text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/43
 Sag anlagt den 25. januar 2010 — Noko Ngele mod Kommissionen
 (Sag T-15/10)
 (2010/C 161/68)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Mariyus Noko Ngele (Bruxelles, Belgien) (ved avocat F. Sabakunzi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at CDE aldrig har afløst CDI, og at centeret ikke er nogen juridisk person i Belgien.
 —
 Kommissionen tilpligtes solidarisk med et af sine medlemmer og visse af sine ansatte at betale en erstatning på 200 000 EUR for det lidte tab med tillæg af renter på 10 % fra 1995 samt procesrenter.
 —
 Kommissionen tilpligtes solidarisk med et af sine medlemmer og visse af sine ansatte at betale en erstatning for ikke-økonomisk og psykisk skade på 5 000 000 EUR med tillæg af procesrenter.
 —
 Det fastslås, at den dom, der afsiges i denne sag, kan fuldbyrdes, uanset en eventuel appel.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger og procesgebyrer, der anslås til 30 000 EUR.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål nedlægger sagsøgeren påstand om erstatning for den skade, som han angiveligt har lidt som følge af den manglende mulighed for at inddrive en fordring, som han angiveligt har mod »Centre pour le développement industriel (CDI)« som følge af denne organisations afløsning af en fælles institution mellem AVS-landene (i Afrika, Vestindien og Stillehavet) og Den Europæiske Union med betegnelsen »Centre pour le développement de l'entreprise (CDE)«.


text:
C 348/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.12.2001
 i sagen Nadi Sahin mod Bundesanstalt für Arbeit forelagt Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke inden
 1. Skal artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen til aftalen om for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og
 oprettelse af en associering mellem Det Europæiske administrative bestemmelser for fuldt ud at efterkomme
 Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet af 23. november Rådets direktiv 98/81/EF af 26. oktober 1998 om æn-
 1970 fortolkes således, at dring af direktiv 90/219/EØF om indesluttet anvendelse
 af genetisk modificerede mikroorganismer (1), subsidiært
 a) en tyrkisk arbejdstager er berettiget til at påberåbe idet den ikke har underrettet Kommissionen herom.
 sig, at en begrænsning af den frie udveksling af
 tjenesteydelser er i strid med protokollen, og — i — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 bekræftende fald — ninger.
 b) at der også foreligger en begrænsning af den frie
 udveksling af tjenesteydelser, når en EF-medlemsstat Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 afskaffer en eksisterende fritagelse for arbejdstilladel-
 se for tyrkiske chauffører i international godstrans-
 port, som er beskæftiget hos en (tyrkisk) arbejdsgiver I henhold til artikel 249, stk. 3, i traktaten om oprettelse af
 med hjemsted i Tyrkiet? Det Europæiske Fællesskab er direktiver med hensyn til det
 tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som de rettes
 2. Vedrører en sådan begrænsning alene den frie udveksling til.
 af tjenesteydelser eller henholdsvis også — eller udeluk-
 kende — adgangen til arbejdsmarkedet som omhandlet i
 artikel 13 i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af I henhold til traktatens artikel 10, stk. 1, skal medlemsstaterne
 19. september 1980 om udvikling af associeringen træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er
 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyr- egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af
 kiet? traktaten eller af retsakter foretaget af Fællesskabets institu-
 tioner.
 3. Finder artikel 13 i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af
 19. september 1980 om udvikling af associeringen
 Den Hellenske Republik bestrider ikke, at den er forpligtet til
 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyr-
 at træffe foranstaltninger med henblik på at efterkomme det
 kiet også anvendelse på tyrkiske arbejdstagere hos en
 ovennævnte direktiv.
 arbejdsgiver med hjemsted i Tyrkiet, når disse arbejdstage-
 re arbejder som langturschauffører inden for international
 godstransport og regelmæssigt passerer en medlemsstat i Kommissionen konstaterer, at Den Hellenske Republik hidtil
 transit uden at tilhøre det (lovlige) arbejdsmarked i denne ikke har truffet egnede foranstaltninger med henblik på
 medlemsstat? fuldstændigt at inkorporere det omhandlede direktiv i græsk
 ret.
 (1) EFT L 330 af 5.12.1998, s. 13.
 Sag anlagt den 26. september 2001 af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske
 Republik
 Sag anlagt den 27. september 2001 af Kommissionen for
 (Sag C-371/01) De Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (2001/C 348/21) (Sag C-375/01)
 (2001/C 348/22)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 26. sep-
 tember 2001 anlagt sag mod

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 191/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.8.2002
 1) Sagen afvises. Den anmodning om præjudiciel afgørelse, der er forelagt af Landesge-
 richt für Zivilrechtssachen Wien ved kendelse af 5. november 2001,
 afvises.
 2) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 84 af 6.4.2002.
 (1) EFT C 348 af 8.12.2001.
 Sag anlagt den 22. marts 2002 af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 Tyskland
 KENDELSE AFSAGT AF DOMSTOLEN
 (Sag C-107/02)
 (Sjette Afdeling)
 (2002/C 191/25)
 den 21. marts 2002
 i sag C-447/01, DLD Trading Company Import-Export, Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 22. marts
 spol. s.r.o., mod Republikken Østrig (anmodning om 2002 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kom-
 præjudiciel afgørelse fra Landesgericht für Zivilrechtssa- missionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsu-
 chen Wien) (1) lent Götz zur Hausen, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Luis Escobar Guerrero, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 (»Præjudiciel anmodning — afvisning«) Wagnercentret C 254, Kirchberg.
 (2002/C 191/24) Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside-
 (Processprog: tysk) sat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/29/
 Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggen-
 de sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet
 gjort i Samling af Afgørelser) med ioniserende stråling (1), idet den ikke har udstedt
 alle de love og administrative bestemmelser, der er
 nødvendige for at efterkomme direktivet inden for områ-
 derne for oprydning af restprodukter, iværksættelse af
 sanering af anlæg til uranmalmbrydning og drift af
 I sag C-447/01 angående en anmodning, som Landesgericht røntgenanlæg, eller i hvert fald ikke har underrettet
 für Zivilrechtssachen Wien (Østrig) i medfør af artikel 234 EF Kommissionen herom.
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 sag, DLD Trading Company Import-Export, spol. s.r.o., mod
 2. Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens
 Republikken Østrig, at opnå en præjudiciel afgørelse af, om en
 omkostninger.
 østrigsk ordning er i strid med fællesskabsretten, for så vidt
 som den fastsætter det afgiftsfrie beløb til 75 EUR og 100 EUR
 for varer, der fra visse tredjelande indføres i rejsendes personli-
 ge bagage, og fastsætter visse mængdemæssige begrænsninger
 for fritagelse for moms og andre afgifter på tobaksvarer, samt Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 af, under hvilke betingelser medlemsstaterne ifalder ansvar
 over for borgerne, for skader forvoldt ved tilsidesættelse af
 fællesskabsretten, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat Det følger af den omstændighed, at direktiver er bindende, jf.
 af afdelingsformanden, F. Macken, og dommerne N. Colneric, artikel 161, stk. 3, Euratom, og af artikel 192, stk. 1, Euratom,
 R. Schintgen (refererende dommer), V. Skouris og J.N. Cunha at de medlemsstater, som direktivet rettes til, er forpligtet til at
 Rodrigues; generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: R. Grass, gennemføre direktivets bestemmelser i national ret på en sådan
 den 21. marts 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder måde, at de ved udløbet af gennemførelsesfristen får den fulde
 således: effekt.


text:
15.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 59/30
 Sag anlagt den 2. december 2015 — Syriatel Mobile Telecom mod Rådet
 (Sag T-705/15)
 (2016/C 059/32)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Syriatel Mobile Telecom (Joint Stock Company) (Damaskus, Syrien) (ved advokat E. Ruchat)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgerens søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.
 —
 Som følge heraf tilpligtes Den Europæiske Union at erstatte det samlede tab, som sagsøgeren har lidt, med et beløb, som Retten fastsætter.
 —
 Subsidiært udpeges en sagkyndig med henblik på at fastsætte omfanget af det tab, som sagsøgeren har lidt.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende, dels vedrørende den ikke-økonomiske skade forårsaget af krænkelser af sagsøgerens omdømme, dels vedrørende det økonomiske tab forårsaget af brud på sagsøgerens kontraktforhold, tab af materiale og tab af indtægter, som sagsøgeren har lidt, og som har direkte årsagssammenhæng med de foranstaltninger, som Rådet for Den Europæiske Union har truffet, og som den er ansvarlig for.


text:
4.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 300/34
 Sag anlagt den 8. oktober 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-433/04)
 (2004/C 300/65)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. oktober 2004 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved D. Triantafylluo, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det i medfør af artikel 49 og artikel 50 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, idet det forpligter kommittenter og entreprenører, som indgår aftale med udenlandske medkontrahenter, der ikke er registrerede i Belgien, til at tilbageholde 15 % af det skyldige beløb for udførte arbejder, og ved at pålægge samme kommittenter og entreprenører solidarisk hæftelse, for betaling af skattegæld for deres medkontrahenter, der ikke er registrerede i Belgien.
 —
 Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Den belgiske lovgivning inden for byggesektoren, som pålægger kommittenter og entreprenører under bødeansvar at tilbageholde 15 % af det fakturerede beløb i forbindelse med enhver betaling til deres medkontrahenter, der ikke er registrerede i Belgien, og at indbetale dette beløb til de belgiske myndigheder, for at garantere betalingen eller inddrivelsen af disse medkontrahenters eventuelle skattegæld, udgør en hindring for den frie udveksling af tjenesteydelser som omhandlet i artikel 49 EF og artikel 50 EF. På samme måde er kommittenternes og entreprenørernes solidariske hæftelse for deres ikke-registrerede medkontrahenters skattegæld, der udgør op til 35 % af den samlede pris for byggearbejdet eksklusive moms, i strid med artikel 49 EF og artikel 50 EF.
 Disse bestemmelser kan afholde entreprenører og kommittenter fra at indgå aftale med medkontrahenter, der ikke er registrerede i Belgien. Den automatiske anvendelse af solidarisk hæftelse for kommittenter og entreprenører for deres medkontrahenters skattegæld er ikke i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og indebærer et ubegrundet indgreb i ejendomsretten og retten til kontradiktion for disse kommittenter og entreprenører. Den solidariske hæftelse anvendes nemlig automatisk uden at myndighederne skal godtgøre, at der er tale om fejl eller medvirken fra kommittentens eller entreprenørens side. Hæftelsen kan ligeledes udstrækkes til at omfatte skattegæld vedrørende arbejder udført af medkontrahenten for andre personer. Pligten til at tilbageholde en bestemt procentdel er for sin del sanktioneret med en bøde, der er dobbelt så stor som det beløb, der skal tilbageholdes.
 Disse bestemmelser udgør ligeledes en faktisk hindring for medkontrahenter, der ikke er registrerede, og som ønsker at tilbyde deres tjenester i Belgien. De skal i praksis acceptere at modtage det fakturerede beløb minus 15 %, selv om de ikke har nogen skattegæld, som denne tilbageholdelse har forbindelse til, hvorimod de først kan få dette beløb udbetalt efter en vis periode ved at fremsætte krav om tilbagebetaling.
 Disse foranstaltninger kan ikke anses for at være objektivt begrundede. Først og fremmest er en tjenesteyder, der har hjemsted i en anden medlemsstat, i de fleste tilfælde ikke skattepligtig i medfør af disse bestemmelser. Endvidere må den ordning, der er indført med


text:
disse bestemmelser, i de særlige tilfælde, hvor der skal betales eller opkræves skat i Belgien, på grund af sin generelle karakter anses for at være uforholdsmæssig.
 Endelig begrunder den omstændighed, at registrering er mulig, ikke pligten til tilbageholdelse og solidarisk hæftelse. De skridt, som registreringsproceduren involverer, går langt videre end en simpel meddelelse af oplysninger til de belgiske myndigheder, hvilket indebærer, at denne form for registrering ikke udgør et holdbart alternativ for virksomheder, der ikke har hjemsted i Belgien, og som ønsker at udøve deres ret til lejlighedsvis at tilbyde deres tjenesteydelser i Belgien. Kravet om registrering berøver traktatens bestemmelser om sikring af den frie udveksling af tjenesteydelser enhver effektiv virkning.


