text:
19.12.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 397/27
 Sagsùgeren mener, at den ordning, således som den frem- Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 går af gñldende lovgivning, direkte eller indirekte, aktuelt
 eller potentielt kan hindre fñllesskabshandelen med mine-
 ralolieprodukter. I henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 3, er et direk-
 tiv med hensyn til det tilsigtede mål bindende for enhver
 medlemsstat, som det rettes til. I henhold til EF-traktatens
 Kommissionen hñvder endvidere, at Den Hellenske Repu- artikel 5, stk. 1, skal medlemsstaterne trñffe alle alminde-
 blik ikke kan henholde sig til, at ordningen er begrundet lige eller sñrlige foranstaltninger, som er egnede til at sikre
 efter EF-traktatens artikel 36. En medlemsstat kan kun opfyldelsen af de forpligtelser, som fùlger af denne traktat,
 stùtte sig på artikel 36 med henblik på at begrunde en for- eller af retsakter fra Fñllesskabets institutioner. Disse for-
 anstaltning, der har samme virkning som en kvantitativ skrifter forpligter medlemsstaterne til at indrette deres lov-
 indfùrselsrestriktion, såfremt det med foranstaltningen til- givning i overensstemmelse med Fñllesskabets direktiver
 sigtede mål ikke kan nås med midler, der i mindre grad inden for de i direktiverne foreskrevne frister. En medlems-
 påvirker den fri samhandel. Kommissionen mener, at det stat kan ikke påberåbe sig bestemmelser, administrativ
 formål med ordningen, som de grñske myndigheder tilsig- praksis eller forhold i sin interne retsorden som begrun-
 ter, nemlig at sikre mineralolieforsyningen, kan nås ved delse for ikke at efterkomme de forpligtelser, der fùlger af
 foranstaltninger, der i mindre grad påvirker den fri sam- Fñllesskabets direktiver. Det er uden for al tvivl, at Den
 handel. Hellenske Republik ikke har truffet nogen foranstaltninger
 for at efterkomme direktiv 94/47/EF. Fristen udlùb i hen-
 hold til direktivets artikel 12 den 29. april 1997, uden at
 Kommissionen mener derfor, at den anfñgtede grñske lov- Den Hellenske Republik har udstedt de love eller admini-
 givning udgùr en foranstaltning med tilsvarende virkning strative bestemmelser, der er nùdvendige for at efter-
 som en kvantitativ restriktion i strid med traktatens komme direktivet, og uden at den har meddelt disse
 artikel 30, og at foranstaltningen ikke kan anses for at bestemmelser til Kommissionen.
 vñre begrundet i nogen af de hensyn, der er angivet i trak-
 tatens artikel 36, og navnlig ikke hensynet til sikringen af
 (1) EFT L 280 af 29.10.1994, s. 83.
 forsyningen.
 Slettelse af sag C-199/97 (1)
 Sag anlagt den 10. november 1998 af Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber mod Den Hellenske Republik (98/C 397/48)
 (Sag C-401/98)
 (98/C 397/47) Ved kendelse af 7. oktober 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-199/97 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Royal
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den Court of Jersey), Emidio Marco Rios mod His Excellency
 10. november 1998 anlagt sag mod Den Hellenske Repu- the Lieutenant Governor of Jersey, skal slettes af registe-
 blik af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved ret.
 Maria Kontou-Durande, Kommissionens Juridiske Tjene-
 ste, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez (1) EFT C 212 af 12.7.1997.
 de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercen-


text:
tret, Kirchberg.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Slettelse af sag C-80/98 (1)
 Ð Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og (98/C 397/49)
 Rådets direktiv 94/47/EF (1) af 26. oktober 1994 om
 beskyttelse af kùber i forbindelse med visse aspekter
 ved kontrakter om brugsret til fast ejendom på time- Ved kendelse af 7. oktober 1998 har prñsidenten for De
 share-basis, idet den ikke inden for den fastsatte frist Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-80/
 har udstedt de love eller administrative bestemmelser, 98 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Sù- og Han-
 der er nùdvendige for at efterkomme dette direktiv, delsretten), 3Com Corporation mod Bluecom Danmark
 henholdsvis ikke har tilstillet Kommissionen meddelel- A/S og KISS Nordic A/S, skal slettes af registeret.
 ser om sådanne bestemmelser.
 (1) EFT C 166 af 30.5.1998.
 Ð Den Hellenske Republik tilpligtes at bñre sagens
 omkostninger.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
Avis juridique important
 |
 32000Y0122(01)
 Ny dommer ved Domstolen tiltrådt
 EF-Tidende nr. C 020 af 22/01/2000 s. 0001 - 0001
 Ny dommer ved Domstolen tiltrådt(2000/C 20/01)Efter at Antonio Mario La Pergola ved afgørelse truffet af repræsentanterne for regeringerne for De Europæiske Fællesskabers medlemsstater den 24. november 1999(1) er blevet udnævnt til dommer ved De Europæiske Fællesskabers Domstol, er han tiltrådt den 15. december 1999.(1) EFT L 307 af 2.12.1999, s. 57.


text:
13.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 238/6
 Appel iværksat den 6. juni 2011 af Rådet for Den Europæiske Union til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 22. marts 2011 i sag T-233/09, Access Info Europe mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-280/11 P)
 2011/C 238/11
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Rådet for Den Europæiske Union (ved G. Maganza, B. Driessen og Cs. Fekete, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Access Info Europe, Den Hellenske Republik, Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom, hvorved Retten annullerede Rådets beslutning om afslag på aktindsigt i visse dokumenter, ophæves.
 —
 Der træffes en endelig afgørelse vedrørende de forhold, som er genstand for nærværende appel.
 —
 Sagsøgeren i sag T-233/09 tilpligtes at betale Rådets omkostninger i forbindelse med den sag og den foreliggende appelsag.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Rådet ønsker for det første at bemærke, at vedtagelsen af den anfægtede beslutning den 26. februar 2009, går forud for Lissabontraktatens ikrafttrædelse den 1. december 2009. De traktatbestemmelser, der således finder anvendelse i den foreliggende sag, er dermed dem, der er fastsat i traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, der går forud for Lissabontraktatens ikrafttrædelse.
 Rådet har i denne forbindelse anført, Retten har begået en retlig fejl ved fortolkningen og anvendelsen af undtagelsen i artikel 4, stk. 3, første afsnit, i forordning nr. 1049/2001 (1), eftersom dens konklusioner er i uoverensstemmelse med de anvendelige traktatbestemmelser, og idet Rådet navnlig ser bort fra grænserne for princippet om nemmere adgang til institutionernes lovgivningsvirksomhed, således om fastsat i traktaten, og som det fremgår af afledt ret med henblik på at opretholde effektiviteten i institutionens beslutningsproces.
 Rådet har for det andet gjort gældende, at Rettens argumentation ikke er i overensstemmelse med Domstolens praksis, hvorefter institutionerne kan lægge generelle betragtninger til grund.
 For det tredje har Rådet gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl ved i den foreliggende sag at anvende standarden »i tilstrækkelig grad« med henblik på at efterprøve de begrundelser, som Rådet har angivet for anvendelsen af undtagelsen i forordningens artikel 4, stk. 3, første afsnit. Retten begik retlige fejl i forbindelse med sin vurdering, for så vidt den krævede bevis for, at beslutningsprocessen har lidt skade, ikke tog hensyn til vigtigheden af den indledende fase af beslutningsprocessen med henblik en vurdering af følgerne af offentliggørelsen af den fulde version, og den tog ikke hensyn til det ønskede dokuments følsomme karakter.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).


text:
30.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/26
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Tredje Afdeling)
 af 27. april 2004
 i sag C-358/02, Yamina Haddad mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal du travail de Bruxelles) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3 - samarbejdsaftalen mellem EØF og Marokko - artikel 41, stk. 1 - personelt anvendelsesområde - princippet om forbud mod forskelsbehandling på området for social sikring - ydelser til handicappede)
 (2004/C 118/46)
 Processprog: fransk
 I sag C-358/02, angående en anmodning, som Tribunal du travail de Bruxelles i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Yamina Haddad mod État belge, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 41 stk. 1, i samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Marokko, underskrevet i Rabat den 27. april 1976, og godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2211/78 af 26. september 1978 (EFT L 264, s. 1), har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne R. Schintgen (refererende dommer) og K. Schiemann; generaladvokat F.G. Jacobs; justitssekretær R. Grass, den 27. april 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 Artikel 41, stk. 1, i samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Marokko, underskrevet i Rabat den 27. april 1976 og godkendt på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2211/78 af 26. september 1978 skal fortolkes således, at bestemmelsen ikke finder anvendelse i en situation, hvor en marokkansk statsborger, der er studerende og arbejdsløs, er gift med en marokkansk statsborger, der også er arbejdsløs, og de begge er bosiddende i en medlemsstat, som har givet den pågældende afslag på en ydelse til handicappede, når parret på frivillig basis er forsikret under den pågældende stats sygesikringordning, og når det ikke er godtgjort, at den pågældende bor hos en arbejdstager, der har marokkansk statsborgerskab, med hvem hun er nært beslægtet.
 (1) EFT C 305 af 17.12.2002.


