) EUT C 301 af 6.11.2010.


text:
22.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/7
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 8. november 2007 — Gintec International Import-Export GmbH mod Verband Sozialer Wettbewerb eV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)
 (Sag C-374/05) (1)
 (Direktiv 2001/83/EF og 92/28/EØF - national lovgivning, hvorefter det er forbudt at reklamere for lægemidler ved hjælp af udtalelser fra tredjeparter eller lodtrækning - anvendelse af generelt positive resultater af en rundspørge blandt forbrugerne samt af en månedlig lodtrækning om en æske af produktet)
 (2007/C 315/11)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Gintec International Import-Export GmbH
 Sagsøgt: Verband Sozialer Wettbewerb eV
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 87, stk. 3, og artikel 90, litra j), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EFT L 311, s. 67), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/27/EF af 31. marts 2004 om ændring af direktiv 2001/83/EF om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler (EUT L 136, s. 34), såvel som af artikel 2, stk. 3, og artikel 5, litra j), i Rådets direktiv 92/28/EØF af 31. marts 1992 om reklame for humanmedicinske lægemidler (EFT L 113, s. 13) — national lovgivning om forbud mod reklame for lægemidler ved hjælp af henvisning til udtalelser fra ikke-fagkyndige personer eller lotterier — anvendelse af generelt positive resultater af en forbrugerundersøgelse og af månedlig udlodning af en pakke af produktet
 Konklusion
 1)
 Med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/27/EF af 31. marts 2004, er der foretaget en total harmonisering på området for reklame for lægemidler, idet de tilfælde, hvor medlemsstaterne har adgang til at vedtage bestemmelser, der fraviger de ved dette direktiv fastsatte regler, udtrykkeligt er opregnet. Direktivet skal derfor fortolkes således, at en medlemsstat ikke i sin nationale lovgivning kan indføre et absolut og ubetinget forbud mod i offentlige reklamer for lægemidler at anvende udtalelser fra tredjeparter, idet anvendelsen heraf i overensstemmelse med direktivet kun kan begrænses på grund af udtalelsernes specifikke indhold eller på grund af ophavsmandens status.
 2)
 a)
 Direktiv 2001/83, som ændret ved direktiv 2004/27, pålægger medlemsstaterne i deres nationale lovgivning at indføre et forbud mod i offentlige reklamer for lægemidler at anvende udtalelser fra tredjeparter, når disse på en overdreven, skræmmende eller vildledende måde henviser til udsagn om helbredelse som omhandlet i artikel 90, litra j), i direktiv 2001/83, som ændret ved direktiv 2004/27, idet begrebet »udsagn om helbredelse« skal fortolkes således, at det ikke omfatter henvisninger til en styrkelse af personens velbefindende, når lægemidlets terapeutiske effekt med hensyn til helbredelse af en bestemt sygdom ikke nævnes. Artikel 90, litra c), i direktiv 2001/83, som ændret ved direktiv 2004/27, pålægger ligeledes medlemsstaterne i deres nationale lovgivning at fastsætte et forbud mod i offentlige reklamer for lægemidler at anvende udtalelser fra tredjeparter, når disse lader forstå, at anvendelsen af lægemidlet bidrager til en styrkelse


text:
af det almindelige velbefindende.
 b)
 Artikel 87, stk. 3, artikel 88, stk. 6, og artikel 96, stk. 1, i direktiv 2001/83, som ændret ved direktiv 2004/27, forbyder reklame for et lægemiddel i form af en lodtrækning, der annonceres på Internettet, får så vidt som den fremmer irrationel brug af dette lægemiddel og medfører direkte uddeling til offentligheden samt udlevering af gratis prøver.
 3)
 Det første og det andet præjudicielle spørgsmål ville skulle besvares på samme måde, såfremt det var bestemmelserne i Rådets direktiv 92/28/EØF af 31. marts 1992 om reklame for humanmedicinske lægemidler, der fandt anvendelse.
 (1) EUT C 315 af 10.12.2005.


text:
8.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 297/42
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 1. oktober 2007 — US Steel Košice mod Kommissionen
 (Sag T-27/07) (1)
 (»Annullationssøgsmål - direktiv 2003/87/EF - ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner - Slovakiets nationale plan for tildeling af emissionskvoter for perioden 2008-2012 - Kommissionens afvisningsbeslutning - ikke umiddelbart berørt - afvisning«)
 (2007/C 297/85)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: US Steel Košice s.r.o. (Košice, Slovakiet) (ved avocat E. Vermulst og solicitor C. Thomas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Lawunmi og Ü. Wölker, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 29. november 2006 vedrørende den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Den Slovakiske Republik for perioden 2008-2012 har fremlagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 US Steel Košice s.r.o. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 24.3.2007.


text:
C 289/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.11.2002
 beregningen af sagsøgernes dumpingmargen. Ved brugen af Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 denne teknik bliver de transaktioner, som sagsøgerne har
 foretaget til en højere pris end gennemsnitsprisen, bragt ned
 til en pris, der svarer til gennemsnitsprisen. Ifølge sagsøgerne Sagsøgeren er en sammenslutning af mere end 230 multinatio-
 benyttede Kommissionen ikke metoden med sammenligning nale selskaber, der tilsammen har investeret flere hundrede
 mellem gennemsnit og transaktioner korrekt som følge af millioner EUR i etableringen af koordinationscentre i Belgien.
 brugen af »nulstillingsteknikken«. Sagsøgerne har gjort gælden- Investeringen blev foretaget på grundlag af lovgivningen fra
 de, at formålet med metoden med sammenligning mellem begyndelsen af 1980’erne, der tillod etablering af koordina-
 gennemsnit og transaktioner er at sikre en fair sammenligning tionscentre for multinationale selskaber. Sagsøgeren har forkla-
 og ikke at give højere dumpingmargener. ret, at Kommissionen ved to forskellige lejligheder i 1984 og
 1987 fandt, at denne lovgivning ikke var omfattet af fælles-
 skabsbestemmelserne om statsstøtte og at sagsøgeren, der blev
 opmuntret af disse vurderinger, investerede i koordinations-
 ( 1) Kommissionens forordning (EF) nr. 2479/2001 af 17.12.2001
 centre i Belgien, og sagsøgeren har i løbet af de sidste 15 år
 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af
 compactdiske til indspilning med oprindelse i Taiwan (EFT L 334,
 udvidet sin tilstedeværelse væsentligt i Belgien.
 s. 8).
 ( 2) Rådets forordning (EF) nr. 1050/2002 af 13.6.2002 om indførelse
 af en endelig antidumpingtold på importen af compactdiske til
 Sagsøgeren har anført, at Kommissionens beslutning om at
 indspilning med oprindelse i Taiwan og om endelig opkrævning
 indlede proceduren i artikel 88, stk. 2, EF i relation til
 af den midlertidige told (EFT L 160, s. 2). den belgiske lovgivning (den anfægtede beslutning), uventet,
 ( 3) Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse vilkårligt og uden en passende begrundelse nykvalificerer
 mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det lovgivningen som støtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF
 Europæiske Fællesskab (EFT L 56, s. 1). og når frem til foreløbige, negative konklusioner for så
 vidt angår dens forenelighed med fællesmarkedet, hvorved
 Kommissionen »med et slag« fjerner retssikkerheden og tilside-
 sætter de belgiske koordinationscentres berettigede forvent-
 ninger.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionens beslutning
 er ulovlig, idet den er i strid med artikel 1, litra b), nr. v), i
 forordning nr. 659/1999, og ikke i øvrigt er hjemlet i
 Sag anlagt den 12. september 2002 af Forum 187 asbl fællesskabsretten. Kommissionens alternative hjemmel for
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber dens beslutning om, at den er berettiget til at omgøre en
 beslutning, der blev truffet 15 år tidligere (enten i henhold til
 artikel 1, litra b), nr. v), eller i henhold til almindelige
 (Sag T-276/02) forvaltningsretlige principper) har heller ikke hjemmel i fælles-
 skabsretten, hvorfor den skal annulleres. Denne alternative
 hjemmel for Kommissionens beslutning tilsidesætter navnlig
 (2002/C 289/52)
 retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den
 berettigede forventning. Sagsøgeren finder derfor, navnlig når
 (Processprog: engelsk) henses til den nye hjemmel, med hvilken beslutningen angiver
 at være


