text:
16.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 174/25
 Sag anlagt den 16. april 2012 — Bank Tejarat mod Rådet
 (Sag T-176/12)
 2012/C 174/43
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Bank Tejarat (Teheran, Iran) (ved solicitors S. Zaiwalla, P. Reddy og F. Zaiwalla, og D. Wyatt, QC, samt barrister R. Blakeley)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Punkt 2 i tabel I.B. i bilag I til Rådets afgørelse 2012/35/FUSP af 23. januar 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 19, S. 22), annulleres, for så vidt som det vedrører sagsøgeren.
 —
 Punkt 2 i tabel I.B. i bilag I til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 54/2012 af 23. januar 2012 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 961/2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 19, s. 1), annulleres, for så vidt som det vedrører sagsøgeren.
 —
 Punkt 105 i tabel B i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EU) nr. 961/2010 (EUT L 88, s. 1), annulleres, for så vidt som det vedrører sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at artikel 20, stk. 1, i Rådets afgørelse 2010/413/FUSP ikke finder anvendelse på sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at artikel 23, stk. 2, i Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 ikke finder anvendelse på sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at annullationen af punkt 2 i tabel I.B. i bilag I til Rådets afgørelse 2012/35/FUSP og Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 54/2012 og punkt 105 i tabel B i bilag IX til Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 har umiddelbar virkning.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1)
 Med første anbringende gøres gældende, at
 —
 de materielle kriterier for udpegelsen af sagsøgeren i henhold til de anfægtede foranstaltninger er ikke opfyldt, og der er intet retligt eller faktuelt grundlag for dennes udpegelse, og/eller at Rådet anlagde et åbenbart urigtigt skøn ved afgørelsen af, om kriterierne var opfyldt eller ej.
 —
 Rådet har udpeget sagsøgeren på et grundlag, der ikke er tilstrækkeligt til at etablere, at kriterierne var opfyldt, og har derved anlagt (endnu) et åbenbart urigtigt skøn, da sagsøgeren ikke opfylder nogen af de fem kriterier for udpegelse i artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 267/2012, og at Rådet ikke har fremlagt bevis for det modsatte.
 2)
 Med andet anbringende gøres gældende, at
 —
 udpegelsen af sagsøgeren tilsidesætter hans grundlæggende frihedsrettigheder, herunder hans ret til at handle og drive sin forretning, ejendomsretten og/eller tilsidesætter proportionalitetsprincippet.
 3)
 Med tredje anbringende gøres gældende, at
 —
 Rådet under alle omstændigheder har tilsidesat væsentlige formkrav om at (a) underrette sagsøgeren individuelt om optagelsen af banken på listen, (b) give en fyldestgørende og tilstrækkelig begrundelse og (c) respektere retten til forsvar og retten til effektiv retsbeskyttelse.


text:
12.8.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/36
 Sag anlagt den 26. juni 2006 — Lebedef-Caponi mod Kommissionen
 (Sag F-71/06)
 (2006/C 190/68)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Maddalena Lebedef-Caponi (Senningerberg, Luxembourg) (ved avocat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af sagsøgerens karriereudviklingsrapport for perioden 1.1.2004–31.12.2004.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet påberåbt sig tre anbringender om:
 —
 for det første tilsidesættelse af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til vedtægtens artikel 43 vedrørende de faglige og vedtægtsbestemte repræsentanter for de ansatte samt tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og af reglen patere legem quam ipse fecisti
 —
 for det andet tilsidesættelse af princippet om forbud mod usaglig sagsbehandling og af princippet om forbud mod magtmisbrug samt tilsidesættelse af begrundelsespligten og af retten til kontradiktion
 —
 for det tredje tilsidesættelse af omsorgspligten.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 71/12 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 13.3.1999
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse Sag anlagt den 18. december 1998 af Kommissionen for
 afsagt den 17. december 1998 af Kammarrätten i De Europñiske Fñllesskaber mod Republikken éstrig
 Stockholm i sagen Kemikalieinspektionen mod Toolex
 Alpha AB (Sag C-475/98)
 (Sag C-473/98)
 (1999/C 71/21)
 (1999/C 71/19)
 Ved kendelse afsagt den 17. december 1998, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 21. december 1998, har Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 Kammarrätten i Stockholm i sagen Kemikalieinspektionen 18. december 1998 anlagt sag mod Republikken éstrig af
 mod Toolex Alpha AB forelagt De Europñiske Fñllesska- Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved de
 bers Domstol en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af juridiske konsulenter Jörn Sack og Frank Benyon, som
 fùlgende spùrgsmål: befuldmñgtigede, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjene-
 ste, Wagnercentret, Kirchberg.
 Er et forbud mod erhvervsmñssig anvendelse af trichlor-
 ethylen, som beskrevet i kendelsen, under hensyn til sit
 formål en foranstaltning, der er tilladt efter Rom-trakta-
 tens artikel 36, således som bestemmelsen anvendes i fñl-
 lesskabsretten, selv om det strider mod bestemmelserne i Kommissionen har nedlagt fùlgende påstande:
 artikel 30?
 1) Det fastslås, at Republikken éstrig har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, herunder
 artikel 5 og 52, samt den i henhold hertil vedtagne
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved dom afledte ret, navnlig Rådets forordning (EéF)
 afsagt den 19. november 1998 af Tribunal administratif de nr. 2407/92 af 23. juli 1992 om udstedelse af licenser
 Lille (4. Afdeling) i sagen Clinique GreÂgoire SA mod til luftfartsselskaber (1), Rådets forordning (EéF)
 Direction reÂgionale des impôts i Nord-Pas de Calais nr. 2408/92 af 23. juli 1992 om EF-luftfartsselskabers
 (Sag C-474/98) adgang til luftruter inden for Fñllesskabet (1), Rådets
 forordning (EéF) nr. 2409/92 af 23. juli 1992 om bil-
 (1999/C 71/20) letpriser og rater inden for luftfart (1), Rådets forord-
 ning (EéF) nr. 2299/89 af 24. juli 1989 om en
 adfñrdskodeks for edb-reservationssystemer (2), som
 Ved dom afsagt den 19. november 1998, indgået til Dom- ñndret ved Rådets forordning (EéF) nr. 3089/93 (3)
 stolens Justitskontor den 21. december 1998, har Tribunal af 29. oktober 1993, og Rådets forordning (EéF)
 administratif de Lille (4. Afdeling) i sagen Clinique GreÂ- nr. 95/93 af 18. januar 1993 om fñlles regler for til-
 goire SA mod Direction reÂgionale des impôts i Nord-Pas deling af ankomst- og afgangstidspunkter i Fñllesska-
 de Calais forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol bets lufthavne (4), idet den i 1995 individuelt har for-
 en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs- handlet, paraferet og indgået en »Open Skies«-aftale
 mål: med USA på luftfartsområdet.
 Er bestemmelserne i artikel 261 i Code geÂneÂral des impôts,
 i det omfang de kan antages at forbeholde momsfritagel-
 sen for transaktioner vedrùrende humant fuldblod, forene- 2) Subsidiñrt fastslås det, at for så vidt som aftalen af
 lige med de målsñtninger, som er opstillet i artikel 13, 1995 ikke anses for radikalt at have ñndret og dermed
 punkt A, stk. 1, litra d), i Rådets


text:
sjette direktiv erstattet tidligere indgåede aftaler, har Republikken
 77/388/EéF af 17. maj 1977 (1), hvori det bestemmes, at éstrig tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-trak-
 »1⁄4 (medlemsstaterne) fritager på betingelser, som de fast- tatens artikel 234, som affattet ved artikel 6 i tiltrñdel-
 sñtter for at sikre en korrekt og enkel anvendelse af sesakten, idet den ikke har fjernet bestemmelser i tid-
 nedennñvnte fritagelser1⁄4: d) levering af . . . blod . . . fra ligere aftaler, der er uforenelige med EF-traktaten,
 mennesker«, hvorved bestemmelsen må forstås som omfat- navnlig artikel 52, eller den i henhold hertil vedtagne
 tende såvel humant fuldblod som dets komponenter, som afledte ret, og ikke har taget alle retligt mulige skridt
 er genstand for sñrskilt anvendelse, samt dets afledte pro- med henblik herpå.
 dukter?
 (1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 3) Republikken éstrig tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.