text:
Nr . C 269/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14 . 9 . 96
 Slettelse af sag C-5/96 ( ) Slettelse af sag C-413/93 ( )
 ( 96/C 269/46 ) ( 96/C 269/50 )
 Ved kendelse af 23 . maj 1996 har præsidenten for De Ved kendelse af 19 . juni 1996 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-5/96 , Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kon 413/93 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pretura
 geriget Spanien, skal slettes af registret. circondariale di Trapani ), straffesag mod Matteo Peralta ,
 skal slettes af registret.
 (') EFT nr. C 77 af 16 . 3 . 1996 .
 (>) EFT nr. C 300 af 6 . 11 . 1993 .
 Slettelse af sag C-387/95 ( )
 Slettelse af sag C-121 /94 ( )
 ( 96/C 269/47 )
 ( 96/C 269/51 )
 Ved kendelse af 3 . juni 1996 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C Ved kendelse af 28 . juni 1996 har præsidenten for De
 387/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 mod Irland, skal slettes af registret. 121 /94 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesso
 zialgericht), Domingo Gonzålez-Rodriguez mod Bundesan
 (') EFT nr . C 31 af 3 . 2 . 1996 . stalt fur Arbeit, skal slettes af registret.
 (') EFT nr . C 174 af 25 . 6 . 1994 .
 Slettelse af sag C-394/95 ( )
 ( 96/C 269/48 ) Slettelse af sag C-3 85/95 (')
 Ved kendelse af 3 . juni 1996 har præsidenten for De ( 96/C 269/52 )
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 394/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved kendelse af 28 . juni 1996 har præsidenten for De
 mod Irland , skal slettes af registret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 385/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (') EFT nr . C 31 af 3 . 2 . 1996 . mod Den Portugisiske Republik, skal slettes af registret.
 (!) EFT nr . C 31 af 3 . 2 . 1996 .
 Slettelse af sag C-40/96 ( )
 ( 96/C 269/49 ) Slettelse af sag C-393/95 ( )
 Ved kendelse af 5 . juni 1996 har præsidenten for De ( 96/C 269/53 )
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 40/96 , Kommisionen for De Europæiske Fællesskaber mod Ved kendelse af 9 . juli 1996 har præsidenten for De
 Kongeriget Spanien , skal slettes af registret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 393/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 C ) EFT nr . C 95 af 30 . 3 . 1996 . mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registret.
 (') EFT nr . C 31 af 3 . 2 . 1996 .


text:
23.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/52
 Sag anlagt den 21. december 2007 — Du Pont de Nemours (Frankrig) m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-467/07)
 (2008/C 51/96)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Du Pont de Nemours (Frankrig) SAS (Puteaux, Frankrig), Du Pont Portugal — Serviços, sociedade unipessoal, Ld.a (Lissabon, Portugal), Du Pont Ibérica SL (Barcelona, Spanien), E.I. du Pont de Nemours & Co (Wilmington, De Forenede Stater), Du Pont de Nemours Italiana SRL (Milano, Italien), Du Pont De Nemours (Nederland) BV (Dordrecht, Nederlandene), Du Pont de Nemours (Deutschland) GmbH (Bad Homburg v.d. Höhe, Tyskland), DuPont Poland sp. z o. o. (Warszawa, Polen), DuPont Romania SRL (Bukarest, Rumænien), DuPont International Operations SARL (Le Grand Saconnex, Schweiz), Du Pont de Nemours International SA (Le Grand Saconnex, Schweiz), DuPont Solutions (Frankrig) SAS (Puteaux, Frankrig), Du Pont Agro Hellas AE (Halandri, Grækenland) (ved advokaterne D. Waelbroeck og I. Antypas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 19. september 2007 om afvisning af at optage methomyl i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette stof, annulleres.
 —
 Fællesskabet, der i denne sag er repræsenteret ved Kommissionen, tilpligtes at erstatte det tab, sagsøgerne har lidt som følge af den anfægtede beslutning, og størrelsen af denne erstatning for det tab, som sagsøgerne har lidt, fastsættes til et beløb, der aktuelt skønnes at være på omkring 52,5 mio. EUR. Alternativt fastsættes erstatningen til et andet beløb, som afspejler det tab, sagsøgerne har lidt eller vil lide, og som vil blive nærmere dokumenteret af sagsøgerne i løbet af denne sag, især med henblik på at tage hensyn til ethvert fremtidigt tab.
 —
 Subsidiært tilpligtes parterne inden for en rimelig frist efter dommens afsigelse at fremlægge tal vedrørende størrelsen af den erstatning, som parterne er nået til enighed om, eller, hvis der ikke foreligger enighed, tilpligtes parterne inden for den samme frist at fremkomme med indlæg med detaljerede taloplysninger.
 —
 Der fastsættes renter beregnet på grundlag af Den Europæiske Centralbanks rentesats for de primære markedsoperationer på det pågældende tidspunkt, forhøjet med to procentpoint, eller en anden passende sats efter Rettens bestemmelse af det skyldige beløb, fra datoen for dommens afsigelse, og indtil betaling af den skyldige hovedstol sker.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1) bestemmer, at bestemmer, at medlemsstaterne ikke godkender et plantebeskyttelsesmiddel, medmindre dets aktive stoffer er anført i bilag I, og betingelserne deri er opfyldt. Sagsøgerne har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2007/628/EF af 19. september 2007 om afvisning af at optage methomyl i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette stof (2). Sagsøgerne har endvidere krævet erstatning for det hævdede tab som følge af den anfægtede beslutning.
 Sagsøgerne har til støtte for deres annullationspåstand gjort gældende, at den anfægtede beslutning er truffet på grundlag af en ufuldstændig og åbenbart ukorrekt risikovurdering af methomyl, hvorved Kommissionen ikke


text:
tog hensyn til oplysninger, der havde været tilgængelige for den siden september 2005.
 Sagsøgerne har anført, at Kommissionen har begået magtfordrejning og tilsidesat bestemmelserne i direktiv 91/414/EØF samt proportionalitetsprincippet, princippet om god forvaltningsskik, retssikkerhedsprincippet, princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, forbuddet mod forskelsbehandling og sagsøgernes ret til at blive hørt og begrundelsespligten.
 (1) Rådets direktiv 91/414/EØF af 15.7.1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230, s. 1).
 (2) EUT 2007 L 255, s. 40.


text:
8.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 287/21
 Rettens dom af 29. juni 2016 — Universal Protein Supplements mod EUIPO — H Young Holdings (animal)
 (Forenede sager T-727/14 og T-728/14) (1)
 ((EU-varemærker - ugyldighedssag - EU-figurmærke animal - det ældre nationale ikke-registrerede ordmærke ANIMAL - relativ registreringshindring - EUIPO’s anvendelse af national ret - artikel 53, stk. 1, litra c), og artikel 8, stk. 4, i forordning (EF) nr. 207/2009 - præciseringer vedrørende den ret, på hvilken ugyldighedsbegæringen er støttet - regel 37, litra b), nr. ii), i forordning (EF) nr. 2868/95))
 (2016/C 287/25)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Universal Protein Supplements Corp. (New Brunswick, New Jersey, De Forenede Stater) (ved barrister S. Malynicz)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) (ved P. Bullock og A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtigede)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO og intervenient ved Retten: H Young Holdings plc (Newbury, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor D. Parrish og barrister A. Roughton)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 31. juli 2014 af Første Appelkammer ved EUIPO (sagerne R 2054/2013-1 og R 2058/2013-1) vedrørende en ugyldighedssag mellem Universal Protein Supplements og H Young Holdings.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO) frifindes.
 2)
 Universal Protein Supplements Corp. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 431 af 1.12.2014.


text:
27.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/29
 Appel iværksat den 27. januar 2014 af Simba Toys GmbH & Co. KG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 25. november 2014 i sag T-450/09, Simba Toys GmbH & Co. KG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-30/15 P)
 (2015/C 138/41)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Simba Toys GmbH & Co. KG (ved Rechtsanwalt O. Ruhl)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Seven Towns Limited
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 25. november 2014 i sag T-450/09, Simba Toys GmbH & Co. KG mod KHIM — Seven Towns Limited, annulleres.
 —
 Afgørelse truffet den 1. september 2009 af Andet Apelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag 1526/2008-2) annulleres.
 —
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Seven Towns Limited betaler sagens omkostninger i forbindelse med appellen til Domstolen og i forbindelse med sagens behandling ved Retten som førsteinstans.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har fremsat seks appelanbringender: Det første appelanbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra e), nr. ii) i forordning nr. 94/40 (1). Det andet appelanbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra e), nr. i) i forordning nr. 94/40. Det tredje appelanbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra e), nr. iii) i forordning nr. 94/40. Det fjerde appelanbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 94/40. Det femte appelanbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 94/40. Det sjette appelanbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 76, stk. 1, i forordning nr. 207/2009 (2).
 Det første appelanbringende er inddelt i elleve led: Fejlagtigt krav om »præcis vurdering«, fejlagtig manglende hensyntagen til varer, der allerede findes på markedet; konklusionerne vedrørende hvad der kan udledes af gengivelsen af varemærket er baseret på en fordrejet gengivelse af de faktiske omstændigheder og beviser; for snæver fortolkning af kriteriet »teknisk funktion«; ingen hensyntagen til manglende væsentlige vilkårlige kendetegn; fejlagtig betragtning vedrørende almen interesse; fejlagtig juridisk vurdering af relevansen af manglende alternative udformninger; konklusion vedrørende alternative udformninger baseret på urigtig gengivelse af faktiske omstændigheder og beviser; fejlagtig bevisførelse for nødvendighed og resultatet af den tekniske funktion; ikke relevant, terninger uden synlige linjer kan forekomme; fejlagtig konklusion vedrørende en påstået manglende tekniske virkning hos en underkategori af varer udvidet til også at omfatte alle andre varer, for hvilke et varemærke er registreret.
 Det andet appelanbringende består af et led: Fejlagtig manglende hensyntagen til den omstændighed, at de væsentlige bestanddele er funktionelle.
 Det tredje appelanbringende består af et led: Fejlagtig manglende hensyntagen til den omstændighed, at de væsentlige bestanddele, giver varen værdi.
 Det fjerde appelanbringende består af elleve led: Fejlagtig retlig bedømmelse af bevisbyrden; fejlagtig analyse af det anfægtede varemærkes individuelle kendetegn; fejlagtig manglende hensyntagen til individuelle kendetegns tekniske virkning; fejlagtigt udelukkende at forlade sig på normerne i


