text:
Nr . C 16/ 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 20 . 1 . 96
 1 . Sagen afvises. KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 13 . november 1995
 2 . Det er ufornødent at træffe afgørelse om begæringen om i sag T-128/95 , Aéroports de Paris mod Kommissionen for
 intervention . De Europæiske Fællesskaber (')
 (Kommissionens afvisning afat indlede en traktatbrudspro
 3 . Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og de cedure — annullationssøgsmål — passivitetssøgsmål —
 omkostninger, der er afholdt af Kommissionen. Den afvisning)
 Hellenske Republik bærer de omkostninger, den har ( 96/C 16 /32 )
 afholdt i forbindelse med fremsættelsen af begæringen
 om intervention .
 (Processprog: fransk)
 (') EFT nr . C 208 af 12 . 8 . 1995 . I sag T-128/95 , Aéroports de Paris, Paris, ved advokat
 Hugues Calvet, Paris, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos advokat Aloyse May, 31 , Grand-rue, mod Kommissio
 nen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget:
 Hendrik van Lier ), hvorunder der principalt er nedlagt
 påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af
 29 . marts 1995 om ikke at retsforfølge Den Hellenske
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Republik for tilsidesættelse af fællesskabsretten ved tilde
 den 13 . november 1995 lingen af den offentlige kontrakt vedrørende Athens nye
 lufthavn i Spata , subsidiært om fastslåelse af Kommissio
 i sag T-127/95 , Société Auxiliaire d'Entreprises mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (') nens passivitet, har Retten (Tredje Afdeling ), sammensat af
 afdelingsformanden, C. P. Briët, og dommerne B. Vester
 (Kommissionens afvisning afat indlede en traktatbrudspro dorf og A. Potocki ; justitssekretær: H. Jung, den 13 . no
 cedure — annullationssøgsmål — passivitetssøgsmål — vember 1995 afsagt kendelse , hvis konklusion lyder såle
 afvisning) des :
 ( 96/C 16/31 )
 1 . Sagen afvises.
 (Processprog: fransk)
 2 . Det er ufornødent at træffe afgørelse om begæringen om
 intervention .
 I sag T-127/95 , Société Auxiliaire d'Entreprises, Issy-
 les-Moulineaux ( Frankrig ), ved advokat Alexandre Carne
 lutti , Paris, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles 3 . Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og de omkost
 skaber ( befuldmægtiget: Hendrik van Lier ), hvorunder der ninger, der er afholdt af Kommissionen. Den Hellenske
 principalt er nedlagt påstand om annullation af Kommis Republik bærer de omkostninger, den har afholdt i
 sionens afgørelse af 29 . marts 1995 om ikke at retsforfølge forbindelse med fremsættelsen af begæringen om inter
 vention .
 Den Hellenske Republik for tilsidesættelse af fællesskabs
 retten ved tildelingen af den offentlige kontrakt vedrørende
 Athens nye lufthavn i Spata , subsidiært om fastslåelse af (M EFT nr . C 208 af 12 . 8 . 1995 .
 Kommissionens passivitet, har Retten ( Tredje Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden , C. P. Briët, og dom
 merne B. Vesterdorf og A. Potocki ; justitssekretær : H. Jung,
 den 13 . november 1995 afsagt kendelse, hvis konklusion
 lyder således :
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN
 FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS
 1 . Sagen afvises.
 den 7 , november 1995
 2 . Det er ufornødent at


text:
træffe afgørelse om begæringen om i sag T-168/95 R, Eridania Zuccherifici Nazionali SpA m.fl .
 intervention . mod Rådet for Den Europæiske Union
 96/C 16/33
 3 . Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og de omkost
 ninger, der er afholdt af Kommissionen. Den Hellenske (Processprog: italiensk)
 Republik bærer de omkostninger, den har afholdt i
 forbindelse med fremsættelsen af begæringen om inter I sag T-168/95 R, Eridania Zuccherifici Nazionali SpA,
 vention . Genova ( Italien ), ISI — Industria Saccarifera Italiana
 Agroindustriale SpA, Padua ( Italien ), Sadam Zuccherifici,
 (M EFT nr . C 208 af 12 . 8 . 1995 . Bologna ( Italien ), Sadam Castiglionese SpA, Bologna ,
 Sadam Abruzzo SpA, Bologna, Zuccherificio del Molise
 SpA, Termoli ( Italien ), SFIR — Società Fondiaria Industriale
 Romagnola SpA, Cesena ( Italien ), og Ponteco Zuccheri

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 171/22 DA Den Europæiske Unions Tidende 19.7.2003
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 7. maj 2003
 den 26. februar 2003
 i sag T-23/01, Eugène Émile Marie Kimman mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 i sag T-184/00, Zissis Christou Drouvis mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1) (Tjenestemænd — årlig ferie — tjeneste i et tredjeland —
 ulovlighedsindsigelse)
 (Tjenestemænd — pension — justeringskoefficient — lovlig- (2003/C 171/32)
 heden af vedtægtens artikel 82, stk. 1, andet afsnit —
 ligebehandlingsprincippet — princippet om arbejdskraftens (Processprog: fransk)
 frie bevægelighed og om retten til frit at etablere sig på
 Fællesskabets område)
 I sag T-23/01, Eugène Émile Marie Kimman, tjenestemand ved
 (2003/C 171/31) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i
 Overijse (Belgien), ved avocat N. Lhoëst, og med valgt adresse
 i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: H. Tserepa-Lacombe og F. Clotuche-
 (Processprog: græsk)
 Duvieusart), angående en påstand om annullation af den
 afgørelse af 25. maj 2000, hvorved Kommissionen nedsatte
 sagsøgerens årlige ferie for 2000 med en dag, har Retten
 (Første Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf,
 og dommerne N.J. Forwood og H. Legal; justitssekretær:
 I sag T-184/00, Zissis Christou Drouvis, forhenværende tjene- fuldmægtig D. Christensen, den 7. maj 2003 afsagt dom, hvis
 stemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, konklusion lyder således:
 med bopæl i Maroussi-Attikis (Grækenland), ved advokat
 I. Stamoulis, og med valgt adresse i Luxembourg, mod
 1) Kommissionens afgørelse af 25. maj 2000 annulleres, for så
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti- vidt sagsøgerens årlige ferie for 2000 nedsættes med en dag.
 gede: J. Currall og P. Anestis), støttet af Rådet for Den
 Europæiske Union (befuldmægtigede: D. Zahariou og A. Pilet- 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 te), angående en påstand om, at Kommissionens afgørelse,
 som blev meddelt sagsøgeren den 30. november 1999, om
 fastsættelse af sagsøgerens pension under anvendelse af den (1 ) EFT C 95 af 24.3.2001.
 justeringskoefficient, der gælder for Grækenland, ændres, såle-
 des at pensionen fastsættes under anvendelse af den samme
 justeringskoefficient, der gælder for personer bosat i Det
 Forenede Kongerige, eller, subsidiært, under anvendelse af den
 justeringskoefficient, der gælder for personer bosat i Belgien,
 har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsforman- DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den, M. Vilaras, og dommerne V. Tiili og P. Mengozzi;
 justitssekretær: assisterende justitssekretær B. Pastor, den den 20. maj 2003
 26. februar 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 i sag T-80/01, Barbara Diehl-Leistner mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ( 1)
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 (Tjenestemænd — almindelig udvælgelsesprøve — mundtlig
 2) Hver part bærer sine omkostninger. prøve — ikke-optagelse på reservelisten — udvælgelseskomi-
 témedlemmernes sprogkundskaber — ligebehandling)
 3) Rådet for Den Europæiske Union bærer sine omkostninger. (2003/C 171/33)
 (Processprog: tysk)
 ( 1) EFT C 335 af 25.11.2000.
 I sag T-80/01, Barbara Diehl-Leistner, Luxembourg, ved avocat
 L. Thielen, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-


text:
2.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 197/16
 Sag anlagt den 16. juni 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 (Sag C-256/08)
 (2008/C 197/27)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. O'Reilly og M. Condou-Durande, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2004/83/EF af 29. april 2004 om fastsættelse af minimumsstandarder for anerkendelse af tredjelandsstatsborgere eller statsløse som flygtninge eller som personer, der af anden grund behøver international beskyttelse, og indholdet af en sådan beskyttelse (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har meddelt Kommissionen disse.
 —
 Det Forenede Kongerige Storbritannienog Nordirland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 10. oktober 2006.
 (1) EUT L 304, s. 12.


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/47
 Rettens dom af 14. juli 2011 — Winzer Pharma mod KHIM — Alcon (OFTAL CUSI)
 (Sag T-160/09) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsesprocedure - ansøgning om EF-ordmærket OFTAL CUSI - det ældre EF-ordmærke Ophtal - relativ registreringshindring - mangel på risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2011/C 269/102
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Dr. Robert Winzer Pharma GmbH (Berlin, Tyskland) (ved advokat S. Schneller)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (KHIM) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Alcon Inc. (Hünenberg, Schweiz) (ved advokat M. Vidal-Quadras Trias de Bes)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 4. februar 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 1471/2007-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Dr. Robert Winzer Pharma GmbH og Alcon Inc.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) frifindes.
 2)
 Dr. Robert Winzer Pharma GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de af Harmoniseringskontoret og Alcon Inc. afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 167 af 18.7.2009.


text:
C 79/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.3.2001
 DOMSTOLENS KENDELSE der Angestellten-Krankenkassen e.V., 6. AEV — Arbeiter-
 Ersatzkassen-Verband e.V., 7. Seekrankenkasse og 8. Bundes-
 af 12. oktober 2000 knappschaft, adciteret: 1. Bundesrepublik Deutschland, 2.
 Bundesausschuss der Ärzte und Krankenkassen, forelagt De
 i sag C-278/00 R, Den Hellenske Republik mod Kommis- Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1) ciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 (»Foreløbige forholdsregler — udsættelse af gennemførelse 1. Skal de institutioner, der varetager den lovfastsatte syge-
 — statsstøtte«) forsikring, henholdsvis deres organisationer, som er un-
 dergivet statsligt tilsyn, anses for virksomheder, henholds-
 (2001/C 79/18) vis sammenslutninger af virksomheder i den i artikel 81
 ff. EF forudsatte forstand, når de i fællesskab fastsætter
 ensartede faste priser for lægemidler, der udgør et loft for
 (Processprog: græsk) institutionernes ydelsespligt i forhold til de forsikrede?
 2. I tilfælde af en bekræftende besvarelse på spørgsmål 1
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- spørges: Skal fastprisbestemmelsen af den under spørgs-
 gjort i Samling af Afgørelser) mål 1 nævnte art anses for konkurrencebegrænsende
 aftaler i den i artikel 81, stk. 1, EF forudsatte forstand?
 I sag C-278/00 R, Den Hellenske Republik (befuldmægtigede:
 I. Chalkias og C. Tsiavou) mod Kommissionen for De Europæi-
 3. Er artikel 81 og 86 EF til hinder for en lovfastsat ordning,
 ske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Flett og D. Triantafyllou)
 der indrømmer institutionerne inden for et bestemt
 angående principalt en påstand om udsættelse af gennemfø-
 socialsikringssystem, henholdsvis deres organisationer,
 relsen af Kommissionens beslutning C(2000) 686 endelig udg.
 beføjelse til at fastlægge faste priser for lægemidler af den
 af 1. marts 2000 vedrørende den støtteordning, der anvendtes
 under spørgsmål 1 nævnte art?
 i Grækenland i årene 1992 og 1994 med henblik på en
 regulering af landbrugsandelsselskabers gæld, inklusive den
 støtte der blev ydet til reorganiseringen af andelsmejeriet
 AGNO, og subsidiært en påstand om annullation af artikel 2 i
 samme beslutning, har Domstolens præsident den 12. oktober
 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. Sag anlagt den 13. december 2000 af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (1) EFT C 259 af 9.9.2000.
 (Sag C-455/00)
 (2001/C 79/20)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 13. de-
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- cember 2000 anlagt sag mod Den Italienske Republik af
 se afsagt den 28. september 2000 af Landessozialgericht Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Antonio
 Nordrhein-Westfalen i sagen Merz + Co. GmbH & Co. Aresu, Kommissionen Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget,
 mod 1. AOK-Bundesverband, 2. Bundesverband der Betri- og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la
 ebskrankenkassen, 3. IKK-Bundesverband, 4. Bundesver- Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 band der landwirtschaftlichen Krankenkassen, 5. Verband
 der Angestellten-Krankenkassen e.V., 6. AEV — Arbeiter-
 Ersatzkassen-Verband e.V., 7. Seekrankenkasse og 8. Bun- Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 desknappschaft, adciteret: 1. Bundesrepublik Deutsch-
 land, 2. Bundesausschuss der Ärzte und Krankenkassen — Det fastslås, at Den Italienske Republik har undladt at
 opfylde sine forpligtelser