text:
blevet truffet, og den betydelige økonomiske interesse,
 der er involveret, ikke, at beslutningen opfylder begrundelses-
 kravet i artikel 253 EF, hvorfor den skal annulleres.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 12. september 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Forum 187 asbl, Bruxelles
 (Belgien), ved barrister Alastair Sutton og barrister James
 Killick.
 Sag anlagt den 10. september 2002 af Dyson Limited
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (Varemærker og Design)
 (Sag T-278/02)
 — Kommissionens meddelelse af dens beslutning om at
 indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2,
 som offentliggjort i EFT C 147, s. 2, den 20. juni 2002, (2002/C 289/53)
 annulleres.
 (Processprog: engelsk)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Retten iværksætter i øvrigt de andre eller yderligere Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 foranstaltninger, den måtte finde nødvendige. den 10. september 2002 anlagt sag mod Kontoret for
 ---pagebreak--- 23.11.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 289/29
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af De Europæiske Fællesskaber af J.J. Pikaart m.fl. ved advocaten
 Dyson Limited, Malmesbury, Wilshire (Det Forenede Kongeri- M.J. van Dam og R.D. Ouwerling.
 ge), ved lawyers D. Barron, C. Jones og C. Loweth.
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslut-
 — Afgørelse truffet den 2. juli 2002 af Første Appelkammer ning af 16. juli 2002, referencenummer E1/L 02157
 ved Harmoniseringskontoret i sag R 655/2001-1 annul- D(2002) 11796, annulleres.
 leres.
 2) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Sagen hjemvises til appelkammeret til videre behandling
 for så vidt angår de andre absolutte registreringshindrin-
 ger, der er anført af undersøgeren under henvisning til
 artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 3, i forordning
 nr. 40/94. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens
 omkostninger. Sagsøgerne ejer skibet »Factotum«, der anvendes i indenlands-
 skibsfarten. I 1997 blev »Factotums« midt- og forskib udskiftet.
 Samtidig blev »Factotums« tonnage forøget ved en forlængelse
 af midt- og forskibet. Sagsøgerne genanvendte ikke det gamle
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter midt- og forskib. Den oprindelige plan om at omdanne disse
 dele til en skubbebåd blev ikke gennemført som følge af
 de eventuelle »gammelt-for-nyt-forpligtelser«, der følger af
 Det omhandlede EF-va- »Varebeskrivelse« som »en gen- forordning nr. 1101/89 (1).
 remærke: nemsigtig beholder eller et støv-
 opsamlingskammer, der udgør en
 del af en støvsugers ydre overfla- Den nederlandske fond pålagde imidlertid sagsøgerne en afgift
 de« — ansøgning nr. 522144 i medfør reglen om »gammelt-for-nyt« i forordning nr. 1101/
 89. Derved blev »Factotum« ifølge sagsøgerne anset som et
 Varer eller tjenesteydel- »Maskiner til rengøring, boning nybygget motorskib.
 ser: og vask af gulve og tæpper; støv-
 sugere; tæppevaskemaskiner; bo-
 nemaskiner; dele og tilbehør til Herefter forespurgte sagsøgerne Kommissionen om, hvordan
 alle disse varer« i klasse 7 i Nice-
 artikel 8 i forordning nr. 1101/89 skulle fortolkes i det
 arrangementet konkrete tilfælde. Sagsøgerne har med den foreliggende sag
 bestridt den fortolkning, Kommissionen har givet.


text:
Den for appelkammeret Undersøgerens afslag på registre-
 påklagede afgørelse: ring
 Søgsmålsgrunde: Fejlagtig fortolkning af artikel 7, Sagsøgerne har anført, at der i tilfældet med ombygningen af
 »Factotum« ikke var tale om et nybygget skib og heller ikke
 stk. 1, litra a), i forordning nr. 40/
 om et af de andre tilfælde, der er nævnt i artikel 8 i forordning
 94
 nr. 1101/89. Ifølge sagsøgerne medfører udskiftningen af
 »Factotums« midt- og forskib kun en forøgelse af indenlands-
 skibsfartens totale kapacitet, for så vidt som forlængelsen af
 »Factotum« indvirker på denne kapacitet. Med andre ord skal
 de forpligtelser, der er knyttet til »gammelt-for-nyt«, begrænses
 til den forøgede tonnage.
 Sag anlagt den 15. september 2002 af J.J. Pikaart m.fl. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Endvidere har sagsøgerne gjort gældende, at dersom det gamle
 midt- og forskib blev ombygget til en skubbebåd, ville der ikke
 være grund til at pålægge »Factotums« motorskibstonnage
 (Sag T-280/02) forpligtelserne med hensyn til »gammelt-for-nyt«. Ifølge sagsø-
 gerne vedrører denne forøgelse tonnagen for skubbebåde, for
 (2002/C 289/54) hvilke forpligtelserne med hensyn til »gammelt-for-nyt« er
 mindre strenge end for motorskibstonnage.
 (Processprog: nederlandsk)
 (1 ) Rådets forordning (EØF) nr. 1101/89 af 27.4.1989 om strukturel
 sanering inden for indlandsskibsfarten (EFT L 116, s. 25).
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 15. september 2002 anlagt sag mod Kommissionen for