text:
den pågældende branche; fejlagtigt krav om »spontanitet«, fejlagtig konklusion, hvorved en underkategori af varers påståede særpræg udvides til at omfatte alle varer, for hvilke et varemærke er registreret; fejlagtig anvendelse af kravet om »den form, der er størst sandsynlighed for, at den omhandlede vare vil antage«; afvisning af magisk terning som den mest sandsynlige form baseret alene på en urigtig gengivelse af faktiske omstændigheder og beviser; fejlagtig vurdering af særpræg alene baseret på kundekreds’ synsvinkel; fejlagtig afvisning af hensyntagen til specifikke varer, der faktisk er markedsført; ukorrekt bevisførelse for relevansen af varer, der allerede er på markedet;
 Det femte appelanbringende er opdelt i otte led: fejlagtigt krav om »entydighed«; fejlagtigt krav om »umiddelbarhed«; fejlagtigt fortolkning af kriteriet »direkte og konkret forbindelse«; fejlagtig analyse af beskrivende karakter alene med hensyntagen til en generel beskrivelse af varer; fejlagtig definition af den relevante kundekreds; forkert definition af, hvilket kendskab kundekredsen har; fejlagtig manglende hensyntagen til fremtidige udviklinger; fejlagtig vurdering af offentlighedens interesse ved fejlagtig henvisning til alternative udformninger.
 Det sjette appelanbringende består af et led: Fejlagtig fastlæggelse af de faktiske omstændigheder uden bevis herfor.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT L 11, s. 1).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 21).


text:
7.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 66/30
 Sag anlagt den 30. november 2012 af EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Island
 (Sag E-13/12)
 2013/C 66/10
 EFTA-Tilsynsmyndigheden, Rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgium, ved Xavier Lewis og Maria Moustakali som befuldmægtigede, har den 30. november 2012 anlagt sag mod Island ved EFTA-Domstolen.
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har nedlagt følgende påstande:
 1)
 Det fastslås, at Island ved ikke inden for den fastsatte frist at have vedtaget eller underrettet Tilsynsmyndigheden om de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre den retsakt, der er omhandlet i kapitel I, del 7.1, punkt 10, i bilag I til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Rådets direktiv 90/167/EØF af 26. marts 1990 om fastsættelse af betingelserne for tilberedning, markedsføring og anvendelse af foderlægemidler i Fællesskabet), som tilpasset til aftalen ved protokol 1 hertil, har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7 i EØS-aftalen, og
 2)
 Island tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Retlige og faktiske omstændigheder samt anbringender:
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden gør gældende, at Island i henhold til artikel 15 i Rådets direktiv 90/167/EØF af 26. marts 1990 (direktivet) og artikel 7 i EØS-aftalen er forpligtet til at træffe de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre direktivet og underrette EFTA-Tilsynsmyndigheden om de trufne foranstaltninger.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden gør gældende, at den ikke har modtaget sådanne oplysninger fra den islandske regering eller råder over andre oplysninger, som ville gøre det muligt for den at konkludere, at de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre direktivet, er blevet truffet.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden gør gældende, at Island har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 15 i direktivet og artikel 7 i EØS-aftalen ved ikke inden for den fastsatte frist at vedtage eller underrette Tilsynsmyndigheden om de foranstaltninger, som er nødvendige for at gennemføre direktivet.


text:
15.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/39
 Sag anlagt den 30. april 2013 — ICT mod Kommissionen
 (Sag T-243/13)
 2013/C 171/79
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Industrie Cartarie Tronchetti SpA (ICT) (Borgo a Mozzano, Italien) (ved advokaterne J.-M. Leprêtre og N. Chahid-Nouraï)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation med øjeblikkelig virkning på grundlag af artikel 263 TEUF af Kommissionens direktiv 2013/2/EU af 7. februar 2013 om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald, for så vidt som det tilføjer kartonrør med undtagelse af dem til industrielt brug til listen over eksempler på emballage.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er anført i sag T-202/13, Group’Hygiène mod Kommissionen.


text:
23.1.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 20/29
 Slettelse af sag C-296/97 (1) Slettelse af sag C-377/97 (1)
 (1999/C 20/48) (1999/C 20/51)
 Ved kendelse af 7. oktober 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 9. oktober 1998 har prñsidenten for De
 C-296/97, Ulrich Gloger mod Bergamt Kamen, med del- Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 tagelse af det offentliges reprñsentant ved Oberverwal- C-377/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 tungsgericht für das Land Nordrhein-Westfalen (anmod- mod Den Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 ning om prñjudiciel afgùrelse fra Oberverwaltungsgericht
 für das Land Nordrhein-Westfalen), skal slettes af registe-
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998.
 ret.
 (1) EFT C 318 af 18.10.1997.
 Slettelse af de forenede sager C-239/96 og C-240/96 (1)
 (1999/C 20/52)
 Slettelse af sag C-369/97 (1)
 (1999/C 20/49)
 Ved kendelse af 14. oktober 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at de for-
 Ved kendelse af 8. oktober 1998 har prñsidenten for De
 enede sager C-239/96 og C-240/96, Det Forenede Konge-
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 rige Storbritannien og Nordirland, stùttet af Forbunds-
 C-369/97, Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb
 republikken Tyskland, af Kongeriget Danmark og af Rådet
 mod F. W. Woolworth Co. Gesellschaft mbH (anmodning
 for Den Europñiske Union, mod Kommissionen for De
 om prñjudiciel afgùrelse fra Oberster Gerichtshof), skal
 Europñiske Fñllesskaber, stùttet af Europa-Parlamentet,
 slettes af registeret.
 skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 370 af 6.12.1997.
 (1) EFT C 269 af 14.9.1996.
 Slettelse af sag C-382/97 (1)
 (1999/C 20/50) Slettelse af sag C-370/97 (1)
 (1999/C 20/53)
 Ved kendelse af 8. oktober 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-382/97, Gerhard Köbler mod forbundsministeren for Ved kendelse af 20. oktober 1998 har prñsidenten for De
 videnskab, forskning og kunst (anmodning om prñjudiciel Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 afgùrelse fra Verwaltungsgerichtshof), skal slettes af C-370/97, Poloco SA mod Jürgen Denz (anmodning om
 registeret. prñjudiciel afgùrelse fra Oberster Gerichtshof), skal slettes
 af registeret.
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998.
 (1) EFT C 387 af 20.12.1997.


text:
C 219/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.9.2002
 Sag anlagt den 23. juli 2002 af Kommissionen for De nen for De Europæiske Fællesskaber ved Claire-Françoise
 Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik Durand og Roberto Amorosi, som befuldmægtigede.
 (Sag C-269/02)
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 (2002/C 219/13)
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat de
 forpligtelser, der påhviler den i henhold til EF-traktatens
 artikel 28 og 30, idet den har opretholdt en lovgivning,
 hvorved markedsføringen af levnedsmidler til sportsudø-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. juli vere, der er lovligt fremstillet og markedsført i andre
 2002 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen medlemsstater, undergives en betingelse om, at der skal
 for De Europæiske Fællesskaber ved D. Martin, som befuld- foreligge en forudgående tilladelse hertil og om, at
 mægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg. den relevante procedure i den anledning skal være
 tilendebragt, uden at Den Italienske Republik har godt-
 gjort, at et sådant krav er nødvendigt og forholdsmæssigt.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 — Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine ninger.
 forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 98/24/EF af
 7. april 1998 om beskyttelse af arbejdstagernes sikkerhed
 og sundhed under arbejdet mod risici i forbindelse med
 kemiske agenser (fjortende særdirektiv i henhold til
 direktiv 89/391/EØF, artikel 16, stk. 1) (1), idet den Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative
 bestemmelser for at efterkomme direktivet eller i hvert
 fald ikke har meddelt Kommissionen disse.
 Nationale forskrifter, markedsføring af et levnedsmiddel på
 en nationalt marked, pålægges en betingelse om, at en
 — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 godkendelsesprocedure først skal være fuldført, udgør helt
 ninger.
 åbenbart en hindring for varens frie bevægelighed, der ganske
 vist kan være berettiget, såfremt det kan påvises, at markedsfø-
 ring af varen indebærer en risiko for menneskers sundhedstil-
 stand. I givet fald — og i mangel af en harmoniseret lovgivning
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter herom på fællesskabsplan — har medlemsstaterne mulighed
 for at fastsætte niveauet for den beskyttelse af forbrugernes
 sundhed, der ville kunne begrunde en forudgående godkendel-
 Fristen for vedtagelsen udløb den 5. maj 2001. se som betingelse for at bringe varen i omsætning på markedet,
 inden for rammerne af det, der er absolut nødvendigt for at nå
 det beskyttelsesformål, der forfølges med en sådan godkendel-
 sesordning.
 (1) EFT L 131 af 5.5.1998, s. 11.
 I det foreliggende tilfælde har den italienske regering ikke
 godtgjort, at en forudgående godkendelse som betingelse for
 at bringe den her omhandlede vare — der er lovligt fremstillet
 og markedsført i en anden medlemsstat — i omsætning på
 markedet, er nødvendig. Af de oplysninger, der er bibragt
 Kommissionen, ser godkendelsesprocedure ud til blot at bestå
 Sag anlagt den 24. juli 2002 af Kommissionen for De i en simpel kontrol af, at det, der er anført på etiketten, om
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik den virkningen, indtagelsen af det pågældende produkt kan
 have på


text:
sportsudøvernes ernæringstilstand, er korrekt. Under
 disse omstændigheder synes godkendelsesordningen således
 (Sag C-270/02) snarere at forfølge formål vedrørende relevant forbrugeroplys-
 ning, fremfor formål vedrørende beskyttelse af sportsudøver-
 nes sundhedstilstand. Der er tale om et formål, der efter
 (2002/C 219/14) Kommissionens opfattelse nemt kan nås ved hjælp af foran-
 staltninger, der er mindre indgribende over for samhandelen
 end en godkendelsesordning.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. juli
 2002 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissio-


text:
9.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 325/53
 Berigtigelse til meddelelse til Tidende i sag T-309/13
 (
 Den Europæiske Unions Tidende C 226 af 3. august 2013, s. 23
 )
 2013/C 325/86
 Meddelelsen til Tidende i sag T-309/13, Mastichoparagogon mod KHIM — Gaba International (ELMA) affattes således:
 »Sag anlagt den 7. juni 2013 — Enosi Mastichoparagogon mod KHIM — Gaba International (ELMA)
 (Sag T-309/13)
 2013/C 325/86
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Enosi Mastichoparagogon Chiou (Chios, Grækenland) (ved advokat A. Malamis)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Gaba International Holding AG (Therwil, Schweiz)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 26. marts 2013 af Fjerde Appelkammer i sag R 1539/2012-4 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret og Gaba International Holding AG bærer deres egne omkostninger og betaler de af Enosi Mastichoparagogon Chiou afholdte omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Enosi Mastichoparagogon Chiou
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ELMA« for varer i klasse 5 — designeret international varemærkeregistrering nr. 900 845
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Gaba International Holding AG
 Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering af ordet »ELMEX« for varer i klasse 3, 5 og 21
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.«


text:
26.5.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 151/27
 Rettens kendelse af 19. marts 2012 — Associazione »Giùlemanidallajuve« mod Kommissionen
 (Sag T-273/09) (1)
 (Konkurrence - aftaler - misbrug af dominerende stilling - afvisning af klage - berettiget interesse - fællesskabsinteresse - søgsmål, der delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet)
 2012/C 151/43
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Associazione «Giùlemanidallajuve» (Cerignola, Italien) (ved advokaterne L. Misson, G. Ernes og A. Pel)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Bouquet og V. Di Bucci, som befuldmægtigede, bistået af advokat J. Derenne)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Fédération internationale de football association (FIFA) (Zurich, Schweiz) (ved advokaterne A. Barav og D. Reymond)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 3916 af 12. maj 2009, hvorved Kommissionen i henhold til artikel 7, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 under henvisning til manglende berettiget interesse og manglende fællesskabsinteresse afviste sagsøgerens klage vedrørende påståede overtrædelser af artikel 81 EF og 82 EF, begået af Federazione italiana giuoco calcio, Comitato olimpico nazionale italiano, Union of European Football Associations og Fédération Internationale de football association i forbindelse med disciplinære foranstaltninger, som er pålagt Juventus Football Club SpA., Torino (Italien) (sag COMP/39464 — Supporters Juventus Torino/FIGC-CONI-UEFA-FIFA).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Associazione »Giùlemanidallajuve« bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.
 3)
 Fédération internationale de football association (FIFA) bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 244 af 10.10.2009.