text:
i henhold til artikel 9, stk. 1, 2
 (Sag C-428/00) og 3, i Rådets direktiv 90/270/EØF (1) af 29. maj 1990
 om minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i
 (2001/C 79/19) forbindelse med arbejde ved skærmterminaler (femte
 særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv
 Ved kendelse afsagt den 28. september 2000, indgået til 89/391/EØF (2), i det omfang den
 Domstolens Justitskontor den 20. november 2000, har Landes-
 sozialgericht Nordrhein-Westfalen i sagen Merz + Co. GmbH a) ikke garanterer regelmæssige undersøgelser af øjne
 & Co. mod 1. AOK-Bundesverband, 2. Bundesverband der og syn for samtlige arbejdstagere, der benytter
 Betriebskrankenkassen, 3. IKK-Bundesverband, 4. Bundesver- udstyr, der er forsynet med skærmterminal, jf.
 band der landwirtschaftlichen Krankenkassen, 5. Verband førstnævnte direktivs artikel 2, litra c)
 ---pagebreak--- 10.3.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 79/11
 b) ikke sikrer en supplerende øjenundersøgelse i alle — Efter artikel 9, stk. 3, i direktiv 90/270/EØF har arbejdsta-
 tilfælde, hvor dette efter regelmæssig undersøgelse gerne ret til at få udleveret »specielle synskorrigerende
 af øjne og syn viser sig nødvendigt hjælpemidler, som er beregnet til det pågældende arbej-
 de«, når dette viser sig nødvendigt efter de undersøgelser,
 der har fundet sted, og det ikke er muligt at anvende
 c) ikke fastlægger betingelserne for udlevering til de normale synskorrigerende hjælpemidler. Denne bestem-
 berørte arbejdstagere af specielle synskorrigerende melse er en logisk og nødvendig følge af bestemmelserne
 hjælpemidler, som er beregnet til det pågældende om forpligtelsen til at give arbejdstagerne adgang til
 arbejde undersøgelser af øjne og syn samt øjenundersøgelser, når
 dette er nødvendigt med henblik på en fuldstændig
 beskyttelse af sikkerhed og sundhed for risikogrupper af
 — Den Italienske Republik tilpligtes at afholde sagens om- arbejdstagere.
 kostninger.
 — I artikel 55 i lovdekret nr. 626/94 findes der imidlertid
 ikke bestemmelser, der udtrykkeligt sikrer denne adgang.
 I artiklens stk. 5 hedder det blot, at »udgifter i forbindelse
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter med anvendelsen af specielle synskorrigerende hjælpe-
 midler, som er beregnet til det pågældende arbejde,
 afholdes af arbejdsgiveren«, hvilket er en selvfølge, men
 Kommissionen har anført, at Den Italienske Republik har ikke en tilstrækkelig klar angivelse af »det fundamentale
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 9, stk. 1, 2 og 3, grundlag« for arbejdstagerens ret til at nyde godt af disse
 i direktiv 90/270/EØF, i det omfang bestemmelser.
 — de gældende italienske bestemmelser må anses for at være
 (1) EFT L 156 af 21.6.1990, s. 14.
 i strid med direktiv 90/270/EØF for så vidt angår
 regelmæssige undersøgelser af øjne og syn, dvs. når (2) Rådets direktiv af 12.7.1989, EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1.
 arbejdet ved skærmterminal er påbegyndt. I artikel 9,
 stk. 1, i dette direktiv er det således bestemt, at alle
 arbejdstagere, som arbejder ved skærmterminal, har ret
 til undersøgelse af øjne og syn med jævne mellemrum
 efter påbegyndelse af arbejdet ved skærmterminalen med
 henblik på at undgå, at der opstår synsproblemer, samt
 eventuelle andre lidelser, der kan sættes i forbindelse med
 den langvarige udsættelse for stråling fra videoterminaler.
 De pågældende arbejdstagere må således anses for


text:
at
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 udgøre en særlig risikogruppe, jf. direktiv 89/391. Arti-
 se afsagt den 15. december 2000 af Unabhängiger Verwal-
 kel 55, stk. 2, i lovdekret nr. 626/94 er imidlertid således
 tungssenat des Landes Oberösterreich i sagen Primetzho-
 formuleret, at regelmæssige undersøgelser med i al fald
 fer Stahl- und Fahrzeugbau GmbH mod Land Oberöster-
 kun to års mellemrum alene sikres to særlige grupper
 reich
 arbejdstagere, nemlig arbejdstagere, der oprindeligt er
 blevet henført til gruppen »tidsbegrænset egnede, når det
 gælder arbejdet ved skærmterminaler« eller arbejdstagere (Sag C-464/00)
 over 45 år. Arbejdstagere under 45 år, der oprindeligt
 er fundet egnede uden begrænsninger til arbejdet ved
 skærmterminal, opnår slet ikke beskyttelse i overensstem- (2001/C 79/21)
 melse med direktivets artikel 9, stk. 1.
 Ved kendelse afsagt den 15. december 2000, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 22. december 2000, har Unab-
 — Kommissionen har påpeget, at de arbejdstagere, der
 hängiger Verwaltungssenat des Landes Oberösterreich i sagen
 efter de italienske bestemmelser ikke får adgang til den
 Primetzhofer Stahl- und Fahrzeugbau GmbH mod Land Oberö-
 regelmæssige undersøgelse af øjne og syn i henhold til
 sterreich forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 artikel 9, stk. 1, i direktiv 90/270/EØF, i praksis også
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 afskæres fra den øjenundersøgelse, der er omhandlet i
 direktivets artikel 9, stk. 2, idet det normalt er den første
 undersøgelse, der viser eventuelle synsproblemer. Under a) Er bestemmelser i en medlemsstat, hvorefter også retten
 alle omstændigheder sikrer artikel 55, stk. 4, i lovdekret (den uafhængige instans) under en klageprocedure skal
 nr. 626/94, selv om bestemmelsen omtaler muligheden handle på embeds vegne og træffe afgørelse om, hvorledes
 for en sådan undersøgelse, ikke på nogen måde, at denne sagen skal oplyses, en tilsidesættelse af artikel 2, stk. 8,
 finder sted i alle tilfælde, i hvilken den sædvanlige sidste punktum, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. de-
 regelmæssige undersøgelse af øjne og syn viser, at yderli- cember 1989 om samordning af love og administrative
 gere undersøgelser er nødvendige, således at der også her bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedu-
 bliver tale om en mærkbar forringelse af det ved direktivet rerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs-
 fastlagte beskyttelsesniveau. samt bygge- og anlægskontrakter (1)?


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/56
 Sag anlagt den 3. december 2010 — H.Eich mod KHIM — Arav (H.EICH)
 (Sag T-557/10)
 ()
 2011/C 30/98
 Stævningen er affattet på italiensk
 Parter
 Sagsøger: H.Eich Srl (Signa, Italien) (ved advokaterne D. Mainini, T. Rubin, A. Masetti Zannini de Concina, M. Bucarelli, G. Petrocchi og B. Passaretti)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Arav Holding Srl (Palma Campania, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 9. september 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) annulleres.
 —
 Varemærket H. EICH, der er omfattet af registreringsansøgning nr. 6 256 242 erklæres gyldigt.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: H.Eich Srl
 Det omhandlede EF-varemærke: ordmærket »H.EICH« (registreringsansøgning nr. 6 256 242) for varer i klasse 18 og 25
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Arav Holding Srl
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Figurmærket, der indeholder ordbestandelen »H- Silvian Heach« (det italienske varemærke nr. 976 125 og varemærke nr. 880 562, der i henhold til protokollen til Madridarrangementet er registreret i Beneluxlandene, Den Tjekkiske Republik, Tyskland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Ungarn, Østrig, Polen, Portugal, Rumænien, Det Forenede Kongerige og Sverige) for varer i klase 18 og 25
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen ikke taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Annullation af den anfægtede afgørelse og afslag på varemærkeansøgningen
 Søgsmålsgrunde: Fejlagtig anvendelse og fortolkning af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 om EF-varemærker (manglende risiko for forveksling).


text:
1.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 154/17
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 28. marts 2006 — Mediocurso mod Kommissionen
 (Sag T-451/04) (1)
 (Passivitetssøgsmål - opfyldelse af en dom afsagt af Domstolen - vedtagelse af opfyldelsesforanstaltninger under sagen - afgørelse i sagen ufornøden)
 (2006/C 154/44)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Mediocurso — Estabelecimento de Ensino Particular, Lda (Lissabon, Portugal) (ved avocats C. Botelho Moniz og E. Maia Cadete)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. Andrade og A. Weimar, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Passivitetssøgsmål med påstand om, at det fastslås, at Kommissionen retsstridigt har undladt at træffe foranstaltninger til at opfylde Domstolens dom af 21. september 2000, Mediocurso mod Kommissionen (sag C-462/98 P, Sml. I, s. 7183)
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Kommissionen bærer sine egne omkostninger og de omkostninger, der er afholdt af Mediocurso — Estabelecimento de Ensino Particular, Lda.
 (1) EUT C 19 af 22.1.2005.


