text:
ikke grebet ind for at hindre en adfærd fra at Kommissionen har udøvet et klart fejlskøn ved ikke at
 en medlemsstats side, der er i strid med artikel 13 , stk . 2, i anse hendes faglige og akademiske kvalifikationer for
 forordning (EØF ) nr. 2081 /92, men har endog godkendt usædvanlige som omhandlet af vedtægtens artikel 31 ,
 denne tilsidesættelse ved at anerkende lovligheden af en stk . 2, samt har tilsidesat sin omsorgspligt .
 betegnelse for en ost, selv om denne betegnelse er forbudt,
 idet den er forbeholdt et produkt, der er fællesskabsretligt
 beskyttet.
 O EFT nr. L 230 af 11 . 9 . 1996, s . 12 .
 ( 2 ) EFT nr. L 268 af 14 . 9 . 1992 , s . 1 .
 (') EFT nr. L 208 af 24 . 7. 1992, s . 1 . Sag anlagt den 4. december 1996 af Laboratoires Pharma
 o EFT nr. L 148 af 21 . 6 . 1996 , s . 1 . ceutiques Bergaderm SA og Jean-Jacques Goupil mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-199/96 )
 ( 97/C 54/47)
 (Processprog: fransk)
 Sag anlagt den 3 . december 1996 af Christine Dalby mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 ( Sag T-198/96 ) der den 4 . december 1996 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber af selskabet Laboratoires
 ( 97/C 54/46 ) Pharmaceutiques Bergaderm SA, Rungis ( Frankrig), ved
 advokat Jacqueline Cariven, der ved dom afsagt den 5 . ok
 tober 1995 af Tribunal de Commerce de Créteil blev ud
 (Processprog: fransk)
 nævnt til midlertidig bestyrer i selskabet, og Jean-Jacques
 Coupil, Chevreuse (Frankrig), ved advokat Jean-Pierre
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er Spitzer, Paris, og med valgt adresse i Luxembourg hos ad
 der den 3 . december 1996 anlagt sag mod Kommissionen vokat Aloyse May, 31 , Grand-Rue .


text:
25.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 27/2
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte Suprema di cassazione (Italien) den 21. februar 2014 — Agenzia delle Entrate mod Aquapur Multiservizi SpA
 (Sag C-307/14)
 (2016/C 027/02)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte Suprema di cassazione
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Agenzia delle Entrate
 Sagsøgt: Aquapur Multiservizi SpA
 Præjudicielle spørgsmål
 Ved kendelse af 18. november 2015 har Domstolens præsident besluttet, at sagen skal slettes af registret.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
25 . 1 . 97 1 DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 26 / 5
 og kan ikke udskydes til et andet tidspunkt efter over DOMSTOLENS DOM
 dragerens eller erhververens valg. af 26. november 1996
 i sag C-68/95 , T. Port GmbH & Co. KG mod Bundesan
 (') EFT nr. C 386 af 31 . 12 . 1994 . stalt für Landwirtschaft und Ernährung ( anmodning om
 ( 2 ) EFT nr. L 61 af 5 . 3 . 1977, s . 26 .
 præjudiciel afgørelse fra Hessischer Verwaltungsgerichts
 hof) H
 (Bananer — fælles markedsordning — importordning —
 særligt vanskelige tilfælde — vurdering af gyldighed —
 foreløbige forholdsregler)
 ( 97/C 26/08 )
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling) (Processprog: tysk)
 af 14 . november 1996
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 i sag C-333/94 P, Tetra Pak International SA mod Kom offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 missionen for De Europæiske Fællesskaber p )
 (Appel — konkurrence — dominerende stilling — af I sag C.-68/95 , angående en anmodning, som Hessischer
 grænsning af produktmarkederne — anvendelse af trakta Verwaltungsgerichtshof (Tyskland ) i medfør af EF-trakta
 tens artikel 86 på en dominerende virksomheds praksis på tens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for
 et andet marked end det, virksomheden dominerer — kob nævnte ret verserende sag, T. Port GmbH & Co . KG mod
 lingssalg — underbudspriser — bøde) Bundesanstalt fur Landwirtschaft und Ernåhrung, adcite
 ret: Forbundsrepublikken Tyskland, at opnå en præjudiciel
 ( 97/C 26/07)
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 16 og 30 i
 Rådets forordning ( EØF ) nr. 404/93 af 13 . februar 1993
 om den fælles markedsordning for bananer ( 2 ), gyldighe
 (Processprog: engelsk) den af denne forordnings artikel 19 og fortolkningen af
 EF-traktaten, nærmere bestemt de nationale retters kompe
 tence til at foreskrive foreløbige forholdsregler, indtil der
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive fastsættes bestemmelser om særligt vanskelige tilfælde, har
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) Domstolen, sammensat af præsidenten, G. C. Rodrίguez
 Iglesias, afdelingsformændene G. F. Mancini, J. C. Moitin
 ho de Almeida ( refererende dommer ), J. L. Murray og L.
 I sag C-333/94 P, Tetra Pak International SA, Pully Sevón samt dommerne C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn,
 ( Schweiz ), ved advokat Michel Waelbroeck og advokat C. Gulmann, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch,
 Alexandre Vandencasteele, Bruxelles, samt Barrister Vivien P. Jann og H. Ragnemalm; generaladvokat: Michael B. El
 Rose, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Er mer; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von
 nest Arendt, 8-10, rue Mathias Hårdt, angående appel af Holstein, den 26 . november 1996 afsagt dom, hvis kon
 dom afsagt den 6 . oktober 1994 af De Europæiske Fælles klusion lyder således:
 skabers Ret i Første instans ( Anden Afdeling ) i sag T-83/
 91 ( Sml. II, s . 755 ), Tetra Pak mod Kommissionen, hvori 1 ) Artikel 16, stk. 3, i Rådets forordning (EØF) nr. 404/
 der er nedlagt påstand om annullation af dommen — den


text:
93 af 13 . februar 1993 om den fælles markedsordning
 anden part i appelsagen er Kommissionen for De Europæ for bananer tillader ikke Kommissionen at fastsætte
 iske Fællesskaber (befuldmægtiget: Julian Currall, bistået bestemmelser for særligt vanskelige tilfælde, som op
 af Nicholas Forwood, QC ), som har påstået appellen for står ved, at importører af tredjelandsbananer eller
 kastet — har Domstolen ( Femte Afdeling), sammensat af ikke-traditionelle AVS-bananer trues på deres eksistens,
 formanden for Første Afdeling, L. Sevón, som fungerende når de bar fået tildelt et usædvanligt lavt kontingent
 formand for Femte Afdeling, og dommerne C. Gulmann, på grundlag af referenceår, som skal tages i betragtning
 D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet og P. Jann ( refererende i henhold til forordningens artikel 19, stk . 2 .
 dommer); generaladvokat: D. Ruίz-Jarabo Colomer; ju
 stitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 14 . november
 Artikel 30 i forordning (EØF) nr. 404/93 bemyndiger
 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 Kommissionen til, og pålægger den efter omstændighe
 derne, at fastsætte bestemmelser for særligt vanskelige
 tilfælde, som opstår ved, at importører af tredjelands
 1 ) Appellen forkastes. bananer eller ikke-traditionelle AVS-bananer trues på
 deres eksistens, når de har fået tildelt et usædvanligt
 lavt kontingent på grundlag af referenceår, som skal
 2 ) Sagsøgeren tilpligtes at betale sagens omkostninger. tages i betragtning i henhold til samme forordnings
 artikel 19, stk. 2, såfremt disse vanskeligheder er for
 (M EFT nr. C 386 af 31 . 12 . 1994 . bundet med overgangen fra de nationale ordninger, der
 bestod, før forordningen om den fælles markedsord
 ning trådte i kraft, og ikke skyldes manglende omhu
 fra de pågældende erhvervsdrivendes side.
 ---pagebreak--- Nr. C 26/6 1 DA I De Europæiske Fællesskabers Tidende 25 . 1 . 97
 2 ) EF-traktaten bemyndiger ikke de nationale retter til at omsætning, som er mærket på italiensk, fransk eller
 foreskrive foreløbige forholdsregler under en sag om engelsk ?
 foreløbige retsmidler, indtil Kommissionen har udstedt
 en retsakt for i henhold til artikel 30 i forordning
 (EØF) nr. 404/93 at fastsætte bestemmelser for særligt
 2 ) Hvis ikke, opfylder den handlende da kravene i samme
 direktivbestemmelse, såfremt han i sin forretning på
 vanskelige tilfælde, som de erhvervsdrivende befinder
 det sted, hvor den pågældende vare befinder sig, an
 sig i.
 bringer et særligt skilt, hvorpå de foreskrevne oplys
 ninger er anført på tysk ?
 f 1 ) EFT nr. C 119 af 13 . 5 . 1995 .
 (2 ) EFT nr. L 47 af 25 . 2 . 1993 , s. 1 .
 t 1 ) EFT nr. L 33 af 8 . 2 . 1979 , s . 1 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 7. november 1996 af Tribunal du travail de
 afsagt den 22. november 1996 af Svea Hovrått i sagen An
 Charleroi i sagen Louisette Cordelle mod Office National
 des Pensions
 ders Sjoberg mod anklagemyndigheden
 ( Sag C-387/96 )
 ( Sag C-366/96 )
 ( 97/C 26/ 11 )
 ( 97/C 26/09


text:
)
 Ved kendelse afsagt den 22 . november 1996 , indgået til
 Ved kendelse afsagt den 7. november 1996, indgået til Domstolens Justitskontor den 27. november 1996 , har
 Domstolens Justitskontor den 21 . november 1996 , har Tri Svea Hovrått i sagen Anders Sjoberg mod anklagemyndig
 bunal du travail de Charleroi i sagen Louisette Cordelle heden forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 mod Office National des Pensions forelagt De Europæiske anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel af mål :
 gørelse af følgende spørgsmål:
 1 ) Er undtagelsesbestemmelsen i artikel 13 , stk . 1 , litra b ),
 Finder antikumulationsreglen i artikel 52 i kongelig anord i Rådets forordning ( EØF) nr. 3820/85 af 20 . december
 ning af 21 . december 1967, når henses til fællesskabsret 1985 (*) om harmonisering af visse bestemmelser på
 ten, anvendelse på de ydelser, der efter fransk ret betales det sociale område inden for vejtransport anvendelig
 af Caisse régionale d'assurance maladie Nord Picardie, og for så vidt angår den befordringsvirksomhed, som
 på arbejdsophørspensionen efter belgisk ret ? Stockholms låns landsting udøver gennem SL Buss
 AB ?
 2 ) I henhold til artikel 14, stk. 5 , skal enhver fører, der
 arbejder i en af de i stk . 1 omhandlede befordrings
 virksomheder, medføre et uddrag af arbejdstidsplanen
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse og en genpart af fartplanen. Er det tilstrækkeligt, at
 afsagt den 6. november 1996 af Amtsgericht Aachen i bø uddraget af arbejdstidsplanen kun omfatter den pågæl
 desagen mod Hermann Josef Goerres dende dags kørsel ?
 (Sag C-385/96 )
 (!) EFT nr. L 370 af 31 . 12 . 1985 , s . 1 .
 ( 97/C 26/10 )
 Ved kendelse afsagt den 6 . november 1996, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 28 . november 1996, har
 Amtsgericht Aachen i bødesagen mod Hermann Josef
 Goerres forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs afsagt den 25 . september 1996 af Bundesverwaltungsge
 mål : richt i forvaltningssagen Firma Aher-Waggon GmbH mod
 Forbundsrepublikken Tyskland
 1 ) Opfylder en handlende betingelserne i artikel 14 i Rå ( Sag C-389/96 )
 dets direktiv 79/ 112/EØF af 18 . december 1978 om til ( 97/C 26/ 12
 nærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærk
 ning af og præsentationsmåder for levnedsmidler
 bestemt til den endelige forbruger samt om reklame Ved kendelse afsagt den 25 . september 1996, indgået til
 for sådanne levnedsmidler (*), når han inden for For Domstolens Justitskontor den 29 . november 1996, har
 bundsrepublikken Tyskland bringer levnedsmidler i Bundesverwaltungsgericht i forvaltningssagen Firma Aher


text:
1.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 154/27
 Sag anlagt den 3. maj 2006 — Lebedef-Caponi mod Kommissionen
 (Sag F-50/06)
 (2006/C 154/62)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luxembourg) (ved avocats G. Bounéou og F. Frabetti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af sagsøgerens karriereudviklingsrapporter for perioden fra den 1.7.2001 til den 31.12.2002.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet påberåbt sig følgende fem anbringender:
 —
 for det første tilsidesættelse af vedtægtens artikel 26.
 —
 for det andet tilsidesættelse af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43.
 —
 for det tredje tilsidesættelse af princippet om forbud mod usaglig sagsbehandling og af princippet om forbud mod magtmisbrug samt tilsidesættelse af begrundelsespligten.
 —
 for det fjerde tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af reglen »patere legem quam ipse fecisti«.
 —
 for det femte tilsidesættelse af omsorgspligten.