text:
13.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 169/41
 Sag anlagt den 2. maj 2002 af Sportwetten GmbH Gera Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen fra Intertops
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked relse: Sportwetten GmbH
 (Varemærker og Design)
 Søgsmålsgrunde: — Det registrerede varemærke
 kendetegner tjenesteydelser,
 (Sag T-140/02) der er forbudte i Tyskland
 — Det forhold, at varemærket
 (2002/C 169/72) anvendes for de tjenesteydel-
 ser, det er registreret for, stri-
 der mod den offentlige orden
 (Processproget afgøres i henhold til procesreglementets artikel 131, eller sædelighed i henhold til
 stk. 2 — det i stævningen anvendte sprog: tysk) artikel 7, stk. 1, litra f), i
 forordning (EF) nr. 40/94 (1)
 — Harmoniseringskontoret har
 set bort fra brugspligten og
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der betydningen af forordnin-
 den 2. maj 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering gens artikel 106, stk. 2
 i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Sportwetten
 GmbH Gera, Gera (Tyskland), ved Rechtsanwalt A. Zum-
 schlinge.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemær-
 ker (EFT L 1994 11, s. 1).
 Den anden part i sagen for Appelkammeret var Intertops
 Sportwetten GmbH, Salzburg (Østrig).
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Afgørelse af 21. februar 2002 fra Fjerde Appelkammer
 Sag anlagt den 3. maj 2002 af Vetoquinol AG (tidligere
 ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 Chassot AG) mod Kontoret for Harmonisering i det Indre
 (Varemærker og Design) i sag R 0338/2000-4 og den
 Marked (Varemærker og Design)
 oprindelige afgørelse sagsnr. C000422014/1 af 2. februar
 2000 fra Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design) annulleres. (Sag T-141/02)
 — EF-varemærke nr. 000422014, ord-/figurmærke »Inter- (2002/C 169/73)
 tops«, erklæres ugyldigt.
 (Processprog: engelsk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Det registrerede EF-vare- Figurmærket »INTERTOPS« for den 3. maj 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 mærke, der påstås erklæ- tjenesteydelser i klasse 42 — EF- i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Vetoquinol AG
 ret ugyldigt: varemærke 422014 (tidligere Chassot AG) ved Rechtsanwalt Axel Kockläuner,
 Meissner, Bolte & Partner, München (Tyskland).
 EF-varemærkets indeha- Intertops Sportwetten GmbH
 ver:
 Den anden part i sagen for appelkammeret var VETO-Centre.
 Indehaveren af det under Sagsøgeren
 indsigelses-sagen påbe-
 råbte varemærke: Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Det påberåbte varemær- Det tyske ordmærke »INTERTOPS — Afgørelse af 15. februar 2002 fra Første Appelkammer
 ke: SPORTWETTEN« for tjenesteydel- ved Harmoniseringskontoret i sag nr. R 218/2001 (»den
 ser i klasse 42 anfægtede afgørelse«) annulleres.
 Indsigelsesafdelingens Afvisning af indsigelsen — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 afgørelse: kostninger.
 ---pagebreak--- C 169/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.7.2002
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning af 22. januar 2001 annulleres.
 EF-varemærkets ansø- Sagsøgeren
 ger:
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerne erstatning
 Det omhandlede EF-va- Ordmærket »BIO-CANISAN« — for løntab og fortabelse af andre ydelser som følge af
 remærke: ansøgning nr. 353 896 for varer i overtrædelse af fællesskabsretten.
 klasse 5 og 31 (veterinærmedicin-
 ske præparater og næringsmidler —


text:
Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgernes omkost-
 til dyr) ninger.
 Indehaveren af det under VETO-Centre
 indsigelses-sagen påbe-
 råbte varemærke: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det påberåbte varemær- De franske varemærker
 Alle sagsøgerne arbejdede i JET-projektet som arbejdstagere
 ke: nr. 1582968 »biocanina« (ord- og
 eller som eksterne leverandører til selskaber med hjemsted i
 figurmærke) for varer i klasse 5
 Det Forenede Kongerige. Ifølge sagsøgerne burde de have været
 og 31 og nr. 1350892 »BIOCANI-
 ansat ved Kommissionen som midlertidigt ansatte, eftersom
 NA« for varer i klasse 5
 de var en del af JET-projektets team.
 Indsigelsesafdelingens Afvisning af indsigelsen
 afgørelse: Det er sagsøgernes opfattelse, at den omstændighed, at Kom-
 missionen ikke ansatte dem som midlertidigt ansatte er i strid
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen med vedtægterne for JET og udgør en magtoverskridelse.
 relse: Vedtægterne for JET åbnede ifølge sagsøgerne ikke mulighed
 for at ansætte personale, der arbejdede i JET-projektets team,
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 43, stk. 2, via eksterne leverandører.
 tredje punktum, og artikel 8,
 stk. 1, litra b), i forordning (EF)
 nr. 40/94 Endelig hævder sagsøgerne, at Kommissionen har forskelsbe-
 handlet dem, idet sagsøgerne er blevet behandlet dårligere end
 de personer, der var ansat af Kommissionen, og som udførte
 opgaver af næsten identisk karakter i JET-projektet.
 Sag anlagt den 7. maj 2002 af Richard J. Eagle, John
 G. Fanthome, Martin Gardener, Robert C. Walton, Davis
 Sands, Alexander Gaberscik, Beryl Marrs, Clifford Marren,
 Robert Felton, Carol Brickley, TF Atkins, Michael George Sag anlagt den 15. maj 2002 af Sunrider Corporation
 Grant og Edward Junger mod Kommissionen for De mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 Europæiske Fællesskaber (Varemærker og Design)
 (Sag T-156/02)
 (Sag T-144/02)
 (2002/C 169/75)
 (2002/C 169/74)
 (Processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets
 (Processprog: engelsk) artikel 131, stk. 2 — stævningen affattet på: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 7. maj 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De den 15. maj 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 Europæiske Fællesskaber af Richard J. Eagle, John G. Fanthome, i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Sunrider
 Martin Gardener, Robert C. Walton, Davis Sands, Alexander Corporation, Torrance (USA), ved Rechtsanwalt A. Kockläuner.
 Gaberscik, Beryl Marrs, Clifford Marren, Robert Felton, Carol
 Brickley, TF Atkins, Michael George Grant og Edward Junger
 ved Daniel Beard, advokatfirmaet Monckton Chambers, Lon- Den anden part i sagen for appelkammeret var Frieslands
 don (Det Forenede Kongerige). Brands B.V., Leeuwarden (Nederlandene).


text:
Nr. C 31 / 10 HDA "! De Europæiske Fællesskabers Tidende 31 . 1 . 97
 III
 (Oplysninger)
 DOMSTOLEN
 MEDDELELSE OM ALMINDELIG UDVÆLGELSESPRØVE
 (97/ C 31 / 06)
 De Europæiske Fællesskabers Domstol bekendtgør i De Europæiske Fællesskabers Tidende nr.
 C 31 A af 31 . januar 1997 følgende almindelige udvælgelsesprøver :
 Den finske udgave :
 CJ/LA/ 21 (finsksprogede juridiske sprogeksperter)
 Den svenske udgave :
 CJ/ LA/ 22 (svensksprogede juridiske sprogeksperter)
 Dette nummer af Tidende fås ved henvendelse til : Personaleafdelingen, De Europæiske Fælles
 skabers Domstol, L-2925 Luxembourg.
 Ansøgningsfristen udløber den 3 . marts 1997.


text:
5.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 148/16
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarien) den 15. marts 2010 — DP Grup EOOD mod Mitnichesko byuro Kremikovtsi
 (Sag C-138/10)
 2010/C 148/25
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad Sofia-grad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: DP Grup EOOD
 Sagsøgt: Mitnichesko byuro Kremikovtsi
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 63 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1) under omstændighederne i hovedsagen fortolkes således, at toldmyndigheden kun er forpligtet til at gennemføre en kontrol af, at toldangivelsen opfylder betingelserne i forordningens artikel 62, idet den blot foretager en dokumentkontrol i det i forordningens artikel 68 nævnte omfang, og til alene på grundlag af de fremlagte dokumenter at træffe en afgørelse om antagelse af toldangivelsen, hvis der er opstået tvivl om, hvorvidt en vares toldtarifkode er korrekt, og det er nødvendigt med en ekspertudtalelse til fastsættelse af denne kode?
 2)
 Skal toldmyndighedens afgørelse om straks at antage toldangivelsen i medfør af artikel 63 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks under omstændighederne i hovedsagen anses for en toldmyndigheds afgørelse i henhold til toldkodeksens artikel 4, nr. 5), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, første led, herunder med hensyn til det samlede indhold i den afgivne toldangivelse, når der samtidigt foreligger følgende omstændigheder:
 a)
 toldmyndighedens afgørelse om antagelse af toldangivelsen blev alene truffet på grundlag af dokumenter, der blev fremlagt sammen med toldangivelsen
 b)
 der var i forbindelse med gennemførelsen af den påkrævede kontrol før antagelsen af toldangivelsen mistanke om, at den angivne toldtarifkode for varen var urigtig
 c)
 i forbindelse med gennemførelsen af den påkrævede kontrol før antagelsen af toldangivelsen var de oplysninger om den anmeldte vares indhold, som er af betydning for den korrekte fastsættelse af toldtarifkoden, ufuldstændige
 d)
 ved kontrollen før antagelsen af angivelsen blev der udtaget en prøve til brug for udarbejdelse af en ekspertudtalelse med henblik på en korrekt fastsættelse af varens toldtarifkode?
 3)
 Skal artikel 63 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks under omstændighederne i hovedsagen fortolkes således, at
 a)
 bestemmelsen tillader, at det efter varens overgang anfægtes ved retten, at antagelsen af toldangivelsen var retsstridig, eller således at
 b)
 antagelsen af toldangivelsen ikke kan anfægtes, da antagelsen alene markerer angivelsen af varen til toldmyndighederne og det tidspunkt, hvor toldskylden ved indførsel opstår, og den udgør ikke en toldmyndigheds afgørelse vedrørende spørgsmålet om den korrekte tarifering og den told, der skyldes som følge af denne angivelse?
 (1) EFT L 302, s. 1.