text:
24.8.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 202/37
 Sag anlagt den 29. juni 2002 af Vassilios Tsarnavas mod Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Annullation af udvælgelseskomitéens beslutning om ikke
 (Sag T-200/02) at give sagsøgeren adgang til prøverne efter stop-prøver-
 ne, meddelt ved skrivelse af 2. maj 2002, j.nr. A2/
 5000LM — IT 001451, underskrevet af Erik Halskov.
 (2002/C 202/61)
 — Annullation af enhver heraf følgende foranstaltning,
 (Processprog: fransk) udvælgelseskomitéen måtte have truffet med hensyn til
 sagsøgerens udelukkelse fra den pågældende udvælgel-
 sesprøve.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 den 29. juni 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Vassilios Tsarnavas, Bruxelles, ved
 avocat Nicolas Lhoëst, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sagsøgeren i den foreliggende sag har anfægtet udvælgelsesko-
 mitéens beslutning om ikke at give hende adgang til den
 — Kommissionens afgørelse af 13. marts 2002 om delvis generelle udvælgelsesprøve KOM/A/10/01, sektor 01/jura, idet
 afvisning af den klage, som sagsøgeren har indgivet i sagsøgeren havde opnået et utilstrækkeligt antal point til at
 henhold til vedtægtens artikel 90, stk. 2, annulleres for så være blandt de ansøgere, der havde opnået de 400 bedste
 vidt angår hans erstatningskrav. resultater.
 — Som følge heraf dømmes Kommissionen til at betale
 sagsøgeren 12 500 EUR i erstatning for den ikke-økono- Sagsøgeren har nærmere anført, at ifølge meddelelsen om
 miske skade, som han har lidt. udvælgelsesprøven skulle kun de 400 ansøgere, der havde
 opnået de bedste resultater i forbindelse med stopprøverne,
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. udfylde ansøgningen.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — meddelelsen om udvælgelsesprøven er ulovlig, idet den
 er i strid med artikel 4 og 5 i bilag III til vedtægten for
 Sagsøgeren gør gældende, at han har lidt et tab som følge af tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber.
 Kommissionens tilsidesættelse af de generelle bestemmelser til
 gennemførelse af vedtægtens artikel 43, for så vidt forsinkelsen — der er tale om tilsidesættelse af princippet om god
 vedrørende udfærdigelsen af hans bedømmelse skal tilskrives forvaltningsskik derved, at komitéen ikke har overholdt
 Kommissionen. sin forpligtelse til kun at give adgang til prøverne for
 ansøgere, der kan opfylde de adgangsbetingelser, der er
 fastsat i meddelelsen.
 Sag anlagt den 9. juli 2002 af Nicoletta Falcone mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Sag anlagt den 3. juli 2002 af Lene Beier mod Europol
 (Sag T-207/02) (Sag T-208/02)
 (2002/C 202/62) (2002/C 202/63)
 (Processprog: italiensk) (Processprog: nederlandsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 9. juli 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De den 3. juli 2002 anlagt sag mod Europol af Lene Beier, Haag
 Europæiske Fællesskaber af Nicoletta Falcone ved avvocato, (Nederlandene), ved Maria Franciscus Baltussen og Pauline de
 prof. Massimo Condinanzi. Casparis.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/24
 Domstolens dom (Niende Afdeling) af 17. juli 2014 — Sysmex Europe GmbH mod Hauptzollamt Hamburg-Hafen (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Hamburg — Tyskland)
 (Sag C-480/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - tarifering - den fælles toldtarif - den kombinerede nomenklatur - pos. 3204, 3212 og 3822 - stof, der ved en kemisk reaktion og bestråling med laserlys producerer en fluorescensvirkning, som er bestemt til analyse af hvide blodlegemer))
 2014/C 315/35
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Hamburg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Sysmex Europe GmbH
 Sagsøgt: Hauptzollamt Hamburg-Hafen
 Konklusion
 Den kombinerede nomenklatur i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved forordning (EF) nr. 1810/2004 af 7. september 2004, skal fortolkes således, at en vare, som består af opløsningsmidler og en polymethinsubstans, som, selv om den kan have en svag og ikke-vedholdende farvende effekt på tekstiler, i praksis ikke anvendes for sine farvende egenskabers skyld, og som udelukkende er bestemt til analyse af hvide blodlegemer gennem en ionisk aflejring på definerede bestanddele i nævnte blodlegemer, hvilke bestanddele ved bestråling med laserlys bliver fluorescerende i et begrænset tidsrum, skal tariferes i den nævnte kombinerede nomenklaturs pos. 3822 vedrørende reagensmidler til laboratoriebrug.
 (1) EUT C 352 af 30.11.2013.


text:
12.10.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 247/17
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort gældende, at Sagsøgerne protesterer mod den ændring af beregningsmeto-
 vedtægtens artikel 45, ligebehandlingsprincippet og grundsæt- den, som blev anvendt af Kommissionen indtil 1996 og/
 ningen om adgang til karriere er tilsidesat, at Kommissionen eller 1997 hvad angår omkostningerne for årlig rejse med
 har foretaget et åbenbart urigtigt skøn, og at der ikke foreligger bestemmelsessted i Grækenland.
 en begrundelse.
 Herved henviser de til, at de pågældende rejseudgifter oprinde-
 Forfremmelsesudvalget har tildelt sagsøgeren ekstra point for lig blev beregnet på grundlag af en togbillet på 1. klasse med
 at tage højde for den mobilitet, han har været udsat for. rejse via Jugoslavien, uafhængigt af det endelige bestemmelses-
 Kommissionen præciserer imidlertid ikke, hvorledes der er sted. Den nye metode består i for visse bestemmelsessteder at
 taget hensyn til disse point ved sammenligningen af fortjene- anvende rejseruten via Brindisi og at godtgøre sørejsen mellem
 ster. Den forklarer heller ikke hvorfor, den har forfremmet Brindisi og forskellige græske grænseovergangssteder på
 personer med et lavere samlet antal point end sagsøgeren. grundlag af en billet med køb af en »flysædeplads«.
 Til støtte for påstandene har sagsøgerne gjort følgende gæl-
 dende:
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 71 samt artikel 7 og
 8 i bilag VII til vedtægten.
 Sag anlagt den 24. juli 2002 af Giorgio Lebedef m.fl. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber — Tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, for så vidt
 som den ændrede metode til beregning af de pågældende
 (Sag T-221/02) rejseudgifter førte til forskellig behandling af de pågælden-
 de i forhold til deres kollegaer, som har deres hjemsted i
 Nordgrækenland. Mens man nemlig for en del af Græken-
 (2002/C 247/27) land fortsat kan beregne det faste beløb på grundlag af
 rejseruten via Jugoslavien, kan den samme beregning ikke
 (Processprog: fransk) anvendes for den øvrige del af Grækenland.
 — Tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet, idet de pågæl-
 dende ikke har fået adgang til at forelægge den kompeten-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der te myndighed deres synspunkt vedrørende beregningen
 den 24. juli 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De af rejseruten eller den tarif, der skal anvendes.
 Europæiske Fællesskaber af Giorgio Lebedef og 63 andre
 tjenestemænd ved avocat Georges Bounéou og med valgt — Tilsidesættelse af begrundelsespligten, princippet om be-
 adresse i Luxembourg. skyttelse af den berettigede forventning og af omsorgs-
 pligten.
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 — Annullation af administrationens afgørelse om med virk-
 ning fra årene 1996 og/eller 1997 at ændre fremgangsmå-
 den ved beregningen af udgifterne til årlig rejse til
 Grækenland med henblik på ruten via Brindisi, der tages
 i betragtning vedrørende visse bestemmelsessteder. Sag anlagt den 23. juli 2002 af Miguel Forcat Icardo mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Subsidiært annulleres afgørelsen fra administrationen om
 med virkning fra årene 1996 og/eller 1997 at godtgøre (Sag T-224/02)
 sørejsen mellem Brindisi til forskellige græske grænse-
 overgangssteder (Korfu, Igoumenitsa, Patras) på grundlag
 af en billet med køb af »flysædeplads« (»aircraft


text:
type (2002/C 247/28)
 seats«).
 (Processprog: fransk)
 — Annullation af samtlige af sagsøgeren modtagne lønsed-
 ler, hvori gennemføres de afgørelser, som påstås annul-
 leret.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Der træffes afgørelse i Retten vedrørende omkostninger, den 23. juli 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 udgifter og honorarer, ligesom Kommissionen tilpligtes Europæiske Fællesskaber af Miguel Forcat Icardo, Bruxelles,
 at betale disse. ved avocat Marc-Albert Lucas.
 ---pagebreak--- C 247/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12.10.2002
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren renter med
 8 % p.a. af disse beløb fra og med den 23. juli 2002 indtil
 — Afgørelsen af 8. december 1998 truffet af generaldirektø- betaling sker.
 ren for Generaldirektoratet for Udvikling (herefter: »GD
 for Udvikling«) annulleres. — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Om fornødent annulleres den fuldmagt, som var vedlagt
 meddelelse af 29. juli 1999 fra chefen for enheden
 »Menneskelige ressourcer« i GD for Udvikling.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Afgørelsen af 21. oktober 1999 truffet af generaldirektø-
 ren for GD for Udvikling annulleres.
 Sagsøgeren, der er tidligere kontorchef i lønklasse A 3, har
 — Afgørelsen af 22. december 1999 truffet af generaldirek- nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelser
 tøren for GD for Udvikling annulleres. om at placere ham som konsulent og at tildele ham visse
 opgaver i forbindelse med denne placering. Han har ligeledes
 — Afgørelsen af 19. februar 2001 truffet af generaldirektø- nedlagt påstand om, at det fastslås, at det var ulovligt, at
 ren for GD for Udvikling annulleres. Kommissionen undlod at placere ham i en mellemlederstilling
 eller i tjenestens interesse at udstationere ham uden for
 — Afgørelsen af 14. november 2001, som er truffet af institutionen. Sagsøgeren har yderligere nedlagt påstand om
 direktøren for direktorat D i GD for Udvikling og annullation af bedømmelsesrapporten for 1999-2001 og om
 godkendt af generaldirektøren, annulleres. godtgørelse for den økonomiske og ikke-økonomiske skade,
 som han mener at have lidt.
 — Sagsøgerens bedømmelsesrapport for 1999-2001, som
 blev udfærdiget den 18. marts 2002 af direktøren for
 direktorat D i GD for Udvikling, annulleres. Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at
 Kommissionen har tilsidesat vedtægtens artikel 5, stk. 4, og
 — Den afgørelse, som blev truffet af Styringsudvalget for artikel 7 samt bilag IV i de almindelige gennemførelsesbestem-
 Kommissionens Delegationer om at meddele afslag på melser af 10. marts 1997. Vedtægtens artikel 5, stk. 4, er
 sagsøgerens ansøgning om en stilling som delegationschef tilsidesat ved, at han ikke er blevet tildelt opgaver, eller at han
 inden for rammerne af turnusordningen for 2002, samt er blevet tildelt opgaver, som ikke svarer til hans stilling og
 stadfæstelsen af denne afgørelse, annulleres. lønklasse. Sagsøgeren gør yderligere gældende, at Kommissio-
 nen har tilsidesat retssikkerhedsprincippet og princippet om
 — Kommissionens stiltiende afgørelse af 16. september den berettigede forventning, idet den omstændighed, at han
 2001 om at afvise sagsøgerens anmodning af 16. maj ikke er blevet placeret i visse mellemlederstillinger og at han
 2001 annulleres. ikke er blevet udstationeret i tjenestens interesse


text:
uden for
 institutionen, er i strid med det, som administrationen har
 — Afgørelserne af 31. oktober og 14. december 2001 truffet lovet ham, har truffet afgørelse om og har forpligtet sig til.
 af Kommissionens næstformands kabinetschef og af
 generaldirektøren for GD for Udvikling annulleres, for så
 vidt som de udgør svar på anmodningen af 16. maj 2001.
 — Det fastslås, at det var ulovligt, at generaldirektøren ikke
 traf beslutning om atter at placere sagsøgeren i stillingen
 som chef for enheden »Det indiske Ocean« i GD for
 Udvikling i marts måned 2000.
 Sag anlagt den 26. juli 2002 af André Hecq mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Det fastslås, at det var ulovligt, at sagsøgeren ikke i
 tjenestens interesse blev udstationeret ved den spanske
 administration i Madrid eller ved FAO i Rom. (Sag T-226/02)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb af
 10 000 EUR opgjort ex aequo et bono for den af ham (2002/C 247/29)
 lidte ikke-økonomiske skade.
 (Processprog: fransk)
 — Kommissionen tilpligtes som godtgørelse for forringede
 karrieremuligheder at betale sagsøgeren et beløb svarende
 til forskellen mellem på den ene side den alderspension
 og de andre fordele, som han i medfør af vedtægtens
 artikel 52, andet led, vil have ret til på det tidspunkt, hvor Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 han anmoder om førtidspension, og på den anden side den 26. juli 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 den løn, den alderspension og de andre fordele, som han Europæiske Fællesskaber af André Hecq, Mondercange
 ville have været berettiget til, såfremt han var fratrådt (Luxembourg), ved avocats Lucas Vogel og Dominique Ama-
 uden ansøgning som 65-årig. tulli.