text:
25.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 145/33
 Sag anlagt den 1. marts 2016 — Sheridan mod Parlamentet
 (Sag T-94/16)
 (2016/C 145/40)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Gavin Sheridan (Midleton, Irland) (ved advokat N. Pirc Musar)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgerens påstande
 —
 Europa-Parlamentets afgørelse A(2015)13844 C af 14. januar 2016 om afslag på sagsøgerens genfremsatte begæring om aktindsigt i visse dokumenter vedrørende oplysninger om Europa-Parlamentets medlemmers rejseudgifter, dagpenge, godtgørelser for generelle udgifter og udgifter til personaleordninger annulleres
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger i henhold til artikel 134 og 140 i Rettens procesreglement, herunder de af eventuelle intervenerende parter afholdte sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter, som sagsøgeren har gjort gældende, er i det væsentlige identiske med eller ligner dem, der påberåbes i sag T-639/15, Psara mod Parlamentet (EUT 2016 C 48, s. 53).


text:
30.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 352/21
 Sag anlagt den 20. september 2013 — Euromed mod KHIM — DC Druck-Chemie (EUROSIL)
 (Sag T-523/13)
 2013/C 352/39
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Euromed, SA (Mollet del Vallès, Spanien) (ved advokat E. Sugrañes Coca)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: DC Druck-Chemie GmbH (Ammerbuch-Altingen, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 27. juni 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1854/2012-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: DC Druck-Chemie GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »EUROSIL« for varer i klasse 1 — EF-varemærkeansøgning nr. 8 558 751
 Indehaver af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Euromed, SA
 De påberåbte varemærker eller tegn: Ordmærket »EUROSIL-85« for varer i klasse 5 — EF-varemærkeregistrering nr. 6 140 099 og ordmærket »EUROSIL-85« for varer i klasse 5 — spansk registrering nr. 2 785 209
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afviste indsigelsen i sin helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b).


text:
3.7.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 188/13
 2. Den Hellenske Republik tilpligtes at bære sagens omkost- — Manglende begrundelse: førsteinstansen kunne ikke —
 ninger. uden at tage hensyn til sagsøgerens anbringende —
 forkaste anbringendet om den personnelle retsstillings
 ensartethed, som er forskelligt fra anbringendet om tilside-
 sættelse af princippet om ligebehandling.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Manglende saglig kompetence: hverken fællesskabslovgive-
 I henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 3, og artikel 5 ren eller fællesskabsinstitutionerne kan fastsaette, ændre
 er medlemsstaterne forpligtet til at træffe de nødvendige eller fortolke deres tjenestemænds familiemæssige status.
 foranstaltninger til at gennemføre direktivet i national ret
 inden udløbet af den herfor fastsatte frist og straks at meddele — Tilsidesættelse af princippet om ensartetheden af fælles-
 disse foranstaltninger til Kommissionen. Fristen for direktivet skabsborgerens personnelle retsstilling: sagsøgerens perso-
 gennemførelse udløb den 31. juli 1997, uden at Den Hellenske nelle retsstilling er fastsat i henhold til svensk ret, hvoraf
 Republik har meddelt Kommissionen bestemmelserne til gen- følger, at en registreret partner skal betragtes som værende
 nemførelse af direktivet i national ret. gift.
 — Tilsidesættelse af princippet om arbejdskraftens frie bevæ-
 (1) EFT L 169 af 27.6.1997, s. 72. gelighed og af princippet om ligebehandling og om forbud
 mod forskelsbehandling.
 — Tilsidesættelse af artikel 8 i Den Europæiske Menneskeret-
 tighedskonvention: beskyttelsen af privatlivets fred omfat-
 ter anerkendelsen af eksistensen og retsvirkningerne af en
 retmæssigt erhvervet familiemæssig status. Retten har med
 urette henvist til Grant-dommen (1), da denne omhandlede
 et fast samlivsforhold.
 Appel iværksat den 13. april 1999 af D til prøvelse af dom
 afsagt den 28. januar 1999 af De Europæiske Fællesskabers
 Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-264/97,
 (1) Domstolens dom af 17.2.1998, sag C-249/96, Grant, Sml. I,
 D, støttet af Kongeriget Sverige, mod Rådet for Den s. 621.
 Europæiske Union
 (Sag C-122/99 P)
 (1999/C 188/29)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 13. april 1999 iværksat appel af D ved advokaterne Jean- Sag anlagt den 13. april 1999 af Kommissionen for De
 Noël Louis, Gréta-Françoise Parmentier og Véronique Peere, Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 SARL, 30, rue de Cessange, til prøvelse af dom afsagt den
 28. januar 1999 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første (Sag C-123/99)
 Instans (Anden Afdeling) i sag T-264/97, D, støttet af Kongeri-
 get Sverige, mod Rådet for Den Europæiske Union.
 (1999/C 188/30)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 13. april
 1999 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissio-
 — Dommen af 28. januar 1999 fra De Europæiske Fællesska- nen for De Europæiske Fællesskaber ved Maria Kontou-
 bers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-264/97, Durande, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt
 D, støttet af Kongeriget Sverige, mod Rådet for Den adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagner-
 Europæiske Union, annulleres. centret, Kirchberg.
 — Sagsøgte betaler sagsomkostningerne i begge instanser.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 Anbringender