text:
25.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/3
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom afsagt den 22. juli 2004 af College van Beroep voor het bedrijfsleven i sagen Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie mod College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Ctb)
 (Sag C-316/04)
 (2004/C 239/06)
 Ved dom afsagt den 22. juli 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 26. juli 2004, har College van Beroep voor het bedrijfsleven i sagen Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie mod College voor de toelating van bestrijdingsmiddelen (Ctb) forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1a)
 Kan artikel 8 (1) i direktivet om plantebeskyttelsesmidler anvendes af de nationale retter, efter at den i dette direktivs artikel 23 nævnte frist er udløbet?
 1b)
 Kan biociddirektivets artikel 16 (2) anvendes af de nationale retter, efter at den i dette direktivs artikel 34 nævnte frist er udløbet?
 2)
 Skal biociddirektivets artikel 16 fortolkes således, at denne bestemmelse har samme betydning som artikel 8, stk. 2, i direktivet om plantebeskyttelsesmidler?
 3)
 Skal biociddirektivets artikel 16, stk. 1, fortolkes som en standstill-forpligtelse?
 Såfremt dette spørgsmål besvares benægtende:
 Sætter biociddirektivets artikel 16, stk. 1, begrænsninger for ændringer i de nationale bestemmelser om markedsføring af biocidholdige produkter, og i bekræftende fald hvilke begrænsninger?
 4)
 Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende:
 a)
 Skal artikel 8, stk. 2, i direktivet om plantebeskyttelsesmidler fortolkes således, at såfremt en medlemsstat tillader, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder aktive stoffer, som ikke er opført i dette direktivs bilag I, og som allerede var på markedet to år efter meddelelsen af direktivet, markedsføres på dens område, skal bestemmelsen i artikel 4 i direktivet om plantebeskyttelsesmidler derved overholdes?
 b)
 Skal artikel 8, stk. 2, i direktivet om plantebeskyttelsesmidler endvidere fortolkes således, at såfremt en medlemsstat tillader, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder aktive stoffer, som ikke er opført i dette direktivs bilag I, og som allerede var på markedet to år efter meddelelsen af direktivet, markedsføres på dens område, skal artikel 8, stk. 3, i direktivet om plantebeskyttelsesmidler derved overholdes?
 5)
 Skal artikel 8, stk. 3, i direktivet om plantebeskyttelsesmidler fortolkes således, at der ved en fornyet overvejelse også forstås en prøve, hvorved der tages hensyn til det pågældende aktive stofs virkninger på menneskers og dyrs sundhed og på miljøet, og på grundlag af hvilken dette aktive stof udpeges, idet denne udpegning har til følge, at plantebeskyttelsesmidler, som indeholder dette aktive stof, uden videre godkendes eller registreres umiddelbart i henhold til lovgivningen?
 6)
 Skal artikel 8, stk. 3, i direktivet om plantebeskyttelsesmidler fortolkes således, at den kun indeholder bestemmelser om afgivelse af oplysninger før en fornyet overvejelse, eller skal bestemmelsen forstås således, at de deri nævnte betingelser også er af betydning for den måde, hvorpå en fornyet overvejelse skal organiseres og gennemføres?
 (1) EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.
 (2) EFT L 123 af 24.4.1998, s. 1.


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/48
 Rettens dom af 16. december 2015 — Sverige mod Kommissionen
 (Sag T-521/14) (1)
 ((Forordning (EU) nr. 528/2012 - biocidholdige produkter - passivitetssøgsmål - specifikke videnskabelige kriterier til bestemmelse af hormonforstyrrende egenskaber - Kommissionens undladelse af at vedtage delegerede retsakter - forpligtelse til at handle))
 (2016/C 048/54)
 Processprog: svensk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriet Sverige (ved A. Falk, K. Sparrman og L. Swedenborg, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved D. Kukovec, som befuldmægtiget, bistået af advokat M. Johansson)
 Intervenienter til støtte for sagsøgeren: Kongeriget Danmark (ved C. Thorning og N. Lyshøj, som befuldmægtigede), Den Franske Republik (ved D. Colas og S. Ghiandoni, som befuldmægtigede), Kongeriget Nederlandene (først ved M. Bulterman og M. Noort, dernæst ved M. Bulterman og C. Schillemans, som befuldmægtigede), Republikken Finland (ved H. Leppo, som befuldmægtiget), Europa-Parlamentet (ved A. Neergaard og P. Schonard, som befuldmægtigede) og Rådet for den Europæiske Union (ved M. Moore og A. Norber, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om at det fastslås, at Kommissionen ulovligt har undladt at vedtage delegerede retsakter vedrørende videnskabelige kriterier til bestemmelse af hormonforstyrrende egenskaber.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 5, stk. 3, første afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 af 22. maj 2012 om tilgængeliggørelse på markedet og anvendelse af biocidholdige produkter, idet den har undladt at vedtage delegerede retsakter for så vidt angår specifikke videnskabelige kriterier til bestemmelse af hormonforstyrrende egenskaber.
 2)
 Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Kongeriget Sveriges omkostninger.
 3)
 Kongeriet Danmark, Den Franske Republik, Kongeriget Nederlandene, Republikken Finland, Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 431 af 1.12.2014.


text:
4.7.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 153/18
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Belgien) den 6. april 2009 — Antoine Boxus og Willy Roua mod Région wallonne
 (Sag C-128/09)
 2009/C 153/35
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d'État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Antoine Boxus og Willy Roua
 Sagsøgt: Région wallonne
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan artikel 1, stk. 5, i Rådets direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (1) fortolkes således, at den fra sit anvendelsesområde udelukker en lovgivning — såsom regionen Walloniens dekret af 17. juli 2008 vedrørende en række byggetilladelser af afgørende almen interesse — der blot bestemmer, at »det er konstateret, at der foreligger tvingende almene hensyn« i relation til udstedelse af byggetilladelser, miljøgodkendelser og enkelttilladelser vedrørende visse handlinger og offentlige arbejder, der opregnes samme sted, og hvorved de tilladelser og godkendelser, for hvilke det anføres, at »det er konstateret, at der foreligger tvingende almene hensyn«»godkendes«?
 2
 a)
 Er artikel 1, 5, 6, 7, 8 og 10a i direktiv 85/337/EØF, som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF (2) og Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 2003/35/EF (3), til hinder for en retlig ordning, hvorefter retten til at udføre et projekt, der er underlagt en vurdering af indvirkningerne på miljøet, erhverves ved vedtagelse af lovgivning i dette øjemed, hvis gyldighed ikke kan efterprøves ved en domstol eller ved et andet uafhængigt og upartisk organ etableret ved lov, der såvel for så vidt angår formaliteten som realiteten gør det muligt at anfægte den afgørelse, hvorved der erhverves ret til at udføre projektet?
 b)
 Skal artikel 9 i Århuskonventionen af 25. juni 1998 om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, som indgået på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17. februar 2005 (4), fortolkes således, at medlemsstaterne pålægges at indføre en adgang til indbringelse for en domstol eller et andet uafhængigt og upartisk organ etableret ved lov, med henblik på at borgerne kan anfægte lovligheden af ethvert aspekt vedrørende sagens formalitet eller realitet, der henhører såvel under den processuelle som den materielle ordning for godkendelse af projekter, der er underlagt en vurdering af indvirkningerne på miljøet, i relation til afgørelser, handlinger eller undladelser, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 6?
 c)
 Skal artikel 10a i direktiv 85/337/EØF, som ændret ved direktiv 2003/35/EF, sammenholdt med Århuskonventionen af 25. juni 1998 om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, som indgået på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17. februar 2005, fortolkes således, at medlemsstaterne pålægges at indføre en adgang til indbringelse for en domstol eller et andet uafhængigt og upartisk organ etableret ved lov, med henblik på at borgerne kan anfægte lovligheden af afgørelser, handlinger eller undladelser for så vidt angår ethvert aspekt vedrørende sagens formalitet eller realitet, der henhører såvel under den processuelle som den materielle ordning for godkendelse af projekter, der er underlagt en vurdering af indvirkningerne på miljøet?
 (1)


text:
Rådets direktiv 85/337/EØF af 27.6.1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175, s. 40).
 (2) Rådets direktiv 97/11/EF af 3.3.1997 om ændring af direktiv 85/337/EØF om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 73, s. 5).
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26.5.2003 om mulighed for offentlig deltagelse i forbindelse med udarbejdelse af visse planer og programmer på miljøområdet og om ændring af Rådets direktiv 85/337/EØF og 96/61/EF for så vidt angår offentlig deltagelse og adgang til klage og domstolsprøvelse — Erklæring fra Kommissionen (EUT L 156, s. 17).
 (4) Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17.2.2005 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet (EUT L 124, s. 1).


text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/16
 Rettens dom af 27. september 2012 — BAM NBM Wegenbouw og HBG Civiel mod Kommissionen
 (Sag T-354/06) (1)
 (Konkurrence - karteller - det nederlandske marked for asfalt - beslutning, der fastslår en tilsidesættelse af artikel 81 EF - forekomsten og kvalificeringen af en aftale - konkurrencebegrænsning - retningslinjerne for horisontale samarbejdsaftaler - ret til forsvar - bøder - overtrædelsens varighed)
 2012/C 355/30
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøgere: BAM NBM Wegenbouw BV (Bunnik, Nederlandene) og HBG Civiel BV (Gouda, Nederlandene) (ved advokaterne M. Biesheuvel og J. de Pree)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Bouquet, A. Nijenhuis og F. Ronkes Agerbeek, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 4090 endelig af 13. september 2006 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 [EF] (sag COMP/F/38.456 — Asfalt (Nederlandene)), for så vidt som den vedrører sagsøgerne
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 BAM NBM Wegenbouw BV og HBG Civiel BV betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 20 af 27.1.2007.


text:
31.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal administratif (Luxembourg) den 16. januar 2012 — Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin og Joëlle Hodin mod État du Grand-duché de Luxembourg
 (Sag C-20/12)
 2012/C 98/20
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal administratif
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Elodie Giersch, Benjamin Marco Stemper, Julien Taminiaux, Xavier Renaud Hodin og Joëlle Hodin
 Sagsøgt: État du Grand-duché de Luxembourg
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal de af den luxembourgske stat anførte uddannelses- og budgetpolitiske hensyn, der består i et ønske om at øge antallet personer, der afslutter en videregående uddannelse, og som i øjeblikket for så vidt angår den i Luxembourg bosiddende befolkning er lavere end det internationale niveau — hvilke hensyn vil blive alvorligt truet, hvis den luxembourgske stat skulle yde økonomisk uddannelsesstøtte til enhver studerende, der ikke har nogen forbindelse til Storhertugdømmet, med henblik på at gennemføre en videregående uddannelse i et hvilket som helst land i verden, hvilket vil indebære en uforholdsmæssig belastning af det luxembourgske statsbudget — i lyset af det fællesskabsretlige princip om ligebehandling i artikel 7 i forordning nr. 1612/68 (1) anses for at udgøre hensyn, der i overensstemmelse med den ovennævnte fællesskabsretlige retspraksis kan begrunde den forskellige behandling, der følger af, at både luxembourgske statsborgere og statsborgere fra andre medlemsstater skal opfylde en bopælsbetingelse for at opnå støtte til videregående uddannelser?
 (1) Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15.10.1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT 1968 II, s. 467).