text:
12.8.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/38
 Kendelse afsagt af EU-Personaleretten den 30. juni 2006 — Colombani mod Kommissionen
 (Sag F-35/05) (1)
 (2006/C 190/71)
 Processprog: fransk
 Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret efter forlig.
 (1) EUT C 193 af 6.8.2005. (Sagen er først registreret ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans under T-294/05, og overført til Retten for EU-personalesager ved kendelse af 15.12.2005).


text:
22 . 2 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 54/ 1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM den 3 december 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 af 3 . december 1996 således :
 i sag C-268/94, Den Portugisiske Republik mod Rådet for
 Den Europæiske Union (') 1 ) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 (Samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og 2 ) Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostnin
 Republikken Indien — udviklingssamarbejde — beskyt ger.
 telse af menneskerettigheder og demokratiske principper
 — samarbejde med hensyn til energi, turisme, kultur, be
 kæmpelse af narkotikamisbrug og beskyttelse af intellektu 3 ) Kongeriget Danmark, Den Hellenske Republik, Det
 el ejendomsret — Fællesskabets kompetence — retsgrund Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 lag) samt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 bærer deres egne omkostninger.
 ( 97/C 54/01
 (') EFT nr. C 316 af 12 . 11 . 1994 .
 (Processprog: portugisisk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige -oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-268/94, Den Portugisiske Republik ( befuldmægti
 DOMSTOLENS DOM
 gede: João Mota de Campos, Luis Fernandes og Maria
 Luisa Duarte ), støttet af den Hellenske Republik ( befuld af 12 . december 1996
 mægtigede: Aikaterini Samoni-Rantou og Georgios Karip i sag C-302/94, The Queen mod Secretary of State for
 siadis ), mod Rådet for Den Europæiske Union ( befuld Trade and Industry, ex parte: British Telecommunications
 mægtigede : Jorge Monteiro og Antonio Tanca ), støttet af plc ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court
 Kongeriget Danmark ( befuldmægtiget: Peter Biering ), Det of Justice) (')
 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ( befuld
 mægtiget: Lindsey Nicoll ), og af Kommissionen for De (Telekommunikation — direktivet om åbne net — særlige
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Claire Ruty eller eksklusive rettigheder — direktivet om leje af faste
 og Ana Maria Alves Vieira ), angående en påstand om an kredsløb — tilrådighedsstillelse af et minimumssæt af faste
 nullation af Rådets afgørelse 94/578/EF af 18 . juli 1994 kredsløb)
 om indgåelse af samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske 97/C 54/02
 Fællesskab og Republikken Indien om partnerskab og ud
 vikling ( EFT nr. L 223 af 27. 8 . 1994, s . 23 ), har Domsto (Processprog: engelsk)
 len, sammensat af præsidenten, G. C. Rodríguez Iglesias,
 afdelingsformændene G. F. Mancini , J. C. Moitinho de Al
 meida, J. L. Murray og L. Sevón ( refererende dommer ) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 samt dommerne C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn , C. Gul offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 mann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P.
 Jann og M. Wathelet; generaladvokat: A. La Pergola ; ju I sag C-302/94, angående af anmodning, som High Court
 stitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, of Justice ( Queen's Bench Division ) i medfør af EF-trakta


text:
7.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/3
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. januar 2009 — Silberquelle GmbH mod Maselli Strickmode GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Patent- und Markensenat (Østrig))
 (Sag C-495/07) (1)
 (Varemærker - direktiv 89/104/EØF - artikel 10 og 12 - fortabelse - begrebet »reel brug« af et varemærke - anbringelse af et varemærke på reklamegenstande - gratis uddeling af sådanne genstande til købere af varemærkeindehaverens varer)
 (2009/C 55/04)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Patent- und Markensenat
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Silberquelle GmbH
 Sagsøgt: Maselli Strickmode GmbH
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Patent- und Markensenat — fortolkning af artikel 10, stk. 1, og artikel 12, stk. 1, i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (EFT 1989 L 40, s. 1) — varemærkeindehaverens fortabelse af rettigheder — begrebet reel brug af varemærket — varer (alkoholfri drikke), der medfølger som tilgift ved salget af andre varer (tekstiler)
 Konklusion
 Artikel 10, stk. 1, og artikel 12, stk. 1, i Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker skal fortolkes således, at indehaveren af et varemærke, der anbringer dette varemærke på genstande, der gratis tilbydes købere af dennes varer, ikke gør reel brug af varemærket for den klasse, hvorunder genstandene henhører.
 (1) EUT C 22 af 26.1.2008.


text:
11.5.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/43
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 26. marts 2015 — Coedo Suárez mod Rådet
 (Sag F-38/14) (1)
 ((Personalesag - tjenestemænd - disciplinær forfølgning - disciplinær sanktion - fjernelse fra tjenesten med nedsættelse af invaliditetsydelsen - sanktions proportionalitet - åbenbart urigtigt skøn - begrebet tjenestemandens adfærd under hele karrieren - overholdelse af arbejdstiderne))
 (2015/C 155/62)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Ángel Coedo Suárez (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne S. Rodrigues og C. Bernard-Glanz)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og A. Bisch, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen truffet af Rådets generalsekretær om at pålægge sanktionen fjernelse fra tjenesten med nedsættelse af invaliditetsydelsen på 15 % indtil pensionsalderen.
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Ángel Coedo Suárez bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 212 af 7.7.2014, s. 45.


text:
22.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 52/5
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 19. december 2013 — Siemens AG (sag C-239/11 P), Mitsubishi Electric Corp. (sag C-489/11 P) og Toshiba Corp. (sag C-498/11 P) mod Europa-Kommissionen
 (Forenede sager C-239/11 P, C-489/11 P og C-498/11 P) (1)
 (Appel - konkurrence - kartel - markedet for projekter angående gasisolerede koblingsanlæg - markedsopdeling - forordning (EF) nr. 1/2003 - bevis på overtrædelsen - en enkelt, vedvarende overtrædelse - urigtig gengivelse af beviserne - beviskraft af erklæringer, der går imod den erklærendes interesser - bøder - udgangsbeløb - referenceår - multiplikationskoefficienten med henblik på afskrækkelse - fuld prøvelsesret - ligebehandling - retten til forsvar - begrundelsespligt)
 2014/C 52/06
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellanter: Siemens AG (ved Rechtsanwälte I. Brinker, C. Steinle og M. Hörster (sag C-239/11 P), Mitsubishi Electric Corp. (ved solicitor R. Denton og advocaat K. Haegeman (sag C-489/11 P) og Toshiba Corp. (ved solicitor J. MacLennan, solicitor A. Dawes, Rechtsanwalt A. Schulz og dikigoros S. Sakellariou (sag C-498/11 P))
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved A. Antoniadis, R. Sauer, N. Khan og P. Van Nuffel, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for den anden part i sagen: EFTA-Tilsynsmyndigheden (ved M. Schneider og M. Moustakali, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 3. marts 2011 i sag T-110/07, Siemens mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2006) 6762 endelig af 24. januar 2007 vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 i EØS-aftalen om et kartel på markedet for projekter for gasisoleret koblingsudstyr, eller subsidiært nedsættelse af den bøde, der er blevet pålagt appellanterne — tilsidesættelse af retten til en retfærdig rettergang, retten til forsvar, princippet om ligebehandling og begrundelsespligten — urigtig gengivelse af beviser — urigtig anvendelse af forældelsesbestemmelserne — tilsidesættelse af artikel 47 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder.
 Konklusion
 1)
 Appellerne forkastes.
 2)
 Siemens AG, Mitsubishi Electric Corp. og Toshiba Corp. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 232 af 6.8.2011.
 EUT C 347 af 26.11.2011.


text:
29.9.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 275/3
 1) Artikel 22, stk. l, litra c), nr. i), i Rådets forordning (EØF) DOMSTOLENS DOM
 nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale
 sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdriven-
 (Sjette Afdeling)
 de og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet,
 som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EØF)
 nr. 2001/83 af 2. juni 1983, skal fortolkes således, at når af 12. juli 2001
 den kompetente institution har givet en socialt forsikret tilladelse
 til at rejse til en anden medlemsstat for dér at blive behandlet,
 i sag C-399/98, Ordine degli Architetti delle Province di
 er opholdsstedets institution forpligtet til at udrede ham
 Milano e Lodi m.fl. mod Comune di Milano (anmodning
 naturalydelser i overensstemmelse med de regler om godtgørelse
 om præjudiciel afgørelse fra Tribunale amministrativo
 af sundhedspleje, som gælder for sidstnævnte institution, som
 regionale per la Lombardia) (1)
 om han var forsikret dér.
 Når en socialt forsikret, der har indgivet en ansøgning om (»Offentlige bygge- og anlægskontrakter — direktiv
 tilladelse i henhold til denne forordnings artikel 22, stk. 1, 93/37/EØF — national lovgivning, der giver indehaveren af
 litra c), er blevet meddelt afslag af den kompetente institution, en byggetilladelse og en godkendt udstykningsplan ret til
 og det senere er blevet fastslået, at et sådant afslag er direkte at udføre offentlige infra- og servicestrukturarbejder,
 ubegrundet, har vedkommende ret til direkte fra den kompetente som fradrages i et bidrag — national lovgivning, der giver
 institution at få godtgjort et beløb svarende til det, som ville de offentlige myndigheder mulighed for at forhandle direkte
 have været afholdt af opholdsstedets institution i overensstem- med en borger om indholdet af de forvaltningsakter, der
 melse med den lovgivning, som gælder for sidstnævnte institu- berører ham«)
 tion, såfremt tilladelsen var blevet forskriftsmæssigt meddelt fra
 begyndelsen. (2001/C 275/05)
 Artikel 22 i forordning nr. 1408/71, der ikke indeholder regler (Processprog: italiensk)
 om en eventuel godtgørelse i henhold til de satser, der gælder i
 den medlemsstat, hvori vedkommende er forsikret, har hverken
 til følge at forhindre eller at forbyde, at denne medlemsstat yder (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 en supplerende godtgørelse svarende til forskellen mellem den gjort i Samling af Afgørelser)
 ordning med dækning af udgifter, der er foreskrevet i nævnte
 medlemsstats lovgivning, og den, som anvendes af opholdsmed- I sag C-399/98, angående en anmodning, som Tribunale
 lemsstaten, når førstnævnte er mere fordelagtig end sidstnævnte, amministrativo regionale per la Lombardia (Italien) i medfør af
 og en sådan godtgørelse er foreskrevet i den medlemsstats EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet til
 lovgivning, hvori vedkommende er forsikret. Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Ordine
 degli Architetti delle Province di Milano e Lodi, Piero De
 EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49 EF) skal Amicis, Consiglio Nazionale degli Architetti, Leopoldo Freyrie
 fortolkes således, at såfremt den godtgørelse af udgifter i mod Comune di Milano, procesdeltagere: Pirelli SpA, Milano
 forbindelse med tjenesteydelser inden for hospitalssektoren, som Centrale Servizi SpA, Fondazione Teatro alla Scala, tidligere
 er