text:
Nr . C 336/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 . 11 . 96
 Gulmann, J. L. Murray, P. Jann ( refererende dommer ), H. 1 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifin
 Ragnemalm, L. Sevón og M. Wathelet; generaladvokat: P. des .
 Léger; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louterman-
 Hubeau , den 2 . juli 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder 2 ) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostnin
 således :
 ger.
 1 ) Den Hellenske Republik bar undladt at opfylde sine (') EFT nr . C 132 af 14 . 5 . 1994 .
 forpligtelser i henhold til EØF-traktatens artikel 48 og
 artikel 1 i Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af
 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægeligbed
 inden for Fællesskabet, idet den ikke har begrænset
 kravet om græsk statsborgerskab til at gælde adgangen
 til stillinger, der indebærer en direkte eller indirekte
 DOMSTOLENS DOM
 deltagelse i udøvelsen af offentlig myndighed og i de
 funktioner, som skal sikre statens eller de andre ( Tredje Afdeling )
 offentlige kollektive enheders almene interesser, inden
 af 4 . juli 1996
 for områderne vand-, gas- og elektricitetsforsyning, de
 operationelle dele afdet offentlige sundhedsvæsen, i den i sag C-254/95 P, Europa-Parlamentet mod Angelo Inna
 offfentlige undervisningssektor, sø- og luftfart, jernba morati ( 1 )
 nedriften , offentlig transport i byer og mellem landsdele, (Appel — tjenestemænd — udvælgelsesprøve — afslag på
 forskning med civile formål, postvæsenet, telekommu ansøgning — begrundelse af en afgørelse fra en udvælgel
 nikation og radio - og tv-selskaber samt operaen i Athen seskomité for en almindelig udvælgelsesprøve)
 og kommunale og byorkestre. ( 96/C 336/ 12 )
 2 ) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostnin
 ger.
 (Processprog: fransk)
 (') EFT nr . C 370 af 24 . 12 . 1994 . (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-254/95 P, Europa-Parlamentet ved Manfred Peter og
 José Luis Rufas Quintana, som befuldmægtigede , angående
 DOMSTOLENS DOM
 appel af dom afsagt den 30 . maj 1995 af De Europæiske
 ( Sjette Afdeling) Fællesskabers Ret i Første Instans ( Tredje Afdeling ) i sag
 T-289/94 , Innamorati mod Parlamentet ( Sml . Pers . II,
 af 4 . juli 1996
 s . 393 ), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse af
 i sag C-50/94 , Den Hellenske Republik mod Kommissionen dommen — den anden part i appelsagen er Angelo
 for De Europæiske Fællesskaber (') Innamorati ved advokaterne Jean-Noël Louis, Thierry
 (Afslutning af EUGFL-regnskaber — Regnskabsåret Demaseure, Véronique Leclercq og Ariane Tornel — har
 1990) Domstolen (Tredje Afdeling ), sammensat af afdelingsfor
 ( 96/C 336/ 11 ) manden, J.-P . Puissochet ( refererende dommer ), og dom
 merne J. C. Moitinho de Almeida og C. Gulmann; genera
 (Processprog: græsk) ladvokat: N. Fennelly; justitssekretær: R. Grass, den 4 . juli
 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) 1 . Den af Retten i Første Instans den 30. maj \ 995 afsagte
 dom i sagen Innamorati mod Parlamentet


text:
(sag T
 I sag C-50/94, Den Hellenske Republik ( befuldmægtigede : 289/94) ophæves .
 Vassileios Kontolaimos, Ioannis Chalkias , Christina Sitara
 og Vassileia Pelekou ) mod Kommissionen for De Europæi 2 . Parlamentet frifindes for indstævntes påstand om
 ske Fællesskaber ( befuldmægtiget: Xenophon Yataganas ) annullation af den af udvælgelseskomitéen for den
 angående en påstand om annullation af Kommissionens almindelige udvælgelsesprøve EP/59/A trufne afgørelse
 beslutning 93/659/EF af 25 . november 1993 om afslutning om at give indstævnte en lavere karakter end mindste
 af medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regn kravet for besvarelsen af udvælgelsesprøvens tredje
 skabsåret 1990 der er finansieret af Den Europæiske skriftlige prøve og om ikke at give ham adgang til de
 Udviklings- og Garantifond for Landbruget ( EUGFL ), øvrige prøver.
 Garantisektionen ( EFT L 301 , s . 13 ), for så vidt angår de
 dele heraf, der vedrører Den Hellenske Republik , har
 3 . Hver part bærer sine omkostninger i forbindelse med
 Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af afdelingsfor
 appelsagen og sagen for Retten .
 manden, C. N. Kakouris, og dommerne G. Hirsch ( refere
 rende dommer ) og P. J. G. Kapteyn; generaladvokat: N.
 Fennelly; justitssekretær : assisterende justitssekretær H. (') EFT nr . C 268 af 14 . 10 . 1995 .
 ■ von Holstein, den 4 . juli 1996 afsagt dom , hvis konklusion
 lyder således :


text:
C 163/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.6.2000
 Søgsmålsgrunde: — de fem appelsager blev forenet Påstanden støttes på følgende søgsmålsgrunde:
 af appelkammeret uden par-
 ternes godkendelse
 — Rådet gjorde sig skyld i åbenbar urigtig retsanvendelse, da
 — urigtig anvendelse af artikel 4 det fastsatte datoen for forordningens tilbagevirkende
 i forordning (EF) nr. 40/94 gyldighed. Som det fremgår af betragtning 134 til forord-
 — urigtig anvendelse af artikel 7, ningen, blev anti-dumping proceduren afsluttet med hen-
 stk. 1, litra b), i forordning blik på at sikre, at princippet om forbud mod forskelsbe-
 (EF) nr. 40/94 handling blev overholdt for så vidt angik import fra andre
 tredjelande. Sagsøgeren har gjort gældende, at denne
 — urigtig anvendelse af artikel 7, forskelsbehandling har bestået siden de oprindelige foran-
 stk. 1, litra c), i forordning (EF) staltninger mod Japan ophørte den 4. december 1997.
 nr. 40/94. Afslutningen af proceduren med tilbagevirkende gyldighed
 bør derfor gælde fra denne dato.
 — Rådet har undladt at give en tilstrækkelig begrundelse for
 sin fastsættelse af anvendelsesdatoen for den omtvistede
 forordning.
 (1) EFT L 22 af 27.1.2000, s. 1.
 Sag anlagt den 14. april 2000 af Europe Chemi-Con
 (Deutschland) GmbH mod Rådet for Den Europæiske
 Union
 (Sag T-89/00)
 (2000/C 163/63)
 Sag anlagt den 18. april 2000 af Lars Bo Rasmussen mod
 (Processprog: engelsk) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 14. april 2000 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske (Sag T-90/00)
 Union af Europe Chemi-Con (Deutschland) GmbH (Nürnberg,
 Tyskland) ved Dr. Konstantinos Adamantopoulos og Juan José
 (2000/C 163/64)
 Gutiérrez Gisbert, Hammond Suddards, Bruxelles.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (Processprog: fransk)
 — Artikel 3, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 173/2000
 annulleres, for så vidt som det ikke heri fastslås, at Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 forordningen skal finde anvendelse med tilbagevirkende den 18. april 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 gyldighed fra den 4. december 1997. Europæiske Fællesskaber af Lars Bo Rasmussen, Dalheim
 (Storhertugdømmet Luxembourg) ved advokaterne Michel
 Karp og Joëlle Choucroun, Luxembourg.
 — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 2. august 1999
 om at anvende vedtægtens artikel 85 på den tjenesterejse,
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af artikel 3 i som sagsøgeren foretog i tidsrummet 7.-11. marts 1998
 Rådets forordning (EF) nr. 173/2000 af 24. januar 2000 om til Dublin.
 afslutning af antidumpingprocedurerne vedrørende importen
 af visse store elektrolytkondensatorer med aluminiumplade
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren 1 FLUX i symbolsk
 med oprindelse i Japan, Republikken Korea og Taiwan (1).
 erstatning for den af ham lidte ikke-økonomiske skade.
 Selskabet anfægter den af Rådet fastsatte dato for anvendelse af
 forordningen med tilbagevirkende gyldighed til den 28. februar
 1999. — Sagsøgte tilpligtes at afholde sagen omkostninger.
 ---pagebreak--- 10.6.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 163/33
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sag anlagt den 19. april 2000 af Tamara Zaur-Gora mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren anfægter ansættelsesmyndighedens afgørelse