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/38
 Rettens dom af 3. marts 2010 — Lufthansa AirPlus Servicekarten mod KHIM — Applus Servicios Tecnológicos (A+)
 (Sag T-321/07) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket A+ - det ældre EF-ordmærke AirPlus International - relativ registreringshindring - ingen risiko for forveksling - ingen lighedspunkter mellem mærkerne - begrundelsespligt - ret til forsvar - artikel 8, stk. 1, litra b), og stk. 5, artikel 73, 74 og 79 i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), og stk. 5, artikel 75, 76 og 83 i forordning (EF) nr. 207/200))
 2010/C 100/58
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH (Neu-Isenburg, Tyskland) (ved avocats G. Würtenberger, R. Kunze og T. Wittman)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Applus Servicios Tecnológicos, SL (Barcelona, Spanien) (ved avocat E. Torner Lasalle)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 7. juni 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 310/2006-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH og Applus Servicios Tecnológicos, SL.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Lufthansa AirPlus Servicekarten GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 269 af 10.11.2007.


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/34
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 12. december 2006 — SELEX Sistemi Integrati mod Kommissionen
 (Sag T-155/04) (1)
 (Konkurrence - misbrug af dominerende stilling - begrebet virksomhed - klage - afvisning)
 (2006/C 331/74)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: SELEX Sistemi Integrati SpA, tidligere Alenia Marconi Systems SpA (Rom, Italien) (ved advokat F. Sciaudone)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (først ved P. Oliver og L. Visaggio, derefter ved A. Bouquet, L. Visaggio og F. Amato, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed (Eurocontrol) (ved advokaterne F. Montag og T. Wessely)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation eller ændring af Kommissionens beslutning af 12. februar 2004 om afvisning af sagsøgerens klage vedrørende Eurocontrols påståede tilsidesættelse af konkurrencebestemmelserne i EF-traktaten.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 SELEX Sistemi Integrati SpA bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 3)
 Den Europæiske Organisation for Luftfartens Sikkerhed bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 179 af 10.7.2004.


text:
20.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 327/32
 Sag anlagt den 30. september 2008 — KODA mod Kommission
 (Sag T-425/08)
 (2008/C 327/59)
 Processprog: dansk
 Parterne
 Sagsøger: KODA (København, Danmark) (ved advokaterne K. Dyekjær og J. Borum)
 Sagsøgt: Kommission for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande
 —
 Annullere Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 — COMP/C2/38.698 CISAC i sin helhed, eller
 —
 subsidiært, annullere Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 — COMP/C2/38.698 CISAC i sin helhed for så vidt angår KODA, eller
 —
 annullere artikel 3 og artikel 4, stk. 2 og 3 af Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 — COMP/C2/38.698 CISAC; eller
 —
 subsidiært, annullere artikel 3 og artikel 4, stk. 2 og 3 af Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 — COMP/C2/38.698 CISAC for så vidt angår KODA; eller
 —
 mere subsidiært, annullere artikel 3 og artikel 4, stk. 2 og 3 af Kommissionens beslutning af 16. juli 2008 — COMP/C2/38.698 CISAC for så vidt angår fremførsel via kabel; og
 —
 tilpligte Kommissionen at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste påstande
 Sagsøgeren har i nærværende sag nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 3435 end. af 16. juli 2008 i sag COMP/C2/38.698 — CISAC, hvorved Kommissionen lagde til grund, at sagsøgeren havde overtrådt artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 ved i sine gensidige repræsentationsaftaler eller i praksis at have indføjet medlemsbegrænsninger (artikel 1) og ekslusivitetsklausuler (artikel 2) og ved at have samordnet de territoriale afgrænsninger på en måde, der begrænser en licens til hvert forvaltningsselskabs nationale område ved licenseringen af rettigheder til offentlig fremførsel af musikværker via internet, satellit og kabel (artikel 3).
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at:
 —
 den anfægtede beslutning lider af en væsentlig formalitetsmangel, idet klagepunktsmeddelelsen på et centralt punkt afviger fra den endelige beslutning;
 —
 den anfægtede beslutning beror på en fejlagtig retsanvendelse, idet i) det ikke er bevist at sagsøgerens inkludering af territoriale afgrænsninger i sine gensidige repræsentationsaftaler for internet, satellit og kabel er resultatet af en samordnet praksis med de andre EØS-forvaltningsselskaber, og idet ii) de territoriale afgrænsninger ikke er konkurrencebegrænsende.
 Subsidiært gør sagsøgeren gældende, at en overtrædelse ikke er påvist i den anfægtede beslutning for så vidt angår licensering af rettigheder via kabelviderespredning.


text:
C 144/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.6.2002
 1) Den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved artikel 3, litra a), i 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 Kommissionens beslutning 1999/60/EF af 21. oktober 1998
 om en procedure efter EF-traktatens artikel 85 (sag IV/35.691/
 E-4: Rørkartel (præisolerede rør), nedsættes til 2) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Kommis-
 65 000 000 EUR. sionens omkostninger.
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber. 3) Intervenienten bærer sine egne omkostninger.
 3) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler 90 % af
 de af Kommissionen afholdte omkostninger.
 (1) EFT C 246 af 28.8.1999.
 4) Kommissionen bærer 10 % af sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 121 af 1.5.1999.
 RETTENS DOM
 af 20. marts 2002
 RETTENS DOM
 af 21. marts 2002 i sag T-175/99, UPS Europe SA mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 i sag T-131/99, Michael Hamilton Shaw og Timothy John
 Falla mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska- (»Konkurrence — misbrug af dominerende stilling — post-
 ber (1) sektoren — tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse
 — anvendelse af indtægter, der hidrører fra et monopoliseret
 marked — erhvervelse af fælles kontrol over en virksomhed,
 (»Konkurrence — aftaler om levering af øl — individuel der opererer på et ikke-monopoliseret marked — begrundel-
 fritagelse — EF-traktatens artikel 85, stk. 3 (nu artikel 81, se«)
 stk. 3, EF)«)
 (2002/C 144/81)
 (2002/C 144/80)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: engelsk)
 I sag T-131/99, Michael Hamilton Shaw, Wixford, Alcester, I sag T-175/99, UPS Europe SA, Bruxelles (Belgien), ved
 Warwickshire (Det Forenede Kongerige), Timothy John Falla, avocats T.R. Ottervanger og D. Arts, og med valgt adresse i
 Brighton (Det Forenede Kongerige), ved solicitor J.H. Maitland- Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 Walker, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissio- skaber (befuldmægtigede: B. Doherty og K. Wiedner), støttet af
 nen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: P. Oli- Deutsche Post AG, Bonn (Tyskland), ved Rechtsanwalt J.
 ver, K. Wiedner og N. Khan), støttet af Whitbread plc, London Sedemund, og med valgt adresse i Luxembourg, angående en
 (Det Forenede Kongerige), ved N. Green, QC, solicitors J. Flynn påstand om annullation af Kommissionens beslutning SG (99)
 og M. Lowe, og med valgt adresse i Luxembourg, angående en D/4155 af 10. juni 1999 om afvisning af sagsøgerens klage af
 påstand om annullation af Kommissionens beslutning 1999/ 8. juni 1999, for så vidt som denne beslutning vedrører
 230/EF af 24. februar 1999 om en procedure i henhold til EF- artikel 82 EF og Deutsche Post AG’s delvise erhvervelse af DHL
 traktatens artikel 85 (sag IV/35.079/F3 — Whitbread) (EFT International Ltd, har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling),
 L 88, s. 26), har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af sammensat af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og dommerne
 afdelingsformanden, J. Azizi, og dommerne K. Lenaerts og R. Garcı́a-Valdecasas, V. Tiili, R.M. Moura Ramos og J.D.
 M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den Cooke; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, den
 21. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: 20. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:


text:
19.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 304/17
 Rettens dom af 6. september 2013 — Godrej Industries og VVF mod Rådet
 (Sag T-6/12) (1)
 (Dumping - import af visse fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia - krav om en justering for valutaomregning - bevisbyrde - skade - endelig antidumpingtold)
 2013/C 304/29
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Godrej Industries Ltd (Mumbai, Indien) og VVF Ltd (Mumbai) (ved advokat B. Servais)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix, som befuldmægtiget, bistået af advokaterne G. Berrisch og A. Polcyn)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Sasol Olefins & Surfactants GmbH (Hamburg, Tyskland), Sasol Germany GmbH (Hamburg) (ved advokat V. Akritidis og solicitor J. Beck) og Europa-Kommissionen (ved M. França og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1138/2011 af 8. november 2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse fedtalkoholer og blandinger heraf med oprindelse i Indien, Indonesien og Malaysia (EUT L 293, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Godrej Industries Ltd og VVF Ltd betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet for Den Europæiske Union samt af Sasol Olefins & Surfactants GmbH og Sasol Germany GmbH, og bærer deres egne omkostninger.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 49 af 18.2.2012.


text:
30.5.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 166/13
 Slettelse af sag C-56/97 (1) Slettelse af sag C-352/97 (1)
 (98/C 166/28) (98/C 166/32)
 Ved kendelse af 6. marts 1998 har formanden for Sjette
 Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol Ved kendelse af 23. marts 1998 har prñsidenten for De
 besluttet, at sag C-56/97, Kommissionen for De Europñ- Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 iske Fñllesskaber mod Den Franske Republik, skal slettes C-352/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 af registret. mod Irland, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 108 af 5.4.1997. (1) EFT C 357 af 22.11.1997.
 Slettelse af sag C-339/95 (1)
 Slettelse af sag C-353/97 (1)
 (98/C 166/29)
 (98/C 166/33)
 Ved kendelse af 11. marts 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 23. marts 1998 har prñsidenten for De
 C-339/95 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra High Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 Court of Justice, Queen's Bench Division, Commercial C-353/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 Court), Compagnia di Navigazione Marittima m.fl. mod mod Irland, skal slettes af registret.
 Compagnie Maritime Belge m.fl., skal slettes af registret.
 (1) EFT C 357 af 22.11.1997.
 (1) EFT C 351 af 30.12.1995.
 Slettelse af sag C-310/96 (1) Slettelse af sag C-101/97 (1)
 (98/C 166/30) (98/C 166/34)
 Ved kendelse af 11. marts 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 26. marts 1998 har prñsidenten for De
 C-310/96, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 mod Kongeriget Nederlandene, skal slettes af registret. C-101/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 354 af 23.11.1996.
 (1) EFT C 142 af 10.5.1997.
 Slettelse af sag C-264/97 (1)
 (98/C 166/31)
 Slettelse af sag C-286/96 (1)
 Ved kendelse af 20. marts 1998 har prñsidenten for De (98/C 166/35)
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-264/97 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Tribu- Ved kendelse af 30. marts 1998 har formanden for Femte
 nal amministrativo, Sardegna), SocietaÁ Appia Srl mod Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 Comune di Cagliari og SocietaÁ Cagliari Calcio SpA, skal besluttet, at sag C-286/96, Kommissionen for De Europñ-
 slettes af registret. iske Fñllesskaber mod Den Italienske Republik, skal slet-
 tes af registret.
 (1) EFT C 271 af 6.9.1997.
 (1) EFT C 294 af 5.10.1996.