text:
11.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 246/43
 Sag anlagt den 9. juli 2010 — Moschonaki mod Kommissionen
 (Sag F-55/10)
 ()
 2010/C 246/76
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Chrysanthe Moschonaki (Bruxelles, Belgien) (ved N. Lhoëst)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at tage sagsøgerens ansøgning i betragtning vedrørende stillingen som biblioteksassistent samt om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb i erstatning for økonomisk og ikke-økonomisk skade.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 30. september 2009, hvorved denne ikke tog sagsøgerens ansøgning i henhold til offentliggørelsen af stillingsopslag KOM/2009/1379 vedrørende stillingen som biblioteksassistent i Generaldirektoratet for Oversættelse, 3. Afdeling, i betragtning, annulleres.
 —
 Om fornødent annulleres Ansættelsesmyndighedens afslag af 31. marts 2010, på sagsøgerens klage indgivet den 28. december 2009 i henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2.
 —
 Sagsøgeren indrømmes en erstatning på 30 000 EUR for den økonomiske og ikke økonomiske skade, hun har lidt.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
5.4.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 83/5
 DOMSTOLENS DOM stans indstiller en straffesag, der er indledt i den pågældende stat,
 efter at tiltalte har opfyldt visse betingelser og navnlig har betalt et
 vist beløb, som anklagemyndigheden har fastsat.
 af 11. februar 2003
 (1 ) EFT C 212 af 28.7.2001 — EFT C 348 af 8.12.2001.
 i de forenede sager C-187/01 og C-385/01, Hüseyin
 Gözütok (sag C-187/01) og Klaus Brügge (sag C-385/
 01) (anmodninger om præjudiciel afgørelse indgivet af
 Oberlandesgerich Köln og Rechtbank van eerste aanleg te
 Veurne) ( 1)
 DOMSTOLENS DOM
 (»Konventionen om gennemførelse af Schengen-aftalen —
 princippet ne bis in idem — anvendelsesområde — afgørel- (Anden Afdeling)
 ser, hvorved anklagemyndigheden endeligt indstiller en straf-
 fesag uden medvirken af en retsinstans, efter at tiltalte har af 13. februar 2003
 opfyldt visse vilkår«)
 i sag C-85/02, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Franske Republik (1)
 (2003/C 83/08)
 (»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 91/
 439/EØF«)
 (Processprog: tysk og nederlandsk)
 (2003/C 83/09)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I de forenede sager C-187/01 og C-385/01, angående anmod-
 ninger, som Oberlandesgericht Köln (Tyskland) og Rechtbank
 van eerste aanleg te Veurne (Belgien) i medfør af artikel 35 EU I sag C-85/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 har indgivet til Domstolen for i de for nævnte retter verserende (befuldmægtiget: M. Wolfcarius) mod Den Franske Republik
 straffesager mod Hüseyin Gözütok (sag C-187/01) og Klaus (befuldmægtigede: G. de Bergues og S. Pailler), angående en
 Brügge (sag C-385/01) at opnå en præjudiciel afgørelse påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har
 vedrørende fortolkningen af artikel 54 i konventionen om tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til Rådets
 gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort (EFT L 237,
 regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, s. 1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative
 Forbundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om bestemmelser, der er nødvendige for at gennemføre punkt 12
 gradvis ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser (EFT i bilag II til direktivet, eller i hvert fald ikke har underrettet
 2000 L 239, s. 19), undertegnet den 19. juni 1990 i Schengen Kommissionen om sådanne bestemmelser, har Domstolen
 (Luxembourg), har Domstolen, sammensat af præsidenten, (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene J.-P. Puissochet, R. Schintgen (refererende dommer), og dommerne V. Skouris
 M. Wathelet, R. Schintgen (refererende dommer) og og N. Colneric; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær:
 C.W.A. Timmermans samt dommerne C. Gulmann, A. La R. Grass, den 13. februar 2003 afsagt dom, hvis konklusion
 Pergola, P. Jann, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric, S. von lyder således:
 Bahr og J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo
 Colomer; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 1) Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler
 11. februar 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: den i henhold til Rådets direktiv


text:
91/439/EØF af 29. juli
 1991 om kørekort, idet den ikke inden for den fastsatte frist
 har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er
 Princippet ne bis in idem, der er opstillet i artikel 54 i konventionen nødvendige for at efterkomme punkt 12 i bilag II til direktivet.
 om gennemførelse af Schengen-aftalen af 14. juni 1985 mellem
 regeringerne for staterne i Den Økonomiske Union Benelux, For- 2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 bundsrepublikken Tyskland og Den Franske Republik om gradvis
 ophævelse af kontrollen ved de fælles grænser, undertegnet den
 19. juni 1990 i Schengen, finder også anvendelse på procedurer med (1 ) EFT C 97 af 20.4.2002.
 tiltalefrafald som dem, der omtvistes i hovedsagerne, og hvorved
 anklagemyndigheden i en medlemsstat uden medvirken af en retsin-


text:
16.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 336/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bayerisches Verwaltungsgericht München (Tyskland) den 2. september 2013 — Andre Lawrence Shepherd mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-472/13)
 2013/C 336/19
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bayerisches Verwaltungsgericht München
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Andre Lawrence Shepherd
 Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 9, stk. 2, litra e), i direktiv 2004/83/EF (1) fortolkes således, at dens beskyttelsesområde alene omfatter henholdsvis personer, hvis konkrete militære opgaver omfatter deltagelse i direkte kamphandlinger, dvs. tjeneste med våben, og personer, der har bemyndigelse til at anordne sådanne operationer (første alternativ), eller er tillige andre personer i de væbnede styrker omfattet af beskyttelsen i henhold til denne bestemmelse, når deres opgaver udelukkende består i logistisk, teknisk understøttelse af styrkerne uden for egentlige kamphandlinger og alene har indirekte betydning for den egentlige kamp (andet alternativ)?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares i overensstemmelse med andet alternativ:
 Skal artikel 9, stk. 2, litra e), i direktiv 2004/83/EF fortolkes således, at det kræves, at militærtjeneste i en (international eller mellemstatslig) konflikt overvejende eller systematisk tilskynder til eller indebærer pligt til deltagelse i forbrydelser eller handlinger som omhandlet i artikel 12, stk. 2, i direktiv 2004/83/EF (første alternativ), eller er det tilstrækkeligt, at asylansøgeren godtgør, at der af de styrker, som han er en del af, i de områder, hvor de har været indsat, i konkrete tilfælde er blevet begået forbrydelser som omhandlet i artikel 12, stk. 2, litra a), i direktiv 2004/83/EF, enten fordi enkelte kampordrer har vist sig at udgøre forbrydelser i henhold til denne bestemmelse, eller fordi enkeltpersoner har begået overgreb (andet alternativ)?
 3)
 Såfremt spørgsmål 2 besvares i overensstemmelse med andet alternativ:
 Ydes der kun beskyttelse af flygtninge, såfremt der ligeledes for fremtiden ikke hersker rimelig tvivl om, at det må påregnes, at der vil ske overtrædelser af humanitær folkeret, eller er det tilstrækkeligt, at asylansøgeren henviser til faktiske omstændigheder, hvorefter der i den konkrete konflikt (nødvendigvis eller sandsynligvis) forekommer sådanne forbrydelser og muligheden for, at han vil kunne blive involveret i disse, derfor ikke kan udelukkes?
 4)
 Udelukker nultolerance over for eller militærdomstoles retsforfølgning af overtrædelser af humanitær folkeret flygtningebeskyttelse i henhold til artikel 9, stk. 2, i direktiv 2004/83/EF, eller er denne omstændighed uden betydning?
 Kræves det endog, at der er indledt retsforfølgning ved Den Internationale Straffedomstol?
 5)
 Udelukker den omstændighed, at den militære indsats eller besættelsen sanktioneres af det internationale samfund eller er baseret på et mandat fra FN’s Sikkerhedsråd, flygtningebeskyttelse?
 6)
 Kræver anerkendelse af flygtningebeskyttelse i henhold til artikel 9, stk. 2, litra e), i direktiv 2004/83/EF, at den asylsøgende ved varetagelse af sine tjenestepligter kan dømmes i henhold til statutten for Den Internationale Straffedomstol (første alternativ), eller ydes der flygtningebeskyttelse, selv om denne tærskel ikke er nået, således at den asylsøgende altså ikke må befrygte strafforfølgning, men han desuagtet ikke er i stand til at forene aftjening af militærtjeneste med sin samvittighed (andet alternativ)?
 7)
 Såfremt spørgsmål 6 besvares i overensstemmelse med andet alternativ:
 Udelukker den omstændighed, at


text:
den asylsøgende ikke har benyttet muligheden for at gennemføre en regulær militærnægterprocedure, uanset at han har haft mulighed for dette, flygtningebeskyttelse i henhold til de ovennævnte bestemmelser, eller kan flygtningebeskyttelse ligeledes komme i betragtning, når der er tale om en aktuel beslutning af samvittighedsmæssige grunde?
 8)
 Udgør afskedigelse i vanære fra hæren, pålæggelse af en frihedsstraf og en deraf følgende social udstødelse og diskriminering en forfølgelse i henhold til artikel 9, stk. 2, litra b) eller c), i direktiv 2004/83/EF?
 (1) Rådets direktiv 2004/83/EF af 29.4.2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse, EUT L 304, s. 12.


text:
18 . 10 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 318/15
 Bianca Vila Costa ), angående en under henvisning til EF KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 traktatens artikel 178 nedlagt påstand om tilkendelse af den 23 . juli 1997
 erstatning for den skade, sagsøgeren hævder at have lidt
 som følge af den af Kommissionen udpegede transport i sag T-85/96, Francis Alan Clarke mod Det Europæiske
 virksomheds forsinkede afhentning af den olivenolie, som Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse ( Cedefop) (')
 sagsøgeren havde stillet til rådighed som led i et tilslag
 vedrørende levering af gratis olivenolie til befolkningerne i (Afgørelse i sagen ufornøden)
 Georgien og Armenien, har Retten ( Tredje Afdeling), sam ( 97/C 318/31 )
 mensat af afdelingsformanden, B. Vesterdorf, og dom
 merne C. P. Briët og A. Potocki; justitssekretær: H. Jung,
 den 18 . juli 1997 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 således : I sag T-85/96, Francis Alan Clarke tjenestemand ved Det
 Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse
 ( Cedefop ), med bopæl i Eischen ( Luxembourg ), ved advo
 1 ) Sagen afvises. kat Frank Montag, Köln og Bruxelles, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 ,
 Grand-Rue, mod Det Europæiske Center for Udvikling af
 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. Erhvervsuddannelse ( Cedefop ) ( befuldmægtiget: Bertrand
 Wägenbaur ), angående en påstand om annullation af afgø
 I 1 ) EFT C 333 af 9 . 12 . 1995 . relsen af 5 . april 1996, som ændret ved afgørelsen af
 22 . april 1996, og af afgørelsen af 21 . maj 1996, hvorved
 sagsøgte afslog at imødekomme en ansøgning om en for
 længelse af sagsøgerens midlertidige tjeneste ved De Euro
 pæiske Fællesskabers Statistiske Kontor i Luxembourg og
 traf bestemmelse om, at han skulle gøre tjeneste i Thessa
 loniki, har Retten ( Femte Afdeling), sammensat af afde
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS lingsformanden, R. García-Valdecasas, og dommerne J.
 den 23 . juli 1997 Azizi og M. Jaeger; justitssekretær: H. Jung, den 23 . juli
 1997 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således :
 i sag T-24/96, U mod Det Europæiske Center for
 Udvikling af Erhvervsuddannelse ( Cedefop) (')
 (Afgørelse i sagen ufornøden) 1 ) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 ( 97/C 318/30 )
 2 ) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler
 sagsøgtes omkostninger under sagen om foreløbige for
 (Processprog: tysk) holdsregler og under nærværende sag.
 I sag T-24/96, U, tjenestemand ved Det Europæiske Center (') EFT C 233 af 10 . 8 . 1996 .
 for Udvikling af Erhvervsuddannelse ( Cedefop ), med
 bopæl i Berlin, ved advokat Frank Montag, Köln og Bru
 xelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 Aloyse May, 31 , Grand-Rue, mod Det Europæiske Center
 for Udvikling af Erhvervsuddannelse ( Cedefop) ( befuld
 mægtiget: Bertrand Wägenbaur), angående en påstand om
 ( annullation af Cedefop's afgørelse af 8 . februar 1996 om KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 afslag på en ansøgning om forlængelse af sagsøgerens
 udstationering ved Kommissionen for