text:
om
 at nedsætte hans dagpengebeløb for en tjenesterejse til Dublin.
 (Sag T-95/00)
 Sagsøgeren har til støtte herfor fremført to anbringender:
 (2000/C 163/66)
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 85 om tilbagesøgning
 af fejlagtigt udbetalte beløb. Ansættelsesmyndigheden har
 ikke godtgjort, at sagsøgeren havde haft kendskab til en
 (Processprog: fransk)
 eventuel fejl ved opgørelsen over udgifterne i forbindelse
 med hans tjenesterejse.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Fejlagtig fortolkning af punkt VIII i Vejledning vedrørende den 19. april 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Tjenesterejser. Europæiske Fællesskaber af Tamara Zaur-Gora, Lodelinsart
 (Belgien) ved advokaterne Jean-Noël Louis og Véronique Peere,
 Bruxelles.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sag anlagt den 19. april 2000 af El Territorio Histórico de — Annullation af afgørelsen fra udvælgelseskomitéen for
 Alava, Arabako Foru Aldundia — Diputación Foral de udvælgelsesprøve KOM/C/2/99 om ikke at efterkomme
 Alava mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska- sagsøgerens ansøgning.
 ber
 — Sagsøgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 (Sag T-92/00)
 (2000/C 163/65)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Processprog: spansk)
 Sagsøgeren har været i Kommissionens tjeneste fra 1. oktober
 1997, først som hjælpeansat, dernæst som midlertidig ansat
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 og endelig som hjælpeansat. I hendes tjenesteperiode som
 den 19. april 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 midlertidigt ansat indgav hun ansøgning til almindelig udvæl-
 Europæiske Fællesskaber af El Territorio Histórico de Alava,
 gelsesprøve KOM/C/2/99. I bilaget til meddelelse om udvælgel-
 Arabako Foru Aldundia — Diputación Foral de Alava, Vitoria
 sesprøven angaves det, at den for udvælgelsesprøven gældende
 (Spanien) ved advokaterne Antonio Creus Carreras og Begoña
 aldersgrænse ikke gjaldt for ansøgere, der på tidspunktet for
 Uriarte Valiente.
 indgivelse af ansøgningerne i mindst et år uden afbrydelse
 havde været tjenestemand eller ansat ved De Europæiske
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Fællesskaber. Hendes ansøgning blev på dette grundlag ikke
 — Kommissionens beslutning af 22. december 1999 annulle- efterkommet.
 res, i det omfang det i afgørelsen fastslås, at de skattemæssi-
 ge foranstaltninger i henhold til Normas Forales de Alava Sagsøgeren har fremført følgende anbringender:
 nr. 22/1994 og 24/1996 er uforenelige med fællesmarke-
 det, og det pålægges den spanske stat at kræve dem — Tilsidesættelse af principperne om god forvaltning og
 tilbagebetalt. korrekt ledelse af personalet.
 — Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkost-
 ninger. — Der foreligger en åbenbar fejlvurdering samt procedurefor-
 drejning.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren anfører, at hendes arbejdsopgaver må anses for
 permanente opgaver i Fællesskabernes offentlige tjeneste,
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 idet karakteren og betegnelsen, som parterne har anvendt
 som dem, der er anført i sag T-127/99, Diputación Foral de
 vedrørende kontrakterne mellem sagsøgeren og Kommissio-
 Alava mod Kommissionen (1). Det gøres navnlig gældende, at
 nen, ikke påvirker disse faktiske forhold. Ifølge sagsøgeren må
 Kommissionen har begået magtfordrejning, idet den har
 de kontrakter, der har været indgået siden 22. maj 1997 derfor
 anvendt proceduren vedrørende statsstøtte med det formål at
 anses for at være indgået med en midlertidigt ansat under
 forfølge mål vedrørende skatteharmonisering.
 hensyn til karakteren af arbejdsopgaverne og de


text:
12.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/37
 Sag anlagt den 17. februar 2014 — Burazer m.fl. mod Den Europæiske Union
 (Sag T-108/14)
 2014/C 142/49
 Processprog: kroatisk
 Parter
 Sagsøgere: Drago Burazer (Zagreb, Kroatien), Nikolina Nežić (Zagreb), Blaženka Bošnjak (Sv. Ivan Zelina, Kroatien), Bosiljka Grbašić (Križevci, Kroatien), Tea Tončić (Pula, Kroatien), Milica Bijelić (Dubrovnik, Kroatien) og Marijana Kruhoberec (Varaždin, Kroatien) (ved advokat Mato Krmek)
 Sagsøgt: Den Europæiske Union
 Sagsøgernes påstande
 —
 Den Europæiske Union tilpligtes at udbetale erstatning til sagsøgerne for det tab, der er forårsaget af Europa-Kommissionens manglende overholdelse af forpligtelsen til at føre tilsyn med gennemførelsen af traktaten om Republikken Kroatiens tiltrædelse til Den Europæiske Union, som påhviler den i medfør af tiltrædelsesaktens artikel 36 (bilag VII, punkt 1), hvad angår indførelsen af erhvervet som foged i Republikken Kroatiens retsorden.
 —
 Afgørelsen om påstandens størrelse udsættes, indtil dommen i nærværende sag er endelig.
 —
 Afgørelse om sagsomkostninger udsættes til afgørelse ved en senere dom.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1.
 Et første anbringende om at Europa-Kommissionen har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i medfør af tiltrædelsesaktens artikel 36 (bilag VII, punkt 1), som er en integrereende del af den traktat om tiltrædelse til Den Europæiske Union, der er indgået mellem Republikken Kroatien Den Europæiske Unions medlemsstater [Narodne novine — Međunarodni ugovori nr. 2/12 (det kroatiske lovtidende — Internationale traktater)], idet den ikke forhindrede fravigelsen af den lovgivning, hvorved oprettes og fastsættes regler for erhvervet som foged, som Republikken Kroatien havde vedtaget under forhandlingerne om tiltrædelse til Den Europæiske Union. Tiltrædelsesaktens artikel 36 pålægger Kommissionen at overvåge (monitoring) alle de forpligtelser, som Republikken Kroatien har givet tilsagn om under forhandlingerne om tiltrædelse til Den Europæiske Union, og dermed også overvåge de retlige forpligtelser, som Republikken Kroatien har påtaget sig til at tilvejebringe et grundlag og alle nødvendige forudsætninger for at oprette erhvervet som foged og gennemføre dette i den kroatiske retsorden senest den 1. januar 2012. Europa-Kommissionen er dog ikke beføjet til at tillade enhver form for ensidig ændring af de forpligtelser, som Republikken Kroatien herved har tiltrådt.
 2.
 Et andet anbringende om at Europa-Kommissionen ved den anførte tilsidesættelse har påført sagsøgerne, som var udpeget til at udføre erhvervet som foged, og som havde en berettiget forventning om at tiltræde den 1. januar 2012, et direkte tab.
 3.
 Et tredje anbringende om at Kommissionen ved tilsidesættelsen af sine forpligtelser åbenbart og groft har overskredet grænserne for de skønsbeføjelser, som den besidder, dermed har tilsidesat sagsøgernes (som var udpeget til foged) berettigede forventninger, hvilket har påført dem betydelige økonomiske og ikke-økonomiske tab, som Den Europæiske Union skal erstatte i henhold til artikel 340, stk. 2, TEUF.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/34
 Sag anlagt den 10. september 2008 — Murnauer Markenvertrieb mod KHIM — Fitne Gesundheit und Wellness (Notfall Bonbons)
 (Sag T-372/08)
 (2008/C 313/62)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Murnauer Markenvertrieb GmbH (Trebur, Tyskland) (ved Rechtsanwälte H. Daniel og O.I. Haleen)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Fitne Gesundheit und Wellness GmbH (Salzhemmendorf, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 10. juli 2008 af Harmoniseringskontorets appelkammer (sag R 909/2007-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »Notfall Bonbons« for varer i klasse 5 og 30 (EF-varemærke nr. 3 563 251)
 Indehaver af EF-varemærket: Murnauer Markenvertrieb GmbH
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Fitne Gesundheits und Wellness GmbH
 Annullationsafdelingens afgørelse: Begæringen om det berørte varemærkes annullation afvist
 Appelkammerets afgørelse: Annullationsafdelingens afgørelse annulleret og begæringen om det berørte varemærkes annullation taget til følge
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i Rådets forordning nr. 40/94, da varemærket »Notfall Bonbons« hverken er beskrivende for de omfattede varer eller mangler fornødent særpræg.


text:
9 . 11 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 336/ 1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM af aktier og andre værdipapirer i forbindelse med forvalt
 ( Femte Afdeling ) ningen af aktiverne i en velgørende fond.
 af 20 . juni 1996
 (>) EFT nr . C 275 af 1 . 10 . 1994 .
 i sag C- 1 55/94, Wellcome Trust Ltd mod Commissioners of
 Customs & Excise ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 Value Added Tax Tribunal ) (')
 (Sjette momsdirektiv — begrebet økonomisk virksomhed)
 ( 96/C 336/01 )
 DOMSTOLENS DOM
 ( Første Afdeling )
 (Processprog: engelsk)
 af 20 . juni 1996
 i sag C-121/95 , VOBIS Microcomputer AG mod Ober
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive finanzdirektion München ( anmodning om præjudiciel
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) afgørelse fra Bundesfinanzhof) ( 1 )
 (Fælles toldtarif— toldpositioner — basismodul beregnet til
 brug ved bygning af en færdig databehandlingsmaskine —
 I sag C-l 55/94, angående en anmodning, som Value Added tarifering i den kombinerede nomenklatur)
 Tax Tribunal i medfør af EF-traktatens artikel 177 har ( 96/C 336/02 )
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 sag Wellcome Trust Ltd mod Commissioners of Customs & (Processprog: tysk)
 Excise at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolk
 ningen af Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17 . maj 1977
 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem : offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 ensartet beregningsgrundlag ( EFT L 145 , s . 1 ), har Dom
 stolen ( Femte Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , I sag C-121 /95 , angående en anmodning, som Bundesfi
 D. A. O. Edward, og dommerne J.-P . Puissochet, J. C. nanzhof i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 Moitinho de Almeida ( refererende dommer ), C. Gulmann til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, VOBIS
 og P. Jann ; generaladvokat: C. O. Lenz; justitssekretær : Microcomputer AG mod Oberfinanzdirektion München, at
 fuldmægtig L. Hewlett, den 20 . juni 1996 afsagt dom, hvis opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 konklusion lyder således : den kombinerede nomenklatur til den fælles toldtarif,
 således som den fremgår af bilagene til Kommissionens
 forordning ( EØF ) nr. 2505/92 af 14 . juli 1992 om ændring
 Begrebet økonomisk virksombed i artikel 4, stk . 2's af bilag I og II til Rådets forordning ( EØF ) nr. 2658/87 om
 forstand i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif ( EFT
 1 977 om harmonisering afmedlemsstaternes lovgivning om L 267, s . 1 ), har Domstolen ( Første Afdeling ), sammensat af
 omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem : afdelingsformanden, D. A. O. Edward ( refererende dom
 ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes således, at det mer ), og dommerne P. Jann og L. Sevón; generaladvokat:
 ikke omfatter en virksombed som den, der omhandles i C. O. Lenz; justitssekretær: R. Grass, den 20 . juni 1996
 hovedsagen,


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/4
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 17. september 2014 — Almer Beheer BV og Daedalus Holding BV mod Van den Dungen Vastgoed BV og Oosterhout II BVBA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)
 (Sag C-441/12) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - regler for virksomhederne - direktiv 2003/71/EF - artikel 3, stk. 1 - krav om offentliggørelse af et prospekt, når værdipapirer udbydes til offentligheden - tvangsfuldbyrdelsessalg af værdipapirer))
 2014/C 421/05
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Almer Beheer BV og Daedalus Holding BV
 Sagsøgte: Van den Dungen Vastgoed BV og Oosterhout II BVBA
 Konklusion
 Artikel 3, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF af 4. november 2003 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel, og om ændring af direktiv 2001/34/EF, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/11/EF af 11. marts 2008, skal fortolkes således, at kravet om offentliggørelse af et prospekt, når værdipapirer udbydes til offentligheden, ikke finder anvendelse på tvangsfuldbyrdelsessalg af værdipapirer som det i hovedsagen omhandlede.
 (1) EUT C 9 af 12.1.2013.


text:
17.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 409/41
 Rettens kendelse af 23. september 2014 — Jaczewski mod Kommissionen
 (Sag T-178/13) (1)
 ((Annullationssøgsmål - landbrug - retlig interesse - regelfastsættende retsakt, som omfatter gennemførelsesforanstaltninger - ikke individuelt berørt - afvisning))
 2014/C 409/58
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Grzegorz Jaczewski (Bielany, Polen) (ved advokat M. Goss)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved P. Rossi og A. Szmytkowska, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens gennemførelsesafgørelse K(2012) 5049 endelig af 24. juli 2012 om godkendelse af tildeling af supplerende nationale direkte betalinger i Polen i 2012.
 Konklusion
 1)
 Afvisning.
 2)
 Grzegorz Jaczewski betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 156 af 1.6.2013.