text:
1.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 279/7
 Domstolens kendelse (Syvende Afdeling) af 14. april 2016 — John Dalli mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-394/15 P) (1)
 ((Appel - undersøgelsesrapport fra OLAF angående et medlem af Europa-Kommissionen - påstået mundtlig afgørelse truffet af formanden for Kommissionen om at bringe den berørte kommissærs hverv til ophør - annullations- og erstatningssøgsmål))
 (2016/C 279/10)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: John Dalli (ved avocats L. Levi og S. Rodrigues)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved J. Baquero Cruz, B. Smulders og J.-P. Keppenne, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 John Dalli betaler appelsagens omkostninger.
 (1) EUT C 311 af 21.9.2015.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/20
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. juli 2014 — Apple, Inc. mod Deutsches Patent- und Markenamt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundespatentgericht — Tyskland)
 (Sag C-421/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - varemærker - direktiv 2008/95/EF - artikel 2 og 3 - tegn, der kan udgøre et varemærke - fornødent særpræg - gengivelse ved en afbildning af indretningen af en ledende forretning (»flagship store«) - registrering som varemærke for »tjenesteydelser« vedrørende varer, der udbydes til salg i en sådan forretning))
 2014/C 315/30
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundespatentgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Apple, Inc.
 Sagsøgt: Deutsches Patent- und Markenamt
 Konklusion
 Artikel 2 og 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22. oktober 2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at en gengivelse af indretningen af et salgssted for varer ved en enkel afbildning uden oplysning om størrelse eller proportioner kan registreres som varemærke for tjenesteydelser, der består i ydelser, der vedrører disse varer, men som ikke indgår som en integrerende del af salget af disse, på betingelse af, at gengivelsen er egnet til at adskille registreringsansøgningens ophavsmands tjenesteydelser fra andre virksomheders, og at ingen af de registreringshindringer, der er anført i nævnte direktiv, er til hinder herfor.
 (1) EUT C 313 af 26.10.2013.


text:
26.5.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 117/37
 Sag anlagt den 21. marts 2007 — Potoms og Scillia mod Parlamentet
 (Sag F-26/07)
 (2007/C 117/58)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Gerrit Potoms (Malines, Belgien) og Mario Scillia (Bruxelles, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgernes påstande
 —
 Det fastslås, at artikel 5 og 12 i vedtægtens bilag XIII er ulovlige.
 —
 De individuelle afgørelser, hvorved sagsøgerne udnævnes til en stilling som fuldmægtig, annulleres, for så vidt som sagsøgernes indplacering herved fastsættes i medfør af artikel 5, stk. 2, i vedtægtens bilag XIII.
 —
 Det fastslås, at gennemførelsesforanstaltningerne vedrørende tildeling af fortjenestes- og forfremmelsespoints er ugyldige, idet det deri foreskrives, at fortjenestes- og forfremmelsespoints bortfalder ved overgang fra en ansættelsesgruppe til en anden.
 —
 De individuelle afgørelser om at slette de fortjenestes- og forfremmelsespoints, som sagsøgerne har optjent i deres tidligere kategori, annulleres.
 —
 De individuelle afgørelser om at anvende en multiplikationsfaktor, der er mindre end én, med henblik på at fastsætte sagsøgernes løn, annulleres.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har fremført anbringender, der er meget lig dem, der er fremsat i sag F-31/06 (1).
 (1) EUT C 131 af 3.6.2006, s. 50.


text:
12.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/18
 Rettens dom af 2. februar 2011 — Oyster Cosmetics mod KHIM — Kadabell (Oyster cosmetics)
 (Sag T-437/09) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsesprocedure - ansøgning om EF-figurmærket Oyster cosmetics - ældre EF-figurmærke Kadus oystra AUTO STOP PROTECTION - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2011/C 80/34
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Oyster Cosmetics SpA (Castiglione delle Stiviere, Italien) (ved advokaterne A. Perani og P. Pozzi)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Kadabell GmbH & Co. KG (Darmstadt, Tyskland) (ved advokat K. Sandberg)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 5. august 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1367/2008-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Kadabell GmbH & Co. KG og Oyster Cosmetics SpA.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Oyster Cosmetics SpA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 11 af 16.1.2010.


text:
15.9.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 259/11
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS B. O’Connor og advokaterne I. Vigliotti og P. Crocetta, og med
 valgt adresse i Luxembourg, støttet af Comité européen des
 den 30. maj 2001 fabricants de sucre, Bruxelles, ved avocat B. Garcia Porras, og
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæi-
 i sag T-348/00, Artin Barth mod Kommissionen for De ske Union (befuldmægtigede: I. Diez Parra og J.-P. Hix),
 Europæiske Fællesskaber (1) støttet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtiget: P. Ziotti), hvori der er nedlagt påstand dels
 (Tjenestemænd — husstandstillæg — tilbagesøgning af om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1580/96 af
 fejlagtigt udbetalte beløb) 30. juli 1996 om fastsættelse for produktionsåret 1996/97 af
 de afledte interventionspriser for hvidt sukker, interventions-
 (2001/C 259/17) prisen for råsukker, minimumspriserne for A-sukkerroer og B-
 sukkerroer, samt refusionsbeløbet til udligning af lageromkost-
 ninger (EFT L 206, s. 9), dels om, at det fastslås, at Rådets
 (Processprog: nederlandsk) forordning (EØF) nr. 1785/81 af 30 juni 1981 om den fælles
 markedsordning for sukker (EFT L 177, s. 4) — som ændret
 I sag T-348/00, Artin Barth, tidligere tjenestemand ved Kom- ved Rådet forordning (EF) nr. 1101/95 af 24. april 1995 (EFT
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, Lenzkirch (Tysk- L 110, s. 1) — er uanvendelig, samt påstand om erstatning af
 land), ved advokaterne E.J.H. Moons og J. Vercammen, og med det tab, som sagsøgerne hævder at have lidt, har Retten
 valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, og
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og dommerne M. Vilaras og N.J. Forwood, justitssekretær: H. Jung,
 W. Wils), angående en påstand om annullation af Kommissio- den 11. maj 2001 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 nens beslutning af 17. august 2000 om fra den 1. oktober således:
 1998 at suspendere det hidtil til sagsøgeren udbetalte
 husstandstillæg og at tilbagesøge dette for perioden fra den 1) Sagen afvises for så vidt angår påstanden om annullation af
 1. oktober 1998 til den 29. februar 2000, har Retten, sat artikel 1, litra f), i forordning nr. 1580/96.
 af dommer M. Vilaras; justitssekretær: ekspeditionssekretær
 B. Pastor, den 30. maj 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder 2) Sagen fastslås at savne ethvert retligt grundlag for så vidt angår
 således: påstanden om at tilpligte Rådet at betale det tab, som
 sagsøgerne hævder at være blevet påført på grund af vedtagelsen
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. og anvendelsen af forordning nr. 1580/96.
 2) Hver part bærer sine omkostninger. 3) Sagsøgerne betaler deres egne omkostninger in solidum samt de
 af Rådet afholdte omkostninger.
 (1) EFT C 45 af 10.2.2001. 4) Kommissionen og Comité européen des fabricants de sucre
 betaler deres egne omkostninger.
 (1) EFT C 54 af 22.2.1997.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 11. maj 2001
 i sag T-178/96, Eridania SpA m.fl. mod Rådet for Den KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Europæiske Union (1)
 den 2. maj 2001
 (Sukker — prisordning — regionalisering —