text:
De Europæiske Fæl den 24. juli 1997
 lesskabers repræsentation i Berlin og om placering af ham i sag T-573/93 ( 129), Manuel Francisco Caballero
 i Thessaloniki, har Retten ( Femte Afdeling), sammensat af Montoya mod Kommissionen for De Europæiske
 afdelingsformanden, R. García-Valdecasas, og dommerne Fællesskaber ( J )
 J. Azizi og M. Jaeger; justitssekretær: H. Jung, den 23 . juli
 1997 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: (Domme — fortolkning)
 ( 97/C 318/32 )
 1 ) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 (Processprog: spansk)
 2 ) Sagsøgeren bærer sine egne sagsomkostninger såvel
 som de udgifter, sagsøgte har afholdt i forbindelse med
 sagen om foreløbige forholdsregler og i nærværende I sag T-573/93 ( 129 ), Manuel Francisco Caballero Mon
 sag. toya, tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, ved advokat Juan Ramon Iturriagagoitia
 (1) EFT C 133 af 4 . 5 . 1996 .
 Bassas, Madrid, mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber ( befuldmægtigede: Ana Maria Alves Vieira
 og Maria Isabel Jiménez Rojas), angående en begæring om
 fortolkning af Rettens dom af 19 . juni 1996 i sagen Cabal


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/48
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 9. juli 2008 — Reber mod KHIM — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Mozart)
 (Sag T-304/06) (1)
 (EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket Mozart - sagens genstand - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - begrundelsespligt - berettiget forventning - ligebehandling - legalitetsprincippet - artikel 7, stk. 1, litra c), artikel 51, stk. 1, litra), artikel 73, første punktum, og artikel 74, stk. 1, første punktum, i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 209/84)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Paul Reber GmbH & Co. KG (Bad Reichenhall, Tyskland) (ved avocat O. Spuhler)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG (Kilchberg, Schweiz) (ved avocats R. Lange og G. Hild)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 8. september 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 97/2005-2) vedrørende en ugyldighedssag mellem Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG og Paul Reber GmbH & Co. KG.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Paul Reber GmbH & Co. KG bærer sine egne omkostninger og betaler Harmoniseringskontorets omkostninger.
 3)
 Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/18
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d'appel d'Angers (Frankrig) den 26. juni 2006 — EARL MAINELVO mod Denkavit France SARL
 (Sag C-272/06)
 (2006/C 212/30)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour d'appel d'Angers.
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: EARL MAINELVO.
 Sagsøgt: Denkavit France SARL.
 Præjudicielle spørgsmål
 Er den omstændighed, at en producent til opfyldelse af en kontrakt om opfedning indgået med et fransk selskab, som er et datterselskab af en international koncern, som fremstiller og leverer foder til kalve, straks overdrager 67,63-71,35 % af den slagtepræmie, der er indført ved Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17. maj 1999 (1), inden for rammer, der er fastsat ved en national aftale indgået mellem nationale brancheorganisationer, der repræsenterer industrivirksomheder, der indgår opfedningskontrakter med producenter, og kalveproducenter, forenelig med de formål, nemlig at regulere markedet og at sikre landbrugsbefolkningen en rimelig levestandard, der nævnes i denne forordning, og med de foranstaltninger vedrørende det indre marked, som den indfører med disse formål, og som præciseres i Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28. oktober 1999 (2)?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 af 17.5.1999 om den fælles markedsordning for oksekød (EFT L 160, s. 21).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2342/1999 af 28.10.1999 om gennemførelsesbestemmelser for Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 om den fælles markedsordning for oksekød, for så vidt angår præmieordningerne (EFT L 281, s. 30).


text:
8.1.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 6/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM artikel 81 EF og 82 EF), skal fortolkes således, at den ikke tillægger
 borgerne ret til at modsætte sig anvendelsen af bestemmelser en i
 (Sjette Afdeling) medlemsstat, hvorefter de ved udførelsen af havnearbejde er forpligtet
 til udelukkende at benytte autoriserede havnearbejdere som dem, der
 af 16. september 1999 er omhandlet i den belgiske lov af 8. juni 1972, og skal betale dem
 et vederlag, der langt overstiger lønnen for deres egne ansatte eller
 i sag C-22/98, straffesager mod Jean Claude Becu, Annie den løn, de betaler andre arbejdstagere.
 Verweire, Smeg NV og Adia Interim NV (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Hof van Beroep, Gent) (1) (1) EFT C 94 af 28.3.1998.
 (»Konkurrence — nationale bestemmelser, hvorefter visse
 former for havnearbejde kun må udføres af “autoriserede
 havnearbejdere” — begrebet virksomhed — særlige eller
 eksklusive rettigheder«)
 (2000/C 6/01) DOMSTOLENS DOM
 af 21. september 1999
 (Processprog: nederlandsk)
 i sag C-67/96, Albany International BV mod Stichting
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- Bedrijfspensioenfonds Textielindustrie (anmodning om
 gjort i Samling af Afgørelser) præjudiciel afgørelse fra Kantongerecht, Arnhem) (1)
 I sag C-22/98, angående en anmodning, som Hof van Beroep, (»Obligatorisk tilslutning til en erhvervspensionsfond —
 Gent (Belgien), i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu forenelighed med konkurrencereglerne — spørgsmålet, om
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i de for nævnte en erhvervspensionsfond må betegnes som en virksomhed«)
 ret verserende straffesager mod Jean Claude Becu, Annie
 Verweire, Smeg NV og Adia Interim NV, at opnå en præjudiciel (2000/C 6/02)
 afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens artikel 90,
 stk. 1 og 2 (nu artikel 86, stk. 1 og 2, EF), sammenholdt med
 EF-traktatens artikel 6 (efter ændring nu artikel 12 EF) og (Processprog: nederlandsk)
 EF-traktatens artikel 85 og 86 (nu artikel 81 EF og 82 EF), har
 Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, P.J.G. Kapteyn, og dommerne J.L. Murray og R. Schintgen (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (refererende dommer); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colo- gjort i Samling af Afgørelser)
 mer; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louterman-
 Hubeau, den 16. september 1999 afsagt dom, hvis konklusion I sag C-67/96, angående en anmodning, som Kantongerecht,
 lyder således: Arnhem (Nederlandene), i medfør af EF-traktatens artikel 177
 (nu artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for
 Bestemmelsen i EF-traktatens artikel 90, stk. 1 (nu artikel 86, stk. 1, nævnte ret verserende sag, Albany International BV mod
 EF), sammenholdt med EF-traktatens artikel 6, stk. 1 (efter ændring Stichting Bedrijfspensioenfonds Textielindustrie, at opnå en
 nu artikel 12, stk. 1, EF), og EF-traktatens artikel 85 og 86 (nu præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens


text:
12.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/8
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 20. marts 2014 — Rousse Industry mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-271/13 P) (1)
 ((Appel - statsstøtte - støtte ydet af Republikken Bulgarien i form af eftergivelse af fordringer - Kommissionens afgørelse, hvorved denne støtte erklæres uforenelig med det indre marked og pålægges tilbagesøgt - begrebet »ny støtte« - begrundelsespligt))
 2014/C 142/09
 Processprog: bulgarsk
 Parter
 Appellant: Rousse Industry (ved advokati A. Angelov og S. Panov)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved C. Urraca Caviedes og D. Stefanov, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 20. marts 2013 i sag T-489/11, Rousse Industry mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for appellantens påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse 2012/706/EU af 13. juli 2011 om Bulgariens statsstøtte SA.28903 (C 12/2010) (ex N 389/2009) til Rousse Industry (EUT 2012 L 320, s. 27) — statsstøtte i form af eftergivelse af fordringer — afgørelse, hvorved denne støtte erklæres uforenelig med det indre marked og pålægges tilbagesøgt — tilsidesættelse af processuelle regler, som krænker appellantens rettigheder — Rettens tilsidesættelse af EU-retten
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Rousse Industry AD betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 207 af 20.7.2013.


text:
22.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/34
 Rettens dom af 14. september 2011 — Tegebauer mod Parlamentet
 (Sag T-308/07) (1)
 (Ret til at indgive andragender - andragende til Parlamentet - beslutning om henlæggelse - annullationssøgsmål - anfægtelig retsakt - antagelse til realitetsbehandling - begrundelsespligt)
 2011/C 311/59
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Ingo-Jens Tegebauer (Trier, Tyskland) (først ved advokat R. Nieporte, derefter ved advokat H.-B. Pfriem)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (først ved H. Krück og M. Windisch, derefter ved N. Lorenz og E. Waldherr, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse af 20. juni 2007 fra Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender om henlæggelse af andragende indgivet af Ingo-Jens Tegebauer den 7. februar 2007 (andragende nr. 95/2007)
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 20. juni 2007 af Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender om henlæggelse af andragende indgivet af Ingo-Jens Tegebauer den 7. februar 2007 (andragende nr. 95/2007) annulleres.
 2)
 Parlamentet bærer sine egne omkostninger og betaler de af Ingo-Jens Tegebauers afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 269 af 10.11.2007.