text:
22.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/18
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 28. juli 2011 — Josef Egbringhoff mod Stadtwerke Ahaus GmbH
 (Sag C-400/11)
 2011/C 311/30
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Josef Egbringhoff
 Sagsøgt: Stadtwerke Ahaus GmbH
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 3, stk. 5, sammenholdt med bilag A, litra b) og/eller c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF (1) fortolkes således, at en national lovbestemmelse om prisændringer i kontrakter om levering af elektricitet til privatkunder, som får leveret elektricitet inden for rammerne af den generelle forsyningspligt (tarifkunder), opfylder kravene til den nødvendige grad af gennemsigtighed, når grunden til, forudsætningerne for og omfanget af en prisændring ganske vist ikke er angivet, men det er sikret, at elforsyningsselskabet på forhånd underretter sine kunder om enhver prisforhøjelse med et passende varsel, og at kunderne har ret til at frigøre sig fra kontrakten ved opsigelse, såfremt de ikke vil acceptere de ændrede betingelser, som de har fået underretning om?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26.6.2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 96/92/EF — Erklæringer vedrørende nedluknings- og affaldsforvaltningsaktiviteter (EUT L 176, s. 37).


text:
21.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 170/27
 Sag anlagt den 18. maj 2007 — Far Eastern Textile mod Rådet
 (Sag T-167/07)
 (2007/C 170/54)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Far Eastern Textile Ltd (Taipei, Taiwan) (ved lawyer P. De Baere)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 192/2007 af 22. februar 2007 om indførelse af en endelig antidumpingtold på import af visse typer polyethylenterephthalat (PET) med oprindelse bl.a., i Taiwan for så vidt som den er rettet mod sagsøgeren.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, som er Taiwansk producent og eksportør af polyethyleneterephthalate (»PET«), har nedlagt påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 192/2007 af 22. februar 2007 om indførelse af en endelig antidumpingtold på import af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Republikken Korea, Thailand og Taiwan efter en udløbsundersøgelse og en delvis interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, og artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 (1).
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren for det første gjort gældende, at Rådet tilsidesatte artikel 2, stk. 11, i grundforordningen (2) ved at anvende den asymmetriske metode ved beregningen af sagsøgerens dumpingmargin.
 For det andet har sagsøgeren anført, at Rådet tilsidesatte artikel 235 EF ved at undlade at anføre adækvate grunde til, at de symmetriske sammenligningsmetoder ikke afspejlede det fulde omfang af dumpingen.
 For det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at Rådet tilsidesatte artikel 2, stk. 10, 11 og 12, i grundforordningen ved at anvende en nulsatsningteknik ved beregningen af sagsøgerens dumpingmargin, hvorved alle negative dumpingmargener reduceres til nul ved beregningen af en vejet, gennemsnitlig dumpingmargen i medfør af artikel 2, stk. 12.
 Endelig gør sagsøgeren gældende, at Rådet tilsidesatte artikel 253 EF ved at undlade at anføre adækvate grunde til, at sagsøgerens dumpingmargin skulle beregnes ved brug af en nulsatsningsteknik.
 (1) EUT 2007 L 59, s. 1.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT 1996 L 56, s. 1).


text:
C 209/2 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 4.7.98
 4) Forarbejdningsvirksomheden er pligtig at tilbagebetale s. 38), for så vidt som erklñringen om, at fusionen er for-
 de belùb, som svarer til nedsñttelsen af priserne og enelig med fñllesmarkedet, er gjort betinget af, at de i
 prñmierne i henhold til artikel 4, stk. 5, i forordning 63. betragtning opstillede betingelser opfyldes, dels om
 (EéF) nr. 727/70 med senere ñndringer, men klausul 8, delvis annullation af beslutningen, for så vidt som Kom-
 stk. 2, i dyrkningskontrakten, der findes i bilaget til missionen accepterede det tilsagn om senest den 30. juni
 forordning (EéF) nr. 4263/88, gùr det i et sådant til- 1994 at omorganisere selskabet Potacan, som Kali und
 fñlde muligt at genforhandle den kontraktlige pris i Salz AG i henhold til 65. betragtning havde afgivet, har
 forhold til nedsñttelsen af priserne og prñmierne. Domstolen, sammensat af prñsidenten, G. C. Rodríguez
 Iglesias, afdelingsformñndene C. Gulmann (refererende
 (1) EFT C 354 af 23.11.1996. dommer) og H. Ragnemalm samt dommerne G. F. Man-
 cini, J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L.
 Murray, D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch og
 P. Jann; generaladvokat: G. Tesauro; justitssekretñr: R.
 Grass, den 31. marts 1998 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 DOMSTOLENS DOM 1) Kommissionens beslutning 94/449/EF af 14. december
 af 31. marts 1998 1993 om en procedure i henhold til Rådets forordning
 (EéF) nr. 4046/89 (sag IV/M.308 Ð Kali + Salz/MdK/
 i de forenede sager C-68/94, Den Franske Republik mod Treuhand) annulleres.
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, stùttet
 af Forbundsrepublikken Tyskland, og C-30/95, SocieÂteÂ
 commerciale des potasses et de l'azote (SCPA) et Entre- 2) I sag C-68/94 betaler Kommissionen for De Europñ-
 prise minieÁre et chimique (EMC), stùttet af Den Franske iske Fñllesskaber sagens omkostninger.
 Republik, mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber, stùttet af Kali und Salz GmbH og Kali und Salz 3) I sag C-30/95 betaler Kommissionen for De Europñ-
 Beteiligungs-AG (1) iske Fñllesskaber sagens omkostninger. Kali und Salz
 GmbH og Kali und Salz Beteiligungs-AG bñrer deres
 (Fñllesskabskontrol med fusioner og virksomhedsoverta-
 egne omkostninger.
 gelser Ð kollektiv dominerende stilling)
 (98/C 209/02) 4) Forbundsrepublikken Tyskland, der er intervenient i
 sag C-68/94, og Den Franske Republik, der er interve-
 (Processprog: fransk) nient i sag C-30/95, bñrer deres egne omkostninger.
 (1) EFT C 120 af 30.4.1994.
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I de forenede sager C-68/94, Den Franske Republik
 (befuldmñgtigede: Edwige Belliard, Catherine de Salins og
 Jean-Marc Belorgey) mod Kommissionen for De Europñ- DOMSTOLENS DOM
 iske Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Berend Jan Drijber, af 2. april 1998
 bistået af Jacques Bourgeois), stùttet af Forbundsrepublik-
 i sag C-296/95, The Queen mod Commissioners of
 ken Tyskland (befuldmñgtigede: Ernst Röder og Bernd
 Customs and Excise, ex parte: EMU Tabac SARL, The
 Kloke), angående en påstand om annullation af Kommis-
 Man in Black Ltd, og John Anthony Cunningham, inter-
 sionens beslutning 94/449/EF af 14. december 1993 om en
 venient: Imperial Tobacco Ltd (anmodning om prñjudiciel
 procedure i henhold til Rådets forordning (EéF)


text:
nr. 4064/
 afgùrelse fra Court of Appeal, London) (1)
 89 (sag IV/M.308 Ð Kali + Salz/MdK/Treuhand) (EFT
 L 186 af 21.7.1994, s. 38), og sag C-30/95, SocieÂteÂ (Rådets direktiv 92/12/EéF om den generelle ordning for
 commerciale des potasses et de l'azote (SCPA) og Entre- punktafgiftspligtige varer, om oplñgning og omsñtning
 prise minieÁre et chimique (EMC) ved advokat Charles heraf samt om kontrol hermed Ð den medlemsstat, i hvil-
 Price, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos ken der skal betales punktafgift Ð kùb gennem en mellem-
 advokat Lucy Dupong, 14A, rue des Bains, stùttet af Den mand)
 Franske Republik (befuldmñgtigede: Edwige Belliard,
 (98/C 209/03)
 Catherine de Salins og Jean-Marc Belorgey) mod Kommis-
 sionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget:
 Berend Jan Drijber, bistået af Jacques Bourgeois), stùttet af (Processprog: engelsk)
 Kali und Salz GmbH og Kali und Salz Beteiligungs-AG
 (ved advokaterne Karlheinz Quack og Georg Albrechtskir-
 chinger), hvori der dels er nedlagt påstand om delvis (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 annullation af artikel 1 i Kommissionens beslutning 94/ offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 449/EF af 14. december 1993 om en procedure i henhold
 til Rådets forordning (EéF) nr. 4064/89 (sag IV/M.308 Ð I sag C-296/95, angående en anmodning, som Court of
 Kali + Salz/MdK/Treuhand) (EFT L 186 af 21.7.1994, Appeal, London, i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har


text:
C 124/22 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.5.2003
 Sag anlagt den 31. januar 2003 af Alsen AG mod Kommis- bankgarantier. Sagsøgeren bør under ingen omstændigheder
 sionen for De Europæiske Fællesskaber skulle bære omkostninger til bankgarantierne, som er påført
 selskabet i forbindelse med forfølgelsen af dets rettigheder.
 (Sag T-28/03)
 (1 ) Beslutning 94/815/EF af 30.11.1994 i sag IV/33.126 og 33.122
 (Cement).
 (2003/C 124/39) (2 ) Dom af 15.3.2000, forenede sager T-25/95 m.fl., Sml. II, s. 491.
 (Processprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Sag anlagt den 13. februar 2003 af Gebr. Knauf Westdeut-
 den 31. januar 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De sche Gipswerke KG mod Kommissionen for De Europæi-
 Europæiske Fællesskaber af Alsen AG, Hamburg (Tyskland) ske Fællesskaber
 ved Rechtsanwälte K. Moosecker og F. Wiemer.
 (Sag T-52/03)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (2003/C 124/40)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på
 (Processprog: tysk)
 139 002,21 EUR med tillæg af renter fastsat til 5,75 %
 for perioden fra den 15. april 2000 indtil betaling er sket.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 13. februar 2003 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Gebr. Knauf Westdeutsche
 Gipswerke KG, Iphofen (Tyskland), ved Rechtsanwälte M. Klus-
 mann og F. Wiemer, som befuldmægtigede.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren kræver, at Kommissionen betaler omkostningerne
 ved garantistillelse. Ifølge sagsøgeren er disse omkostninger — Kommissionens beslutning C(2002)4570 endelig udg. af
 opstået, fordi Kommissionen har vedtaget en beslutning om 27. november 2002 annulleres, for så vidt den vedrører
 bødepålæg (1) angående en påstået tilsidesættelse af artikel 81 sagsøgeren.
 EF. Denne beslutning blev ved Retten i Første Instans’ dom af
 15. marts 2000 (2) annulleret i forhold til sagsøgeren. Under — Subsidiært, den bøde, der er pålagt sagsøgeren i den
 retsforhandlingerne måtte sagsøgeren i tidsrummet april/maj anfægtede beslutning, nedsættes efter Rettens skøn.
 1995 til maj 2000 stille sikkerhed for bødebeløbet i form af to
 bankgarantier, for hvilke de udstedende banker beregnede sig — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 provision svarende til det ovennævnte beløb.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at selskabet i medfør af Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 artikel 233 EF har krav på refusion af de omkostninger,
 der var forbundet med bankgarantierne. Kommissionen er
 forpligtet til at træffe de foranstaltninger, som er nødvendige I den anfægtede beslutning har Kommissionen fastslået, at
 sagsøgeren og tre andre virksomheder har tilsidesat artikel 81,
 til opfyldelse af dommen af 15. marts 2000, hvortil hører
 refusion af sagsøgerens omkostninger i forbindelse med bank- stk. 1, EF, idet de har deltaget i en række aftaler og samordnet
 adfærd inden for produktion af gipsplader. Sagsøgeren er
 garantierne. Retten i Første Instans har i sin som selv anført, at
 blevet pålagt en bøde på 85,8 mio EUR.
 refusion af omkostninger i forbindelse med bankgaranti hører
 til de foranstaltninger, som Kommissionen skal træffe i medfør
 af artikel 233 EF.
 Sagsøgeren anfægter afgørelsen og gør gældende, at der ved
 beslutningen er sket