text:
og væsentligste argumenter forpligtelser i henhold til traktaten og i henhold til
 Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF (1) af
 — Retten har retsstridigt ændret sagens genstand, idet den 20. december 1994 om emballage og emballageaffald, idet
 alene har taget stilling til, om Rådet var berettiget til at den ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de love
 anlægge en selvstændig fortolkning af, om registreret eller administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 partnerskab kunne sidestilles med ægteskab. efterkomme dette direktiv.
 ---pagebreak--- C 188/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3.7.1999
 2. Den Hellenske Republik tilpligtes at bære sagens omkost- Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 ninger. se afsagt den 30. marts 1999 af Oberster Gerichtshof
 (Østrig) i sagen Johann Kappel mod Pensionsversiche-
 rungsanstalt der Arbeiter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Sag C-128/99)
 I henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 3, og artikel 5
 er medlemsstaterne forpligtet til at træffe de nødvendige (1999/C 188/32)
 foranstaltninger til at gennemføre direktivet i national ret
 inden udløbet af den herfor fastsatte frist og straks at meddele
 Ved kendelse afsagt den 30. marts 1999, indgået til Domstol-
 disse foranstaltninger til Kommissionen. Fristen for direktivet
 ens Justitskontor den 15. april 1999, har Oberster Gerichtshof
 gennemførelse udløb den 30. juni 1996, uden at Den Hellenske
 (Østrig) i sagen Johann Kappel mod Pensionsversicherungsan-
 Republik har meddelt Kommissionen bestemmelserne til gen-
 stalt der Arbeiter forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom-
 nemførelse af direktivet i national ret.
 stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:
 (1) EFT L 365 af 31.12.1994, s. 10.
 1) Skal artikel 7, stk. 1, litra a), i direktiv 79/7/EØF (1) fortolkes
 således, at en medlemsstat efter bestemmelsen kun kan
 fastsætte en forskellig pensionsalder for erhvervelse af
 ret til alderspension og anden form for pension, som
 udelukkende ydes på grundlag af risikoen alderdom,
 eller vedrører den nævnte undtagelsesbestemmelse også
 alderspensions- og andre pensionsrettigheder, som ganske
 vist først erhverves efter opnåelse af en bestemt alder, men
 Appel iværksat den 15. april 1999 af Kongeriget Sverige derudover kun på grund af bestående invaliditet (nedsat
 til prøvelse af dom afsagt den 28. januar 1999 af De arbejdsevne)?
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden
 Afdeling) i sag T-264/97, D, Støttet af Kongeriget Sverige, 2) Skal artikel 7, stk. 1, litra a), og stk. 2, i direktiv
 mod Rådet for Den Europæiske Union 79/7/EØF fortolkes således, at en medlemsstat i henhold
 til bestemmelsen efter udløbet af gennemførelsesfristen
 (Sag C-125/99 P) kan ændre en tidligere bestående ordning med ligebehand-
 ling med hensyn til pensionsalderen (konkret det fyldte
 55. år for både mænd og kvinder) på en sådan måde, at
 (1999/C 188/31) der herefter fastsættes en forskellig pensionsalder (konkret
 det fyldte 57. år for mænd og det fyldte 55. år for kvinder)?
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 15. april 1999 iværksat appel af Kongeriget Sverige ved
 juridisk konsulent Lotty Nordling, og med valgt adresse i (1) EFT L 6, s. 24.
 Luxembourg på Kongeriget Sveriges Ambassade, 2, rue Hein-
 rich Heine, til prøvelse af dom afsagt den 28. januar


text:
1999 af
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden
 Afdeling) i sag T-264/97, D, støttet af Kongeriget Sverige, mod
 Rådet for Den Europæiske Union.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 15. april 1999 af Forbundsrepublikken
 Tyskland mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 — Dommen fra De Europæiske Fællesskabers Ret i Første skaber
 Instans samt Rådets afgørelse, hvorved den afslog at tildele
 D de af denne ansøgte ydelser, annulleres.
 (Sag C-129/99)
 — Rådet tilpligtes at betale Kongeriget Sveriges sagsomkost-
 ninger for Domstolen. (1999/C 188/33)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15. april
 Anbringender og væsentligste argumenter 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber af Forbundsrepublikken Tyskland ved afdelings-
 Tilsidesættelse af artikel 1 i bilag VII til vedtægten, idet chef Wolf-Dieter Plessing og kontorchef Claus-Dieter
 udtrykkene »gift« og »ægtefælle« fortolkes på en måde, som Quassowski, Forbundsfinansminiteriet, Postfach 13 08,
 ikke tager hensyn til tjenestemændenes familiemæssige status 53 003 Bonn, Tyskland.
 i henhold til deres nationale lovgivning og på denne baggrund
 ikke sidestiller tjenestemænd, som har indgået registreret Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 partnerskab, med gifte tjenestemænd.
 • Kommissionens beslutning 1999/187/EF af 3. februar
 1999 om afslutning af medlemsstaternes regnskaber over
 de udgifter, som de har afholdt for Den Europæiske


text:
6.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/53
 Sag anlagt den 9. september 2010 — Villeroy & Boch — Belgium mod Kommissionen
 (Sag T-402/10)
 ()
 2010/C 301/85
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Villeroy & Boch — Belgium (Bruxelles, Belgien) (ved advocaten O. Brouwer og J. Blockx)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede beslutning annulleres, for så vidt som den angår Villeroy & Boch Belgium N.V./S.A.
 —
 Subsidiært nedsættes den bøde, der er pålagt sagsøgeren.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2010 4185 endelig af 23. juni 2010 (sag COMP/39092 — sanitære installationer) vedrørende en overtrædelse af artikel 101, stk. 1, TEUF på markedet for armaturer, brusekabiner og keramiske produkter.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført syv søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 101 TEUF og artikel 53 i EØS-aftalen samt fast retspraksis, idet Kommissionen med urette har lagt til grund, at der var tale om en samlet og vedvarende overtrædelse.
 —
 Tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF, idet begrundelsen for formodningen om en samlet og vedvarende overtrædelse er utilstrækkelig og fejlagtig.
 —
 Tilsidesættelse af begrundelsespligten med hensyn til sagsøgerens formodede deltagelse i den påtalte overtrædelse på det belgiske marked, og manglende bevis på, at sagsøgeren har deltaget i denne overtrædelse på det belgiske marked.
 —
 Tilsidesættelse af princippet om nulla poena sine lege i henhold til artikel 49, stk. 1, i EU’s charter om grundlæggende rettigheder og af princippet om proportionalitet i strafudmålingen i henhold til artikel 49, stk. 3, sammenholdt med artikel 48, stk. 1, i charteret, idet sagsøgeren og dennes moderselskab er gjort solidarisk ansvarlige for betalingen af den pålagte bøde, samt tilsidesættelse af artikel 23 i forordning (EF) nr. 1/2003.
 —
 Ukorrekt beregning af bøden, da denne ligeledes vedrører omsætning, der ikke har nogen sammenhæng med den påtalte overtrædelse.
 —
 Et uretmæssigt afslag på at nedsætte bøden på grund af en uforholdsmæssig lang sagsbehandling, hvilket er i strid med charterets artikel 41.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 23, stk. 3, i forordning nr. 1/2003 på grund af en fejlagtig fastlæggelse af bøden i forhold til overtrædelsens grovhed og en fejlagtig fastlæggelse af »afskrækkelsesfaktoren«, samt bødens uforholdsmæssige størrelse i absolut betydning.


text:
C 264/40 DA Den Europæiske Unions Tidende 1.11.2003
 Slettelse af sag T-288/99 (1) Slettelse af sag T-111/03 (1)
 (2003/C 264/70)
 (2003/C 264/72)
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 2. september 2003 har formanden for Anden
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-288/99, Evers V.O.F. mod Ved kendelse af 16. juli 2003 har formanden for Anden
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 registeret. besluttet, at sag T-111/03, Michel Nolin mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 63 af 4.3.2000.
 (1) EUT C 124 af 24.5.2003.
 Slettelse af sag T-318/99 (1)
 (2003/C 264/71)
 Slettelse af sag T-249/03 R
 (Processprog: nederlandsk)
 (2003/C 264/73)
 Ved kendelse af 2. september 2003 har formanden for Anden
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i (Processprog: fransk)
 Første Instans besluttet, at sag T-318/99, Avia Nederland
 Coöperatie UA mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 5. august 2003 har præsidenten for De
 (1) EFT C 63 af 4.3.2000.
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans besluttet, at
 sag T-249/03 R, Y mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber, skal slettes af registeret.