text:
leveret i en opholdsmedlemsstat, og som følger anvendelsen Ente Autonomo Teatro alla Scala, at opnå en præjudiciel
 af de regler, der gælder i denne stat, er lavere end den, der ville afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv
 have fulgt af anvendelsen af lovgivningen i den medlemsstat, 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmå-
 hvori vedkommende er forsikret, i tilfælde af hospitalsindlæggel- derne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægs-
 se i sidstnævnte, skal den kompetente institution tildele den kontrakter (EFT L 199, s. 54), har Domstolen (Sjette Afdeling),
 socialt forsikrede en supplerende godtgørelse svarende til denne sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne
 forskel. V. Skouris (refererende dommer), J.-P. Puissochet, R. Schintgen
 og F. Macken; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: fuld-
 mægtig L. Hewlett, den 12. juli 2001 afsagt dom, hvis
 2) Artikel 36 i forordning nr. 1408/71, som ændret og ajourført konklusion lyder således:
 ved forordning nr. 2001/83, kan ikke fortolkes således, at det
 fremgår af denne bestemmelse, at en socialt forsikret, der har
 indgivet en ansøgning om tilladelse i henhold til denne Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af
 forordnings artikel 22, stk. l, litra c), og som er blevet meddelt fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og
 afslag af den kompetente institution, har ret til godtgørelse af anlægskontrakter er til hinder for en national lovgivning om
 samtlige de lægeudgifter, som han har afholdt i den medlems- byplanlægning, når denne, uden for de i direktivet fastsatte fremgang-
 stat, hvor behandlingen er blevet ydet ham, når det er fastslået, måder, tillader, at indehaveren af en byggetilladelse og en godkendt
 at afslaget på hans ansøgning om tilladelse var ubegrundet. udstykningsplan for et infra- og servicestrukturarbejde udfører dette
 arbejde direkte mod helt eller delvist fradrag i det bidrag, der skyldes
 for tilladelsens udstedelse, og værdien af dette arbejde andrager eller
 overstiger den i nævnte direktiv fastsatte tærskelværdi.
 (1) EFT C 397 af 19.12.1998.
 (1) EFT C 1 af 4.1.1999.


text:
Nr . C 159/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24 . 6 . 95
 være udsat for kræftfremkaldende stoffer ( sjette 2 . Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger .
 særdirektiv i henhold til artikel 16 , stk. 1 , i direktiv
 89/391/EØF ) C)
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag C-79/95; fristen for gennemførelse udløb
 har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det ifølge den 1 , januar 1993 .
 disse direktiver .
 I 1 ) Rådets direktiv 91 /67/EØF af 28 . januar 1991 om dyresund
 2 ) Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost hedsmæssige betingelser for afsætning af akvakulturdyr og
 ninger. -produkter ( EFT nr . L 46 af 19 . 2 . 1991 , s . 1 ).
 ( 2 ) Rådets direktiv 91 /495/EØF af 27 . november 1990 om sund
 hedsmæssige og dyresundhedsmæssige problemer i forbindelse
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: med produktion og afsætning af kaninkød og kød af opdrættet
 vildt ( EFT nr . L 268 af 24 . 9 . 1991 , s . 41 ).
 (3 ) Rådets direktiv 91/497/EØF af 29. juli 1991 om ændring og
 I medfør af EF-traktatens artikel 189 , stk. 3 , og artikel 5 , kodificering af direktiv 64/43 3/EØF om sundhedsmæssige
 stk. 1 , påhviler der medlemsstaterne en forpligtelse til at problemer vedrørende handel med fersk kød inden for Fælles
 skabet med henblik på at udvide dets anvendelsesområde til
 vedtage de nødvendige bestemmelser for at efterkomme de også at omfatte produktion og afsætning af fersk kød (EFT nr.
 direktiver, som rettes til dem, inden udløbet af den herfor L 268 af 29 . 9 . 1991 , s . 69 ).
 fastsatte frist. I denne sag udløb fristen allerede den ( 4 ) Rådets direktiv 92/5/EØF af 10 . februar 1992 om ændring og
 31 . december 1992, uden at Spanien har gennemført de ajourføring af direktiv 77/99/EØF om sundhedsmæssige pro
 nødvendige bestemmelser. blemer i forbindelse med handel med kødprodukter inden for
 Fællesskabet og om ændring af direktiv 64/433/EØF ( EFT nr.
 L 57 af 2 . 3 . 1992 , s . 1 ).
 M EFT nr. L 183 af 29 . 6 . 1989 , s . 1 . ( 5 ) Rådets direktiv 92/40/EØF af 19 . maj 1992 om fællesskabs
 2) EFT nr . L 393 af 30 . 11 . 1989 , s . 1 . foranstaltninger til bekæmpelse af aviær influenza (EFT nr.
 ?) EFT nr . L 393 af 30 . 11 . 1989 , s . 13 . L 167 af 22 . 6 . 1992 , s . 1 ).
 4) EFT nr . L 393 af 30 . 11 . 1989 , s . 18 .
 5) EFT nr . L 156 af 21 . 6 . 1990, s . 9 .
 6) EFT nr . L 156 af 21 . 6 . 1990 , s . 14 .
 7) EFT nr . L 196 af 26 . 7.


text:
1990 , s . 1 .
 Sag anlagt den 27. marts 1995 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 ( Sag C-93/95 )
 ( 95/C 159/12 )
 Sag anlagt den 17. marts 1995 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tysk
 land Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 27. marts 1995 anlagt sag mod Den Portugisiske Republik
 ( Sag C-86/95 )
 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 ( 95/C 159/11 ) juridisk konsulent Antonio Cairo som befuldmægtiget og
 med valgt adresse i Luxembourg hos Georgios Kremlis,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirch
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den berg.
 17 . marts 1995 anlagt sag mod Forbundsrepublikken
 Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ber ved Klaus-Dieter Borchardt, Kommissionens Juridiske Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Tjeneste , som befuldmægtiget, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos Georgios Kremlis, Wagner-Centret C 254, — Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har undladt at
 Kirchberg. opfylde de forpligtelser, der påhviler den i henhold til
 EF-traktaten, idet den ikke inden for den fastsatte frist
 har truffet de nødvendige foranstaltninger til fuldt ud at
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: efterkomme Rådets direktiv 90/605/EØF af 8 , november
 1990 om ændring af direktiv 78/660/EØF og 83/
 1 ) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har 349/EØF om henholdsvis årsregnskaber og konsoli
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten og derede regnskaber, for så vidt angår deres anvendelses
 område .
 direktiv 91 /67/EØF i 1 ), 91/495/EØF ( 2 ), 91/497/
 EØF ( 3 ), 92/5/EØF (4 ) satm 92/40/EØF ( 5 ) ved ikke
 rettidigt at have truffet de nødvendige foranstaltninger — Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens
 til gennemførelse disse direktiver. omkostninger.
 ---pagebreak--- 24 . 6 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 159/7
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er identi nio Caeiro som befuldmægtiget og med valgt adresse i
 ske med de i sag C-79/95 anførte; fristen for gennemførelse Luxembourg hos Georgios Kremlis , Wagner- Centret,
 udløb den 1 , januar 1993 . Kirchberg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastslås, at Kongeriget Belgien har undladt at
 opfylde sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet
 Sag anlagt den 24 . marts 1995 af Kommissionen for De det ikke inden for de fastsatte frister har truffet alle
 Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tysk nødvendige foranstaltninger til at gennemføre Rådets
 land direktiv 89/666/EØF ( J ) af 21 . december 1989 om
 ( Sag C-96/95 ) offentlighed vedrørende filialer og direktiv 89/667/
 «EØF ( 2 ) af samme dato om enkeltmandsselskaber med
 ( 95/C 159/13 ) begrænset ansvar.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den — Subsidiært, det fastslås, at Kongeriget Belgien har
 24 . marts 1995 anlagt sag mod Forbundsrepublikken undladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til
 Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fællesska EF-traktaten, idet det ikke i overensstemmelse med
 ber ved Pieter Van Nuffel, Kommissionens Juridiske Tje artikel 16 i direktiv 89/666/EØF og artikel 8 i direktiv
 neste, og Horstpeter


text:
Kreppel, der er udstationeret som 89/667/EØF har meddelt Kommissionen teksten til de
 national ekspert ved Kommissionens Juridiske Tjeneste som nationale bestemmelser om gennemførelse af direktiv
 led i turnusordningen for embedsmænd fra medlemssta 89/666/EØF og 89/667/EØF.
 terne, som befuldtmægtigede , og med valgt adresse i
 Luxembourg hos Georgios Kremlis , Wagner-Centret C 254 , — Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostnin
 Kirchberg. ger .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som de i sag C-79/95 anførte; fristen fastslagt i de to
 a ) Det fastslås , at Forbundsrepublikken Tyskland har direktiver udløb den 1 , januar 1992 .
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten ved
 ikke inden for den fastsatte frist at have udstedt de
 (') EFT nr . L 395 af 30 . 12 . 1989 , s. 36 .
 nødvendige love og administrative bestemmelser til ( 2 ) EFT nr . L 395 af 30 . 12 . 1989 , s. 40 .
 gennemførelse af Rådets direktiv 90/365/EØF af
 28 . juni 1990 om opholdsret for lønmodtagere og
 selvstændige , der er ophørt med erhvervsaktivitet ( 1 ), og
 Rådets direktiv 90/364/EØF af 28 . juni 1990 om
 opholdsret ( 2 ) i national ret, og — subsidiært — ved ikke
 straks at have underrettet Kommissionen om de trufne
 foranstaltninger.
 Sag anlagt den 30 . marts 1995 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tysk
 b ) Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. land
 ( Sag C-101/95 )
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 ( 95/C 159/15 )
 samme som i sag C-79/95 ; fristen for gennemførelse udløb
 den 30 . juni 1992 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 (!) EFT nr . L 180 af 13 . 7 . 1990 , s . 28 . 30 . marts 1995 anlagt sag mod Forbundsrepublikken
 ( 2 ) EFT nr. L 180 af 13 . 7. 1990 , s . 26 . Tyskland af Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ber ved Klaus-Dieter Borchardt, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos Georgios Kremlis, Wagner- Centret C 254,
 Kirchberg.
 Sag anlagt den 27. marts 1995 af Kommissionen for De Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 ( Sag C-98/95 ) 1 ) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØF-traktaten
 95/C 159/ 14 ) og direktiv 91/628/EØF i 1 ) ved ikke rettidigt at have
 truffet de nødvendige foranstaltninger til gennemførelse
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den af dette direktiv .
 27 . marts 1995 anlagt sag mod Kongeriget Belgien, af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Antô 2 ) Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Symvoulio tis Epikrateias (Grækenland) den 1. februar 2010 — Eleftheri Tileorasi A.E. »ALTER CHANNEL« og Konstantinos Giannikos mod Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis og Ethniko Symvoulio Radiotileorasis
 (Sag C-52/10)
 2010/C 100/37
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Symvoulio tis Epikrateias
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Eleftheri Tileorasi A.E. »ALTER CHANNEL« og Konstantinos Giannikos
 Sagsøgte: Ypourgos Typou kai Meson Mazikis Enimerosis og Ethniko Symvoulio Radiotileorasis
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 1, litra d), i Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-radiospredningsvirksomhed (ΕFT L 298), som ændret ved artikel 1, litra c), i Europa-parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF (EFT L 202), forstås således, at betaling af et vederlag eller en anden form for betaling eller modydelse udgør en nødvendig begrebsmæssig bestanddel af reklameformålet ved »skjult reklame«?