text:
en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til
 forsvar og ret til kontradiktion. Sagsøgeren anfører bl.a., at
 Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen afgørelsen grundlæggende bygger på belastende bevismidler,
 også i medfør af artikel 288, stk. 2, EF sammenholdt med som sagsøgeren aldrig har fået adgang til trods anmodninger
 artikel 235 EF er forpligtet til at erstatte udgifterne til herom. Endvidere er retten til kontradiktion blevet tilsidesat


text:
7.6.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/31
 Sag anlagt den 2. april 2008 — ERNI Electronics mod KHIM (MaxiBridge)
 (Sag T-132/08)
 (2008/C 142/56)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: ERNI Electronics GmbH (Adelberg, Tyskland) (ved Rechtsanwalt N. Breitenbach)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 30. januar 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1530/2006-4 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt under klagesagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: ordmærket »MaxiBridge« for varer i klasse 9 og 17 (ansøgning nr. 4 899 647)
 Undersøgerens afgørelse: afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), idet det ansøgte varemærke ikke udgør en beskrivende angivelse, som skal friholdes.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
20.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 317/40
 Sag anlagt den 24. september 2010 — Nencini mod Parlamentet
 (Sag T-431/10)
 ()
 2010/C 317/72
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Riccardo Nencini (Firenze, Italien) (ved advokat F. Bertini)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Principalt: Den beslutning der blev truffet den 16. juni 2010 af Europa-Parlamentets generalsekretær rettet til Riccardo Nencini, meddelelse fra Europa-Parlamentets generaldirektør for økonomi af 4. august nr. 2010 312331 rettet til Riccardo Nencini og om fornødent enhver sammenhængende eller forudgående anfægtet retsakt annulleres af de nedenfor anførte grunde.
 —
 Subsidiært: Den anfægtede afgørelse annulleres, og sagen hjemvises til Europa-Parlamentets generalsekretær med henblik på dennes fornyede rimelige fastsættelse af det omstridte beløb.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes Europa-Parlamentet at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, der var medlem af Europa-Parlamentet i valgperioden 1994-1999, har til støtte for sit søgsmål fremsat følgende anbringender:
 —
 Tilsidesættelse af Det Europæiske Fællesskabs sprogregler og følgelig tilsidesættelse af procedurereglerne samt af princippet om effektiv retsbeskyttelse, idet de to retsakter skulle have været affattet på italiensk, som er sproget i den medlemsstat, hvori sagsøgeren er statsborger.
 —
 Tilbagebetalings kravet må forkastes som følge af forældelse af retten til at gøre den påståede fordring gældende.
 —
 Tilsidesættelse af princippet om ret til kontradiktion og til en effektiv retsbeskyttelse. I den forbindelse gøres det gældende, at i sagsøgerens sag vedtog Europa-Parlamentets generalsekretær den endelige beslutning på grundlag af faktiske oplysninger og retlige begrundelser, som er forskellige fra dem, som forudgående blev anvendt og bekendtgjort for sagsøgeren.
 —
 Tilsidesættelse af regulativet om omkostningsgodtgørelse til Europa-Parlamentets medlemmer vedrørende rejseomkostninger, idet der blev set bort fra, at sagsøgeren boede i Rom, mens han var medlem af Europa-Parlamentet. Riccardo Nencini udøvede stedse sin politiske virksomhed som national ansvarlig for sit parti i denne by, der som bekendt er hovedstad i Italien og centrum for den nationale politik.
 —
 Tilsidesættelse af regulativet om omkostningsgodtgørelse til Europa-Parlamentets medlemmer vedrørende assistent- og sekretariatbistand. Sagsøgeren har præciseret, at han har overført samtlige disse godtgørelser til personer, som har udøvet sekretariatarbejde for ham, og han har ikke modtaget noget beløb i den forbindelse.
 —
 Endelig har sagsøgeren påberåbt sig en tilsidesættelse af det almindelige proportionalitetsprincip.


text:
3.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/2
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 14. juli 2005
 i sag C-57/02 P, Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Appel - EKSF-traktaten - aftaler - legeringstillæg - parallel adfærd - nedsættelse af bøden - samarbejde under den administrative procedure - retten til kontradiktion)
 (2005/C 217/04)
 Processprog: engelsk
 I sag C-57/02 P, angående appel i henhold til artikel 49 i EKSF-statutten for Domstolen, iværksat den 22. februar 2002, Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox), Madrid (Spanien), ved avocats A. Vandencasteele og D. Waelbroeck, den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved A. Whelan, som befuldmægtiget, bistået af barrister J. Flynn, har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne A. Rosas, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts og S. von Bahr (refererende dommer); generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 14. juli 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Den af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 13. december 2001 afsagte dom i sagen Acerinox mod Kommissionen (sag T-48/98), ophæves, for så vidt som den forkaster anbringendet fremført af Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox) om, at der ikke foreligger begrundelse med hensyn til selskabets påståede deltagelse i en aftale på det spanske marked.
 2)
 I øvrigt forkastes appellen.
 3)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes for annullationssøgsmålet anlagt af Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox), for så vidt som det er baseret på et anbringende, hvorefter Kommissionen har begået en fejl ved at tillægge den telefax bevisværdi, som Avesta Sheffield AB den 14. januar 1994 tilsendte sine datterselskaber.
 4)
 Compañía española para la fabricación de aceros inoxidables SA (Acerinox) betaler appelsagens omkostninger. Omkostningerne i forbindelse med sagen i første instans, som førte til afsigelsen af Rettens dom — nævnt i punkt 1 i denne domskonklusion — bæres i henhold til, hvad der herom er bestemt i punkt 3 i domskonklusionen i nævnte dom.
 (1) EFT C 109 af 4.5.2002.


text:
11.8.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 227/25
 Sag anlagt den 10. maj 2001 af Free Trade Foods N.V. mod anfægtede forordning erklæres for anvendelige med de
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber nødvendige ændringer, er ulovlig.
 (Sag T-108/01)
 (2001/C 227/48)
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 396/2001 af 27.2.2001
 om fortsat anvendelse af beskyttelsesforanstaltninger over for
 indførsel fra de oversøiske lande og territorier af sukkerprodukter,
 som har EF-OLT-kumulation af oprindelsen, for perioden
 (Processprog: nederlandsk) 1.3.2001 til 30.6.2001 (EFT L 58 af 28.2.2001, s. 13).
 (2) Kommissionens forordning (EF) nr. 2553/97 af 17.12.1997 om
 udstedelse af importlicenser for visse produkter henhørende under
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der KN-kode 1701, 1702, 1703 og 1704 med AVS-OLT-kumulation
 den 10. maj 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De af oprindelsen (EFT L 349 af 19.12.1997, s. 26).
 Europæiske Fællesskaber af Free Trade Foods N.V., Curação
 (De Nederlandske Antiller), ved advokaterne M.M. Slotboom
 og N.J. Helder, Rotterdam.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1) Forordning nr. 396/2001 af 27. februar 2001 om
 fortsat anvendelse af beskyttelsesforanstaltninger over
 for indførsel fra de oversøiske lande og territorier af Sag anlagt den 18. maj 2001 af Fleuren Compost mod
 sukkerprodukter, som har EF-OLT-kumulation af oprin- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 delsen, annulleres.
 (Sag T-109/01)
 2) Det fastslås, at Fællesskabet er ansvarlig for det tab, som
 Free Trade Foods har lidt som følge af forordning
 nr. 396/2001 af 27. februar 2001. (2001/C 227/49)
 3) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Processprog: nederlandsk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 18. maj 2001 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Fleuren Compost N.V., Middelhar-
 Free Trade Foods N.V. har en sukkerfabrik i Curação, der nis (Nederlandene), ved advokat Jules Stuyck, Bruxelles.
 forarbejder C-sukker med oprindelse i Fællesskabet, og som
 ifølge EF-OLT-kumulationen har OLT-oprindelse. Dette sukker Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 kan herefter indføres afgiftsfrit til Fællesskabet.
 — Kommissionens beslutning af 13. december 2000 vedrø-
 rende de af Kongeriget Nederlandene iværksatte støtteord-
 I henhold til den fjerde beskyttelsesforanstaltning (Kommissio- ninger til fordel for seks gødningsbearbejdningsvirksom-
 nens forordning nr. 369/2001 af 27.2.2001 (1)) er der imidler- heder annulleres, i det mindste i det omfang denne
 tid fastsat en kvota på 3 878 t. beslutning vedrører sagsøgeren.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har til støtte for sin påstand anført følgende
 søgsmålsgrunde:
 — Tilsidesættelse af artikel 109 i OLT-afgørelsen. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Tilsidesættelse af den ved EF-traktaten opstillede rangor- Sagsøgeren har som gødningsbearbejdningsvirksomhed mod-
 den til fordel for OLT-varer. taget støtte fra de nederlandske myndigheder, hvilket ifølge
 sagsøgeren fandt sted inden for rammerne af støtteordningen
 — Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 5, i den inden for »Bijdrageregeling Proefprojecten Mestverweking« [støtteord-
 rammerne af WTO-indgåede aftale om beskyttelsesforan- ning for pilotprojekter for gødningsbearbejdning] (herefter
 staltninger, og af artikel 300, stk. 7, EF. »BPM«). Kommissionen har imidlertid ved beslutning C(2000)
 4070 af 13. december 2000 rettet til de nederlandske myndig-
 — Ugyldighed af Kommissionens forordning nr. 2553/97 af heder


text:
4.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Bacău (Rumænien) den 13. september 2010 — SC SEMTEX SRL mod Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău og Administrația Finanțelor Publice Bacău
 (Sag C-440/10)
 ()
 2010/C 328/25
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Bacău
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SC SEMTEX SRL
 Sagsøgte: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău og Administrația Finanțelor Publice Bacău
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 110, stk. 1 (tidligere artikel 90 EF) — hvorefter ingen medlemsstat direkte eller indirekte må pålægge varer fra andre medlemsstater interne afgifter af nogen art, som er højere end de afgifter, der direkte eller indirekte pålægges lignende indenlandske varer — til hinder for indførelsen af en miljøafgift for motorkøretøjer, som pålægges ved den første indregistrering i en medlemsstat af et køretøj med de i OUG nr. 50/2008 anførte kendetegn, og som kan udgøre en intern afgift på varer fra andre medlemsstater under hensyntagen til, at afgiften ikke pålægges i tilfælde af den efterfølgende indregistrering i Rumænien af et motorkøretøj, der har samme kendetegn som et indført brugt motorkøretøj?
 2)
 Er artikel 110, stk. 2 (tidligere artikel 90 EF) — hvorefter ingen medlemsstat må pålægge varer fra andre medlemsstater interne afgifter, som indirekte vil kunne beskytte andre produkter — til hinder for indførelsen af en miljøafgift for motorkøretøjer, som pålægges ved den første indregistrering i en medlemsstat af et køretøj med de i OUG nr. 50/2008 anførte kendetegn under hensyntagen til, at OUG nr. 218/2008 fritager kategorien af køretøjer, med lignende tekniske kendetegn som de i Rumænien producerede køretøjer, for miljøafgiften?