text:
19.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/8
 Appel iværksat den 23. december 2010 af Dieter C. Umbach til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 21. oktober 2010 i sag T-474/08, Dieter C. Umbach mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-609/10 P)
 2011/C 89/16
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Dieter C. Umbach (ved Rechtsanwalt M. Stephani)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Punkt 1 i konklusionen af Rettens dom af 21.oktober 2010 i sag T-474/08 (Umbach mod Europa-Kommissionen) ophæves.
 —
 Europa-Kommissionens beslutning af 2. september 2008 nr. SG.E.3/MV/psi D(2008) 6991, annulleres, og
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale omkostningerne såvel i første instans som i appelsagen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har med sin appel anfægtet Rettens afgørelse (Syvende Afdeling) af 21. oktober 2010 i sag T-474/08 og har nedlagt påstand om ophævelse af denne dom, hvorved appellanten blev nægtet fuldstændig aktindsigt i visse dokumenter i en Tacis-kontrakt, der vedrører appellanten.
 Appellanten har lagt til grund, at allerede i medfør af primærretlige forpligtelser, navnlig artikel 41, stk. 2, litra b), i chartret om grundlæggende rettigheder, skal der gives appellanten en umiddelbar adgang til de dokumenter, der vedrører ham, navnlig når han afkræves betaling gennem stævning indgivet af Europa-Kommissionen for en medlemsstats ret, og i den forbindelse har brug for disse bilag og dokumenter fra Europa-Kommissionen med henblik på at sikre sit forsvar.
 Europa-Kommissionen har for sin del lagt til grund, at alene forordning (EF) nr. 1049/2001 finder anvendelse, og at den herved er berettiget til alene at give begrænset eller slet ingen adgang til de udbedte dokumenter.
 Appellanten har under henvisning til forordning (EF) nr. 1049/2001 gjort gældende, at såfremt denne forordning finder anvendelse, er Europa-Kommissionens skøn begrænset med henblik på appellantens grundlæggende rettigheder, hvilket på grund af den nævnte bestemmelse i chartret om grundlæggende rettigheder må føre til samme resultat såvel med hensyn til den afledte som den primære ret.


text:
S. 4 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 108/7
 DOMSTOLENS DOM deres ophold i stedet for et opholdsbevis for stats
 ( Sjette Afdeling) borgere i en medlemsstat udsteder to på hinanden
 følgende bekræftelser på, at de er registreret, og
 af 20 . februar 1997 kræver betaling for bekræftelserne, og
 i sag C-344/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber mod Kongeriget Belgien (*) — idet det til arbejdstagere og sæsonarbejdere, hvis
 beskæftigelse er af en påregnet varighed på indtil
 (Traktatbrud — EF-traktatens artikel 48 — direktiv 68/ tre måneder, udsteder et bevis vedrørende deres op
 360/EØF) hold og kræver betaling herfor.
 ( 97/C 108/11 )
 2 ) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 H EFTnr. C 333 af 9 . 12 . 1995 .
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-344/95 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber (befuldmægtiget: Pieter van Nuffel ) mod Kongeri
 get Belgien ( befuldmægtiget: Jan Devadder), angående en DOMSTOLENS DOM
 påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsi ( Sjette Afdeling)
 desat de forpligtelser, der påhviler det i henhold til EF
 traktatens artikel 48 og Rådets direktiv 68/360/EØF af af 20. februar 1997
 15 . oktober 1968 om afskaffelse af restriktioner om rejse i sag C-135/96, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 og ophold inden for Fællesskabet for medlemsstaternes ar skaber mod Kongeriget Belgien (')
 bejdstagere og deres familiemedlemmer ( EFT 1968 II,
 s . 477 ): (Traktatbrud — direktiv 91/659/EØF — manglende gen
 nemførelse)
 — idet det pålægger statsborgere fra de øvrige medlems ( 97/C 108/12 )
 stater, som søger beskæftigelse i Belgien, at forlade lan
 det efter tre månedérs forløb
 (Processprog: fransk)
 — idet det til arbejdstagere, der har et arbejde af mindst
 et års varighed, i de første seks måneder af deres op (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 hold i stedet for et opholdsbevis for statsborgere i en offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 medlemsstat udsteder to på hinanden følgende bekræf
 telser på, at de er registreret, og kræver betaling for I sag C-135/96, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 bekræftelserne, og skaber ( befuldmægtigede: Hendrik van Lier og Jean-Fran
 cis Pasquier) mod Kongeriget Belgien ( befuldmægtiget: Jan
 — idet det til arbejdstagere og sæsonarbejdere, hvis be Devadder), hvori der er nedlagt påstand om, at det fast
 skæftigelse er af en påregnet varighed på indtil tre må slås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i
 neder, udsteder et bevis vedrørende deres ophold og henhold til EF-traktaten, idet det ikke inden for den fast
 kræver betaling herfor satte frist har sat de nødvendige love og administrative be
 stemmelser i kraft for at efterkomme Kommissionens di
 har Domstolen ( Sjette Afdeling), sammensat af afdelings rektiv 91/659/EØF af 3 . december 1991 om tilpasning til
 formanden, G. F. Mancini ( refererende dommer), og dom den tekniske udvikling af bilag I til Rådets direktiv 76/
 merne C. N. Kakouris, G. Hirsch, H. Ragnemalm og R. 769/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes
 Schintgen;


text:
generaladvokat: C. O. Lenz; justitssekretær: R. administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om be
 Grass, den 20 . februar 1997 afsagt dom, hvis konklusion grænsning af markedsføring og anvendelse af visse farlige
 lyder således: stoffer og præparater ( asbest) (EFT nr. L 363 af 31 . 12 .
 1991 , s. 36 ), har Domstolen ( Sjette Afdeling), sammensat
 1 ) Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der af afdelingsformanden, G. F. Mancini, og dommerne J. L.
 påhviler det i henhold til EF-traktatens artikel 48 og Murray, P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch (refererende dommer )
 Rådets direktiv 68/360/EØF af 15. oktober 1968 om og H. Ragnemalm; generaladvokat: F. G. Jacobs ; justitsse
 kretær: R. Grass, den 20. februar 1997 afsagt dom, hvis
 afskaffelse af restriktioner om rejse og ophold inden
 konklusion lyder således :
 for Fællesskabet for medlemsstaternes arbejdstagere og
 deres familiemedlemmer
 1 ) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i
 — idet det pålægger statsborgere fra de øvrige med henhold til artikel 2, stk. 1 , i Kommissionens direktiv
 lemsstater, som søger beskæftigelse i Belgien, at 91 /659/EØF af 3 . december 1991 om tilpasning til
 forlade landet efter tre måneders forløb den tekniske udvikling af bilag I til Rådets direktiv 76/
 769/EØF om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstater
 — idet det til arbejdstagere, der har et arbejde af nes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser
 mindst et års varighed, i de første seks måneder af om begrænsning af markedsføring og anvendelse af


text:
29.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 295/27
 Sag anlagt den 19. juli 2012 — Hut.com mod KHIM — Intersport France (THE HUT)
 (Sag T-330/12)
 2012/C 295/48
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: The Hut.com Ltd (Northwich, Det Forenede Kongerige) (ved barrister S. Malynicz)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Intersport France (Longjumeau, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 27. april 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 814/2011-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret og den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes at bære deres egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: The Hut.com Ltd
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »THE HUT« for bl.a. tjenesteydelser i klasse 35 — EF-varemærkeansøgning nr. 8394091
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Intersport France
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den franske varemærkeregistrering nr. 33228708 »LA HUTTE«, for varer i klasse 3, 5, 18, 22, 25 og 28
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet i det hele
 Appelkammerets afgørelse: Delvis annullation af den anfægtede afgørelse
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.


text:
8.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 298/20
 Sag anlagt den 27. juli 2011 — Welte — Wenu mod KHIM — Kommissionen — (fremstilling af en kreds af 12 stjerner på blå baggrund)
 (Sag T-413/11)
 2011/C 298/36
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Welte — Wenu GmbH (Neu-Ulm, Tyskland) (ved advokat T. Kahl)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 12. maj 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1590/2010) annulleres.
 —
 Den af Den Europæiske Union iværksatte klage til prøvelse af annullationsafdelingens afgørelse vedrørende begæring om, at EF-varemærket EDS EUROPEAN DRIVESHAFT SERVICES (og dermed selve begæringen) erklæres ugyldigt, afslås.
 —
 Den Europæiske Union tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med sagens behandling for annullationsafdelingen og appelkammeret og Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale de omkostninger, der er forbundet med nærværende sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Et figurmærke, der indeholder en kreds af 12 stjerner på blå baggrund, for varer i klasse 7 og 12 — EF-varemærke nr. 2 180 800
 Indehaver af EF-varemærket: Welte — Wenu GmbH
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Europa-Kommissionen
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: EF-varemærket blev registreret i strid med artikel 7 i forordning nr. 207/2009.
 Annullationsafdelingens afgørelse: Begæringen om erklæring af ugyldighed af det berørte EF-varemærke ikke taget til følge.
 Appelkammerets afgørelse: Medhold i klagen, og det pågældende EF-varemærke blev slettet.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra g), h) og i), artikel 55 og 76 i forordning nr. 207/2009, artikel 6ter, stk. 1, litra c), i Pariserkonventionen om beskyttelse af industriel ejendomsret, og regel 37, litra b), nr. iv), i forordning nr. 2868/95, idet EF-varemærket ikke er blevet registreret i strid med bestemmelserne i artikel 7 i forordning nr. 207/2009.


text:
16.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/45
 Sag anlagt den 18. august 2017 — CheapFlights International mod EUIPO — Momondo Group (Cheapflights)
 (Sag T-565/17)
 (2017/C 347/59)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: CheapFlights International Ltd (Speenoge, Irland) (ved advokaterne A. von Mühlendahl og H. Hartwig)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Momondo Group Ltd (London, Det Forenede Kongerige)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Momondo Group Ltd
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Cheapflights« — registreringsansøgning nr. 3 485 349
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 1. juni 2017 af udvidede appelkammer ved EUIPO (sag R 1893/2011-G)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO og Momondo Group Limited, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 64, stk. 6, i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 3, i Kommissionens forordning (EF) nr. 216/96
 —
 Den anfægtede afgørelse er fuld af udsagn, der betvivler eller direkte anfægter gyldigheden af sagsøgerens varemærker. Den anfægtede afgørelse er til skade for sagsøgerens interesser i selskabets egenskab af indehaver af gyldigt registrerede varemærker, der end ikke er omfattet af sagsøgtes jurisdiktion.