text:
8.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 39/15
 Rettens dom af 13. december 2013 — HSE mod Kommissionen
 (Sag T-399/09) (1)
 (Konkurrence - karteller - markedet for calciumcarbid og magnesium til stål- og gasindustrien i EØS, med undtagelse af Irland, Spanien, Portugal og Det Forenede Kongerige - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - fastsættelse af priserne og opdeling af markedet - tilregnelse af den ulovlige adfærd - uskyldsformodning - bøder - artikel 23 i forordning (EF) nr. 1/2003 - retningslinjer for beregning af bøder fra 2006 - formildende omstændigheder - uagtsom overtrædelse - overtrædelse, der er tilladt eller fremmet af offentlige myndigheder)
 2014/C 39/25
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) (Ljubljana, Slovenien) (ved advokat F. Urlesberger)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved J. Bourke og N. von Lingen, derefter ved N. von Lingen og R. Sauer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2009) 5791 endelig af 22. juli 2009 om en procedure i henhold til artikel 81 [EF] og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.396 — Magnesium-baseret calciumcarbid og reagenser til stål- og gasindustrien), i det omfang den vedrører sagsøgeren, samt subsidiært påstand om nedsættelse af den bøde, som sagsøgeren er blevet pålagt ved denne beslutning.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Holding Slovenske elektrarne d.o.o. (HSE) bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 312 af 19.12.2009.


text:
6.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 101/20
 Sag anlagt den 21. januar 2013 — Cactus mod KHIM — Del Rio Rodríguez (CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ)
 (Sag T-24/13)
 2013/C 101/43
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Cactus SA (Bertrange, Luxembourg) (ved advokat K. Manhaeve)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Isabel Del Rio Rodríguez (Malaga, Spanien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 19. oktober 2012 af Andet Appelkammer annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret og — i påkommende tilfælde — Isabel Del Rio Rodríguez tilpligtes at betale sagens omkostninger in solidum.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Isabel Del Rio Rodríguez
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »CACTUS OF PEACE CACTUS DE LA PAZ«, for varer og tjenesteydelser i klasse 31, 39 og 44 — EF-varemærkeansøgning nr. 8 489 643
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Cactus SA
 Det påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 963 694 af ordmærket »CACTUS« for varer og tjenesteydelser i klasse 2, 3, 5-9, 11, 16, 18, 20, 21, 23-35, 39, 41 og 42
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Delvis medhold i indsigelsen og delvis afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Den påklagede afgørelse blev annulleret og indsigelsen blev forkastet i sin helhed
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 1 og 2, og artikel 75 i Rådets forordning nr. 207/2009.


text:
C 101/46 DA Den Europæiske Unions Tidende 26.4.2003
 Til støtte for sit søgsmål gør sagsøgeren gældende: Sag anlagt den 14. februar 2003 af Lafarge S.A. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Sagsøgte har tilsidesat retten til kontradiktion og princip- (Sag T-54/03)
 pet om processuel ligestilling af parterne. Nærmere
 bestemt anfører sagsøgeren, at sagsøgte brugte oplys-
 ninger indhentet fra tredjemand samt oplysninger inde- (2003/C 101/81)
 holdt i svarene fra sagsøgtes partnere, og at sagsøgeren
 ikke blev gjort bekendt hermed. (Processprog: fransk)
 — De beviser, som sagsøgte har fremført, underbygger ikke
 sagsøgtes krav, og sagsøgte har ikke fremført så sikre Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 beviser, som det ifølge sagsøgeren kræves i sådanne sager. den 14. februar 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Lafarge S.A., Paris, ved avocats
 Henry Lesguillons, Nathalie Jalbert-Doury, Jean-Cyril Bermond,
 Antoine Winckler, François Brunet og Igor Simic.
 — Sagsøgte har åbenbart fejlvurderet de foreliggende oplys-
 ninger, hvilket medførte, at sagsøgte traf en forkert
 beslutning og udøvede magtmisbrug.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning af 27. november 2002 i sagen
 — Sagsøgte har tilsidesat artikel 253 EF ved ikke at have COMP/E-1/37.152 for så vidt som den vedrører Lafarge
 begrundet sin beslutning tilstrækkeligt eller fyldestgø- S.A. og Lafarge Gypsum International S.A., annulleres.
 rende.
 — Subsidiært: Den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved denne
 beslutning, annulleres eller nedsættes.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har endvidere anført, at sagsøgte ved fastsættelsen
 af bødens størrelse misbrugte sine beføjelser i henhold til
 artikel 15, stk. 2, i Forordning nr. 17 og sagsøgtes egne
 Retningslinjer for udmåling af bøder, tilsidesatte principperne
 i fællesskabsretten og handlede usagligt. Sagsøgeren gør især Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 gældende, at:
 Beslutningen, som er genstand for dette søgsmål, vedrører en
 aftale mellem BPB, Gebruder Knauf Westdeutsche Gipswerke
 — de grundbeløb, der ved bøden er pålagt for forseelsens KG, Gyproc Benelux og sagsøgeren på markedet for gipsplader.
 grovhed og varighed, er uforholdsmæssige, vilkårlige og i
 strid med proportionalitetsprincippet og princippet om
 ligebehandling. Til støtte for sine anbringender har sagsøgeren gjort gældende,
 at Kommissionen har tilsidesat artikel 81 EF og foretaget
 åbenbare fejlskøn, idet beslutningen fastholder, at Lafarge
 — Forhøjelsen på 50 % for skærpende omstændigheder er S.A. deltog i en enkelt overtrædelse, der var kompleks og
 urimelig og uforholdsmæssig og i strid med princippet vedvarende, hvilket selskabet har anfægtet.
 om ligebehandling.
 Sagsøgeren har endvidere gjort gældende:
 — Sagsøgte har ikke taget hensyn til formildende omstæn-
 — at Kommissionen tilsidesatte selskabets ret til en retfærdig
 digheder. rettergang, der er beskyttet i artikel 6 i menneskerettig-
 hedskonventionen;
 — Sagsøgte har anvendt sin Samarbejdsmeddelelse fejlagtigt, — at Kommissionen tilsidesatte vigtige formkrav samt retten
 hvilket er i strid med principperne om ligebehandling og til forsvar. I den forbindelse hævder sagsøgeren, at
 berettiget forventning. Kommissionen anvendte erklæringer fra parterne under
 proceduren, og at beslutningen er blevet fejlagtig på
 grund af en gennemgående tilsidesættelse af princippet
 om processuel ligestilling af parterne;
 — at Kommissionen tilsidesatte princippet om upartiskhed.
 ---pagebreak--- 26.4.2003 DA Den


text:
Europæiske Unions Tidende C 101/47
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande subsidiært gjort til indplacering en lønklasse og et løntrin højere, idet
 gældende, at Kommissionen tilsidesatte artikel 15, stk. 2, i restlønnen pr. 16. marts 2001 tillægges renter 5,75 %
 forordning 17/62 EF, artikel 253 EF samt proportionalitets- p.a.
 princippet og ligebehandlingsprincippet:
 — Sagsøgte tilpligtes at betale erstatning, som efter billighed
 — ved at pålægge sagsøgeren en bøde på mere end 10 % af er opgjort til 500 EUR pr. måned fra den 16. marts 2001
 selskabets globale omsætning; og indtil betaling sker.
 — ved at pålægge sagsøgeren en samlet bøde for overtrædel- — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 ser, der hævdes ikke at hænge sammen;
 — ved at fastsætte grundbeløbet for højt i forbindelse med
 den afskrækkende effekt og de skærpende omstændig-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 heder;
 — ved at anvende en for høj multiplikationsfaktor;
 Sagsøgeren i denne sag anfægter ansættelsesmyndighedens
 afslag på at indplacere ham i lønklasse A 6 løntrin 3 ved hans
 — ved ikke at have nedsat bøden hverken på grund af tiltrædelse hos sagsøgte efter udvælgelsesprøve EUR/A/154 til
 formildende omstændigheder eller i medfør af Kommis- ansættelse af fuldmægtige (A 7/A 6) inden for området revision
 sionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsæt- og regnskab.
 telse i kartelsager (1).
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende:
 ( 1) Offentliggjort i EFT C 207 af 18.7.1996, s. 4.
 — Der er sket tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens
 artikel 31, stk. 2, af afgørelsen af 1. september 1983 om
 kriterier for udnævnelse i lønklasse og for indplacering på
 løntrin ved ansættelsen samt af Administrativ Vejledning.
 — Princippet »patere quam ipse legem fecisti« og princippet
 Sag anlagt den 12. februar 2003 af Philippe Brendel mod om forbud mod forskelsbehandling er tilsidesat.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — I den foreliggede sag er der anlagt et klart fejlskøn.
 (Sag T-55/03)
 — Omsorgs-og begrundelsespligten er tilsidesat.
 (2003/C 101/82) — Artikel 39 EF er tilsidesat.
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 12. februar 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Philippe Brendel, Bruxelles, ved
 avocats George Vandersanden og Laure Levi. Sag anlagt den 10. februar 2003 af Bioelettrica S.p.a. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (Sag T-56/03)
 — Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 3. maj 2002 om
 med virkning fra den 16. marts 2001 at indplacere (2003/C 101/83)
 sagsøgeren i lønklasse A 7, løntrin 2, annulleres, og om
 nødvendigt annulleres afgørelsen af 25. oktober 2002,
 som blev meddelt sagsøgeren den 4. november 2002, om (Processprog: italiensk)
 afvisning af sagsøgerens klage.
 — Sagsøgte tilpligtes at betale den resterende løn bestående
 i differencen mellem en aflønning svarende til en indpla- Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 cering i lønklasse A 7, løntrin 2, og en aflønning svarende den 10. februar 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De


text:
3.6.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 131/32
 Sag anlagt den 23. marts 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-157/06)
 (2006/C 131/61)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved X. Lewis og D. Recchia, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 93/36/EØF (1), sammenholdt med direktivets artikel 6 og 9, ved at have vedtaget indenrigsministerens dekret nr. 558/A/04/03/RR af 11. juli 2003, hvorved man har indført en undtagelse til de fællesskabsretlige bestemmelser om aftaler om offentlige indkøb med henblik på erhvervelsen af letvægtshelikoptere for at opfylde behovene for Forze di Polizia og Corpo nazionale dei Vigili del Fuoco (politiet og brandvæsenet), uden at nogen af de betingelser, der kan berettige en sådan undtagelse, er opfyldt.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har den 23. marts 2006 anlagt sag med henblik på, at det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/36/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved offentlige indkøb, og særligt direktivets artikel 2, stk. 1, litra b), sammenholdt med dets artikel 6 og 9, ved at have vedtaget indenrigsministerens dekret af 11. juli 2003, hvorved man har indført en undtagelse til de fællesskabsretlige bestemmelser om aftaler om offentlige indkøb med henblik på erhvervelsen af letvægtshelikoptere for at opfylde behovene for politiet og brandvæsenet, uden at nogen af de betingelser, der kan berettige en sådan undtagelse, er opfyldt.
 I forbindelse med forberedelsen af andre traktatbrudssager har Kommissionen fået kendskab til ovennævnte dekret fra indenrigsministeren. Kommissionen gør gældende, at dekretet er i modstrid med det nævnte direktiv om offentlige indkøb for så vidt som ingen af de betingelser, hvorefter direktiv 93/36/EØF i henhold til dets artikel 2, stk. 1, litra b), ikke finder anvendelse, er opfyldt — dvs. i tilfælde af indkøbsaftaler, der erklæres hemmelige, eller hvis gennemførelse skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger, eller når beskyttelsen af medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser kræver det.
 (1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 1.