text:
9.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Supreme Court of the United Kingdom (Det Forenede Kongerige) den 4. august 2010 — Dermod Patrick O'Brien mod Ministry of Justice (tidligere Department for Constitutional Affairs)
 (Sag C-393/10)
 ()
 2010/C 274/25
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Supreme Court of the United Kingdom
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Dermod Patrick O'Brien
 Sagsøgt: Ministry of Justice (tidligere Department for Constitutional Affairs)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Tilkommer det national ret at fastslå, hvorvidt dommere som helhed betragtet er »ansatte, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold« i den forstand hvori udtrykket er anvendt i rammeaftalens § 2, stk. 1, eller findes der en fællesskabsretlig norm, efter hvilken dette spørgsmål skal afgøres?
 2)
 Hvis dommere som helhed betragtet er ansatte, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i rammeaftalens § 2, stk. 1, er det da tilladeligt, at national ret sondrer a) mellem fuldtids- og deltidsdommere, eller b) mellem forskellige slags deltidsdommere med hensyn til pensioner?


text:
26.9.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 299/27
 5. Vedrùrende skifteholdsarbejde og skifteholdsarbejdere. Ð Tilsidesñttelse af artikel 26 og 43 i tjenestemandsved-
 tñgten: Modsat Rettens udsagn har de manglende
 Idet det lñgges til grund, at arbejdstiden for så vidt bedùmmelser for både 1991-1993 og 1993-1995 ikke
 angår rådighedstjenesten udelukkende er på skift, og blot påvirket sagsùgerens administrative og karriere-
 idet der ikke foreligger harmoniseringsforskrifter, spùr- mñssige situation, men også frataget ham enhver
 ges, om de berùrte lñgers arbejde kan anses for skifte- mulighed for kontradiktion.
 holdsarbejde, og om de skal betragtes som skifteholds-
 arbejdere efter definitionen i direktivets artikel 2, nr. 5
 og 6?
 Ð Tilsidesñttelse af begrebet tjenestens interesse og af
 princippet om kontradiktion og ligebehandling samt
 ( ) Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse
 1
 aspekter i forbindelse med tilrettelñggelse af arbejdstiden (EFT om forbuddet mod forskelsbehandling: Retten har ved
 L 307 af 13.12.1993, s. 18). at antage, at Kommissionen ikke burde godtgùre hver-
 (2) EFT L 183 af 29.6.1989, s. 1. ken omstñndighederne eller de pågñldende to tjeneste-
 mñnds del af ansvaret, overtrådt sin egen praksis og
 således stiltiende erkendt den af Kommissionen fore-
 tagne fejlagtige vurdering og magtfordrejning.
 Appel ivñrksat den 3. august 1998 af W. til prùvelse af
 Ð Tilsidesñttelse af artikel 25, stk. 2, i tjenestemandsved-
 dom afsagt den 28. maj 1998 af De Europñiske Fñllesska-
 tñgten.
 bers Ret i Fùrste Instans (Femte Afdeling) i de forenede
 sager T-78/96 og T-170/96, W. mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag T-170/96)
 (Sag C-304/98 P)
 (98/C 299/41)
 Ð Tilsidesñttelse af EF-traktatens artikel 215, stk. 2, og
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den artikel 178: Gennemgangen af erstatningssùgsmålet,
 3. august 1998 ivñrksat appel af W. ved advokat Gilles som Retten foretog, sammen med en påstand om yder-
 Bouneou, Luxembourg, og med valgt adresse i Luxem- ligere erstatning i forbindelse med annullationssùgsmå-
 bourg 4, rue de l'Avenir, til prùvelse af dom afsagt den let fordrejede appellantens påstande. Men den ùkono-
 28. maj 1998 af De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste miske og ikke-ùkonomiske skade, som der krñves
 Instans (Femte Afdeling) i de forenede sager T-78/96 og erstatning for under nñrvñrende sag, er en fùlge af en
 T-170/96, W. mod Kommissionen for De Europñiske adfñrd fra administrationen, som ikke har karakter af
 Fñllesskaber. en afgùrelse, og som er forvoldt appellanten af en
 optrñden, der på grund af manglende retsvirkninger
 Appellanten har nedlagt fùlgende påstande:
 ikke kan bestemmes som en bebyrdende retsakt. Dette
 Ð Appellen fremmes til realitetsbehandling, og appellan- gñlder således for anbringendet, som består i, at tjene-
 ten gives medhold stemandsvedtñgtens artikel 4 og 29 er tilsidesat, og
 for anbringendet om tilsidesñttelse af omsorgspligten
 fùlgelig: samt om magtfordrejning og utilstrñkkelig begrun-
 delse.
 Ð ophñves dommen i sagerne T-78/96 og T-170/96
 Ð gives der appellanten medhold i hans påstande for Ret-
 ten
 Ð tilpligtes Kommissionen at betale alle sagens omkost-
 ninger.
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 Anbringender og vñsentligste argumenter: afsagt den 14. juli 1998 af Divisional Court, Queen's
 Bench Division, i


text:
sagen The Queen mod 1) Minister of
 (Sag T-78/96) Agriculture, Fisheries and Food, 2) Secretary of State for
 the Environment, ex parte: Monsanto plc, og I Pi Ci SpA,
 Ð Procedurefejl: Retten har ñndret de for den fremlagte
 intervenient
 faktiske omstñndigheder og har ikke taget hensyn til
 de beviser og angivelse af bevismidler, som appellanten (Sag C-306/98)
 har fremfùrt.
 (98/C 299/42)
 Ð Retten har begrñnset retten til kontradiktion.
 Ð Dommens begrundelse er selvmodsigende og ufuld-
 stñndig på grund af en fejlagtig fastlñggelse af de fak- Ved kendelse afsagt den 14. juli 1998, indgået til Domsto-
 tiske omstñndigheder. lens Justitskontor den 4. august 1998, har Divisional
 Court, Queen's Bench Division, i sagen The Queen mod
 Ð Tilsidesñttelse af artikel 90 og 91 i tjenestemandsved- 1) Minister of Agriculture, Fisheries and Food, 2) Secre-
 tñgten. tary of State for the Environment, ex parte: Monsanto plc,


text:
10.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/10
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 25. januar 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 (Sag C-405/05) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 91/271/EØF - forurening og gener - rensning af byspildevand - manglende foranstaltninger til at sikre en tilstrækkelig rensning af byspildevand fra flere byområder)
 (2007/C 56/16)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved S. Pardo Quintillán, X. Lewis og H. van Vliet, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved C. White, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1 og 3, i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135, s. 40) — undladelse af at sikre en tilstrækkelig rensning af byspildevand fra flere byområder
 Konklusion
 1)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1, og 3, i Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at byspildevand fra byområderne Bangor, Brighton, Broadstairs, Carrickfergus, Coleraine, Donaghadee, Larne, Lerwick, Londonderry, Margate, Newtonabbey, Omagh og Portrush senest den 31. december 2000 gøres til genstand for en tilstrækkelig rensning.
 2)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 48 af 25.2.2006.