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/55
 Sag anlagt den 8. juli 2008 — Canon Communications mod KHIM — Messe Düsseldorf (MEDTEC)
 (Sag T-262/08)
 (2008/C 223/97)
 processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Canon Communications LLC (Los Angles, De Forenede Stater) (ved lawyer M. Mak)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Messe Düsseldorf GmbH (Düsseldorf, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 30. april 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 817/2005-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret/Messe Düsseldorf GmbH tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Canon Communications LLC.
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »MEDTEC« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 35 og 41.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Messe Düsseldorf GmbH.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den tyske varemærkeregistrering nr. 39 975 563 af ordmærket »Metec« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 35 og 41; den internationale varemærkeregistrering nr. 752 637 af ordmærket »Metec« for varer og tjenesteydelser i klasse 16, 35 og 41.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge i forhold til alle varer og tjenesteydelser.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Appelkammerets afgørelse skal annulleres, idet der er en betydelig risiko for at de nationale varemærker gengivet i indsigelsesproceduren er ugyldige; subsidiært tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning nr. 40/94, eftersom der ikke er lighed mellem de omhandlede tjenesteydelser og derfor ikke er risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker, eller subsidiært, at de omhandlede tjenesteydelser ikke er tilstrækkeligt ensartede til, at det kan fastslås, at der er risiko for forveksling. Subsidiært skal det fastslås, at appelkammeret begik en fejl ved ikke at tage hensyn til den omstændighed, at den relevante kundekreds er højt specialiseret og ikke vil forveksle de omtvistede varemærker. Endelig skal det, som subsidiært anbringende, fastslås, at appelkammeret begik en fejl ved ikke at tage hensyn til den omstændighed, at den anden part i sagen for appelkammeret tolererede sagsøgerens brug af det omhandlede EF-varemærke i mere end fem år.


text:
16.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 11/14
 Appel iværksat den 3. oktober 2009 af Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE til prøvelse af dom afsagt den 2. juli 2009 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-279/06, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE mod Den Europæiske Centralbank (ECB)
 (Sag C-401/09 P)
 2010/C 11/25
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (ved Δικηγόροι N. Korogiannakis og M. Dermitzakis)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Centralbank
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den af Retten i Første Instans trufne afgørelse ophæves.
 —
 Den Europæiske Centralbanks afgørelse, hvorved sagsøgerens bud ikke blev valgt, og kontrakten blev tildelt den valgte tilbudsgiver, annulleres.
 —
 ECB tilpligtes at betale sagsøgerens sagsomkostninger og andre omkostninger, der er afholdt i forbindelse med førsteinstansbehandlingen, uanset om nærværende appel forkastes, og dertil også appelsagens omkostninger, hvis appellen tages til følge.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har gjort gældende, at indstævntes formalitetsindsigelse, som blev fremsat sammen med svarskriftet, skulle have været afvist som følge af, at formalitetsindsigelsen ikke er i overensstemmelse med artikel 114 i Rettens procesreglement, som udtrykkeligt bestemmer, at en sådan indsigelse skal fremsættes »i et særskilt dokument«. Appellanten har også gjort gældende, at Retten ved at tage formalitetsindsigelsen til følge og undlade at tage stilling til appellantens argumenter vedrørende indsigelsen har tilsidesat artikel 36 i statutten for Domstolen.
 Efter appellantens opfattelse fastslog Retten fejlagtigt, at European Dynamics — fordi dens bud var uantageligt — ikke havde retlig interesse i at få prøvet den kontraherende myndigheds afgørelse. Appellanten har ligeledes gjort gældende, at Retten fejlagtigt fandt, at appellanten skulle indhente en Arbeitnehmerüberlassungsgenehmigung (AÜG) med henblik på at levere dens tjenester på lovlig vis.
 Endelig har appellanten gjort gældende, at Retten ikke anvendte de relevante retsforskrifter vedrørende den ordregivende myndigheds pligt til at begrunde sin afgørelse.


text:
5.12.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 297/8
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. oktober 2009 — C. Meerts mod Proost NV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van Cassatie van België, Belgien)
 (Sag C-116/08) (1)
 (Direktiv 96/34/EF - rammeaftalen vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS - fortolkning af § 2, stk. 6 og 7 - forældreorlov bevilget i form af nedsat arbejdstid - opsigelse af en arbejdstager inden forældreorlovsperiodens udløb uden at respektere det ved lov fastsatte opsigelsesvarsel - beregning af godtgørelse)
 2009/C 297/05
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van Cassatie van België
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: C. Meerts
 Sagsøgt: Proost NV
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van Cassatie van België — fortolkning af § 2, stk. 4-7, i rammeaftalen vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, og som er vedføjet som bilag til Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 (EFT L 145, s. 4) — forældreorlov på deltid — afskedigelse af en arbejdstager inden forældreorlovsperiodens udløb uden skellig grund eller uden at respektere det ved lov fastsatte opsigelsesvarsel — beregning af erstatning
 Konklusion
 § 2, stk. 6 og 7, i rammeaftalen vedrørende forældreorlov, som blev indgået den 14. december 1995, og som findes i bilaget til Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, som ændret ved Rådets direktiv 97/75/EF af 15. december 1997, skal fortolkes således, at den er til hinder for, at den fratrædelsesgodtgørelse, som en arbejdstager har krav på — såfremt arbejdsgiveren, uden skellig grund og uden at respektere det ved lov fastsatte opsigelsesvarsel, ensidigt opsiger ansættelsesforholdet med en arbejdstager ansat på grundlag af en tidsubegrænset kontrakt og på fuld tid, mens denne har forældreorlov bevilget i form af nedsat arbejdstid — beregnes på grundlag af den på opsigelsestidspunktet oppebårne deltidsløn.
 (1) EUT C 128 af 24.5.2008.


text:
10.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 112/11
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 16. februar 2017 — C.K., H.F. og A.S. mod Republikken Slovenien (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Vrhovno sodišče Republike Slovenije — Slovenien)
 (Sag C-578/16) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - område med frihed, sikkerhed og retfærdighed - grænser, asyl og indvandring - Dublinsystemet - forordning (EU) nr. 604/2013 - artikel 4 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder - umenneskelig eller nedværdigende behandling - overførsel af en alvorligt syg asylansøger til den medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af den pågældendes ansøgning - ingen væsentlige grunde til at tro, at der er påviste systemfejl i denne medlemsstat - forpligtelser, der er pålagt den overførende medlemsstat))
 (2017/C 112/16)
 Processprog: slovensk
 Den forelæggende ret
 Vrhovno sodišče Republike Slovenije
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: C.K., H.F. og A.S.
 Sagsøgt: Republikken Slovenien
 Konklusion
 1)
 Artikel 17, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne, skal fortolkes således, at spørgsmålet om en medlemsstats anvendelse af den i denne bestemmelse fastsatte diskretionære klausul ikke kun henhører under national ret og ikke kun beror på den fortolkning heraf, som denne medlemsstats forfatningsdomstol anlægger, men udgør et spørgsmål om fortolkning af EU-retten som omhandlet i artikel 267 TEUF.
 2)
 Artikel 4 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder skal fortolkes således:
 —
 Selv når der ikke foreligger væsentlige grunde til at tro, at der er systemfejl i den medlemsstat, der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, kan overførslen af en asylansøger inden for rammerne af forordning nr. 604/2013 kun foretages under omstændigheder, der udelukker, at denne overførsel indebærer en reel og påvist risiko for, at den pågældende bliver udsat for umenneskelig eller nedværdigende behandling i den nævnte artikels forstand.
 —
 Under omstændigheder, hvor overførslen af en asylansøger, der har en særligt alvorlig psykisk eller fysisk lidelse, indebærer en reel og påvist risiko for en betydelig og uoprettelig forværring af den pågældendes sundhedstilstand, udgør denne overførsel en umenneskelig og nedværdigende behandling i artiklens forstand.
 —
 Det påhviler den overførende medlemsstats myndigheder og i givet fald dens domstole at fjerne enhver alvorlig tvivl vedrørende overførslens indvirkning på den pågældendes sundhedstilstand ved at træffe de forholdsregler, der er nødvendige for, at overførslen af den pågældende sker under forhold, som gør det muligt på egnet og tilstrækkelig vis at beskytte denne persons sundhedstilstand. For det tilfælde, at iværksættelsen af de nævnte forholdsregler, henset til den særlige alvor af den pågældende asylansøgers lidelse, ikke er tilstrækkelig til at sikre, at overførslen af denne ikke vil indebære nogen reel risiko for en betydelig og uoprettelig forværring af dennes sundhedstilstand, påhviler det den pågældende medlemsstats myndigheder at udsætte gennemførelsen af overførslen af denne person, og denne udsættelse skal vare, så længe personens tilstand ikke gør det muligt at blive overført.
 —


text:
I givet fald kan den anmodende medlemsstat, såfremt den opdager, at den pågældende asylansøgers sundhedstilstand ikke vil forbedre sig på kort sigt, eller at en langvarig udsættelse af proceduren risikerer at forværre den pågældendes tilstand, vælge selv at behandle dennes ansøgning ved at anvende den diskretionære klausul, som er fastsat i artikel 17, stk. 1, i forordning nr. 604/2013.
 Artikel 17, stk. 1, i forordning nr. 604/2013, sammenholdt med artikel 4 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, kan ikke fortolkes således, at den under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede forpligter denne medlemsstat til at anvende den nævnte klausul.
 (1) EUT C 22 af 23.1.2017.