text:
C 79/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.3.2000
 Sag anlagt den 22. december 1999 af Kommissionen for Efter Kommissionens opfattelse har de belgiske myndigheder
 De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien ikke anvendt direktiv 91/670/EØF på en sådan måde, at de
 deri fastsatte mål nås, ligesom de heller ikke har valgt de midler
 og former for gennemførelsen, hvorved den fri bevægelighed
 (Sag C-504/99) for den af direktivet omfattede personkreds gøres lettere i
 stedet for at besværliggøres.
 (2000/C 79/21)
 (1) Rådets direktiv 91/670/EØF af 16.12.1991 om gensidig
 anerkendelse af personcertifikater, der giver adgang til udøvelse af
 funktioner i civil luftfart — EFT L 373 af 31.12.1991, s. 21.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 22 de-
 cember 1999 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 Frank Benyon og Bernard Mongin, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt Sag anlagt den 22. december 1999 af Kommissionen for
 følgende påstande: De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 1. Det fastslås, at Kongeriget Belgien har anvendt de fælles- (Sag C-505/99)
 skabsretlige bestemmelser og navnlig bestemmelserne i
 direktiv 91/670/EØF (1) og EF-traktatens artikel 10, 39, 43 (2000/C 79/22)
 og 49 forkert, idet det har stillet krav om, at en pilot, der
 er statsborger i en medlemsstat og indehaver af et certifikat,
 der er godkendt som ligeværdigt med det belgiske certifikat, Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 22. de-
 skal begive sig til den medlemsstat, hvori han har opnået cember 1999 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kommis-
 certifikatet, for at erhverve yderligere kvalifikationer, som sionen for De Europæiske Fællesskaber ved Christopher Van
 denne stat ikke teknisk er i stand til at give, eller for at der Hauwaert, Juridisk Tjeneste, som befuldmægtiget, og med
 opnået certifikatet, for at erhverve yderligere kvalifika- valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz,
 tioner, som denne stat ikke teknisk er i stand til at give, samme tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg.
 eller for at opnå en fornyelse af sit certifikat.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 2. Kongeriget Belgien tilpligtes at afholde sagens omkost- følgende påstande:
 ninger.
 — Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat de forplig-
 telser, der påhviler det i henhold til traktaten, idet det ikke
 inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og
 administrative bestemmelser, som er nødvendige for at
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter efterkomme bestemmelserne i Rådets direktiv 97/61/EF af
 20. oktober 1997 om ændring af bilaget til direktiv
 91/492/EØF om sundhedsmæssige betingelser for produk-
 Kravet om, at enhver person, der ansøger om fornyelse af sit tion og afsætning af levende toskallede bløddyr (1).
 certifikat eller adgang til prøver med henblik på en højere eller
 en anden stilling, skal være i besiddelse af et belgisk certifikat, — Kongeriget Belgien tilpligtes at betales sagens omkost-
 stiller nødvendigvis statsborgere fra andre medlemsstater ringe- ninger.
 re og udgør dermed en skjult forskelsbehandling, der er forbudt
 ifølge


text:
traktatens artikel 43. Da der er tale om en grundlæggende
 ret ifølge traktaten, er den omstændighed, at det belgiske krav
 »generer« udøvelsen af etableringsretten eller blot gør denne Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 »mindre tiltrækkende«, tilstrækkeligt til, at det må anses for
 uforeneligt med artikel 43 EF. Den omstændighed, at dette Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter svarer til de i sag
 krav vedrører belgiske statsborgere, som de personer, der her C-495/99 (2) anførte; den frist, der er fastsat i artikel 2 i direktiv
 har klaget til Kommissionen, ændrer ikke herved. 97/61/EF, udløb den 1. juli 1998.
 De samme synspunkter kan fremføres for så vidt angår artikel (1) EFT L 295 af 29.10.1997, s. 35.
 39 EF’s anvendelsesområde. De betingelser, der skal være (2) EFT C 63 af 4.3.2000, s. 16.
 opfyldt for at forlænge varigheden af et erhvervsfagligt certifi-
 kat eller de særlige rettigheder, dette giver, skal anses for
 arbejdsvilkår som omhandlet i denne artikels stk. 2 og 3.


text:
24.10.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 256/28
 Sag anlagt den 29. juli 2009 — Gühring mod KHIM (kombination af farverne okkergul og sølvgrå)
 (Sag T-300/09)
 2009/C 256/52
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Gühring OHG (Albstadt, Tyskland) (ved Rechtsanwälte A. von Mühlendahl og H. Hartwig)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 30. april 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1329/2008-1) annulleres.
 —
 Afgørelse truffet den 22. juli 2008 af undersøgeren, hvorved sagsøgerens ansøgning om registrering af varemærke nr. 6 703 565 blev afslået, annulleres.
 —
 Det fastslås, at det ansøgte varemærke nr. 6 703 565 opfylder betingelserne i artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2007 (1).
 Subsidiært
 —
 Afgørelse truffet den 30. april 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1329/2008-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger i forbindelse med sagens behandling i appelkammeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Et varemærke bestående af en kombination af farverne okkergul og sølvgrå for varer i klasse 7 (ansøgning nr. 6 703 565)
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009, idet det anmeldte varemærke har fornødent særpræg. Endvidere tilsidesættelse af processuelle regler, navnlig artikel 75 og artikel 76, stk. 1, i forordning nr. 207/2009.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
8.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 303/18
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Hannover (Tyskland) den 6. juni 2014 — Catharina Smets og Franciscus Vereijken mod TUIfly GmbH
 (Sag C-279/14)
 2014/C 303/23
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landgericht Hannover
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Catharina Smets og Franciscus Vereijken
 Sagsøgt: TUIfly GmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal forordning nr. 261/2004 (1) under hensyntagen til 15. betragtning til denne fortolkes således, at det forhold, at der indtræder en usædvanlig omstændighed, som medfører, at luftfartsselskabet efter dens indtrædelse bevidst omdirigerer fly og først indhenter de flyvninger, der blev ramt umiddelbart før den usædvanlige omstændighed, kan begrunde en forsinkelse som omhandlet i forordningens artikel 5 og fritage luftfartsselskabet for dets kompensationsforpligtelse i henhold til artikel 5, stk. 1, litra c), i forordning nr. 261/2004 over for en passager, hvis flyrejse først blev gennemført, efter at de nævnte omstændigheder kunne afhjælpes og alle flyvningerne indhentes?
 2)
 Skal artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 261/2004 i den forbindelse fortolkes således, at et luftfartsselskab, som udfører flyvninger i flyvecyklus, har foretaget alle rimelige foranstaltninger og dermed er fritaget for sin kompensationspligt, når det transporterer passagerer, hvis fly direkte på grund af en usædvanlig omstændighed allerede er betydelig forsinkede, forud for andre med fly, som egentlig var sat ind andre steder i cyklussen?
 3)
 Skal det ud fra 15. betragtning til forordningen lægges til grund, at der kun skal antages at foreligge usædvanlige omstændigheder i relation til det fly, der direkte er ramt af en strejke, som en eller flere afgange med dette fly kan være berørt af, eller udvides kredsen til at omfatte flere fly?
 4)
 Må luftfartsselskabet inden for rammerne af rimelige foranstaltninger i henhold til artikel 5, stk. 3, i forordning nr. 261/2004 indsætte ikke-berørte fly for at minimere følgerne af strejken for de direkte berørte passagerer og dermed fordele følgerne af en strejke på flere fly og passagerer?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91(EUT L 46, s. 1).


text:
8.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/40
 Sag anlagt den 17. februar 2006 — Irland mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-50/06)
 (2006/C 86/79)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Irland (ved D. O'Hagan, som befuldmægtiget, og barrister P. McGarry)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens/sagsøgernes påstande
 —
 Hel eller delvis annullation i henhold til traktatens artikel 230 af Kommissionens beslutning K(2005) 4436 endelig. udg. af 7. december 2005 for så vidt angår den fritagelse for punktafgifter på mineralolier, der anvendes som brændstof ved fremstilling af aluminium i Shannon-regionen, som Irland har gennemført.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I 1970 blev der til dem, der ønskede at udvikle Aughinish, givet et tilsagn om fritagelse for told på brændselsolie til brug ved fremstilling af aluminium i det dengang foreslåede anlæg ved Shannon, Irland. I 1983 påbegyndte anlægget ved Aughinish driften, og de irske myndigheder underrettede Kommissionen om, at de agtede at gennemføre tilsagnene vedrørende fritagelse for punktafgift. Sagsøgeren udtaler, at fritagelsen endvidere blev godkendt ved efterfølgende rådsbeslutninger (1). I 2000 rejste Kommissionen spørgsmålet om, hvorvidt der var tale om statsstøtte, hvilket førte til, at den formelle undersøgelse indledtes, og endelig til vedtagelsen af den anfægtede beslutning.
 Til støtte for sit søgsmål gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen foretog urigtig retsanvendelse, idet den konkluderede, at den omhandlede støtte udgør ny støtte og ikke eksisterende støtte.
 Selv hvis støtten udgjorde ny støtte, og der skulle være sket underretning herom ved dens gennemførelse i 1983, medgiver Kommissionen ifølge sagsøgeren, at underretning om støtten blev foretaget på det tidspunkt. Det forhold, at Kommissionen ikke traf nogen beslutning inden for de tidsfrister, den selv har fastsat, medførte, at den omhandlede støtte blev eksisterende støtte. Det gøres subsidiært gældende, at Kommissionen i alle relevante sammenhæng behandlede støtten som eksisterende støtte, hvilket forhold bekræftes af den entydige udtalelse, som Kommissionen fremsatte i 1992.
 Endvidere følger det af artikel 15, sammenholdt med artikel 1, litra b), nr. iv), i forordning nr. 659/1999 (2), at støtte, der har eksisteret i mere end ti år, når den i bestemmelsen fastsatte forældelsesfrist er udløbet, er overgået til at være eksisterende støtte, og de procedurer for kontrol heraf, som Kommissionen har fastsat, er fejlbehæftede.
 I forbindelse med det første anbringende gør sagsøgeren endvidere gældende, at støtten var genstand for retligt bindende tilsagn, som af de irske myndigheder meddeltes inden Irlands tiltrædelse af Fællesskaberne i 1973. Det er sagsøgerens opfattelse, at støtten allerede derfor skulle have været betragtet som eksisterende støtte.
 Sagsøgeren gør som et yderligere anbringende gældende, at beslutningen udgør en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet i en situation, hvor den strider mod en enstemmig rådsbeslutning, som er vedtaget på baggrund af et af Kommissionen fremsat forslag. Beslutningen er endvidere i direkte modstrid med artikel 8, stk. 5, i direktiv 92/81EØF (3) om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolie, der pålægger Kommissionen at fremsætte forslag vedrørende konkurrencefordrejning eller uforenelighed med det indre marked, hvilket forslag vedtages af Rådet med enstemmighed.
 Det hævdes endvidere, at Kommissionen —


text:
i hvert fald for så vidt angår støtteforanstaltningens begunstigede — har tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, når henses til, at Rådet udtrykkeligt har godkendt fravigelsen indtil 31. december 2006.
 Det gøres endelig gældende, at Kommissionen har tilsidesat en grundrettighed og ved sin adfærd har foretaget magtmisbrug, herunder ved forsinkelse af vedtagelsen af den anfægtede beslutning, navnlig når henses til den omstændighed, at Kommissionen første gang blev underrettet om den omhandlede støtte i 1983. Kommissionen tilsidesatte endvidere de i direktiv 92/81/EØF fastsatte procedurer, og udtalte sig offentligt om det omhandlede støtteprograms forenelighed. Som følge af sin adfærd er Kommissionen derfor under alle omstændigheder afskåret fra at kræve støtten tilbagebetalt.
 (1) Rådets beslutning 92/510/EØF af 19.10.1992 om bemyndigelse af medlemsstaterne til fortsat at anvende de eksisterende punktafgiftsnedsættelser eller -fritagelser, der gælder for visse typer mineralolie, når disse anvendes til særlige formål, i overensstemmelse med procedurerne i artikel 8, stk. 4, i direktiv 92/81/EØF (EFT L 316, s. 16) og andre lignende beslutninger.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).
 (3) Rådets direktiv 92/81/EØF af 19.10.1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier (ET L 316, s. 12).