text:
underskudsom-
 råder — klassificering af Italien — produktionsåret i sag T-208/00, Jeremias Augusto Barleycorn Mongolue
 1996/1997 — forordning nr. 1580/96 og nr. 1785/81 — og Marc Boixader Rivas mod Rådet for Den Europæiske
 annullationssøgsmål — åbenbart, at det skal afvises — Union og Europa-Parlamentet (1)
 erstatningssøgsmål, som savner ethvert retligt grundlag)
 (Tjenestemænd — annullationssøgsmål — adgangsbetingel-
 (2001/C 259/18)
 ser for en udvælgelsesprøve — spanske tekniske ingeniører
 — krav om en bestemt type universitetsuddannelse —
 (Processprog: italiensk) afvisning)
 I sag T-178/96, Eridania SpA, Genova (Italien), ISI — Industria (2001/C 259/19)
 Saccarifera Italiana Agroindustriale SpA, Padova (Italien),
 Sadam Zuccherifici Divisione della SECI — Società Esercizi
 Industriali SpA, Bologna (Italien), Sadam Castiglionese SpA, (Processprog: spansk)
 Bologna, Sadam Abruzzo SpA, Bologna, Zuccherificio del
 Molise SpA, Termoli (Italien), SFIR — Società Fondiaria I sag T-208/00, Jeremias Augusto Barleycorn Mongolue og
 Industriale Romagnola SpA, Cesena (Italien), alle ved solicitor Marc Boixader Rivas, Madrid, ved advokat D. López Garrido,
 ---pagebreak--- C 259/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.9.2001
 og med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 Europæiske Union (befuldmægtigede: F. Anton og G. Ramos FØRSTE INSTANS
 Ruano) og Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: M. Gómez
 Leal og F. de Wachter), hvori der er nedlagt påstand om den 8. maj 2001
 annullation af vejledningen for ansøgere til udvælgelsesprøven
 med henblik på oprettelse af reservelister over spansksprogede
 fuldmægtigede og spansksprogede assisterende fuldmægtige i sag T-95/01 R, Gérard Coget m.fl. mod Revisionsretten
 (EUR/A/159/2000 og PE/90/A), og meddelelsen herom, som for De Europæiske Fællesskaber
 blev offentliggjort i EFT C 162 A af 10. juni 2000, har
 Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, (Sag om foreløbige forholdsregler — tjenestemænd — intern
 A.W.H. Meij, og dommerne A. Potocki og J. Pirrung; justitsse- udvælgelsesprøve — formaliteten)
 kretær: H. Jung, den 2. maj 2001 afsagt kendelse, hvis
 konklusion lyder således:
 (2001/C 259/21)
 1) Sagen afvises.
 (Processprog: fransk)
 2) Hver part betaler sine omkostninger, herunder omkostningerne
 i sagen om foreløbige forholdsregler.
 I sag T-95/01 R, Gérard Coget, tjenestemand ved Revisionsret-
 ten for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Hettange-
 (1) EFT C 316 af 4.11.2000. Grande (Frankrig), Pierre Hugé, tjenestemand ved Revisionsret-
 ten for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Luxembourg,
 og Emmanuel Gabolde, tjenestemand ved Revisionsretten for
 De Europæiske Fællesskaber, ved advokat A. Soulier, og med
 valgt adresse i Luxembourg, mod Revisionsretten for De
 Europæiske Fællesskaber, angående en begæring om udsættelse
 af gennemførelsen af Revisionsrettens afgørelse af 22. februar
 2001 om besættelse med virkning fra den 1. juli 2001 af
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I stillingen som generalsekretær for Revisionsretten, har Rettens
 FØRSTE INSTANS præsident den 8. maj 2001 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således:
 den 21. maj 2001
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler afvises.
 i sag T-52/01 R, Jürgen Schaefer mod Kommissionen for 2) Afgørelsen om sagen omkostninger udsættes.
 De Europæiske Fællesskaber
 (Sag om foreløbige forholdsregler — tjenestemænd — ændret
 placering — formaliteten — fumus boni juris — uopsætte-
 lighed)
 (2001/C 259/20) Sag anlagt den 12. juni 2001 af Rechtsanwalt Jörg Riede-
 mann som kurator for


text:
firmaet ZEMAG GmbH mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Processprog: spansk)
 (Sag T-133/01)
 I sag T-52/01 R, Jürgen Schaefer, tjenestemand ved Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, ved advokat J.R. Iturri- (2001/C 259/22)
 agagoitia Bassas, mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og E. Gippini-Fourni-
 er), angående en begæring om dels udsættelse af gennemfø- (Processprog: tysk)
 relsen af Kommissionens afgørelse af 12. februar 2001 om
 placering af sagsøgeren i Bruxelles, dels udsættelse af enhver
 procedure, der er iværksat med henblik på at besætte den Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 stilling, der er blevet ledig som følge af denne ændrede den 12. juni 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 placering, har Rettens præsident den 21. maj 2001 afsagt Europæiske Fællesskaber af Rechtsanwalt Jörg Riedemann som
 kendelse, hvis konklusion lyder således: kurator for firmaet ZEMAG GmbH, Zeitz (Tyskland), ved
 Rechtsanwalt Ulrich Vahlhaus, som befuldmægtiget.
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Kommissionens
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. beslutning af 28. marts 2001 (beslutning K(2001) 1028) om
 den statsstøtte, som Tyskland har ydet til EFBE Verwaltungs
 GmbH & Co. Management KG (nu Lintra Beteiligungs Holding