text:
7.12.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 305/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- anvendes landbrugsmæssigt? Såfremt dette spørgsmål
 se afsagt den 30. september 2002 af Verwaltungsgericht skal besvares bekræftende, er det et spørgsmål, om en af
 Halle i sagen Gerd Gschoßmann mod Amt für Landwirt- de ovennævnte omstændigheder er i stand til at bringe en
 schaft und Flurneuordnung Süd sådan rubricering til ophør.
 (Sag C-366/02)
 (2002/C 305/26)
 Sag anlagt den 14. oktober 2002 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 Ved kendelse afsagt den 30. september 2002, indgået til (Sag C-368/02)
 Domstolens Justitskontor den 14. oktober 2002, har Verwal-
 tungsgericht Halle i sagen Gerd Gschoßmann mod Amt für
 Landwirtschaft und Flurneuordnung Süd forelagt De Euro- (2002/C 305/27)
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 afgørelse af følgende spørgsmål:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 14. okto-
 1. Kræver en anvendelse til flerårig afgrøde efter betydningen ber 2002 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen
 i artikel 9 i Rådets forordning (EØF) nr. 1765/92 af for De Europæiske Fællesskaber ved Isabel Martínez del Peral
 30. juni 1992 — om indførelse af en støtteordning for og Miguel França, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 producenter af visse markafgrøder (EFT L 181 af befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 1.7.1992, s. 12-20) — eller i artikel 7 i Rådets forordning
 (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 (EFT L 160 af
 26.6.1999, s. 1-14), at der arbejdes med planterne på Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 arealerne, her æbletræer?
 — Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine
 2. Anvendes arealet endnu til flerårig afgrøde, såfremt ejeren forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 1, i Europa-
 eller forpagteren under vækstsæsonen ikke anvender Parlamentets og Rådets direktiv 98/27/EF af 19. maj
 sprøjtemidler og træerne derefter ikke bliver høstet? 1998 om søgsmål med påstand om forbud på området
 beskyttelse af forbrugernes interesser ( 1), idet det ikke har
 vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er
 3. Såfremt spørgsmål 2 skal besvares benægtende, spørges: nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under
 Ophører anvendelsen til flerårig afgrøde, såfremt ejeren alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen
 eller forpagteren beslutter først at fælde æbletræerne på herom.
 arealet, men dog ikke virkeliggør hensigten før skærings-
 dagen? Bliver svaret på spørgsmålet et andet, såfremt en — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost-
 anden virksomhed før skæringsdagen får til opgave at ninger.
 foretage rydning?
 4. Såfremt også spørgsmål 3 skal besvares benægtende,
 spørges: Ophører anvendelsen til flerårig afgrøde, såfremt Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 ejeren eller forpagteren har fældet æbletræerne uden at
 opfølge hensigten til at plante nye træer. Er, med andre
 ord, i et sådant tilfælde rydningsgrænsen pr. 31. december Fristen for at gennemføre direktivet udløb den 1. januar 2001.
 1991 samtidig den grænse, der skal tages i betragtning i Selv om Spanien i sin nationale lovgivning har inkorporeret
 forbindelse med støtteordningen? direktiv 2000/31/EF om elektronisk handel, som bestemmel-
 serne i direktiv 1998/27/EF finder tilsvarende anvendelse på i
 kraft af den ændring, der er foretaget


text:
ved artikel 18 i direktiv
 5. Såfremt da også spørgsmål 4 skal besvares benægtende, 2000/31/EF, består den tilsidesættelse, som gøres gældende
 spørges: Ophører anvendelsen til flerårig afgrøde ved, at over for Spanien, fortsat fuldt ud for så vidt angår den
 arealet tømmes for de fældede træer før skæringsdagen, grundlæggende tekst i direktiv 98/27/EF, og for så vidt angår
 for at dette kan forberedes til en anvendelse til agerbrug? anvendelsen af denne på de sektorer, der oprindeligt var
 omfattet af bilaget.
 6. Såfremt en af de ovennævnte omstændigheder bringer
 anvendelsen til flerårig afgrøde til ophør, opstår følgende
 (1 ) EFT L 166 af 11.6.1998, s. 51.
 spørgsmål: Skal arealet — efter indholdet af de ovennævn-
 te forordninger — efter opgivelsen af anvendelsen på
 skæringsdagen rubriceres som et areal, der ikke skal


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/18
 Appel iværksat den 3. april 2008 af Japan Tobacco, Inc. til prøvelse af dom afsagt den 30. januar 2008 af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-128/06, Japan Tobacco, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) — Torrefacção Camelo
 (Sag C-136/08 P)
 (2008/C 209/26)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Japan Tobacco, Inc. (ved abogada A. Ortiz López, abogado S. Ferrandis González og abogada E. Ochoa Santamaría)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Torrefacção Camelo Lda
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans' dom af 30. januar 2008 i sag T-128/06 ophæves, og der afsiges dom, hvorved det, idet den pågældende afgørelse ændres, fastslås, at det er nødvendigt at anvende forbuddet i artikel 8, stk. 5, i forordningen om EF-varemærker (1) på den foreliggende sag, og hvorved det under hensyntagen til de argumenter, der er fremsat af Japan Tobacco, følgelig besluttes at afslå registreringen af EF-varemærke nr. 1 469 121.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har i appelskriftet gjort gældende, at Retten har tilsidesat forordningen om EF-varemærker og nærmere bestemt artikel 8, stk. 5. Retten har nemlig på trods af, at den har anerkendt, at det ældre varemærke er velkendt, at de omhandlede varemærker ligner hinanden, og at der er lighed mellem de varer, der er omfattet af de omhandlede varemærker, krævet et faktisk, egentligt og aktuelt bevis for, at der er sket en krænkelse af det ældre varemærke, selv om der i henhold til nævnte artikel blot kræves risiko for, at der sker krænkelse af varemærket, at der sker utilbørlig udnyttelse af dets særpræg, eller at det påføres skade.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
28.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal du travail de Nivelles (Belgien) den 10. februar 2014 — Charlotte Rosselle mod Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI) og Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)
 (Sag C-65/14)
 2014/C 129/16
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal du travail de Nivelles
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Charlotte Rosselle
 Sagsøgte: Institut national d’assurance maladie-invalidité (INAMI) og Union nationale des mutualités libres (UNM Libres)
 Intervenienter: Institut pour l’Egalité des Femmes et des Hommes (IEFH)
 Præjudicielt spørgsmål
 Tilsidesætter afdeling 1 og 2, kapitel III, afsnit III, i kongelig bekendtgørelse af 3. juli 1996 om obligatorisk syge- og invalideforsikring i sin affattelse af 14. juli 1994 Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere som er gravide, som lige har født, eller som ammer (1) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning) (2), når der ikke derved fastsættes bestemmelse om, at en offentligt ansat, der er bevilget tjenestefrihed af personlige årsager, og som er på barselsorlov, er fritaget for kravet om at tilbagelægge en prøveperiode, og når dette er tilfældet for en offentligt ansat, der fratræder efter eget ønske, og en offentligt ansat, der afskediges?
 (1) EFT L 348, s. 1.
 (2) EUT L 204, s. 23.


text:
23.8.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 200/21
 2. Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostnin- Derfor kan hensynet til beskyttelse af forbrugeren og god
 ger. handelsskik ikke længere påberåbes.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Slettelse af sag C-193/02 (1)
 Anvendelsen af betingelserne om »tilsvarende« og »samme
 (2003/C 200/37)
 sælger«, som omhandlet i den belgiske lov om markedsføring
 samt om oplysning og beskyttelse af forbrugerne, i forbindelse
 med indførelse af en bonusordning, der indebærer grænseover- Ved kendelse af 4. marts 2003 har præsidenten for De
 skridende udveksling af tjenesteydelser mellem virksomheder, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-193/02,
 fremkalder vilkårlige og sågar diskriminerende virkninger, Kongeriget Nederlandene mod Kommissionen for De Europæ-
 eftersom disse betingelser i praksis i meget vidt omfang omgås iske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 af virksomheder med hjemsted i Belgien, som har et eget
 distributionsnet med tilknyttede salgssteder. Ydermere og under
 alle omstændigheder er disse betingelser uforholdsmæssige. (1) EFT C 191 af 10.8.2002.


text:
28.10.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/15
 Sag anlagt den 8. september 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 (Sag C-369/06)
 (2006/C 261/27)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved T. Scharf og K. Gross, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Østrig
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Kommissionens direktiv 2000/52/EF af 26. juli 2000 om ændring af direktiv 80/723/EØF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder (1) og artikel 249, stk. 3, EF, idet den ikke har gennemført direktivet.
 —
 Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 31. juli 2001.
 (1) EFT L 193, s. 75.


text:
24.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 330/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 19. oktober 2005 af Conseil d'Etat (Frankrig) i sagen Confédération Générale du Travail, Confédération Française Démocratique du Travail (CFDT), Confédération Française de l'Encadrement C.G.C. (C.F.E.-C.G.C.), Confédération Française des Travailleurs Chrétiens (C.F.T.C.) og Confédération Générale du Travail — Force Ouvrière mod Premier ministre og Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement
 (Sag C-385/05)
 (2005/C 330/20)
 Processprog: fransk
 Ved kendelse afsagt den 19. oktober 2005, indgået til Domstolens Justitskontor den 24. oktober 2005, har Conseil d'Etat (Frankrig) i sagen Confédération Générale du Travail, Confédération Française Démocratique du Travail (CFDT), Confédération Française de l'Encadrement C.G.C. (C.F.E.-C.G.C.), Confédération Française des Travailleurs Chrétiens (C.F.T.C.) og Confédération Générale du Travail — Force Ouvrière mod Premier ministre og Ministre de l'Emploi, de la Cohésion sociale et du Logement forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Henset til formålet med direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 (1), som i henhold til artikel 1, stk. 1, er at opstille en generel ramme med minimumskrav vedrørende retten til information og høring af arbejdstagerne i virksomheder eller forretningssteder beliggende i Fællesskabet, skal henvisningen til, at medlemsstaterne er betroet at fastsætte metoden til beregning af de i dette direktiv nævnte tærskler for beskæftigede arbejdstagere, fortolkes således, at den giver medlemsstaterne mulighed for ved anvendelsen af disse tærskler at tage forskellige hensyn til bestemte kategorier af arbejdstagere?
 2)
 I hvilket omfang kan direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 (2) fortolkes således at det giver mulighed for en ordning, der har til følge, at visse forretningssteder, der i almindelighed har mere end 20 arbejdstagere, fritages — om end midlertidigt — for forpligtelsen til at skabe en struktur for arbejdstagerrepræsentanterne som følge af regler vedrørende beregning af personale, der udelukker bestemte kategorier af lønmodtagere fra at komme i betragtning i forbindelse med anvendelsen af de bestemmelser, hvorved denne repræsentation organiseres?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab – Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens fælles erklæring om arbejdstagerrepræsentation (EFT L 80, s. 29).
 (2) Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser (EFT L 225, s. 16)


text:
3.6.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 131/1
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 21. februar 2006 — Halifax plc, Leeds Permanent Development Services Ltd, County Wide Property Investments Ltd. mod Commissioners of Customs & Excise (anmodning om præjudiciel afgørelse fra VAT and Duties Tribunal, London)
 (Sag C-255/02) (1)
 (Sjette momsdirektiv - artikel 2, nr. 1, artikel 4, stk. 1 og 2, artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 1 - økonomisk virksomhed - levering af goder - tjenesteydelser - misbrug - transaktioner gennemført alene med det formål at opnå en afgiftsfordel)
 (2006/C 131/01)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 VAT and Duties Tribunal, London
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Halifax plc, Leeds Permanent Development Services Ltd, County Wide Property Investments Ltd
 Sagsøgt: Commissioners of Customs & Excise
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — VAT & Duties Tribunal, London — fortolkning af Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — transaktioner, som udføres udelukkende med den hensigt at opnå en afgiftsfordel — transaktioner uden selvstændigt erhvervsmæssigt formål
 Konklusion
 1)
 Transaktioner som de i hovedsagen omhandlede udgør leveringer af goder eller tjenesteydelser og økonomisk virksomhed i den forstand, hvori disse udtryk er anvendt i artikel 2, nr. 1, artikel 4, stk. 1 og 2, artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 1, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, når de opfylder de objektive kriterier, som disse begreber er baseret på, selv om de gennemføres alene med det formål at opnå en afgiftsfordel, uden erhvervsmæssigt sigte i øvrigt.
 2)
 Sjette direktiv skal fortolkes således, at det ikke giver afgiftspligtige personer ret til at fradrage indgående merværdiafgift, når de transaktioner, der begrunder denne ret, udgør et misbrug.
 Konstatering af et misbrug kræver for det første, at de omhandlede transaktioner — selv om de betingelser formelt er overholdt, der er fastsat i de relevante bestemmelser i sjette direktiv og i den nationale lovgivning til gennemførelse af direktivet — ville indebære opnåelse af en afgiftsfordel, som det ville stride mod formålet med disse bestemmelser at tildele. For det andet skal det tillige fremgå af en samlet række objektive omstændigheder, at hovedformålet med de omhandlede transaktioner er at opnå en afgiftsfordel.
 3)
 Når der er konstateret et misbrug, skal de transaktioner, der indgår heri, omdefineres med henblik på at retablere den situation, der ville have foreligget, hvis de transaktioner, der udgør dette misbrug, ikke var blevet foretaget.
 (1) EFT C 233 af 28.9.2002.