text:
25.6.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/19
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 10. marts 2005
 i sag T-269/00, Baglioni Hotels S.p.A. og Sagar Srl mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Statsstøtte - kommissionsbeslutning, hvorved det fastslås, at ulovlige statsstøtteordninger er uforenelige med fællesmarkedet, og hvorved der meddeles pålæg om tilbagesøgning af den ulovlige statsstøtte - den nationale fremgangsmåde for tilbagesøgning udelukket - annullationssøgsmål - manglende søgsmålsinteresse - afvisning)
 (2005/C 155/37)
 Processprog: italiensk
 I sag T-269/00, Baglioni Hotels S.p.A. og Sagar Srl, Venedig (Italien), ved avocats A. Vianello, M. Merola og M. Pappalardo, og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af Den Italienske Republik (befuldmægtiget: U. Leanza, og med valgt adresse i Luxembourg), mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: V. Di Bucci, bistået af avocat A. Dal Ferro, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2000/394/EF af 25. november 1999 om [støtte i form af] nedsættelse af sociale bidrag [for virksomhederne] i Venedig og Chioggia i henhold til lov nr. 30/1997 og nr. 206/1995 (EFT L 2000 L 150, s. 50), har Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne A.W.H. Meij, N.J. Forwood, I. Pelikánová og S. Papasavvas; justitssekretær: H. Jung, den 10. marts 2005 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Sagen afvises delvist, for så vidt som den er anlagt af selskabet Baglioni Hotels S.p.A.
 2)
 Selskabet Baglioni Hotels S.p.A. bærer sine egne omkostninger.
 3)
 Kommissionen bærer de omkostninger, den har afholdt til dato i forbindelse med sagen, for så vidt som den er anlagt af Baglioni Hotels S.p.A.
 4)
 Den Italienske Republik bærer de omkostninger, den har afholdt til dato i forbindelse med sagen, for så vidt som den er anlagt af Baglioni Hotels S.p.A.
 5)
 I øvrigt udsættes afgørelsen om sagens omkostninger.
 (1) EFT C 355 af 9.12.2000.


text:
25.10.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 272/29
 Sag anlagt den 1. august 2008 — Elf Aquitaine mod Kommissionen
 (Sag T-299/08)
 (2008/C 272/56)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Elf Aquitaine SA (Courbevoie, Frankrig) (ved avocats E. Morgan de Rivery og S. Thibault-Liger)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Principalt annulleres i henhold til artikel 230 EF Kommissionens beslutning K(2008) 2626 endelig udg. af 11. juni 2008, for så vidt den angår Elf Aquitaine
 —
 Subsidiært
 —
 annulleres eller nedsættes i henhold til artikel 229 EF den bøde på 22 700 000 EUR, som blev pålagt Arkema France SA og Elf Aquitaine in solidum ved artikel 2, litra c), i Kommissionens beslutning K(2008) 2626 endelig udg. af 11. juni 2008
 —
 annulleres eller nedsættes i henhold til artikel 229 EF den bøde på 15 890 000 EUR, som blev pålagt Elf Aquitaine i henhold til artikel 2, litra e), i Kommissionens beslutning K(2008) 2626 endelig udg. af 11. juni 2008
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 2626 endelig udg. af 11. juni 2008 i sag COMP/F/38.695 — Natriumchlorat, hvorved Kommissionen fastslog, at bestemte virksomheder, herunder sagsøgeren, havde tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og artikel 53, stk. 1, i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ved at fordele salgsmængder, aftale priser, udveksle forretningsmæssigt følsomme oplysninger om priser og salgsmængder, og ved at overvåge gennemførelsen af disse konkurrencehindrende ordninger på markedet for natriumchlorat i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort 11 påstande gældende vedrørende
 —
 tilsidesættelse af reglerne om ansvar for overtrædelser inden for koncerner, for så vidt som i) Kommissionen fejlagtigt har fastslået, at den ikke er forpligtet til at fremlægge elementer til støtte for formodningen om, at et moderselskab, som ejer et datterselskab 100 %, har en afgørende indflydelse på datterselskabet, ii) de forhold, som Kommissionen rent faktisk har fremlagt, ikke understøtter denne formodning og iii) Kommissionen har afvist de indicier, som sagsøgeren har fremlagt med henblik på at gendrive denne formodning.
 —
 tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar og af principperne om processuel ligestilling, uskyldsformodning, hæftelsen for egne forpligtelser, individuel straf samt legalitetsprincippet og princippet om ligebehandling på området for tilregnelse.
 —
 Urigtig gengivelse af de indicier, sagsøgeren har fremlagt
 —
 den modstridende begrundelse for så vidt angår virksomhedsbegrebet i artikel 81, stk. 1, EF, for så vidt angår det forhold, at datterselskabet Arkema France er uafhængigt af sagsøgeren og for så vidt angår den kontrol, et moderselskab skal have over datterselskabet, for at datterselskabets overtrædelse kan tilregnes moderselskabet
 —
 tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik for så vidt som Kommissionen i) ikke med omhu og upartisk har undersøgt alle de relevante forhold, ii) ikke har anvendt de samme regler på parterne, som den selv anvender, og iii) ikke har udsat den procedure, den iværksatte mod sagsøgeren, under afventning af dommene i verserende, relevante sager


text:
for Retten i Første Instans
 —
 tilsidesættelse af princippet om retssikkerhed, da Kommissionen ikke har anvendt de kriterier vedrørende moderselskabets ansvar for en overtrædelse begået af et datterselskab, som er blevet anvendt i tidligere beslutninger
 —
 magtfordrejning, da de sanktioner, som er blevet pålagt, er blevet fordrejet i forhold til det lovlige formål hermed, dvs. at straffe en virksomhed for at have begået en overtrædelse
 —
 det forhold at den bøde, som blev pålagt sagsøgeren alene, under tilsidesættelsen af princippet om den juridiske persons selvstændighed og ved to gange at hense til den afskrækkende virkning under fastsættelsen af bøden, er ubegrundet
 —
 tilsidesættelse af de principper og bestemmelser, som regulerer beregningen af bøder
 —
 tilsidesættelse af samarbejdsmeddelelsen (1) med den begrundelse, at de beviser, datterselskabet Arkema France havde fremlagt, var utilstrækkelige, og
 —
 den omstændighed, at det er uretfærdigt at pålægge sagsøgeren den største bøde i form af to forskellige bøder, når datterselskabet Arkema France's ansvar var væsentligt mindre end EKA og Finnish Chemicals' ansvar.
 (1) Kommissionens meddelelse om bødefritagelse eller bødenedsættelse i kartelsager (EFT 2002 C 45, s. 3).


text:
2.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 194/6
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 12. maj 2011 — Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts mod JPMorgan Chase Bank N.A., Frankfurt Branch (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Kammergericht Berlin (Tyskland))
 (Sag C-144/10) (1)
 (Retternes kompetence på det civilretlige område - artikel 22, nr. 2), og artikel 27 i forordning (EF) nr. 44/2001 - enekompetence for retterne i den stat, hvor et selskab har hjemsted, til at træffe afgørelse i tvister vedrørende gyldigheden af beslutninger truffet af organer under selskabet - rækkevidde - sag anlagt af en offentligretlig juridisk person med påstand om, at en kontrakt skal kendes ugyldig på grund af en angivelig ugyldighed af beslutninger truffet af dens organer vedrørende indgåelsen af kontrakten - litispendens - forpligtelse for den ret, for hvilken der senere er anlagt sag, til at udsætte sagen - rækkevidde)
 2011/C 194/07
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Kammergericht Berlin
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Berliner Verkehrsbetriebe (BVG), Anstalt des öffentlichen Rechts
 Sagsøgt: JPMorgan Chase Bank N.A., Frankfurt Branch
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Kammergericht Berlin — fortolkning af artikel 22, stk. 2, og artikel 27, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1) — enekompetence for retterne i den medlemsstat, hvor selskabet har hjemsted i sager vedrørende gyldigheden af selskabets organers beslutninger — anvendelsen af denne regel om enekompetence på en sag, der er anlagt af en offentligretlig juridisk person med påstand om at det fastslås, at en aftale er ugyldig som følge af, at beslutninger, der er truffet af dens egne organer med henblik på indgåelsen af denne aftale, hævdes at være ugyldige
 Konklusion
 Artikel 22, nr. 2), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at den ikke finder anvendelse på en tvist, inden for rammerne af hvilken et selskab gør gældende, at en kontrakt ikke kan gøres gældende over for det, fordi en beslutning, der er truffet af dets organer, og som har resulteret i indgåelsen af kontrakten, angiveligt er ugyldig som følge af en tilsidesættelse af selskabets vedtægter.
 (1) EUT C 148 af 5.6.2010.


text:
8.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 144/49
 Sag anlagt den 2. marts 2017 — Hércules Club de Fútbol mod Kommissionen
 (Sag T-134/17)
 (2017/C 144/68)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Hércules Club de Fútbol, SAD (Alicante, Spanien) (ved advokaterne S. Rating og Y. Martínez Mata)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse C(2017) 736 final af 2. februar 2017 i sagen GESTDEM 2016/6034-2016/6044 annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålet er anlagt til prøvelse af den afgørelse, som bekræfter den afgørelse, hvormed der blev givet afslag på en anmodning om aktindsigt, som Hércules CF havde fremsat med hensyn til visse dokumenter i den sag, der gav anledning til afgørelse C (2016) 4060 final af 4. juli 2016 om statsstøtte SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP) gennemført af Spanien til Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva og Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører den fejlagtige konklusion om, at der i henhold til artikel 4, stk. 2, første og tredje led, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 4) kan gives afslag på aktindsigt i de begærede dokumenter.
 —
 Sagsøgeren har i denne forbindelse gjort gældende, at Kommissionen automatisk har anvendt den generelle formodning om fortrolighed i administrative procedurer om statsstøtte, som er anerkendt i Unionens retsinstansers praksis, og at Kommissionen fejlagtigt har anvendt retspraksis om fusionssager analogt med hensyn påvirkningen af tredjemands forretningsmæssige interesser.
 2.
 Andet anbringende vedrører en forkert anvendelse af artikel 4, stk. 3, i forordning nr. 1049/2001.
 —
 Sagsøgerne har i denne forbindelse gjort gældende, at retspraksis om fusionssager heller ikke her kan finde anvendelse analogt. Mens det i disse tilfælde er forståeligt, at oplysningernes følsomme karakter bevares til efter Kommissionens afgørelse, er dette ikke tilfældet med hensyn til et enkelt lån, hvis lånebetingelser Kommissionen anser for at være uforenelige med TEUF.
 3.
 Tredje anbringende, som fremsættes subsidiært, vedrører den omstændighed, at selv om de af Kommissionen anførte fortrolighedshensyn er begrundede i den konkrete sag, er sikringen af en korrekt udøvelse af retten til forsvar, som er fastsat i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, en mere tungtvejende offentlig interesse, som begrunder aktindsigt i de begærede dokumenter.
 4.
 Fjerde anbringende, som ligeledes fremsættes subsidiært, vedrører en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i forordning nr. 1049/2001, for så vidt som Kommissionen i sidste instans er forpligtet til som minimum at tilbyde delvis aktindsigt i de begærede oplysninger.