text:
2 . 3 . 96 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 64/25
 dommene i sagerne T-64/92 og T-536/92, hvori Retten Slettelse af sag T-84/95 ( 1 )
 fastslog, at forordningerne om løntilpasninger var ulovlige, ( 96/C 64/49 )
 idet der efter den 3 . oktober 1990 blev fastsat en justerings
 koefficient for Tyskland på grundlag af leveomkostningsni (Processprog: fransk)
 veauet i Bonn . Trods dette anvendte Kommissionen forord
 ning ( EKSF, EF, Euratom ) nr . 3161/94, hvori den fastslåede Ved kendelse af 12 . januar 1996 har formanden for Første
 ulovlighed først blev rettet med virkning fra 1 . juli 1994 . Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Endvidere gør sagsøgerne gældende, at ligebehandlingsprin Instans besluttet, at sag T-84/95 , René Bébin mod Kommis
 cippet er overtrådt, idet de ikke efter den 1 . oktober 1990 sionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 har haft en købekraft svarende til den købekraft, de øvrige registret.
 tjenestemænd og andre ansatte, der har overført en del af
 deres løn til Tyskland, har haft. (M EFT nr . C 208 af 12 . 8 . 1995 .
 Endelig gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen har
 undladt at sørge for, at der i overensstemmelse med
 vedtægten blev fastsat en justeringskoefficient for Tyskland
 på grundlag af leveomkostningsniveauet i landets hoved Slettelse af sag T-138/95 ( J )
 stad, Berlin, og Kommissionen har dermed tilsidesat den
 omsorgspligt, der har i forhold til sine tjenestemænd . 96/C 64/50 )
 "Kommissionen har heller ikke anlagt annullationssøgsmål
 til prøvelse af den omhandlede forordning, selv om den er (Processprog: tysk)
 åbenbart ulovlig. Kommissionen har dermed ikke levet op til
 sin opgave, nemlig at sikre, at fællesskabsretten overholdes, Ved kendelse af 16 . januar 1996 har formanden for Første
 og denne opgave er også en del af omsorgspligten, når Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 adressaterne for den ulovlige bestemmelse i afledt ret er Instans besluttet, at sag T-138/95 , Friedrich Engelking mod
 tjenestemænd og andre ansatte . Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registret.
 (!) EFT nr. C 208 af 12 . 8 . 1995 .
 Slettelse af sag T-276/94 H
 ( 96/C 64/48 )
 (Processprog: fransk) Slettelse af sag T-2 13/95 R
 ( 96/C 64/51 )
 Ved kendelse af 23 . januar 1996 har formanden for Tredje
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første (Processprog: nederlandsk)
 Instans besluttet, at sag T-276/94, Adam Buick mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes
 Ved kendelse af 24 . januar 1996 har formanden for Første
 af registret.
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 (M EFT nr. L 304 af 29 . 10 . 1994 . Instans besluttet, at sag T-2 13/95 R, Stichting Certificatie
 Kraanverhuurbedrijfs mod Kommissionen for De Europæi
 ske Fællesskaber, skal slettes af registret.


text:
C 161/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.6.2001
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 7. februar 2001
 den 6. marts 2000
 i sag T-118/99, Beatrice Bonaiti Brighina mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 i sag T-77/99, Girish Ojha mod Kommissionen for De (Tjenestemænd — udvælgelsesprøve — regler om anvendelse
 Europæiske Fællesskaber (1) af sprog — formaliteten — afslag på adgang til de mundtlige
 prøver — aktindsigt)
 (2001/C 161/35)
 (Tjenestemænd — personlige ejendele indført uden afgifter
 — erstatningssøgsmål — tjenestefejl — økonomisk samt
 ikke-økonomisk skade) (Processprog: italiensk)
 I sag T-118/99, Beatrice Bonaiti Brighina, tjenestemand ved
 (2001/C 161/34) Kommissionen, tilknyttet Det Fælles Forskningscenter i Ispra,
 ved advokaterne M. Rizzoglio og F. Colussi, og med valgt
 adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (befuldmægtiget: G. Valsesia), angående en princi-
 pal påstand om annullation af udvælgelseskomitéens afgørelse
 om i udvælgelsesprøve COM/B/18/96 ikke at give sagsøgeren
 (Processprog: fransk)
 adgang til de mundtlige prøver og annullation af den liste, der
 var opstillet efter bedømmelsen af de skriftlige prøver og af
 den endelige liste over ansøgere, der havde bestået udvælgelses-
 I sag T-77/99, Girish Ojha, tjenestemand ved Kommissionen prøven, såvel som af den efterfølgende udnævnelse af disse,
 for De Europæiske Fællesskaber, Bierbeek (Belgien), ved advo- har Retten (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, Bo
 katerne A. Ottati og M. Dallemagne, mod Kommissionen for Vesterdorf, og af dommerne M. Vilaras og N.J. Forwood;
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: C. Berardis- justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den 7. februar
 Kayser), angående en påstand om godtgørelse af den økonomi- 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 ske og ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren angiver at
 have lidt som følge af, at han fra den 1. februar 1994 til 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 31. december 1997 var uden bil, har Retten (Første Afdeling),
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, og dommerne
 M. Vilaras og N.J. Forwood; justitssekretær: fuldmægtig D. Chri-
 stensen, den 6. marts 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder (1) EFT C 226 af 7.8.1999.
 således:
 1) Kommissionen tilpligtes af betale sagsøgeren BEF 35 000 til
 dækning af den lidte ikke-økonomiske skade med rente 6,75 %
 p.a. fra tidspunktet for dommens afsigelse og til betaling sker.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen. den 6. marts 2001
 i sag T-192/99, Roderick Dunnett m.fl. mod Den Europæi-
 3) Kommissionen bærer sine egne og halvdelen af sagsøgerens
 ske Investeringsbank (1)
 omkostninger.
 (Generelle arbejdsretlige principper, der er fælles for med-
 4) Sagsøgeren bærer halvdelen af sine egne omkostninger. lemsstaterne — høring af personalets repræsentanter —
 ophævelse af en økonomisk fordel)
 (2001/C 161/36)
 ( 1) EFT C 174 af 19.6.1999.
 (Processprog: engelsk)
 I sag T-192/99, Roderick Dunnett, med bopæl i Luxembourg,
 Thomas Hackett, med bopæl i Rameldange (Luxembourg), og
 Mateo Turró Calvet, med bopæl i Rameldange (Luxembourg),