text:
9.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 371/38
 Sag anlagt den 16. september 2015 — LG Electronics mod KHIM — Cyrus Wellness Consulting (Viewty GT)
 (Sag T-534/15)
 (2015/C 371/39)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: LG Electronics, Inc. (Seoul, Republikken Korea) (ved advokat M. Graf)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Cyrus Wellness Consulting GmbH (Berlin, Tyskland)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Ansøger af det omtvistede varemærke: LG Electronics, Inc.
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke indeholdende ordbestanddelen »Viewty GT« — registreringsansøgning nr. 9 017 237
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. juni 2015 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (forenede sager R 1937/2014-2 og R 1564/2014-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
16.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 14/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão (Portugal) den 13. oktober 2016 — Meo — Serviços de Comunicações e Multimédia S.A. mod Autoridade da Concorrência
 (Sag C-525/16)
 (2017/C 014/26)
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal da Concorrência, Regulação e Supervisão
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Meo — Serviços de Comunicações e Multimédia S.A.
 Sagsøgt: Autoridade da Concorrência
 Procesdeltager: GDA — Cooperativa de Gestão dos Direitos dos Artistas Intérpretes ou Executantes, CRL
 Præjudicielle spørgsmål
 (i)
 Såfremt der i en sanktionsprocedure foreligger indicier eller beviser for faktiske omstændigheder vedrørende virkningerne af en virksomhed med en dominerende stillings eventuelle diskriminerende prispolitik med hensyn til en af dens detailhandelsvirksomheder, som skader denne detailhandelsvirksomhed i forhold til konkurrenterne, er en antagelse om, at denne adfærd »stiller [sidstnævnte virksomhed] ringere i konkurrencen« som omhandlet i artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF, bestemt af en yderligere vurdering af grovheden, relevansen eller betydningen af disse virkninger for den berørte virksomheds konkurrencemæssige situation eller konkurrenceevne, navnlig hvad angår virksomhedens evne til at bære forskellen i udgifter i forbindelse med engrostjenesten?
 (ii)
 Såfremt der i en sanktionsprocedure foreligger indicier eller beviser for, at en virksomhed med en dominerende stillings diskriminerende prispolitik har en væsentlig reduceret betydning for de udgifter, der er afholdt, de indtægter, der er opnået, og det afkast, der er opnået af den berørte detailhandelsvirksomhed, er en fortolkning om, at der ikke foreligger indicier for misbrug af en dominerende stilling og ulovlig praksis, da forenelig med artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF og med den retspraksis, der følger af dommene British Airways (1) og Clearstream (2)?
 (iii)
 Eller er dette tværtimod ikke tilstrækkeligt til at udelukke, at den pågældende adfærd kan betragtes som at udgøre et misbrug af en dominerende stilling og ulovlig praksis som omhandlet i artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF, og kun relevant i forbindelse med graden af ansvaret eller sanktionen for den overtrædende virksomhed?
 (iv)
 Skal udtrykket »som derved stilles ringere i konkurrencen« i artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF fortolkes således, at det svarer til et krav om, at den fordel, der opstår som følge af forskelsbehandlingen, herefter svarer til en minimumsprocentdel af den berørte virksomheds udgiftsstruktur?
 (v)
 Skal udtrykket »som derved stilles ringere i konkurrencen« i artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF fortolkes således, at det svarer til et krav om, at den fordel, der opstår som følge af forskelsbehandlingen, herefter svarer til en minimumsforskel mellem de gennemsnitlige udgifter, der er afholdt af de konkurrerende virksomheder i forbindelse med den pågældende engrostjeneste?
 (vi)
 Kan udtrykket »som derved stilles ringere i konkurrencen« i artikel 102, [stk. 2] litra c), TEUF fortolkes således, at det svarer til et krav om, at den fordel, der opstår som følge af forskelsbehandlingen, i forbindelse med det pågældende marked og den pågældende tjeneste skal svare til værdier, som er højere end de forskelle, som er angivet i [...] tabel 5, 6 og 7, med henblik på at kvalificere den omtvistede adfærd


text:
som en ulovlig praksis?
 (vii)
 Såfremt enten spørgsmål (iv) eller (v) besvares bekræftende, hvorledes skal en sådan minimumsgrænse for ulempens betydning i forhold til udgiftsstrukturen eller de gennemsnitlige udgifter, der er afholdt af de konkurrerende virksomheder i forbindelse med den pågældende detailtjeneste, defineres?
 (viii)
 Såfremt en sådan minimumsgrænse defineres, bevirker en manglende opfyldelse af denne grænse hvert år, at formodningen i Clearstream-dommen, hvorefter det må fastslås, at »når en virksomhed, der har et faktisk monopol på markedet i de foregående led, anvender ulige priser for sammenlignelige tjenesteydelser over for en handelspartner, og det uafbrudt igennem en periode på fem år, kan dette kun give anledning til en konkurrencemæssig ulempe for denne handelspartner«, afkræftes?
 (1) C-95/04, EU:C:2007:166.
 (2) T-301/04, EU:T:2009:317.


text:
9.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 81/17
 Rettens dom af 22. januar 2015 — Novomatic mod KHIM — Simba Toys (AFRICAN SIMBA)
 (Sag T-172/13) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-varemærket AFRICAN SIMBA - det ældre nationale figurmærke Simba - relativ registreringshindring - reel brug af det ældre varemærke - artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009 - begrundelsespligt - artikel 75 i forordning nr. 207/2009 - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009))
 (2015/C 081/21)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Novomatic AG (Gumpoldskirchen, Østrig) (ved advokat W. Mosing)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Schifko, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Simba Toys GmbH & Co. KG (Fürth, Tyskland) (ved advokaterne O. Ruhl og C. Sachs)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. januar 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 157/2012-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Simba Toys GmbH & Co. KG og Novomatic AG.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Novomatic AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 141 af 18.5.2013.