text:
C 258/34 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 15.8.98
 cËois Sarda, Paris, og med valgt adresse i Luxembourg hos J. Pirrung og P. Mengozzi; justitssekretñr: H. Jung, den
 advokaterne Bonn og Schmitt, 7, Val Sainte-Croix, mod 30. juni 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder såle-
 Rådet for Den Europñiske Union (befuldmñgtiget: John des:
 Carbery), stùttet af Kommissionen for De Europñiske
 Fñllesskaber (befuldmñgtiget: GeÂrard Berscheid), 1) Det er ufornùdent at trñffe afgùrelse i nñrvñrende
 angående en påstand om annullation af artikel 1, nr. 4, i sag.
 Rådets forordning (EF) nr. 2222/96 af 18. november 1996
 om ñndring af forordning (EéF) nr. 805/68 om den fñlles 2) Det er ufornùdent at trñffe afgùrelse om de begñrin-
 markedsordning for oksekùd (EFT L 296 af 21.11.1996, ger om intervention, som er fremsat af Foreign Trade
 s. 50), har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afde- Association og af ConfeÂdeÂration EuropeÂenne de
 lingsformanden, J. Azizi, og dommerne R. García-Valdeca- l'Industrie de la Chaussure, og om den begñring om
 sas og M. Jaeger; justitssekretñr: H. Jung, den 25. juni fortrolig behandling, som er fremsat af sagsùgerne.
 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 3) Kommissionen bñrer sine egne og halvdelen af sagsù-
 gernes omkostninger. Sagsùgerne bñrer resten af deres
 1) Sagen afvises.
 omkostninger.
 2) Sagsùgerne betaler sagens omkostninger og bñrer in 4) Intervenienterne bñrer deres egne omkostninger.
 solidum Rådets omkostninger. Kommissionen bñrer
 sine egne omkostninger. (1) EFT C 166 af 31.5.1997.
 (1) EFT C 94 af 22.3.1997 og EFT C 166 af 31.5.1997.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 8. juni 1998
 i sag T-148/97, David T. Keeling mod Harmoniserings-
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS kontoret for det Indre Marked (varemñrker og mùn-
 den 30. juni 1998 stre) (1)
 i sag T-73/97, British Shoe Corporation Footwear (Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (varemñr-
 Supplies Ltd m.fl. mod Kommissionen for De Europñiske ker og mùnstre) Ð afgùrelse truffet af kontorets prñsident
 Fñllesskaber (1) vedrùrende appelkamrenes organisation Ð annullations-
 sùgsmål Ð EF-traktatens artikel 173 Ð afvisning)
 (Dumping Ð fodtùj af tekstilmaterialer med oprindelse i
 Folkerepublikken Kina og Indonesien Ð Kommissionens (98/C 258/60)
 forordning om indfùrelse af en midlertidig antidumping-
 told Ð annullationssùgsmål Ð senere vedtagelse af en for- (Processprog: engelsk)
 ordning om indfùrelse af en endelig antidumpingtold Ð
 ufornùdent at trñffe afgùrelse) I sag T-148/97, David T. Keeling, medlem af et appelkam-
 mer ved Harmoniseringskontoret for det Indre Marked
 (98/C 258/59) (varemñrker og mùnstre), med bopñl i Alicante (Spanien),
 ved barrister Arthur Alan Dashwood, Bar of England and
 Wales, og solicitor Edward Lewis, og med valgt adresse i
 (Processprog: engelsk)
 Luxembourg hos advokat ArseÁne Kronshagen, 22, rue
 Marie-AdeÂlaïde, mod Harmoniseringskontoret for det
 I sag T-73/97, British Shoe Corporation Footwear Supplies Indre Marked (varemñrker og mùnstre) (befuldmñgtigede:
 Ltd, Leicester (Det Forenede Kongerige), Clarks Oreste Montalto og JoaÄo Paulo Miranda de Sousa),
 International Ltd, Somerset (Det Forenede Kongerige), angående en påstand om annullation af afgùrelse ADM-
 Deichmann-Schuhe GmbH & Co Vertrieb KG, Essen 97-3 af 21. februar 1997 fra prñsidenten for Harmonise-
 (Tyskland), Groupe AndreÂ SA, Paris, Reno Versandhandel


text:
ringskontoret for det Indre Marked (varemñrker og mùn-
 GmbH, Thaleischweiler-Froschen (Tyskland), Leder & stre) vedrùrende appelkamrenes organisation, har Retten
 Schuh AG, Graz (éstrig), ved solicitors Alasdair Bell og (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, V.
 Mark Powell, og med valgt adresse i Luxembourg hos Tiili, og dommerne C. P. BrieÈt og A. Potocki; justitssekre-
 advokat Marc Loesch, 11, rue Goethe, mod Kommissio- tñr: H. Jung, den 8. juni 1998 afsagt kendelse, hvis kon-
 nen for De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget: klusion lyder således:
 Nicholas Khan), angående en påstand om annullation af
 Kommissionens forordning (EF) nr. 165/97 af 28. januar 1) Sagen afvises.
 1997 om indfùrelse af en midlertidig antidumpingtold på
 importen af visse typer fodtùj med overdel af tekstilmate- 2) Sagsùgeren bñrer sagens omkostninger.
 rialer med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Indone-
 sien (EFT L 29 af 31.1.1997, s. 3), har Retten (Fùrste (1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 Udvidede Afdeling), sammensat af prñsidenten, B. Vester-
 dorf, og dommerne C. W. Bellamy, R. M. Moura Ramos,


text:
10.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/15
 Sag anlagt den 19. februar 2016 — Ryanair og Airport Marketing Services mod Kommissionen
 (Sag T-77/16)
 (2016/C 165/16)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Ryanair Ltd (Dublin, Irland) og Airport Marketing Services Ltd (Dublin) (ved advokaterne G. Berrisch, E. Vahida og I. Metaxas-Maragkidis og solicitor B. Byrne)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Artikel 1, stk. 2, og artikel 3, 4 og 5, i Europa-Kommissionens afgørelse af 1. oktober 2014 i statsstøttesag SA.27339, der fastslog, at Ryanair og Airport Marketing Services havde modtaget ulovlig statsstøtte fra Flugplatz GmbH Aeroville Zweibrücken (»FGAZ«)/Flughafen Zweibrücken GmbH (»FZG«) og delstaten Rheinland-Pfalz, som var uforenelig med det indre marked, annulleres, for så vidt som den angår sagsøgerne.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat fire anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres det gældende, at afgørelsen tilsidesætter artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, princippet om god forvaltningsskik og sagsøgernes ret til forsvar, idet Kommissionen undlod at give sagsøgerne aktindsigt i undersøgelsens sagsakter og undlod at give dem mulighed for effektivt at gøre deres synspunkter gældende.
 2.
 Med det andet anbringende gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, idet Kommissionen anvendte den markedsøkonomiske test (»MEO«) urigtigt, ved at foretage en samlet behandling af aftalen om lufthavnstjenester med Ryanair og markedsføringsaftalen med AMS. Derudover nægtede Kommissionen fejlagtigt at lægge en sammenlignende analyse til grund. Subsidiært gøres det gældende, at Kommissionen undlod at tilkende markedsføringstjenesterne en passende værdi, med urette forkastede rationalet bag delstatens beslutning om at købe sådanne ydelser, fejlagtigt forkastede den mulighed, at en del af markedsføringstjenesterne kunne være blevet købt til formål af almen interesse, støttede sine konklusioner på ufuldstændige og uhensigtsmæssige data ved sin beregning af indtjeningen, anvendte en urimelig kort tidshorisont, med urette udelukkende støttede sin vurdering på den aftalte rute og så bort fra de netværkseksternaliteter, som lufthavnen kunne forvente at opnå ved sin forbindelse med Ryanair.
 3.
 Med det tredje anbringende gøres det gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF, fordi Kommissionen ikke havde påvist, at der forelå selektivitet.
 4.
 Med det fjerde anbringende gøres det subsidiært gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, og artikel 108, stk. 2, TEUF, idet Kommissionen foretog et åbenbart fejlskøn og begik en retlig fejl ved at fastslå, at støtten til Ryanair og AMS var lig med lufthavnens samlede marginale tab i stedet for den faktiske fordel for Ryanair og AMS. Kommissionen burde have undersøgt, i hvilket omfang den angivelige fordel faktisk var blevet videregivet til Ryanairs passagerer. Endvidere undlod Kommissionen at kvantificere den mulige konkurrencefordel, som Ryanair måtte have nydt via lufthavnens betalingsstrømme vedrørende priser, der (angiveligt) var mindre end omkostningerne. Endelig undlod Kommissionen at give en passende forklaring på, hvorfor tilbagesøgning af det i afgørelsen angivne støttebeløb var nødvendigt for at sikre genetableringen af omstændighederne før tildelingen af støtten.


text:
5.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/45
 Sag anlagt den 13. maj 2008 — Schräder mod EF-Sortsmyndigheden (CPVO) — Hansson (Sumost 01)
 (Sag T-177/08)
 (2008/C 171/85)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Ralf Schräder (Lüdinghausen, Tyskland) (ved Rechtsanwälte T. Leidereiter og W.-A. Schmidt)
 Sagsøgt: EF-Sortsmyndigheden (CPVO)
 Den anden part i appelsagen: Jørn Hansson (Søndersø, Danmark)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 4. december 2007 af Appelkammeret ved EF-Sortsmyndigheden (sag nr. A 005/2007) annulleres.
 —
 EF-Sortsmyndigheden tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-sortsbeskyttelse: Ralf Schräder
 Ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse vedrører:»Sumost 01« (ansøgning nr. 2001/1758).
 Indehaver af den for Sortsmyndigheden påberåbte EF-sortsbeskyttelse: Jørn Hansson.
 Den for Sortsmyndigheden påberåbte EF-sortsbeskyttelse:»Lemon Symphony«.
 EF-Sortsmyndighedens afgørelse, der blev indbragt for appelkammeret: Afslag på ansøgningen om EF-sortsbeskyttelse.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 59, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1239/95 (1), da sagsøgeren ikke forskriftsmæssigt er blevet indkaldt til den mundtlige forhandling.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning (EF) nr. 2100/94 (2), da den anfægtede afgørelse er støttet på grunde og bevismateriale, som sagsøgeren ikke har kunnet udtale sig om.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 81, stk. 2, og artikel 48 i forordning nr. 2100/94, da en af sagsøgtes medarbejdere, hvis udsagn blev inddraget i afgørelsen, angiveligt var inhabil.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 60 i forordning nr. 1239/95, da der ikke er blevet truffet nogen formel afgørelse med hensyn til høringen af en af sagsøgtes medarbejdere.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 62 i forordning nr. 2100/94 på grund af utilstrækkelig og mangelfuld vurdering af de faktiske omstændigheder med hensyn til særpræget.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 48 i forordning nr. 2100/94, da et medlem af appelkammeret angiveligt var inhabil.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1239/95 af 31.5.1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 om EF-sortsbeskyttelse (EFT L 121, s. 37).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 2100/94 af 27.7.1994 om EF-sortsbeskyttelse (EFT L 227, s. 1).


text:
3.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/6
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 4. maj 2017 — RFA International, LP mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-239/15 P) (1)
 ((Appel - dumping - import af ferrosilicium med oprindelse i Rusland - afslag på anmodninger om tilbagebetaling af betalt antidumpingtold))
 (2017/C 213/04)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: RFA International, LP (ved advokaterne B. Evtimov og E. Borovikov og solicitor D. O'Keeffe)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved J.-F. Brakeland, P. Němečková og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 RFA International, LP betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 270 af 17.8.2015.