text:
9.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/21
 Sag anlagt den 5. marts 2012 — USFSPEI og Loescher mod Rådet
 (Sag T-119/12)
 2012/C 165/37
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Union syndicale fédérale des services publics européens et internationaux (USFSPEI) (Bruxelles, Belgien) og Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Belgien) (ved advokaterne A. Coolen, J.-N. Louis, É. Marchal og D. Abreu Caldas)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgernes påstande
 —
 Rådets afgørelse 2011/866/EU af 19. december 2011 om Kommissionens forslag til Rådets forordning om tilpasning med virkning fra den 1. juli 2011 af vederlag og pensioner til tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union samt af justeringskoefficienterne for disse vederlag og pensioner annulleres.
 —
 Rådet tilpligtes at efterbetale sagsøgeren, Bernd Loescher, og de andre tjenestemænd og øvrige ansatte ved Den Europæiske Union det vederlag og den pension, som de har haft ret til med virkning fra den 1. juli 2011 med tillæg af morarenter, der beregnes med virkning fra den dato, hvor efterbetalingen forfaldt til betaling, med Den Europæiske Centralbanks rentesats for de vigtigste refinansieringstransaktioner, forhøjet med to procentpoint.
 —
 Rådet tilpligtes at betale én euro i symbolsk erstatning til USF og sagsøgeren for den ikke-økonomiske skade, der blev forvoldt ved den tjenestefejl, der blev begået ved vedtagelsen af Rådets afgørelse (2011/866/EU) af 19. december 2011.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført følgende to anbringender.
 —
 dels vedrørende en tilsidesættelse af artikel 64, 65 og 65a i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, af artikel 1 og 3 i bilag XI hertil, af princippet om loyalt samarbejde og sammenhæng, der følger af artikel 4, stk. 3, TEU, samt af princippet om den berettigede forventning og den forpligtelse, der følger af maksimen patere legem quam ipse fecisti og
 —
 dels vedrørende en tilsidesættelse af Rådets afgørelse af 23. juni 1981 om indførelse af treparts — samrådsproceduren,, idet Rådet ikke sikrede sig, at personalets og de administrative myndigheders synspunkter rent faktisk kom til medlemsstaternes repræsentanters kendskab, før den omtvistede afgørelse blev vedtaget.


text:
22.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 134/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 12. februar 2010 — Telefónica Móviles España S.A. mod Administración del Estado (Secretaría de Estado de Telecomunicaciones)
 (Sag C-85/10)
 2010/C 134/26
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Telefónica Móviles España S.A.
 Sagsøgt: Administración del Estado (Secretaría de Estado de Telecomunicaciones)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 11, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/13/EF af 10. april 1997 om ensartede principper for generelle tilladelser og individuelle tilladelser for teletjenester (1) [...] og navnlig kravene om at sikre optimal udnyttelse af knappe ressourcer og styrke nyskabende tjenester, fortolkes således, at de er til hinder for en national lovgivning, som afkobler gebyrbeløbet på denne type ressourcer (afgift for brug af radiospektret) fra det særlige formål, der tidligere udtrykkeligt henvistes til (finansiering af forskning og uddannelse på teleområdet samt opfyldelse af public serviceforpligtelserne), uden at henvise til et andet særligt formål?
 2)
 Er artikel 11, stk. 2, i direktiv 97/13/EF, og navnlig kravene om at sikre optimal udnyttelse af knappe ressourcer og styrke nyskabende tjenester, til hinder for en national regulering, som uden klar begrundelse og i væsentligt omfang øger afgiftsbeløbet for det digitale DCS-1800-system, samtidig med at beløbet fastholdes for analoge systemer af første generation som TACS?
 (1) EFT L 117, s. 15.


text:
10.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/14
 Appel iværksat den 2. maj 2017 af Holistic Innovation Institute, S.L.U. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 16. februar 2017 i sag T-706/14, Holistic Innovation Institute mod REA
 (Sag C-241/17 P)
 (2017/C 221/18)
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Holistic Innovation Institute, S.L.U. (ved abogado J.J. Marin López)
 Den anden part i appelsagen: Forvaltningsorganet for Forskning (REA)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 16. februar 2017, Holistic Innovation Institute mod REA, T-706/14, EU:T:2017:89, ophæves.
 —
 Forvaltningsorganet for Forsknings direktørs afgørelse af 24. juli 2014 (ARES (2014) 2461172) om afslutning af forhandlingen med Holistic Innovation Institute, S.L.U. og nægtelse af at lade selskabet deltage i de europæiske projekter, Inachus og ZONeSEC annulleres.
 —
 Holistic Innovation Institute, S.L.U. indrømmes erstatning på det i appelskriftets punkt 177 anførte grundlag.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 Retten begik en retlig fejl, som består i, at det i den appellerede dom anførtes, at REA havde kompetence, og at organet ikke overskred grænserne for de opgaver, som det var pålagt i forbindelse med forvaltningen af det syvende rammeprogram, da det vurderede Holistic Innovation Institutes formåen og udelukkede selskabet fra forhandlingen inden for rammerne af projekterne Inachus og ZONeSEC (den appellerede doms præmis 39).
 2.
 Retten begik en retlig fejl, idet den fortolkede punkt 2.2.2, første afsnit, i bilaget til afgørelse 2012/838 således, at det tillader REA at udelukke Holistic Innovation Institute fra forhandlingen inden for rammerne af projekterne Inachus og ZONeSEC (den appellerede doms præmis 126).
 3.
 Retten begik en retlig fejl, der består i, at det i den appellerede dom fandtes, at den omtvistede afgørelse var velbegrundet (den appellerede doms præmis 67), selv om den omtvistede afgørelse som en integrerende del af sin begrundelse henviser til dels Kommissionens afgørelse af 13. marts 2014 (ARES (2014) 710158) om udelukkelse af appellanten fra deltagelse i projektet eDIGIREGION (den appellerede doms præmis 57 og 60-62), dels til de endelige revisionsrapporter 11-INFS-025 og 11-BA119-016 (den appellerede doms præmis 63 og 64), eftersom både Kommissionens nævnte afgørelse af 13. marts 2014 (ARES (2014) 710158), og de endelige revisionsrapporter 11-INFS-025 og 11-BA119-016 har været genstand for annullationssøgsmål.
 4.
 Retten begik en retlig fejl, der består i, at der i den appellerede dom foretoges en urigtig gengivelse af vurderingen af de fremlagte beviser, idet det anføres, at REA »gentagne gange« anmodede appellanten om bestemte oplysninger (den appellerede doms præmis 75), at REA »gentog sin anmodning« ved skrivelse af 14. maj 2014 (den appellerede doms præmis 78), og at der foregik »flere udvekslinger af skrivelser mellem REA og [appellanten]« (den appellerede doms præmis 118).
 5.
 Retten begik en retlig fejl, der består i, at er i den appellerede dom foretoges en urigtig gengivelse af vurderingen af de fremlagte beviser, idet der i præmis 8, 77 og 78 henvises til et ikke-eksisterende dokument, der ikke er fremlagt i processkrifterne.
 6.
 Retten begik en retlig fejl, der består i, at det i den appellerede dom fandtes, at den omtvistede