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/48
 Sag anlagt den 15. april 2010 — Kommissionen mod SEMEA
 (Sag T-168/10)
 (2010/C 161/76)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved S. Petrova, som befuldmægtiget, og avocat E. Bouttier)
 Sagsøgt: Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron (SEMEA) (Millau, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Société d’économie mixte d’équipement de l’Aveyron ved dets ad hoc fuldmagtshaver tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb svarende til 41 012 EUR, principalt med renter, der er påløbet siden 10. marts 1992, eller subsidiært: siden 27. april 1993.
 —
 Der træffes bestemmelse om, at renterne kapitaliseres.
 —
 Selskabet SEMEA tilpligtes at betale 5 000 EUR som følge af dets overdrevne modstand.
 —
 Selskabet SEMEA tilpligtes at betale udgifterne til nærværende sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det Europæiske Fællesskab ved Kommissionen har den 6. juli 1990 med Société d'économie mixte d'equipement de l'Aveyron (SEMEA) indgået en støttekontrakt vedrørende lokal udvikling, bestående i udførelse af forberedende arbejder og påbegyndelse af et europæisk center for lokal virksomhed i Millau.
 Kommissionen har gjort gældende, at i henhold til denne kontrakt skulle SEMEA udføre forskellige ydelser og aflægge regnskab til Kommissionen ved fremlæggelse af løbende rapporter, mens Kommissionen skulle yde økonomisk støtte til udførelsen af disse arbejder med et maksimalt beløb svarende til 135 000 EUR, begrænset til 50 % af de dokumenterede udgifter til arbejdet.
 I maj 1991 ansøgte SEMEA Kommissionen om, at den nævnte kontrakt skulle udføres af en anden struktur, Association CEI12, hvilket Kommissionen accepterede med den præcisering, at aftalen ikke fritog SEMEA fra dennes forpligtelser, og SEMEA bekræftede, at den garanterede en god udførelse af kontraktens ydelser.
 Efter en kontrol af, hvor langt arbejdet var skredet frem, blev det konstateret, at de samlede dokumenterede udgifter beløb sig til 187 977 EUR, og at Kommissionens bidrag derfor skulle fastsættes til 50 % af dette beløb, dvs. et beløb svarende til 93 988 EUR.
 I det omfang SEMEA i henhold til kontrakten allerede havde modtaget et beløb svarende til 135 000 EUR, har nærværende søgsmål til formål at tilpligte SEMEA at tilbagebetale det, SEMEA har modtaget for meget.


text:
6.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 294/8
 Sag anlagt den 21. juli 2011 af EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Norge
 (Sag E-9/11)
 2011/C 294/08
 EFTA-Tilsynsmyndigheden, rue Belliard 35, 1040 Bruxelles, Belgium ved Xavier Lewis, Florence Simonetti Gjermund Mathisen, som befuldmægtigede, har den 21. juli 2011 anlagt sag mod Norge ved EFTA-Domstolen.
 EFTA-Tilsynsmyndigheden har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Kongeriget Norge ved at opretholde begrænsningerne af de rettigheder, som personer og virksomheder i EØS-staterne, har til at eje kapitalandele og udøve stemmeret i regulerede markeder i Norge, jf. § 35, stk.1), 2) og (3) og § 36 i lov af 29. juni 2007 nr. 74 om regulerede markeder (børsloven) og § 5-3, stk. 1, 2 og 3 og § 5-4 i lov af 5. juli 2002 om registrering af finansielle instrumenter (værdipapiregisterloven), har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 31 og 40 i EØS-aftalen.
 2.
 Norge tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Retlige og faktiske omstændigheder samt anbringender:
 —
 Den norske lovgivning begrænser besiddelse af og stemmeret i finansielle institutioner. Børsloven forbyder som hovedregel besiddelse af kapitalandele på over 20 % af aktierne i fondsbørser samt stemmeret på over 20 % af den samlede stemmeberettigede kapital eller 30 % af de stemmer, der er repræsenteret ved generalforsamlingen. Tilsvarende regler vedrørende værdipapircentraler er fastsat i loven om værdipapircentraler.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden gør gældende, at den anfægtede lovgivning hverken er forenelig med etableringsfriheden i artikel 31 i EØS-aftalen eller de frie kapitalbevægelser i artikel 40 i EØS-aftalen.
 —
 EFTA-Tilsynsmyndigheden gør især gældende, at den anfægtede lovgivning er unødvendig for at sikre, at finansmarkederne er velfungerende og effektive, samt at aktørerne på markedet har tillid til institutionernes uafhængighed og upartiskhed. Den anfører, at der er alternative, mindre restriktive foranstaltninger, som er tilstrækkeligt effektive.


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/27
 Rettens dom af 11. juli 2013 — BVGD mod Kommissionen
 (Forenede sager T-104/07 og T-339/08) (1)
 (Konkurrence - aftaler og misbrug af dominerende stilling - markedet for rådiamanter - »SoC«- distributionssystemet - beslutning om afvisning af en klage - manglende fællesskabsinteresse - hjemmel - en klagers processuelle rettigheder - aktindsigt - forpligtelser vedrørende oplysning af en klage - udelukkelse fra markedet - åbenbart urigtigt skøn)
 2013/C 252/41
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) (Anvers, Belgien) (først ved L. Levi og C. Ronzi, samt, i sag T-104/07, G. Vandersanden, derefter ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved F. Castillo de la Torre, R. Sauer og J. Bourke, derefter ved F. Castillo de la Torre og R. Sauer, som befuldmægtigede, bistået af, i sag T-104/07, først advokat S. Drakakakis, og solicitor T. Soames, derefter T. Soames, og, i sag T-339/08, T. Soames)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: De Beers (Luxembourg, Luxembourg), og De Beers UK Ltd, tidligere The Diamond Trading Co. Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (først ved solicitors W. Allan og S. Horwitz, derefter ved advokaterne W. Allan, J. Ysewyn, og solicitor N. Gràcia Malfeito, og endelig ved advokaterne N. Gràcia Malfeito, B. van de Walle de Ghelcke, J. Marchandise, samt solicitor P. Riedel)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 26. januar 2007 (sag COMP/39.221/B-2 — BVGD mod De Beers) og af 5. juni 2008 (sag COMP/39.221/E-2 — De Beers mod DTC Supplier of Choice), hvorved den klage, som sagsøgeren havde indgivet over intervenienterne for tilsidesættelse af artikel 81 EF og artikel 82 EF på markedet for rådiamanter som følge af disses anvendelse af distributionsaftaler, der er kendt som »Supplier of Choice« (SoC), blev afvist.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Belgische Vereniging van handelaars in- en uitvoerders geslepen diamant (BVGD) bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 3)
 De Beers og De Beers UK Ltd bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 129 af 9.6.2007.