text:
7.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/17
 En sådan statsborger i et tredjeland har ikke pligt til at angive Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 nogen særskilt begrundelse for sit ønske om at indrejse og
 opholde sig på området. Hans ret i medfør af fællesskabsretten 1. Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine
 afledes fra unionsborgerens, hvorfor det ikke blot er ensbety- forpligtelser i henhold til artikel 43 EF og 49 EF, da det i
 dende med, at hans (afledte) ret begrænses, men også at udbudsbetingelserne for flere udbud, som var iværksat af
 unionsborgerens egen ret begrænses, såfremt han før indrejsen Instituto Nacional de la Salud om levering af tjenesteydel-
 på det nationale område pålægges formaliteter. ser i form af åndedrætsterapi i hjemmet, har fastsat
 adgangs-, vurderings- og tildelingskriterier, i henhold til
 hvilke de bydende på tidspunktet for afgivelsen af deres
 bud, skal have visse anlæg på spansk territorium, eller
 Kommissionen har ligeledes anført, at medlemsstaten — i
 inden for en radius af 1 000 km, og da de forinden skulle
 overensstemmelse med den overordnede fællesskabsordning
 råde over offentlige oplysningskontorer på bestemte
 vedrørende udstedelse af opholdstilladelser og særligt henset
 steder, eller at de på dette tidspunkt skulle levere samme
 til artikel 5 i direktiv 64/221 — er forpligtet til at træffe
 ydelser.
 beslutning om udstedelse af opholdstilladelse hurtigst muligt
 og senest seks måneder efter ansøgningen, idet det forudsættes,
 at fristen på seks måneder kun bliver aktuel i tilfælde, 2. Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost-
 hvor behandlingen af ansøgningen trækker ud på grund af ninger.
 betragtninger vedrørende den offentlige orden.
 ( 1) Rådets direktiv 68/360/EØF af 15.10.1968 om afskaffelse af Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 restriktioner om rejse og ophold inden for Fællesskabets for
 medlemsstaternes arbejdstagere og deres familiemedlemmer (EFT
 Specialudgave 1968 II, s. 477). Det er Kommissionens opfattelse, at de i denne sag omhandlede
 ( 2) Rådets direktiv 73/148/EØF af 21.5.1973 om ophævelse af rejse-
 udbud er udtryk for en forskelsbehandling, og at de hverken
 og opholdsbegrænsninger inden for Fællesskabet for statsborgere
 i medlemsstaterne med hensyn til etablering og udveksling af
 er begrundet i tvingende almene hensyn eller overholder
 tjenesteydelser (EFT L 172 af 28.6.1973, s. 14). proportionalitetsprincippet.
 ( 3) Rådets direktiv 90/365/EØF af 28.6.1990 om opholdsret for
 lønmodtagere og selvstændige, der er ophørt med erhvervsaktivi-
 tet (EFT L 180 af 13.7.1990, s. 28).
 ( 4) Rådets direktiv 64/221/EØF af 25.2.1964 om samordning af de
 særlige foranstaltninger, som gælder for udlændinge med hensyn
 til rejse og ophold, og som er begrundet i hensynet til den
 offentlige orden, sikkerhed og sundhed (EFT Specialudgave 1963-
 1964, s. 109).
 Appel iværksat den 7. april 2003 af Jan Pflugradt til
 prøvelse af kendelse afsagt den 11. februar 2003 af De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte
 Afdeling) i sag T-83/02, Jan Pflugradt mod Den Europæi-
 ske Centralbank
 (Sag C-159/03 P)
 Sag anlagt den 7. april 2003 af Kommissionen for De (2003/C 135/25)
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-158/03) Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 7. april
 2003 iværksat


text:
appel af Jan Pflugradt ved Rechtsanwalt Dr.
 Norbert Pflüger, Kaiserstraße 44, D-60329 Frankfurt am Main,
 (2003/C 135/24) og med valgt adresse i Luxembourg, til prøvelse af kendelse
 afsagt den 11. februar af De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-83/02, Jan Pflugradt
 mod Den Europæiske Centralbank. Appellanten har nedlagt
 følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 7. april
 2003 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved Gregorio Valero Jordana Idet den anfægtede kendelse ophæves,
 og Klaus Wiedner, medlemmer af Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg. 1. antages sagen til realitetsbehandling
 ---pagebreak--- C 135/18 DA Den Europæiske Unions Tidende 7.6.2003
 2. ophæves indstævntes (Den Europæiske Centralbanks) Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørel-
 påbud af 28. februar 2002 se truffet den 18. marts 2003 af Commission de concili-
 ation et d’expertise douanière (France) i sagen Administra-
 tion des douanes mod selskaberne CAFOM og SAMSUNG
 3. tilpligtes Den Europæiske Centralbank at betale sagens Electronics France
 omkostninger.
 (Sag C-161/03)
 Anbringender og væsentligste argumenter
 (2003/C 135/26)
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans har ikke taget
 hensyn til, at det med den anfægtede retsakt drejede sig om et
 klagepunkt i forhold til klageadgangen i medfør af artikel 42,
 stk. 1, i Den Europæiske Centralbanks ansættelsesbetingelser
 (»Conditions of Employment for Staff of the European Central
 Bank«).
 Ved afgørelse truffet den 18. marts 2003, indgået til Domsto-
 lens Justitskontor den 8. april 2003, har Commission de
 conciliation et d’expertise douanière (France) i sagen Adminis-
 I modsætning til det, der blev fastslået i kendelsen, har den tration des douanes mod selskaberne CAFOM og SAMSUNG
 anfægtede retsakt ikke til formål at indlede en flerleddet Electronics France forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom-
 fremgangsmåde, der kunne føre frem til en afskedigelse. stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 Tværtimod indebærer den anfægtede retsakt en direkte og spørgsmål:
 umiddelbar krænkelse af a) sagsøgerens almindelige rettighe-
 der, og af b) sagsøgerens retstilling i forhold til bestemmelserne
 om databeskyttelse. 1) Skal artikel 27 i protokol nr. 4, der er knyttet til aftalen
 mellem EF og Ungarn af 13. marts 1993, fortolkes
 således, at indførselsstatens myndigheder skal anvende
 a) For det første er sagsøgerens almindelige rettigheder den ved aftalen indførte præferenceordning, når udfør-
 krænket direkte og umiddelbart, eftersom Den Europæi- selsstatens myndigheder — der på spørgsmål fra indfør-
 ske Centralbank ikke straks foreholdt sagsøgeren de selsstatens myndigheder vedrørende visse specifikke fakti-
 klagepunkter, advarslen byggede på. Sagsøgeren er der- ske omstændigheder, der er afgørende for anvendelsen af
 med blevet afskåret fra at tage til genmæle og omgående ordningen — blot svarer, at de varer, som de oprindelses-
 klargøre forhold i relation til klagepunkterne. For det certifikater, de har udstedt, vedrører, opfylder betin-
 andet beror advarslen på fejlagtige påstande, hvorved gelserne for at være omfattet af ordningen?
 sagsøgerens almindelige rettigheder er blevet krænket
 direkte og umiddelbart.
 2) Skal der ved afgørelsen af, om den pågældende vare kan
 b) Retten i Første Instans har i den anfægtede kendelse ikke være omfattet


text:
af præferenceordningen, tages hensyn til et
 taget hensyn til, at sagsøgerens retstilling i forhold til svar fra udførselsstatens myndigheder, der afgives efter
 bestemmelserne om databeskyttelse er blevet krænket udløbet af den frist på ti måneder, der er fastsat i
 direkte og umiddelbart. Sagsøgerens ret til forudgående artikel 27, stk. 7, i [protokol nr. 4 til] aftalen?
 at blive informeret om, at ham vedrørende data gøres
 tilgængelige for andre, og formålet hermed, er krænket
 ved den anfægtede retsakt.
 3) Kan det af artikel 27, stk. 7, i [protokol nr. 4 til]
 aftalen udledes, at præferenceordningen skal anvendes på
 varerne, når indførselsstatens kontrolanmodning frem-
 sættes mere end to år efter de omtvistede ekspeditioner,
 Retten i Første Instans har særlig set bort fra, at dette retsbrud
 og udførselsstatens myndigheder ikke er i stand til at
 end ikke blev bragt til ophør, da Den Europæiske Centralbank
 gennemføre kontrollen, idet de ikke har opbevaret de
 ved sagens afslutning undlod at skride til en afskedigelse i
 nødvendige dokumenter?
 medfør af artikel 2, stk. 2, nr. 5 i European Central Bank Staff
 Rules.


text:
20.6.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/38
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 30. april 2009 — Spanien mod Kommissionen
 (Sag T-281/06) (1)
 (EUGFL - garantisektionen - udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter - udligningsstøtte til bananproducenter - uregelmæssigheder ved kvalitetskontrollen - den anvendte type finansiel korrektion - forholdsmæssighed)
 2009/C 141/77
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved abogado del Estado M. Muñoz Pérez)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved F. Jimeno Fernández, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2006/554/EF af 27. juli 2006 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (EUT L 218, s. 12), for så vidt som den indeholder en finansiel korrektion af de udgifter, som Kongeriget Spanien har anmeldt som udligningsstøtte til bananproducenter i regnskabsårene 2002 og 2003.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 294 af 2.12.2006.


text:
2.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 34/53
 Sag anlagt den 18. november 2014 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-134/14)
 (2015/C 034/65)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Rodrigues og A. Tymen)
 Sagsøgt: Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Kommissionens afgørelse om at udelukke, at der foreligger et tab som følge af Kommissionens forsinkede fastsættelse af sagsøgerens sygdom som en erhvervssygdom og om kun at tildele hende en godtgørelse på 2 000 EUR som kompensation for usikkerheden hvad angår anerkendelsen af hendes sygdom som en erhvervssygdom, samt en påstand om erstatning for det ikke-økonomiske tab, der angiveligt er lidt.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Europa-Kommissionens afgørelse af 8. august 2014, modtaget af sagsøgeren ved anbefalet brev den 1. oktober 2014, om afslag på hendes klage af 24. april 2014.
 —
 Om fornødent annullation af Europa-Kommissionens afgørelse af 3. februar 2014 om kun delvist at imødekomme sagsøgerens erstatningskrav af 16. oktober 2013.
 —
 Sagsøgeren tildeles en erstatning for det ikke-økonomiske tab, som efter ret og billighed er opgjort til 20 000 EUR.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
Nr . C 133/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4 . 5 . 96
 fandt anvendelse med virkning fra den 1 , januar 1976, og mælkeproduktionen i henhold til Rådets direktiv
 derefter ved Rådets direktiv 8S/303/EØF af 10. juni 1985, 72/159/EØF af 17. april 1972 om modernisering af
 der har fundet anvendelse med virkning fra den 1 januar landbrugsbedrifter.
 1986, er til binder for at anvende en national lovgivning,
 hvorefter der fortsat opkræves en registreringsafgift på
 1,20% af apportindskud i form af andre værdier end fast 2 ) De krav, der følger af de almindelige retsgrundsætnin
 ejendom i forbindelse med en fusion. ger, såsom princippet om beskyttelse af den berettigede
 forventning, forbuddet mod forskelsbehandling, pro
 portionalitetsprincippet og retssikkerhedsprincippet,
 (') EFT nr . C 233 af 20 . 8 . 1994 . samt afde grundlæggende rettigheder, såsom ejendoms
 EFT nr . C 304 af 29 . 10 . 1994 . retten og retten til fri erhvervsudøvelse, begrunder ikke
 nogen pligt for den kompetente nationale myndighed til
 i medfør afartikel 3 , nr. 1 , første led, i forordning (EØF)
 nr. 857/84 at give særlige referencemængder til produ
 center med udviklingsplaner, selv om planerne var
 blevet godkendt af de kompetente myndigheder.
 3 ) Gennemgangen af de ovennævnte almindelige princip
 DOMSTOLENS DOM per og grundlæggende rettigheder har intet frembragt,
 ( Sjette Afdeling ) der kan påvirke gyldigheden afartikel 3, nr. 1 , første led,
 i forordning (EØF) nr. 857/84.
 af 15 . februar 1996
 i sag C-63/93 , Fintan Duff m.fl. mod Minister for Agricul P ) EFT nr . C 112 af 22 . 4 . 1993 .
 ture and Food, Attorney General ( anmodning om præjudi
 ciel afgørelse fra Supreme Court ) (')
 (Tillægsafgift på mælk — særlige referencemængder som
 følge af en udviklingsplan — forpligtelse eller mulighed)
 ( 96/C 133/06 )
 (Processprog: engelsk) DOMSTOLENS DOM
 ( Sjette Afdeling)
 af 15 . februar 1996
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) i sag C-209/94 P, SA Buralux, SA Satrod og SA Ourry mod
 Rådet for Den Europæiske Union (')
 (Appel — overførsel af affald)
 I sag C-63/93 , angående en anmodning, som Supreme
 ( 96/C 133/07 )
 Court, Irland, i medfør af EF-traktatens artikel 177 har
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 sag Fintan Duff m.fl . mod Minister for Agriculture and (Processprog: fransk)
 Food, Attorney General, at opnå en præjudiciel afgørelse
 vedrørende fortolkningen og gyldigheden af artikel 3 , nr. 1 ,
 første led, i Rådets forordning ( EØF ) nr . 857/84 af 31 . marts (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 artikel 5c i forordning ( EØF ) nr. 804/68 omhandlede afgift
 på mælk og mejeriprodukter ( EFT nr. L 90 , s . 13 ), har
 Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af afdelingsfor I sag C-209/94 P, SA Buralux, SA Satrod og SA Ourry
 manden, C. N. Kakouris, og dommerne G. Hirsch