text:
afgørelse var velbegrundet (den appellerede doms præmis 80, 84, 94, 108 og 127), eftersom den omtvistede afgørelse tilsidesætter punkt 2.2.2 i bilaget til Kommissionens afgørelse 2012/838, idet den adskiller sig fra de eksterne, uafhængige vurderingsmænds positive vurdering af appellantens operative formåen uden »en stærk og velunderbygget argumentation«.
 7.
 Retten begik en retlig fejl, der består i, at den appellerede dom savner en begrundelse, idet den fastslog, at »[appellanten] ikke fremlagde nogen oplysning, der gav mulighed for at gøre [REA’s] argumentation ugyldig« (den appellerede doms præmis 58), og at appellantens skrivelse af 2. juni 2014, der var vedlagt som bilag A26 til stævningen, »gengav en del af de oplysninger, der fremgik af det forklarende dokument, der er omtalt ovenfor i præmis 8, uden imidlertid at give de konkrete oplysninger, som REA havde anmodet om, der er nævnt ovenfor i præmis 7, 9 og 10« (den appellerede doms præmis 78).
 8.
 Retten begik en retlig fejl, der består i, at det i den appellerede dom med urette fastsloges, at den i forhandlingsfuldmagterne fastsatte kalender bestemte en »vejledende« afslutning af forhandlingerne (den appellerede doms præmis 130).
 9.
 Retten begik en retlig fejl, der består i, at det i den appellerede dom med urette fastsloges, at der hverken skal ydes erstatning for økonomisk eller ikke-økonomisk tab som følge af vedtagelsen af den omtvistede afgørelse (den appellerede doms præmis 147, 148 og 150).


text:
30.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/37
 Sag anlagt den 16. februar 2005 af The International Institute for the Urban Environment mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-74/05)
 (2005/C 106/74)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 16. februar 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af The International Institute for the Urban Environment, Delft (Holland), ved lawyer Ph.W.M. ter Burg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Annullation af Kommissionens beslutning INFSO-R2/RB/SOC/Isc D(2004) 541407 vedrørende Kommissionens finansielle revision af IIUE-NL 02-BA14-032
 —
 Det fastslås, at det beløb, som sagsøgerne har stillet krav om, er berettiget og i overensstemmelse med de indgåede kontrakter
 —
 Det tillades IIEU at kræve betaling for de timer, instituttet brugte på de indgåede kontrakter, og Kommissionen tilpligtes at udarbejde en begrundet beslutning i overensstemmelse med de almindelige regler for god forvaltningsskik, som finder anvendelse
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 The International Institute for the Urban Environment er et enkeltmandsfirma, ejet af sagsøgeren. Det indgik i 1999 kontrakt nr. IPS-1999-00016 med Kommissionen, hvorefter instituttet ville modtage finansiel støtte i forbindelse med det teknologiske udviklingsprogram »Fremme af innovation og tilskyndelse til små og mellemstore virksomheders deltagelse«. Kommissionen foretog en revision af de refusioner, kontrahenterne havde stillet krav om, og sagsøgeren har gjort indsigelse mod resultaterne af den revision, der vedrører personaleomkostninger.
 Sagsøgeren har først anført, at den metode, instituttet har anvendt til beregning af personaleomkostningerne, var i overensstemmelse med kontraktvilkårene, og at Kommissionen særligt var blevet gjort opmærksom på anvendelsen af denne metode. Kommissionen afviste aldrig metoden, der ifølge sagsøgeren også havde været anvendt i forbindelse med andre programmer, som var indgivet af sagsøgeren, og til hvilke programmer Kommissionen havde ydet finansiel støtte. Sagsøgeren har således gjort gældende, at han havde en berettiget forventning om, at Kommissionen havde godkendt denne metode.
 Til sidst har sagsøgeren gjort gældende, at beslutningen ikke indeholder en tilstrækkelig begrundelse, og at den går ud over det tilstræbte formål, idet det beløb, sagsøgeren har stillet krav om, efter hans opfattelse er rimeligt og i overensstemmelse med de indgåede kontrakter.


text:
4.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 293/5
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 13. juli 2017 — INGSTEEL spol. sro og Metrostav as mod Úrad pre verejné obstarávanie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Najvyšší súd Slovenskej republiky — Slovakiet)
 (Sag C-76/16) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - offentlige kontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 47, stk. 1, 4 og 5 - tilbudsgiverens økonomiske og finansielle formåen - direktiv 89/665/EØF og 2007/66/EF - søgsmål anlagt til prøvelse af en beslutning om at udelukke en tilbudsgiver fra en udbudsprocedure - Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - artikel 47 - adgang til effektive retsmidler))
 (2017/C 293/06)
 Processprog: slovakisk
 Den forelæggende ret
 Najvyšší súd Slovenskej republiky
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: INGSTEEL spol. sro og Metrostav as
 Sagsøgt: Úrad pre verejné obstarávanie
 Procesdeltager: Slovenský futbalový zväz
 Konklusion
 1)
 Artikel 47, stk. 1, litra a), og artikel 47, stk. 4, i Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en ordregivende myndighed udelukker en tilbudsgiver fra en offentlig kontrakt, fordi tilbudsgiveren ikke opfylder den betingelse for økonomisk og finansiel formåen, der er fastsat i udbudsbekendtgørelsen, vedrørende fremlæggelsen af en erklæring fra en bank, ifølge hvilken banken forpligter sig til at yde et lån svarende til det i denne udbudsbekendtgørelse fastsatte beløb og til at sikre, at denne tilbudsgiver har rådighed over dette beløb under hele perioden for kontraktens gennemførelse.
 2)
 Artikel 47, stk. 5, i direktiv 2004/18 skal fortolkes således, at den omstændighed, at de banker, som tilbudsgiveren har anmodet om et lån — når en udbudsbekendtgørelse kræver, at der fremlægges en erklæring fra en bank, hvorefter banken forpligter sig til at yde et lån svarende til det beløb, der er fastsat i denne udbudsbekendtgørelse, og til at sikre, at tilbudsgiveren har rådighed over dette beløb under hele perioden for kontraktens gennemførelse — ikke ser sig i stand til at udstede en sådan erklæring til denne tilbudsgiver på de således fastsatte betingelser, kan udgøre en »gyldig grund« som omhandlet i denne artikel, som i givet fald giver den nævnte tilbudsgiver tilladelse til at bevise sin økonomiske og finansielle formåen ved ethvert andet dokument, som den ordregivende myndighed måtte finde passende, for så vidt som det var objektivt umuligt for denne tilbudsgiver at fremlægge den af den ordregivende myndighed krævede dokumentation, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at bedømme.
 (1) EUT C 270 af 25.7.2017.