text:
9.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/30
 Sag anlagt den 29. april 2005 af Armacell Enterprise GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag T-172/05)
 (2005/C 171/50)
 Det sprog, stævningen er affattet på: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 29. april 2005 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Armacell Enterprise GmbH, Münster (Tyskland) ved lawyer O. Spuhler.
 Den anden part i sagen for appelkammeret var NMC, Société Anonyme, Raeren (Belgien).
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet den 23. februar 2005 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 552/2004-1 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 Armacell Enterprises GmbH.
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Ordmærket ARMAFOAM for varer i klasse 20 (varer i form af systemkomponenter eller slutprodukter fremstillet af elastomerer, termoplastisk eller duroplastisk skumstof), ansøgningsnr. 2 487 338.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 NMC S.A.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 EF-ordmærket NOMAFOAM for varer og eller tjenesteydelser i klasse 17, 19, 20, 27 og 28 (plastic i halvforarbejdet tilstand; polystyrenskum; byggematerialer (ikke af metal; ...) EF-varemærkenummer 672 816.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Afslag på indsigelsen.
 Appelkammerets afgørelse:
 Annullation af den indklagede afgørelse og afslag på EF-varemærkeansøgningen.
 Søgsmålsgrunde:
 Tilsidesættelse af artikel 43, stk. 5, andet punktum, og artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 40/94 for så vidt som der ikke er risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker og varer


text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/42
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 15. juli 2016 — T-2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o (under insolvensbehandling) mod Republikken Slovenien
 (Sag C-396/16)
 (2016/C 335/57)
 Processprog: slovensk
 Den forelæggende ret
 Vrhovno sodišče Republike Slovenije
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: T-2, družba za ustvarjanje, razvoj in trženje elektronskih komunikacij in opreme, d.o.o (under insolvensbehandling)
 Sagsøgt: Republikken Slovenien
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal en nedsættelse af forpligtelser på grundlag af en tvangsakkord som den i hovedsagen omhandlede, der er blevet godkendt ved en retsafgørelse og har fået retskraft, anses for en ændring af de elementer, som er taget i betragtning ved fastsættelsen af fradraget af indgående moms som omhandlet i momsdirektivets (1) artikel 185, stk. 1, eller skal den anses for en anden situation, hvor fradraget var større eller mindre end det, som den afgiftspligtige person var berettiget til at foretage som omhandlet i momsdirektivets artikel 184?
 2)
 Skal en nedsættelse af forpligtelser på grundlag af en tvangsakkord som den i hovedsagen omhandlede, der er blevet godkendt ved en retsafgørelse og har fået retskraft, anses for (delvis) ubetalte transaktioner som omhandlet i momsdirektivets artikel 185, stk. 2, første afsnit?
 3)
 Henset til EU-lovgivers krav om klarhed og sikkerhed vedrørende retssituationen og til bestemmelsen i momsdirektivets artikel 186, skal en medlemsstat da med henblik på at stille krav om regulering af fradrag i tilfælde af helt eller delvis ubetalte transaktioner, således som direktivets artikel 185, stk. 2, andet afsnit, giver mulighed for, specifikt i den nationale bestemmelse anføre tilfældet ubetalte transaktioner, eller heri anføre tvangsakkorder, der er blevet godkendt ved en retsafgørelse og har fået retskraft (såfremt disse er omfattet af begrebet om manglende betaling)?
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
10.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/41
 Kendelse afsagt af EU-Personalerettens præsident den 1. februar 2007 — Bligny mod Kommissionen
 (Sag F-142/06 R)
 (Særlige rettergangsformer - begæring om udsættelse af gennemførelsen - begæring om foreløbige forholdsregler - uopsættelighed - foreligger ikke)
 (2007/C 56/78)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Francesco Bligny (Tassin-la-Demi-Lune, Frankrig) (ved avocat P. Lebel-Nourissat)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Dels udsættelse af de af udvælgelseskomitéen trufne afgørelser af 23. november 2006 og 7. december 2006 om afslag på sagsøgerens ansøgning til udvælgelsesprøve EPSO/AD/26/05, dels anordning af en foreløbig forholdsregel om rettelse af sagsøgerens skriftlige prøve ved nævnte udvælgelsesprøve.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
23.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 182/26
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 28. april 2005 af Cour d'Appel de Bruxelles i sagen Europa-Kommissionen mod État belge
 (Sag C-199/05)
 (2005/C 182/49)
 Processprog: fransk
 Ved kendelse afsagt den 28. april 2005, indgået til Domstolens Justitskontor den 9. maj 2005, har Cour d'Appel de Bruxelles i sagen Europa-Kommissionen mod État belge forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Skal artikel 3, stk. 2, i protokol vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter, hvorefter medlemsstaternes regeringer skal træffe egnede forholdsregler med henblik på eftergivelse eller tilbagebetaling af indirekte skatter og afgifter, fortolkes således, at dets anvendelsesområde omfatter en proportional afgift, der opkræves for domme og retsafgørelser, som afsiges af domstolene og retterne, uanset på hvilket område, og som indeholder en domfældelse eller opgørelse vedrørende pengebeløb eller værdipapirer?
 2)
 Skal artikel 3, stk. 3, i protokol vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter, hvorefter der ikke indrømmes fritagelse for afgifter, skatter og gebyrer, som blot udgør betaling for almennyttige offentlige ydelser, fortolkes således, at en afgift, der efter en retlig procedure pålægges en tabende part, som dømmes til at betale et bestemt beløb, blot udgør betaling for almennyttige offentlige ydelser?


text:
17.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 94/4
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 11. marts 2004
 i sag C-396/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland (1)
 (Traktatbrud - direktiv 91/676/EØF - beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget - kortlægning af vand, der er berørt af forurening, og vand, der kan blive berørt af forurening - udpegelse af sårbare zoner, som bidrager til forureningen - udarbejdelse af handlingsprogrammer for de udpegede sårbare zoner - overvågning og fornyet undersøgelse)
 (2004/C 94/07)
 Processprog: engelsk
 I sag C-396/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: R.B. Wainwright), med valgt adresse i Luxembourg, mod Irland (befuldmægtiget: D.J. O'Hagan), med valgt adresse i Luxembourg, angående en påstand om, at det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (EFT L 375, s. 1), idet det har undladt inden for den i direktivet fastsatte frist
 —
 at foretage en fuldstændig kortlægning af vand i henhold til artikel 3, stk. 1, ud fra de kriterier, som er fastsat i direktivets bilag I, og at underrette Kommissionen herom
 —
 at udpege sårbare zoner i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, og/eller stk. 4
 —
 at udarbejde handlingsprogrammer i overensstemmelse med artikel 5
 —
 på korrekt og fuldstændig måde at foretage overvågning og fornyede undersøgelser af vand i henhold til direktivets artikel 6, stk. 1, litra a)-c),
 har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af P. Jann, som fungerende formand for Femte Afdeling, og dommer C.W.A. Timmermans og S. von Bahr (refererende dommer); generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den 11. marts 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, idet det har undladt inden for den i direktivet fastsatte frist
 —
 at foretage en fuldstændig kortlægning af vand i henhold til artikel 3, stk. 1, ud fra de kriterier, som er fastsat i direktivets bilag I, og at underrette Kommissionen herom
 —
 at udpege sårbare zoner i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, og/eller stk. 4
 —
 at udarbejde handlingsprogrammer i overensstemmelse med artikel 5
 —
 på korrekt og fuldstændig måde at foretage overvågning og fornyede undersøgelser af vand i henhold til direktivets artikel 6, stk. 1, litra a)-c).
 2)
 Irland betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 369 af 22.12.2001.


text:
10.10.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 244/13
 Sag anlagt den 6. august 2009 — Earle Beauty mod KHIM (NATURALLY ACTIVE)
 (Sag T-307/09)
 2009/C 244/21
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Liz Earle Beauty Co. Ltd (Ryde, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor M. Cover)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 11. maj 2009 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 27/2009-2) annulleres, og det fastslås, at det omhandlede EF-varemærke kan fremmes til offentliggørelse og registrering.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »NATURALLY ACTIVE« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5, 16, 18, 35 og 44
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen om EF-varemærke
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 [nu artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) 207/2009], da appelkammeret fejlagtigt fandt, at ordforbindelsen »Naturally Active« er almindeligt forekommende på engelsk og derfor kan opfattes umiddelbart af den almindelige offentlighed som en anprisning, der således ikke har et fornødent særpræg i sig selv. Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009), da appelkammeret: i) med urette fandt, at det omhandlede varemærke ikke som følge af den brug, der er gjort deraf, havde fået fornødent særpræg, og ii) tilsyneladende ikke har taget tilstrækkeligt hensyn til det af sagsøgeren fremlagte objektive bevismateriale og derfor ikke har angivet en fyldestgørende begrundelse for sit resultat i henhold til denne bestemmelse. Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009), da appelkammeret med urette anvendte det efter bestemmelsen relevante kriterium — sat i forhold til appelkammerets konstateringer i henhold til artikel 7, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94 — på alle medlemsstater i EU i stedet for at begrænse anvendelsen af det pågældende kriterium til de overvejende engelsksprogede medlemsstater.