text:
( refere ( advokater: Pierrot Schiltz, Jean Claude Fourgoux og
 rende dommer ), G. F. Mancini, F. A. Schockweiler og Christian Huglo ) angående appel af kendelse afsagt den
 P. J. G. Kapteyn; generaladvokat: G. Cosmas; justitssekre 17 . maj 1994 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 tær : fuldmægtig L. Hewlett, den 15 . februar 1996 afsagt Instans ( sag T-475/93 , SA Buralux, SA Satrod og SA Ourry
 dom, hvis konklusion lyder således : mod Rådet for Den Europæiske Union, ikke trykt i Samling
 af Afgørelser), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af
 kendelsen, — den anden part i appelsagen er Rådet for Den
 1 ) Artikel 3 , nr. 1 , første led, i Rådets forordning (EØF) Europæiske Union ( befuldmægtigede : Arthur Alan Dash
 nr. 857/84 af 31 . marts 1984 om almindelige regler for wood og Bjarne Hoff-Nielsen ), som har påstået appellen
 anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) forkastet — har Domstolen ( Sjette Afdeling), sammensat af
 nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeripro afdelingsformanden , C. N. Kakouris, og dommerne G.
 dukter skal på baggrund af forordningens tredje Hirsch, G. F. Mancini , F. A. Schockweiler og P. J. G.
 betragtning fortolkes således, at den ikke pålægger Kapteyn ( refererende dommer ); generaladvokat: C. O.
 medlemsstaterne en pligt til at give en særlig reference Lenz; justitssekretær : R. Grass, den 15 . februar 1996 afsagt
 mængde til producenter med udviklingsplaner for dom, hvis konklusion lyder således :
 ---pagebreak--- 4 . 5 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 133/5
 1 ) Appellen forkastes. DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling )
 2 ) Appellanterne betaler sagens omkostninger. af 15 . februar 1996
 i sag C-309/94 , Nissan France SA m.fl. mod Jean-Luc
 C ) EFT nr . C 254 af 10 . 9 . 1994 . Dupasquier du Garage Sport Auto m.fl. ( anmodning om
 préjudiciel afgørelse fra Tribunal de commerce de
 Lyon ) O
 (Konkurrence — salg af automobiler — forordning (EØF)
 nr. 123/85 — påberåbelse over for tredjemand — parallel
 importør — sideløbende virksomhed som fuldmagtshaver
 og uafhængig videreforhandler)
 DOMSTOLENS DOM ( 96/C 133/09 )
 ( Anden Afdeling )
 af 15 . februar 1996
 (Processprog: fransk)
 i sag C-226/94, Grand garage albigeois SA m.fl. mod
 Garage Massol SARL ( anmodning om præjudiciel afgørelse
 fra Tribunal de commerce d'Albi)(1)
 (Konkurrence — salg af automobiler — forordning (EØF) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 nr. 123/85 — påberåbelse over for tredjemand — uafhæn offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 gig videreforhandler)
 (9 6/C 133/08 )
 I sag C-309/94, angående en anmodning, som Tribunal de
 (Processprog: fransk) commerce de Lyon ( Frankrig ) i medfør af EF-traktatens
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 ret verserende sag, Nissan France SA m.fl . mod Jean-Lue
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive Dupasquier du Garage Sport Auto m.fl ., at opnå en
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Kommis
 sionens forordning


text:
( EØF ) nr. 123/85 af 12 . december 1984
 om anvendelse af traktatens artikel 85 , stk. 3 , på kategorier
 I sag C-226/94, angående en anmodning, som Tribunal de af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer ( EFT
 commerce d'Albi ( Frankrig) i medfør af EF-traktatens 1985 L 15 , s . 16 ), har Domstolen ( Anden Afdeling ),
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte sammensat af afdelingsformanden, G. Hirsch , og dom
 ret verserende sag, Grand garage albigeois SA m.fl . mod merne G. F. Mancini og F. A. Schockweiler ( refererende
 Garage Massol SARL, at opnå en præjudiciel afgørelse dommer ); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justits
 vedrørende fortolkningen af Kommissionens forordning sekretær: ekspeditionssekretær: L. Hewlett, den 15 . februar
 ( EØF ) nr. 123/85 af 12 . december 1984 om anvendelse af 1 996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 traktatens artikel 85 , stk . 3 , på kategorier af salgs- og
 serviceaftaler vedrørende motorkøretøjer ( EFT 1985 L 15 ,
 s . 16 ), har Domstolen ( Anden Afdeling ), sammensat af
 afdelingsformanden, G. Hirsch, og dommerne G. F. Man Kommissionens forordning (EØF) nr. 123/85 af 12 . decem
 cini og F. A. Schockweiler ( refererende dommer ); general ber 1984 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk . 3, på
 advokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: fuld kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkø
 mægtig L. Hewlett, den 15 . februar 1996 afsagt dom, hvis retøjer skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at
 konklusion lyder således : en erhvervsdrivende, som hverken er godkendt forhandler,
 der er tilsluttet salgsnettet for fabrikanten af et bestemt
 bilmærke, eller som er befuldmægtiget mellemhandler i den
 Kommissionens forordning (EØF) nr. 123/85 af 12 . decem betydning, der er forudsat i forordningens artikel 3 , nr. 11 ,
 ber 1984 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk . 3, på driver virksomhed med parallelimport og uafhængigt
 kategorier af salgs- og serviceaftaler vedrørende motorkø videresalg af nye køretøjer af det pågældende mærke.
 retøjer skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at Forordningen er heller ikke til hinder for, at en uafhængig
 en erhvervsdrivende, som hverken er godkendt forhandler, erhvervsdrivende sideløbende udøver virksomhed som
 der er tilsluttet salgsnettet for fabrikanten af et bestemt befuldmægtiget mellemhandler og som ikke-godkendt for
 bilmærke, eller som er befuldmægtiget mellemhandler i den handler af køretøjer hidrørende fra parallelimport.
 betydning, der er forudsat i forordningens artikel 3, nr. 11 ,
 driver uafhængig virksomhed med videresalg af nye køre
 tøjer af det pågældende mærke.
 0 ) EFT nr . C 380 af 31 . 12 . 1994 .
 (') EFT nr . C 275 af 1 . 10 . 1994 .


text:
29.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 178/4
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 8. juni 2006 — Visserijbedrijf D.J. Koornstra & Zn. vof mod Productschap Vis (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven, Nederlandene)
 (Sag C-517/04) (1)
 (Afgift på transport af rejer med fiskerfartøjer, der er indregistreret i en medlemsstat, bestemt til finansiering af anlæg til sining og pilning af rejer i samme medlemsstat - artikel 25 EF - afgift med tilsvarende virkning som told - artikel 90 EF - intern afgift)
 (2006/C 178/06)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Visserijbedrijf D.J. Koornstra & Zn. vof
 Sagsøgt: Productschap Vis
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — College van Beroep voor het bedrijfsleven — forenelighed med fællesskabsretten, navnlig med artikel 25 EF og artikel 90 EF, af en afgift, der i en medlemsstat pålægges virksomheder for transport af rejer med et fartøj, der er registreret i denne stat — virksomheden skal også betale afgiften for rejer, der transporteres til andre steder i Fællesskabet — afgiften er bestemt til finansieringen af siningen og pilningen af rejer i denne medlemsstat — afgift med tilsvarende virkning — pålægges afgiften virksomhederne eller varerne?
 Konklusion
 En afgift, der opkræves af et offentligretligt organ i en medlemsstat i henhold til kriterier, der er identiske for indenlandske produkter, der er bestemt for hjemmemarkedet, eller for udførsel til andre medlemsstater, udgør en afgift med tilsvarende virkning som told ved udførsel, der er forbudt efter artikel 23 EF og 25 EF, hvis provenuet fra denne afgift anvendes til at finansiere aktiviteter, som kun kommer indenlandske produkter, der er bestemt til hjemmemarkedet, til gode, og såfremt de fordele, som opnås ved anvendelsen af provenuet fra afgiften, fuldt ud udligner den byrde, som disse produkter bærer. Derimod er en sådan afgift i strid med forbuddet mod forskelsbehandling i artikel 90 EF, såfremt de fordele, som de indenlandske produkter, der forarbejdes eller afsættes på hjemmemarkedet, opnår ved anvendelsen af afgiftsprovenuet, kun delvis udligner den byrde, der påhviler dem.
 (1) EUT C 69 af 19.3.2005.


text:
4.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 300/17
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 21. oktober 2004
 i sag C-8/03, Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) mod État belge (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de première instance de Bruxelles) (1)
 (Sjette momsdirektiv - artikel 4 og artikel 9, stk. 2, litra e) - begrebet afgiftspligtig person - tjenesteydelsers leveringssted - SICAV)
 (2004/C 300/33)
 Processprog: fransk
 I sag C-8/03, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Tribunal de première instance de Bruxelles (Belgien), ved afgørelse af 24. december 2002, indgået til Domstolen den 10. januar 2003, i sagen, Banque Bruxelles Lambert SA (BBL) mod État belge, har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts og S. von Bahr (refererende dommer); generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 21. oktober 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 SICAV-investeringsforeninger, der har som eneste formål at foretage kollektiv investering i værdipapirer af kapital tilvejebragt ved henvendelse til offentligheden i henhold til Rådets direktiv 85/611/EØF af 20. december 1985 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter), skal anses for afgiftspligtige personer i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter – Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, således at leveringsstedet for de i samme direktivs artikel 9, stk. 2, litra e), omhandlede tjenesteydelser, som præsteres for sådanne SICAV-investeringsforeninger, der er etablerede i en anden medlemsstat end tjenesteyderen, er det sted, hvor disse SICAV-investeringsforeninger har etableret hjemstedet for deres økonomiske virksomhed.
 (1) EFT C 44 af 22.2.2003.