text:
C 34/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.2.2000
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold 1) Et familiemedlem til en vandrende arbejdstager med marokkansk
 til artikel 4, stk. 1, og artikel 8, første led, i Rådets direktiv statsborgerskabkan ikke, når arbejdstageren har erhvervet stats-
 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved borgerskab i værtsmedlemsstaten før det tidspunkt, hvor det
 Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, idet den ikke pågældende familiemedlem begyndte at bo hos arbejdstageren i
 har truffet de nødvendige foranstaltninger med henblik på at nævnte medlemsstat og ansøgte om at få tilkendt en social
 sikre, at det affald, der henkastes i det vandløb, som løber i San sikringsydelse i henhold til medlemsstatens lovgivning, påberåbe
 Rocco-dalen, bortskaffes uden at skabe fare for menneskers sig artikel 41, stk. 1, i samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske
 sundhed og uden at skade miljøet, og idet den ikke har truffet de Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Marokko, undertegnet i
 foranstaltninger, der er nødvendige for, at det affald, der er Rabat den 27. april 1976 og godkendt på Fællesskabets vegne
 modtaget på en ulovlig losseplads, overlades til en privat eller ved Rådets forordning (EØF) nr. 2211/78 af 26. september
 offentlig indsamler eller til en bortskaffelsesvirksomhed. 1978 for at støtte ret på nævnte arbejdstagers marokkanske
 statsborgerskab med henblik på at blive omfattet af det ligebe-
 2) I øvrigt frifindes Den Italienske Republik. handlingsprincip på området for social sikring, der er knæsat ved
 denne bestemmelse.
 3) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 Et sådant familiemedlem til en marokkansk vandrende arbejdsta-
 ger kan kun, såfremt arbejdstageren også har statsborgerskab i
 (1) EFT C 387 af 20.12.1997. værtsmedlemsstaten, påberåbe sig arbejdstagerens marokkanske
 statsborgerskab med henblik på anvendelsen af aftalens artikel
 41, stk. 1, på grundlag af den pågældende medlemsstats ret,som
 det imidlertid alene tilkommer den nationale ret at fortolke og
 anvende i den for retten verserende sag.
 2) Begrebet »familiemedlemmer« til en marokkansk vandrende
 DOMSTOLENS DOM arbejdstager i denbetydning, hvori udtrykket er anvendt i afftalens
 artikel 41, stk. 1, omfatter slægtninge i opstigende linje til
 (Sjette Afdeling) arbejdstageren og hans ægtefælle, som bor hos arbejdstageren i
 værtsmedlemsstaten.
 af 11. november 1999
 (1) EFT C 209 af 4.7.1998.
 i sag C-179/98, État belge mod Fatna Mesbah (anmodning
 om præjudiciel afgørelse fra Cour du travail de Bruxel-
 les) (1)
 (»Samarbejdsaftalen EØF-Marokko — artikel 41, stk. 1 —
 princippet om forbud mod forskelsbehandling på området
 for social sikring — personelt anvendelsesområde«) DOMSTOLENS KENDELSE
 (2000/C 34/14) (Første Afdeling)
 af 14. oktober 1999
 (Processprog: fransk)
 i sag C-437/98 P, Industria del Frio Auxiliar Conservera
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- SA (Infrisa) mod Kommissionen for De Europæiske
 gjort i Samling af Afgørelser) Fællesskaber (1)
 I sag C-179/98, angående en anmodning, som Cour du travail (»Appel — åbenbart, at appellen helt eller delvis skal afvises
 de Bruxelles (Belgien), i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu eller forkastes — sundhedspoliti — beskyttelsesforanstalt-
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ninger — beslutning 95/119/EF«)
 ret


text:
verserende sag, État belge mod Fatna Mesbah, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 41, (2000/C 34/15)
 stk. 1, i samarbejdsaftalen mellem Det Europæiske Økono-
 miske Fællesskab og Kongeriget Marokko, undertegnet i Rabat
 den 27. april 1976 og godkendt på Fællesskabets vegne ved (Processprog: spansk)
 Rådets forordning (EØF) nr. 2211/78 af 26. september 1978
 (EFT L 264, s. 1), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat
 af formanden for Anden Afdeling, R. Schintgen (refererende (Foreløbig oversættelse: Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 dommer), som fungerende formand for Sjette Afdeling, og gjort i Samling af Afgørelser)
 dommerne P.J.G. Kapteyn og H. Ragnemalm; generaladvokat:
 S. Alber; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louterman- I sag C-437/98 P, Industria del Frio Auxiliar Conservera SA
 Hubeau, den 11. november 1999 afsagt dom, hvis konklusion (Infrisa), Bermeo (Spanien), ved advokaterne I. Sáenz-
 lyder således: Cortabarrı́a Fernández og Morales Isasi, Vizcaya, og med valgt
 ---pagebreak--- 5.2.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 34/9
 adresse i Luxembourg hos advokat G. Harles, 8-10, rue Mathias 1) Appellen afvises.
 Hardt, angående en påstand om ophævelse af kendelse afsagt
 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) den 15. september 2) N betaler sagens omkostninger.
 1998 i sag T-136/95, Infrisa mod Kommissionen, Sml. II,
 s. 3301 — den anden part i appelsagen: Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: J. Guerra Fernán- (1) EFT C 71 af 13.3.1999.
 dez), har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelings-
 formanden, L. Sevón (refererende dommer), og dommerne
 P. Jann og M. Wathelet; generaladvokat F.G. Jacobs; justitssekre-
 tær: R. Grass, den 14. oktober 1999 afsagt kendelse, hvis
 konklusion Iyder således:
 1) Appellen afvises.
 Sag anlagt den 13. oktober 1999 af Kommissionen for De
 2) Industria del Frio Auxiliar Conservera SA (Infrisa) betaler sagens Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 omkostninger.
 (Sag C-392/99)
 (1) EFT C 20 af 23.1.1999.
 (2000/C 34/17)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 13. ok-
 tober 1999 anlagt sag mod Den Portugisiske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Lena
 Ström og Ant6nio Caeiros, som befuldmægtigede, og med
 DOMSTOLENS KENDELSE valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, Kirchberg.
 (Tredje Afdeling)
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 af 19. oktober 1999
 a) Det fastslås, at Den Portugisiske Republik
 i sag C-21/99 P, N mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber (1) — ikke har truffet foranstaltninger, således at den kompe-
 tente myndighed, inden den giver tilladelse til virksom-
 heder, der regenererer olieaffald eller anvender olieaf-
 (»Appel — forhenværende tjenestemænd — bedømmelse — fald som brændsel, sikrer sig, at der er truffet passende
 retlig interesse i søgsmålet — afvisning«) foranstaltninger for at beskytte sundhed i forbindelse
 med anvendelse af olieaffald som brændsel, og at der
 (2000/C 34/16) anvendes den bedste til rådighed stående teknologi,
 forudsat at dette ikke medfører alt for store omkostnin-
 ger i forbindelse med regenerering af olieaffald og
 (Processprog: fransk) anvendelse af olieaffald som brændsel
 — ikke har udstedt bestemmelser om, at affald efter
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- forbrænding af olieaffald skal bortskaffes i


text:
overens-
 gjort i Samling af Afgørelser) stemmelse med artikel 9 i direktiv 78/319/EØF (1) og,
 med virkning fra den 27. juni 1995, i overensstemmel-
 I sag C-21/99 P, N, forhenværende tjenestemand ved Kommis- se med artikel 9 i direktiv 75/442/EØF (2), der, som
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles (Belgien), ved ændret ved direktiv 91/156/EØF (3), i medfør af direktiv
 advokat G. Sakellaropoulos, Athen, og med valgt adresse i 91/689/EØF (4) har erstattet artikel 9 i direktiv
 Luxembourg på advokat A. May’s kontor, 31, Grand-Rue, 78/319/EØF
 angående appel af kendelse afsagt den 30. november 1998 af
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans i sag T-97/94, — hverken foretager en regelmæssig kontrol af de virk-
 N mod Kommissionen, hvori der er nedlagt påstand dels om, somheder, der regenererer olieaffald, eller som anven-
 at kendelsen ophæves, dels om, at der gives sagsøgeren der olieaffald som brændsel, eller følger udviklingen i
 medhold i hans påstande for første instans — den anden part teknologien og/eller miljøsituationen med henblik på
 i appelsagen er Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber om nødvendigt at revidere en tilladelse, der er meddelt
 (befuldmægtigede: G. Valsesia og F. Duvieusart-Clotuche), som en virksomhed
 har påstået appellen afvist, henholdsvis forkastet — har
 Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsforman- — ikke har meddelt Kommissionen oplysninger om sin
 den J.C. Moitinho de Almeida, og dommerne C. Gulmann tekniske viden og sine erfaringer og resultater fra
 (refererende dommer) og J.-P. Puissochet; generaladvokat: anvendelsen af de bestemmelser, der er truffet i medfør
 F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den 19. oktober 1999 af direktiv 75/439/EØF (5), som ændret ved direktiv
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: 87/101/EØF (6)