text:
10.11.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/72
 Sag anlagt den 17. september 2007 — Traore mod Kommissionen
 (Sag F-90/07)
 (2007/C 269/131)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Amadou Traore (Rhodes Saint Genèse, Belgien) (ved avocat E. Boigelot)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelsen om at afslå sagsøgerens ansøgning til stillingen som chargé d'affaires ad interim ved Kommissionens delegation i Togo, hvortil Hr. X blev udnævnt.
 —
 Annullation af Hr. X's udnævnelse til nævnte stilling.
 —
 Annullation af afgørelsen om at afslå sagsøgerens ansøgning til stillingen som operativ chef ved Kommissionens delegation i Tanzania, hvortil Hr. Y blev udnævnt.
 —
 Annullation af Hr. Y's udnævnelse til nævnte stilling.
 —
 Sagsøgeren tilpligtes at betale sagsøgeren 3 500 EUR som godtgørelse for ikke-økonomisk skade og for skade på sagsøgerens karriere.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren for det første gjort gældende, at ansættelsesproceduren dels var retsstridig, fordi den lønklasse, der blev fastsat for de omtvistede stillinger var lønklasse AD9 til AD14, hvilket er i strid med de principper, der bl.a. er fastsat i dommen i sagen Economidis mod Kommissionen (1), og dels fordi det stillingsopslag for den førstnævnte omtvistede stilling og den rækkefølge, der er fastsat i artikel 29, stk. 1, i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber (vedtægten) ikke er blevet overholdt. Sagsøgeren har tilføjet, at der ikke blev foretaget en sammenligning af fortjenesterne, hvilket godtgør, at der er sket magtfordrejning samt tilsidesættelse af principperne om ligebehandling og retten til en karriere.
 Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat vedtægtens artikel 1d, stk. 1, idet den har afslået hans ansøgning bl.a. på grund af hans afrikanske oprindelse.
 (1) EU-Personalerettens dom af 14.12.2006, sag F-122/05, EUT C 331 af 30.12.2006, s. 47.


text:
8.3.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 55/3
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Bacardi- sammensat af præsidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelings-
 Martini SAS, Cellier des Dauphins mod Newcastle United formændene J.-P. Puissochet og M. Wathelet samt dommerne
 Football Company Ltd, at opnå en præjudiciel afgørelse C. Gulmann, A. La Pergola (refererende dommer), P. Jann,
 vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 59 (efter V. Skouris, F. Macken og N. Colneric, S. von Bahr og J.N. Cunha
 ændring nu artikel 49 EF), har Domstolen, sammensat af Rodrigues; generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: fuld-
 præsidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene J.- mægtig M.-F. Contet, den 21. januar 2003 afsagt dom, hvis
 P. Puissochet og M. Wathelet samt dommerne C. Gulmann, konklusion lyder således:
 D.A.O. Edward, P. Jann (refererende dommer), V. Skouris,
 F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr og J.N. Cunha Rodrigues; 1) Artikel 11, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning
 generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: ekspeditionssekre- (EF) nr. 1655/2000 af 17. juli 2000 om det finansielle
 tær L. Hewlett, den 21. januar 2003 afsagt dom, hvis instrument for miljøet (Life) annulleres.
 konklusion lyder således:
 2) De gennemførelsesforanstaltninger til forordning nr. 1655/
 Den anmodning om præjudiciel afgørelse, der er fremsat ved kendelse 2000, der allerede er vedtaget på datoen for afsigelsen af denne
 afsagt den 28. juli 2000 af High Court of Justice (England & dom, berøres ikke af dommen.
 Wales), Queen’s Bench Division, afvises.
 3) Virkningerne af artikel 11, stk. 2, i forordning nr. 1655/
 2000 opretholdes fuldt ud, indtil Parlamentet og Rådet
 ( 1) EFT C 302 af 21.10.2000. har vedtaget nye bestemmelser om, hvilken udvalgsprocedure
 gennemførelsesbestemmelserne til forordningen er omfattet af.
 4) Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union
 betaler sagens omkostninger.
 DOMSTOLENS DOM
 (1 ) EFT C 355 af 9.12.2000.
 af 21. januar 2003
 i sag C-378/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Euro-
 pæiske Union ( 1)
 DOMSTOLENS DOM
 (»Komitologi — Rådets afgørelse 1999/468/EF om fastsæt-
 (Sjette Afdeling)
 telse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemfø-
 relsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen — kriterier for
 valget mellem de forskellige procedurer til vedtagelse af af 23. januar 2003
 gennemførelsesforanstaltningerne — retsvirkninger — be-
 grundelsespligt — delvis annullation af Europa-Parlamen- i de forenede sager C-421/00, C-426/00 og C-16/01,
 tets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/2000 om det Renate Sterbenz og Paul Dieter Haug (anmodninger om
 finansielle instrument for miljøet (Life)« præjudiciel afgørelse indgivet af Unabhängiger Verwal-
 tungssenat für Kärnten, Unabhängiger Verwaltungssenat
 (2003/C 55/05) Wien og Verwaltungsgerichtshof) ( 1)
 (Processprog: fransk) (»Tilnærmelse af lovgivninger — artikel 28 EF og 30 EF —
 direktiv 79/112/EØF — mærkning og præsentation af
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- levnedsmidler«)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (2003/C 55/06)
 I sag C-378/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- (Processprog: tysk)
 ber (befuldmægtiget: D. Maidani) mod Europa-Parlamentet
 (befuldmægtigede: C. Pennera og M. Moore) og Rådet for (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 Den Europæiske Union (befuldmægtigede: J.-P. Jacqué og gjort i Samling af Afgørelser)
 G. Houttuin) støttet af


text:
Det Forenede Kongerige Storbritannien
 og Nordirland (befuldmægtiget: G. Amodeo, bistået af
 M. Hoskins) angående en påstand om annullation af Europa- I de forenede sager C-421/00, C-426/00 og C-16/01, angående
 Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1655/2000 af anmodninger, som Unabhängiger Verwaltungssenat für Kärn-
 17. juli 2000 om det finansielle instrument for miljøet (Life) ten (Østrig), Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Østrig) og
 (EFT L 192, s. 1), for så vidt som den foreskriver, at Verwaltungsgerichtshof (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har
 gennemførelsesforanstaltningerne til Life-programmet skal indgivet til Domstolen for i de for nævnte retter verserende
 vedtages efter forskriftsproceduren i artikel 5 i Rådets afgørelse straffesager mod Renate Sterbenz (sag C-421/00), og Paul
 1999/468/EF af 28. juni 1999 om fastsættelse af de nærmere Dieter Haug (sagerne C-426/00 og C-16/01) at opnå en
 vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillæg- præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 28 EF
 ges Kommissionen (EFT L 184, s. 23), har Domstolen, og 30 EF samt af Rådets direktiv 79/112/EØF af 18. december