text:
16.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/47
 Sag anlagt den 22. juni 2016 — ZZ mod CEDEFOP
 (Sag F-31/16)
 (2016/C 296/59)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat S. Pappas)
 Sagsøgt: Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (CEDEFOP)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på listen over tjenestemænd, der blev forfremmet i forbindelse med forfremmelsesåret 2015 ved Det Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (CEDEFOP), og påstand om erstatning for det lidte økonomiske og ikke-økonomiske tab.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 4. november 2015 om ikke at forfremme sagsøgeren.
 —
 CEDEFOP tilpligtes at betale erstatning for det lidte tab.
 —
 CEDEFOP tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
15.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 144/63
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort gældende, at Slettelse af sag T-30/98 (1)
 Kommissionen har overtrådt EF-traktatens artikel 81 samt
 EØS-aftalens artikel 53, idet den ikke har taget hensyn til eller
 (2002/C 144/122)
 har anlagt en fejlagtig vurdering af det sagsøgende selskabs
 karakter og handlinger, og idet den heller ikke har godtgjort,
 hverken at selskabet har deltaget i de påståede møder eller i de Processprog: engelsk
 påståede kartelkontakter for så vidt angår det spanske marked,
 eller i det kompleks af aftaler og afstemt praksis, der ligger til
 grund for den anfægtede beslutning.
 Ved kendelse af 16. januar 2002 har formanden for Første
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 Der henvises i den forbindelse til, at sagsøgeren er et lille besluttet, at sag T-30/98, Dr. Peter Stott mod Rådet for Den
 familieforetagende, der beskæftiger sig med distribution og Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 forarbejdning af selvkopierende papir, og som hverken frem- Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 stillede eller eksporterede til andre markeder end det spanske i
 den periode, hvor overtrædelserne fandt sted. Der henvises
 (1) EFT C 184 af 13.6.1998.
 endvidere til selskabets beskedne økonomiske dimensioner og
 dets begrænsede forretningsmæssige råderum sammenlignet
 med de øvrige virksomheder.
 For så vidt angår den bøde, selskabet er blevet pålagt, er det
 sagsøgerens opfattelse, at der i forbindelse med fastsættelse af
 bødens størrelse, er sket Slettelse af sag T-370/00 (1)
 — en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og ligebe- (2002/C 144/123)
 handlingsprincippet
 — en fejlagtig fastsættelse af den periode, hvori overtrædel- Processprog: engelsk
 sen har fundet sted.
 — Der er desuden ikke taget hensyn til de formildende Ved kendelse af 5. februar 2002 har formanden for Tredje
 omstændigheder, der gør sig gældende for sagsøgerens Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 vedkommende. besluttet, at sag T-370/00, NV Master Foods SA mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) Endnu ikke trykt i EFT.
 (1) EFT C 79 af 10.3.2001.
 Slettelse af sag T-113/97 (1) Slettelse af sag T-42/01 (1)
 (2002/C 144/121) (2002/C 144/124)
 Processprog: fransk Processprog: fransk
 Ved kendelse af 24. januar 2002 har formanden for Første
 Ved kendelse af 21. februar 2002 har formanden for Første
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-42/01, Syndicat des employés, techniciens
 besluttet, at sag T-113/97, Pierre Tomarchio mod Revisionsret-
 et cadres de Belgique de la F.G.T.B. mod Kommissionen for De
 ten for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 199 af 28.6.1997. (1) EFT C 118 af 21.4.2001.


text:
C 200/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.7.2001
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 af 3. maj 2001 (Sjette Afdeling)
 i sag C-204/97 Den Portugisiske Republik mod Kommis- af 3. maj 2001
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 i de forenede sager C-76/98 P og C-77/98 P, Ajinomoto
 (»Statsstøtte — støtte til producenter af hedvine og brænde- Co., Inc. og The NutraSweet Company mod Rådet for
 vine — støtte ydet af Den Franske Republik i forbindelse Den Europæiske Union (1)
 med en forhøjelse af nationale afgifter«)
 (»Appel — dumping — normal værdi — forekomsten af et
 (2001/C 200/13) patent på eksportørens hjemmemarked — virkningen af, at
 forordningen om indførelse af en foreløbig antidumpingtold
 påstås at være retsstridig, på lovligheden af forordningen
 om indførelse af en endelig antidumpingtold«)
 (Processprog: portugisisk)
 (2001/C 200/14)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Processprog: engelsk)
 I sag C-204/97, Den Portugisiske Republik (befuldmægtigede:
 L. Fernandes, Â. Seiça Neves og C. Botelho Moniz), støttet af
 Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: R. Silva de Lapuerta), (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 mod Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber (befuld- gjort i Samling af Afgørelser)
 mægtigede: A. M. Alves Vieira og D. Triantafyllou), støttet af
 Den Franske Republik (befuldmægtigede: K. Rispal-Bellanger I de forenede sager C-76/98 P og C-77/98 P, Ajinomoto Co.,
 og G. Mignot), angående en påstand om annullation af Inc., Tokyo (Japan), ved avvocato M. Siragusa, Rechtsanwalt
 Kommissionens beslutning af 6. november 1996 vedrørende T. Müller-Ibold, og solicitor V. Donaldson, og med valgt
 den af Den Franske Republik påtænkte støtte til producenter adresse i Luxembourg, og The NutraSweet Company, Deerfield
 af hedvine og brændevine i form af støtte til salgsfremme og (USA), ved avocat J.-F. Bellis og avvocato F. Di Gianni, og med
 teknisk bistand, støtte til forskning, teknisk assistance og valgt adresse i Luxembourg, angående to appeler af dom afsagt
 investeringer, hvoraf et sammendrag er offentliggjort i De den 18. december 1997 af De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Europæiske Fællesskabers Tidende af 6. marts 1997 (EFT C 70, Første Instans (Femte Udvidede Afdeling) i de forenede sager
 s. 14), har Domstolen, sammensat af formanden for Tredje T-159/94 og T-160/94, Ajinomoto og NutraSweet mod Rådet
 og Sjette Afdeling, C. Gulman, som fungerende præsident, (Sml. II, s. 2461), hvori der er nedlagt påstand om ophævelse
 afdelingsformændene A. La Pergola, M. Wathelet og V. Skouris af denne dom — de andre parter i appelsagen: Rådet for
 samt dommerne D.A.O. Edward (refererende dommer), Den Europæiske Union (befuldmægtigede: G. Houttuin og
 J.-P. Puissochet, P. Jann, L. Sevón og R. Schintgen; generaladvo- S. Marquardt, bistået af H.-J. Rabe og G.M. Berrish) og
 kat: S. Alber; justitssekretær: assisterende justititssekretær Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 H. von Holstein, den 3. maj 2001 afsagt dom, hvis konklusion get: N. Khan) — har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat
 lyder således: af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne V. Skouris
 (refererende dommer), J.-P. Puissochet, R. Schintgen og F. Mac-
 1) Kommissionens beslutning af 6. november 1996 vedrørende ken; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: ekspeditionssek-
 den af


text:
Den Franske Republik påtænkte støtte til producenter af retær H.A. Rühl, den 3. maj 2001 afsagt dom, hvis konklusion
 hedvine og brændevine i form af støtte til salgsfremme og lyder således:
 teknisk bistand, støtte til forskning, teknisk assistance og
 investeringer, annulleres. 1) Appellerne forkastes.
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens 2) Ajinomoto Co., Inc. og The NutrasSweet Company bærer deres
 omkostninger. egne omkostninger og betaler de omkostninger, Rådet for Den
 Europæiske Union har afholdt i appelsagen.
 3) Kongeriget Spanien og Den Franske Republik bærer deres egne
 omkostninger. 3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne
 omkostninger.
 (1) EFT C 212 af 12.7.1997. (1) EFT C 166 af 30.5.1998.


text:
20.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 372/2
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Nürnberg (Tyskland) den 14. juli 2014 — straffesag mod Andreas Wittmann
 (Sag C-339/14)
 2014/C 372/03
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberlandesgericht Nürnberg
 Tiltalt i straffesagen
 Andreas Wittmann
 Den anden part: Generalstaatsanwaltschaft Nürnberg
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 11, stk. 4, i Europaparlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF (1) fortolkes således, at det kan sidestilles med inddragelse af et kørekort, når føreren af et køretøj ikke får inddraget et kørekort, alene fordi han allerede på et tidligere tidspunkt har fået inddraget kørekortet og han derfor ikke har noget kørekort, og når det samtidig bestemmes, at den pågældende person i al fald i en vis periode ikke må tildeles et nyt kørekort?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20.12.2006 om kørekort (EUT L 403, s. 18).


text:
C 44/42 DA Den Europæiske Unions Tidende 22.2.2003
 Sag anlagt den 24. december 2002 af Antonio Cagnato Sag anlagt den 24. december 2002 af Bundesverband der
 mod De Europæiske Fællesskabers Domstol Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung e.V. og Josef
 Kloh mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæi-
 ske Union
 (Sag T-390/02)
 (Sag T-391/02)
 (2003/C 44/78)
 (2003/C 44/79)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 24. december 2002 anlagt sag mod De Europæiske
 Fællesskabers Domstol af Antonio Cagnato, Dippach-Gare Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 (Luxembourg), ved avocats Juan Ramon Iturriagagoitia og den 24. december 2002 anlagt sag mod Europa-Parlamentet
 Karine Delvolvé. og Rådet for Den Europæiske Union af Bundesverband der
 Nahrungsmittel- und Speiseresteverwertung e.V., Bochum
 (Tyskland), og Josef Kloh, Eichenried (Tyskland), ved Rechtsan-
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: wälte R. Steiling og S. von Zimmermann-Wienhues, som
 befuldmægtigede.
 — Domstolens afgørelse af 24. september 2002 vedrørende
 klage indgivet af sagsøgeren den 25. januar 2002 mod
 beslutning af 25. oktober 2001, annulleres. Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning på — Artikel 32, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets
 350 000 EUR for enhver økonomisk og ikke-økonomiske forordning (EF) nr. 1774/2002 af 3. oktober 2002
 skade, som sagsøgeren har lidt på grund af, at han i om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter (1),
 forbindelse med sit arbejde i Retten i Første Instans og i som ikke er bestemt til konsum, annulleres, for så vidt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol blev udsat for som overgangsforanstaltninger i henhold til forordnin-
 asbest, idet der tages forbehold for erstatningsbeløbets gens artikel 32, stk. 1, er tilladt i højest fire år fra den
 størrelse. 1. november 2002.
 — Sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostninger. — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, der er tjenestemand ved Domstolen, anfægter Søgsmålet er rettet mod fristen for de i henhold til den
 Domstolens afslag på at udbetale erstatning for den skade, anfægtede forordnings artikel 32 mulige overgangsregler for
 som sagsøgeren har lidt som følge af sin erhvervssygdom, der medlemsstater, der råder over en sikker ordning for genanven-
 allerede er anerkendt ved ansættelsesmyndighedens afgørelse delse af køkken- og madaffald.
 af 31. maj 2001 truffet i henhold til vedtægtens artikel 73, og
 for hvilken der er udbetalt erstatning.
 1. Parlamentet og Rådet har med fristfastsættelsen overskre-
 det deres skønsmargin. Foranstaltningen er i strid med
 De anbringender, som er fremført til støtte for nærværende subsidiaritetsprincippet (artikel 5, stk. 2, EF) og proportio-
 søgsmål, er identiske med dem, der er påberåbt i sag T-255/ nalitetsprincippet (artikel 5, stk. 3, EF).
 02, »H« mod Domstolen (EFT C 274 af 9.11.2002, s. 26).
 På området for Fællesskabets sundhedsbestemmelser har
 institutionerne ikke et vidt politisk lovgivningsskøn, da
 beslutningerne skal bero på videnskabelig viden. Der er
 ---pagebreak--- 22.2.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 44/43
 ikke videnskabeligt belæg for, at genanvendelsen af Sag anlagt den 30. december 2002 af Linea Gig S.r.l.
 madaffald, som det