text:
6.5.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/16
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. marts 2006 — BASF mod Kommissionen
 (Sag T-15/02) (1)
 (»Konkurrence - aftaler inden for sektoren for vitaminprodukter - ret til kontradiktion - retningslinier for beregning af bøder - fastsættelse af bødens grundbeløb - afskrækkende virkning - skærpende omstændigheder - førende rolle eller har tilskyndet til overtrædelsen - samarbejde under den administrative procedure - tavshedspligt og princippet om god forvaltningsskik«)
 (2006/C 108/25)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: BASF AF (Ludwigshafen, Tyskland) (ved solicitors N. Levy og J. Temple-Lang, barrister R. O'Donoghue og Rechtsanwalt C. Feddersen)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved R. Wainwright og L. Pignataro-Nolin, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation eller nedsættelse af de bøder, der er pålagt sagsøgeren ved artikel 3, litra b), i Kommissionens beslutning 2003/2/EF af 21. november 2001 om en procedure i henhold til traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (Sag nr. COMP/E-1/37.512 — Vitaminer) (EFT 2003 L 6, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Den bøde, der er pålagt sagsøgeren for overtrædelserne vedrørende vitamin C og D 3, betacaroten og carotinoider ved artikel 3, litra b), i Kommissionens beslutning 2003/2/EF af 21. november 2001 om en procedure i henhold til traktatens artikel 81 og EØS-aftalens artikel 53 (sag nr. COMP/E-1/37.512 — Vitaminer), fastsættes således:
 —
 overtrædelsen vedrørende vitamin C: 10, 875 mio. EUR
 —
 overtrædelsen vedrørende vitamin D 3: 5,6, mio. EUR
 —
 overtrædelsen vedrørende betacaroten: 16 mio. EUR
 —
 overtrædelsen vedrørende carotinoider: 15,5 mio. EUR.
 2)
 I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 3)
 Sagsøgeren bærer fire femtedele af dens egne omkostninger og fire femtedele af Kommissionens omkostninger, og Kommissionen bærer en femtedel af dens egne omkostninger og en femtedel af sagsøgerens omkostninger.
 (1) EFT C 109 af 4.5.2002.


text:
17.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 94/31
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 19. januar 2004 af Tribunal Superior de Justicia de Galicia, Afdelingen for Abejdsretlige og Sociale Sager, i sagen Divina Cortiñas Yáñez mod Instituto Nacional de la Seguridad Social og Tesorería General de la Seguridad Social.
 (Sag C-108/04)
 (2004/C 94/71)
 Ved kendelse afsagt den 19. januar 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 1. marts 2004,
 har Tribunal Superior de Justicia de Galicia, Afdelingen for Abejdsretlige og Sociale Sager, i sagen Divina Cortiñas Yáñez mod Instituto Nacional de la Seguridad Social og Tesorería General de la Seguridad Social forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1.
 Er en national bestemmelse, hvorefter det for at blive tilsluttet en særlig social sikringsordning for arbejdstagere inden for landbruget, udover opfyldelse af de generelle betingelser, såfremt arbejdstageren er gift, kræves, at de indtægter, der hidrører fra den beskæftigelse, der danner grundlag for optagelsen i denne ordning, udgør familiens væsentligste indtægter i den forstand, at det er de højeste, i strid med direktiv 79/7/EØF (1) af 19. december 1978 og navnlig med dets artikel 4?
 2.
 Er en national bestemmelse, hvorefter der gælder en formodning for, at arbejdstageren som følge af den blotte omstændighed, at ægtefællen er optaget i en anden social sikringsordning, skal godtgøre, at de indtægter, der hidrører fra den beskæftigelse, der danner grundlag for optagelsen i den særlige sociale sikringsordning for arbejdstagere inden for landbruget, overstiger ægtefællens indtægter på en sådan måde, at hvis han ikke godtgør det, lægges det til grund, at de ikke gør det, i strid med direktiv 79/7/EØF af 19. december 1978 og navnlig med dets artikel 4?
 (1) EFT L 6 af 10.1.1979, s. 24.


text:
29.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 111/44
 Sag anlagt den 28. december 2015 — ZZ m.fl. mod EEAS
 (Sag F-153/15)
 (2016/C 111/55)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved advokaterne N. de Montigny og J.-N. Louis)
 Sagsøgt: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EEAS)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af EEAS’s afgørelse, således som den fremgår af sagsøgernes lønsedler, for så vidt som denne udgør den første anvendelse af nedsættelsen fra 25 % til 20 % af godtgørelsen for levevilkår i medfør af en afgørelse fra den administrerende generaldirektør
 Sagsøgernes påstande
 —
 Det fastslås, at den af EEAS’s administrerende generaldirektør trufne afgørelse af 23. februar 2015 ikke finder anvendelse på sagsøgerne.
 —
 Følgelig annulleres sagsøgernes lønsedler for marts 2015 og de efterfølgende lønsedler, for så vidt som der heri anvendes en godtgørelse for levevilkår på 20 %.
 —
 EEAS tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
1.5.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 102/11
 Sag anlagt den 2. februar 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Polen
 (Sag C-49/09)
 2009/C 102/15
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Triantafyllou og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Polen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 98 i direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1), jf. bilag III, idet den i henhold til artikel 41, stk. 2, i o ustawa podatku od towarów i usług (lov om afgift af varer og tjenesteydelser) af 11. marts 2004, jf. punkt 45 og 47 i bilag III til denne lov, har anvendt en nedsat merværdiafgiftssats på 7 % på levering, indførsel og erhvervelse inden for Fællesskabet af babytøj og beklædningstilbehør til babyer samt børnesko.
 —
 Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Efter Kommissionens opfattelse er anvendelsen af en nedsat merværdiafgiftssats på 7 % på levering, indførsel og erhvervelse inden for Fællesskabet af babytøj og beklædningstilbehør til babyer samt børnesko i henhold til artikel 41, stk. 2, i ustawa podatku od towarów i usług af 11. marts 2004, jf. punkt 45 og 47 i bilag III til denne lov, i strid med artikel 98 i direktiv 2006/112. Anvendelsen af denne nedsatte afgiftssats på de nævnte varer er ikke omfattet af nogen af de undtagelser, som Republikken Polen er blevet indrømmet ved kapitel 9 (»Fiskale Bestemmelser«), punkt 1, litra a), i bilag XII til akten vedrørende Republikken Polens tiltrædelse af Den Europæiske Union eller ved artikel 128 i direktiv 2006/112.
 (1) EUT L 347 af 11.12.2006, s. 1.


text:
5.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/39
 Sag anlagt den 21. april 2008 — Victor Guedes Indústria e Comércio mod KHIM — Consorci de l'Espai Rural de Gallecs (GALLECS)
 (Sag T-151/08)
 (2008/C 171/74)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Victor Guedes Indústria e Comércio, SA (Lissabon, Portugal) (ved lawyer B. Braga da Cruz)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Consorci de l'Espai Rural de Gallecs (Barcelona, Spanien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 16. januar 2008 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 986/2007-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret pålægges at give afslag på registreringen af EF-varemærke nr. 3 710 597 for varer i klasse 29 og 31.
 —
 Consorci de l'Espai Rural de Gallecs tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Consorci de l'Espai Rural de Gallecs
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »GALLECS« for varer i klasse 29 og 31 — ansøgning nr. 3 710 597
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Victor Guedes Indústria e Comércio, SA
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale figurmærke »GALLO« for varer i klasse 29; det nationale figurmærke »GALLO AZEITE NOVO« for varer i klasse 29; det nationale figurmærke »AZEITE GALLO« for varer i klasse 29; det nationale varemærke »AZEITE GALLO NOVO« for varer i klasse 29; EF-figurmærket »GALLO« for varer i klasse 29
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet i sin helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning nr. 40/94, da det omtvistede varemærke ligner ældre varemærker, og brugen af mærket ville skade deres særpræg, når henses til kutyme i den relevante handelssektor samt de faktiske omstændigheder i sagen.


text:
C 124/8 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.5.2003
 effektive virkning, hvis formål er at bevare naturtyperne, 2.b) Såfremt artikel 2, nr. 4, i direktiv 92/46/EØF også
 antages, at der består en forpligtelse til at underkaste planer og omfatter halvfabrikata, efter hvilke kriterier skal det da
 projekter, som kan påvirke lokaliteten væsentligt, såfremt afgøres, om mælk eller et mejeriprodukt enten mængde-
 en medlemsstat har udpeget en lokalitet, hvor der findes mæssigt eller i kraft af de kendetegn, som det giver
 prioriterede naturtyper eller arter, som værende af fællesskabs- produktet, udgør et væsentligt element som omhandlet i
 betydning, også før Kommissionen har udarbejdet et udkast til artikel 2, nr. 4, i direktiv 92/46/EØF?
 en liste over lokaliteter, eller før denne liste er endeligt vedtaget
 i henhold til direktivets artikel 21, nemlig i det væsentlige fra
 tidspunktet for opstillingen af den nationale liste? (1 ) EFT L 268, s. 1.
 ( 1) EFT L 206 af 22.7.1992, s. 7.
 Sag anlagt den 20. marts 2003 af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 Tyskland
 (Sag C-126/03)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørel-
 se truffet den 11. marts 2003 af College van Beroep voor (2003/C 124/14)
 het bedrijfsleven i sagen 1) Artrada (Freezone) NV,
 2) Videmecum BV og 3) Jac Meisner Internationaal Expedi-
 tiebedrijf BV mod Rijksdienst voor de keuring van Vee
 en Vlees Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 20. marts
 2003 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber ved Klaus Wiedner,
 (Sag C-124/03) Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og
 med valgt adresse i Luxembourg.
 (2003/C 124/13)
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside-
 sat sine forpligtelser i henhold til direktiv 92/50 ( 1), da
 Ved afgørelse truffet den 11. marts 2003, indgået til Domsto-
 byen München har indgået kontrakter om transport af
 lens Justitskontor den 20. marts 2003, har College van Beroep
 affald uden at iagttage de regler for offentliggørelse, der
 voor het bedrijfsleven i sagen 1) Artrada (Freezone) NV, er fastsat i direktivets artikel 8, sammenholdt med
 2) Videmecum BV og 3) Jac. Meisner Internationaal Expeditie-
 artikel 15, stk. 2, og artikel 16, stk. 1.
 bedrijf BV mod Rijksdienst voor de keuring van Vee en Vlees
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: — Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 1.a) Skal begrebet »mælk til fremstilling af mælkebaserede
 produkter« i artikel 2, nr. 2, i direktiv 92/46/EØF ( 1)
 fortolkes således, at det (tillige) omfatter bestanddele af Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 mejeriprodukter i et produkt, som også indeholder andre
 bestanddele, der ikke er bestanddele af mejeriprodukter,
 således at disse bestanddele ikke kan adskilles fra de Såfremt betingelserne for, at der er tale om et offentligretligt
 øvrige bestanddele? organ er opfyldte — således som det er tilfældet for den lokale
 myndighed, byen München — er det i henhold til direktivet
 ikke nødvendigt for hver enkelt udbudt tjenesteydelse at fastslå,
 1.b) Såfremt spørgsmål 1.a besvares bekræftende, skal arti-
 om den imødekommer almenhedens


text:
behov og om den er af
 kel 22 i direktiv 92/46/EØF fortolkes således, at direktivet
 erhvervs- eller forretningsmæssig karakter eller ej. Det er
 ved import fra tredjelande alene finder anvendelse på
 følgelig ikke af betydning, at byen München — i det foreliggen-
 mælkebestanddele i et produkt og følgelig ikke på det
 de tilfælde inden for rammerne af en tjenesteydelse udført for
 produkt, som indeholder mælkebestanddelen?
 tredjemand — forbrænder affald i dets forbrændingsanlæg,
 men at byen ikke selv sørger for transporten til anlægget, som
 2.a) Omfatter begrebet »mælkebaserede produkter« i artikel 2, udføres af en privat virksomhed. Når et offentligt organ tildeles
 nr. 4, i direktiv 92/46/EØF udelukkende endelige produk- opgaven med at udføre en tjenesteydelse i sin helhed, men må
 ter eller også halvfabrikata, som skal yderligere forarbej- gøre brug af andres delydelser, er den forpligtet til at overholde
 des, inden de kan sælges til den endelige forbruger? den i direktiv 92/50 forskrevne fremgangsmåde.