text:
7.12.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 359/15
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 16. oktober 2013 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-461/13 R)
 (Særlige rettergangsformer - statsstøtte - afgørelse, der erklærer en støtte uforenelig med det indre marked og anordner tilbagesøgning samt annullation af igangværende betalinger - begæring om udsættelse af gennemførelsen - manglende fumus boni juris og ingen uopsættelighed)
 2013/C 359/28
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved abogado del Estado A. Rubio González)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier, B. Stromsky og P. Němečková, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens afgørelse K(2013) 3204 endelig af 19. juni 2013, vedrørende statsstøtte SA.28599 (C 23/2010) (ex NN 36/2010, ex CP 163/2009), som de spanske myndigheder har ydet til implementering af jordbaseret digital-tv i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder (med undtagelse af Castilla-La-Mancha)
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
23.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 288/46
 Sag anlagt den 17. august 2010 — Seatech International m.fl. mod Rådet og Kommissionen
 (Sag T-337/10)
 ()
 (2010/C 288/88)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Seatech International Inc. (Cartagena, Colombia), Tuna Atlantic, Ltda (Cartagena) og Comextun, Ltda (Cartagena) (ved avocat F. Foucault)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af Kommissionens forordning nr. 468/2010 af 28. maj 2010 for så vidt som fartøjet Marta Lucia R heri udpeges som fartøj, der udøver IUU-fiskeri.
 —
 Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008, og følgelig annullation af Kommissionens forordning nr. 468/2010 af 28. maj 2010, idet den iværksætter en procedure for udpegning af fartøjer, der udøver IUU-fiskeri, hvorved kontraktionsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling tilsidesættes.
 —
 Det fastslås, at fartøjet Marta Lucia R ikke bedriver IUU-fiskeri.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I den foreliggende sag har sagsøgerne, der ejer og driver fiskefartøjet Mart Lucia R, samt driver virksomhed som opkøbere af fisk, nedlagt påstand om annullation af Kommissionens forordning (EU) nr. 468/2010 af 28. maj 2010 om opstilling af en EU-liste over fartøjer, der udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (1) (herefter »EU’s IUU-liste«), hvori fartøjet Mart Lucia R udpeges som et fartøj, der udøver ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri. Sagsøgerne har ligeledes nedlagt påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (2), der fastsætter proceduren med henblik på udarbejdelsen af EU’s IUU-liste.
 Sagsøgerne har gjort gældende, at fartøjet Marta Lucia R alene blev optaget på IUU-listen for Den Europæiske Union af den grund, at den var optaget på en liste over fartøjer, der anses for at udøve ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri, der er udarbejdet af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (herefter »CITT’s IUU-liste«).
 Til støtte for sin påstand har sagsøgeren fremsat en række anbringender, bl.a.:
 —
 tilsidesættelse af principperne om kontradiktion og retten til forsvar for så vidt som fartøjet Marta Lucia R blev optaget på CITT’s IUU-liste uden en forudgående procedure, der sikrede, at den pågældendes ret til at blive hørt, blev respekteret
 —
 tilsidesættelse af princippet om forbud mod forskelsbehandling, idet fartøjet Marta Lucia R automatisk blev optaget på EU’s IUU-liste efter optagelsen på CITT’s IUU-liste, mens andre fartøjer, der er aktive på medlemsstaternes område, først blev optaget på EU's IUU-liste efter afholdelse af en kontradiktorisk procedure
 —
 det forhold, at afgørelserne truffet af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk er ulovlige for så vidt som denne kommission har overtrådt grænserne for sin kompetence, idet den alene har til mål at udføre en opgave med information og undersøgelse af mulighederne for bevaring af arten, og ikke har kompetence til at træffe bindende afgørelser, og
 —
 det forhold, at der ikke er nogen faktiske omstændigheder, der kan lægges til grund for kvalifikationen af fartøjet Marta Lucia R’s virksomhed som ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri i fællesskabsrettens forstand.
 (1) EUT L 131, s. 22.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29.9.2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret


text:
22.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 134/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Trani (Italien) den 13. januar 2010 — Vino Cosimo Damiano mod Poste Italiane SpA
 (Sag C-20/10)
 2010/C 134/24
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di Trani
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Vino Cosimo Damiano
 Sagsøgt: Poste Italiane SpA
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er § 8, stk. 3, i den rammeaftale, der er gennemført ved direktiv 1999/70/EF (1) til hinder for en national bestemmelse (såsom artikel 2, stk. 1a, i lovdekret nr. 368/2001), som med henblik på gennemførelse af Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, i national ret, indførte et »undtagelsestilfælde« for så vidt angår tidsbegrænset ansættelse af arbejdstagere i SpA Poste Italiane?
 2)
 Er det tilstrækkeligt til at begrunde en reformatio in pejus ved den nævnte regel om tidsbegrænset ansættelse og til ikke at blive omfattet af forbuddet i rammeaftalens § 8, stk. 3, som gennemført ved direktiv 1999/70/EF, at lovgiver forfølger et hvilket som helst formål, når blot der er tale om et andet formål end gennemførelsen af direktivet, eller skal et sådant formål ikke alene nyde mindst samme beskyttelse som det formål, der er knyttet sanktioner til, men tillige være udtrykkeligt »angivet«?
 3)
 Er rammeaftalens § 3, stk. 1, som gennemført ved direktiv 1999/70/EF, til hinder for en national bestemmelse (såsom artikel 2, stk.1a, i lovdekret nr. 368/2001) som med henblik på gennemførelse af Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, som i national ret indførte et »undtagelsestilfælde« for så vidt angår tidsbegrænset ansættelse af arbejdstagere i SpA Poste Italiane?
 4)
 Er det grundlæggende princip om forbud mod forskelsbehandling og ligebehandlingsprincippet til hinder for en national bestemmelse (såsom artikel 2, stk. 1a, i lovdekret nr. 368/2001) som med henblik på gennemførelse af Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999 om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, i national ret indførte et »undtagelsestilfælde«, som stiller ansatte i Poste Italiane ringere, ikke kun i forhold til dette selskab, men også i forhold til andre virksomheder i samme eller andre sektorer?
 5)
 Er artikel 82, stk.1, EF, og artikel 86, stk. 1 og 2, EF til hinder for en national bestemmelse (såsom artikel 2, stk. 1a, i lovdekret nr. 368/2001), som med henblik på gennemførelse af Rådets direktiv 1999/70/EF af 28. juni 1999, om rammeaftalen vedrørende tidsbegrænset ansættelse, der er indgået af EFS, UNICE og CEEP, som indfører en »undtagelse«, der udelukkende er til fordel for Poste Italiane SpA (en rent offentligt ejet virksomhed), som kan medføre en risiko for misbrug af dominerende stilling?
 6)
 Såfremt de forudgående spørgsmål besvares bekræftende, er den nationale ret da forpligtet til at undlade at anvende (eller ikke at anvende) de nationale regler, som strider mod fællesskabsretten?
 (1) EFT L 175, s. 43.


text:
23.10.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 262/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 14. juli 2004 af Bundesfinanzhof i sagen Centro di Musicologia Walter Stauffer mod Finanzamt München für Körperschaften
 (Sag C-386/04)
 (2004/C 262/47)
 Ved kendelse afsagt den 14. juli 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 8. september 2004, har Bundesfinanzhof i sagen Centro di Musicologia Walter Stauffer mod Finanzamt München für Körperschaften forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Er det i strid med EF-traktatens artikel 52, sammenholdt med artikel 58, med artikel 59, sammenholdt med artikel 66 og 58, samt med artikel 73B, såfremt en privatretlig, almennyttig organisation, som er etableret i en anden medlemsstat, og som i indlandet er begrænset skattepligtig af lejeindtægter, ikke er fritaget for selskabsskat til forskel fra en almennyttig organisation i indlandet, der er fuldt skattepligtig af tilsvarende indtægter?


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/40
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. juli 2008 — Espinosa Labella m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-322/06) (1)
 (Annullationssøgsmål - direktiv 92/43/EØF - bevaring af naturlige levesteder samt vilde dyr og planter - beslutning 2006/613/EF - liste over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område - anfægtelig retsakt - ikke umiddelbart berørt - afvisning)
 (2008/C 223/68)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Manuel José Espinosa Labella (Almería, Spanien), Josefa Labella Dávalos (Almería), María Pilar Espinosa Labella (Almería), María José Espinosa Labella (Almería), Tomasa Peñuela Ortiz (Almería), Tomás Espinosa Peñuela (Almería), Francisco José Espinosa Peñuela (Mairena del Aljarafe, Spanien), Juan Manuel Espinosa Peñuela (Madrid, Spanien), María Lourdes Espinosa Peñuela (Almería), Adela Espinosa Peñuela (Almería), Jorge Jesús Espinosa Peñuela (Almería) og Rafael Espinosa Peñuelas arvinger (Almería) (ved abogado J. Rovira Daudí)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Alcover San Pedro og D. Recchia, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Kongeriget Spanien (ved abogado del Estado F. Díez Moreno)
 Sagens genstand
 Annullation af Kommissionens beslutning af 19. juli 2006 om vedtagelse af listen over lokaliteter af fællesskabsbetydning i det mediterrane biogeografiske område i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF (EFT L 259, s. 1), i det omfang »Artos de El Ejido«, hvor ejendomme tilhørende sagsøgerne er beliggende, er opført på denne liste
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Manuel José Espinosa Labella, Josefa Labella Dávalos, María Pilar Espinosa Labella, María José Espinosa Labella, Tomasa Peñuela Ortiz, Tomás Espinosa Peñuela, Francisco José Espinosa Peñuela, Juan Manuel Espinosa Peñuela, María Lourdes Espinosa Peñuela, Adela Espinosa Peñuela, Jorge Jesús Espinosa Peñuela og Rafael Espinosa Peñuelas arvinger bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
18.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 16/43
 Sag anlagt den 3. november 2015 — Chic Investments mod KHIM (eSMOKINGWORLD)
 (Sag T-617/15)
 (2016/C 016/51)
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Chic Investments sp. z o.o. (Poznan, Polen) (ved advokat K. Jarosiński)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke indeholdende ordbestanddelen »eSMOKINGWORLD« — registreringsansøgning nr. 12 581 741
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 25. juni 2015 af Femte Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 3227/2014-5)
 Påstande
 —
 Afgørelse truffet den 25. juni 2015 af Femte Appelkammer ved Harmoniseringskontoret annulleres i det hele.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne forbundet med sagens behandling for appelkammeret.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning nr. 207/2009.