text:
10.5.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/27
 S. Zunarelli, og med valgt adresse i Luxembourg, mod 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: først ved L. Visaggio og derefter ved C. Cattabriga
 og M. Moretto), angående en påstand om annullation af (1 ) EFT C 372 af 23.12.2000.
 Kommissionens beslutning K(2000) 1099 af 3. maj 2000 om
 suspension af det tilskud fra Den Europæiske Udviklings- og
 Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, til projekt
 nr. 9 (støttemodtager: Massalombarda Colombani), der indgår
 i det operative program nr. 91.CT.IT.01, som er godkendt ved
 Kommissionens beslutning K(91) 2255/6 af 28. oktober 1991,
 har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og
 J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 11. marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 den 26. februar 2003
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Conserve Italia bærer sine egne samt Kommissionens omkost- i de forenede sager T-344/00 og T-345/00, CEVA Santé
 ninger. animale SA og Pharmacia Entreprises SA mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 ( 1) EFT C 285 af 7.10.2000.
 (»Forordning (EØF) nr. 2377/90 — veterinærmedicinske
 præparater — anmodning om, at »progesteron« opføres på
 listen over stoffer, for hvilke det ikke er nødvendigt at
 fastsætte en maksimalgrænseværdi for restkoncentrationer
 — udtalelse fra Udvalget for Veterinærlægemidler — fornyet
 behandling i Udvalget for Veterinærlægemidler — Kommis-
 sionens undladelse af at vedtage udkast til foranstaltninger
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS — passivitetssøgsmål — stillingtagen, der bringer passivite-
 ten til ophør — ufornødent at træffe afgørelse — erstat-
 ningssøgsmål — Fællesskabets ansvar — årsagsforbindelse
 den 27. februar 2003
 — mellemdom«)
 i sag T-329/00, Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) (2003/C 112/51)
 (»Told — indførsel af oksekød fra Sydamerika — artikel 13, (Processprog: engelsk)
 stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1430/79 — ansøgning om
 fritagelse for importafgift — ret til kontradiktion — særlige
 forhold«)
 I de forenede sager T-344/00 og T-345/00, CEVA Santé
 (2003/C 112/50) animale SA, Libourne (Frankrig), og Pharmacia Entreprises SA,
 tidligere Pharmacia & Upjohn SA, Luxembourg, ved avocats
 D. Waelbroeck og D. Brinckman, og med valgt adresse i
 (Processprog: tysk) Luxembourg, støttet af Fédération européenne de la santé
 animale (Fedesa), Bruxelles, ved avocat A. Vandencasteele, og
 med valgt adresse i Luxembourg, intervenient i sag T-345/
 00, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 I sag T-329/00, Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH, Troisdorf (befuldmægtigede: T. Christoforou og M. Shotter), angående
 (Tyskland), ved Rechtsanwalt D. Ehle, og med valgt adresse i
 dels en påstand om, at det i medfør af artikel 232 EF fastslås,
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- at Kommissionen har undladt at opfylde sine fællesskabsretlige
 skaber (befuldmægtigede: X. Lewis og M. Núñez-Müller),
 forpligtelser, idet den ikke har truffet de nødvendige foranstalt-
 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 ninger med henblik på at opføre stoffet progesteron i bilag II
 beslutning af 25. juli 2000 om, at fritagelse for


text:
importafgifter til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om
 ikke er begrundet i særlige forhold (REM 49/99), har Retten
 en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænse-
 (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger,
 værdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præpa-
 og dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær: fuldmæg-
 rater i animalske levnedsmidler (EFT L 224, s. 1), dels en
 tig D. Christensen, den 27. februar 2003 afsagt dom, hvis
 påstand om tilkendelse af erstatning i henhold til artikel 235
 konklusion lyder således: EF og artikel 288, stk. 2, EF, har Retten (Anden Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos, og
 1) Kommissionens beslutning af 25. juli 2000 om, at fritagelse dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: fuldmæg-
 for importafgifter ikke er begrundet i særlige forhold (REM 49/ tig J. Plingers, den 26. februar 2003 afsagt dom, hvis konklu-
 99), annulleres. sion lyder således:


text:
31.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 402/39
 Rettens dom af 15. september 2016 — Philip Morris mod Kommissionen
 (Sag T-800/14) (1)
 ((Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter udfærdiget som led i det forberedende arbejde i forbindelse med vedtagelsen af direktivet om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og salg af tobak og relaterede produkter - afslag på aktindsigt - undtagelse vedrørende beskyttelsen af juridisk rådgivning - undtagelse vedrørende beskyttelsen af beslutningsprocessen - retten til forsvar - tungtvejende offentlig interesse))
 (2016/C 402/44)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Philip Morris Ltd (Richmond, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne K. Nordlander og M. Abenhaïm)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Baquero Cruz og F. Clotuche-Duvieusart, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af Kommissionens afgørelse Ares (2014) 3388066 af 29. september 2014, for så vidt som den giver sagsøgeren afslag på fuld aktindsigt i de begærede dokumenter, bortset fra indsigt i de deri indeholdte redigerede personoplysninger.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Philip Morris Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 56 af 16.2.2015.


text:
C 84/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6.4.2002
 Slettelse af sag C-48/01 (1) Slettelse af sag C-119/01 (1)
 (2002/C 84/95) (2002/C 84/98)
 Ved kendelse af 23. oktober 2001 har præsidenten for De Ved kendelse af 22. oktober 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-48/01, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-119/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republik-
 skal slettes af registeret. ken Finland, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 95 af 24.3.2001.
 (1) EFT C 134 af 5.5.2001.
 Slettelse af de forenede sager C-51/01 og C-52/01 (1)
 Slettelse af sag C-244/01 (1)
 (2002/C 84/96)
 (2002/C 84/99)
 Ved kendelse af 6. november 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at de forenede
 Ved kendelse af 19. november 2001 har præsidenten for De
 sager C-51/01 og C-52/01, Kommissionen for De Europæiske
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-244/01,
 Fællesskaber mod Beta Television SpA (Videomusic/TMC2) og
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 TV Internazionale SpA, skal slettes af registeret.
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 118 af 21.4.2001.
 (1) EFT C 212 af 28.7.2001.
 Slettelse af sag C-118/01 (1)
 Slettelse af sag C-336/01 (1)
 (2002/C 84/97)
 (2002/C 84/100)
 Ved kendelse af 19. november 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-118/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Ved kendelse af 19. november 2001 har præsidenten for De
 Franske Republik, skal slettes af registeret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-336/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri-
 get Belgien, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 134 af 5.5.2001.
 (1) EFT C 317 af 10.11.2001.


text:
C 169/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.7.2002
 b) ikke korrekt eller fuldstændigt har gennemført direk- a) den ikke har gennemført affaldssorteringspligten i
 tivets artikel 13, der forpligter de kompetente myn- henhold til artikel 2, stk. 4, i østrigsk ret og
 digheder til regelmæssigt og på passende vis at
 kontrollere anlæg eller virksomheder, der anvender b) hidtil ikke fuldstændigt har gennemført myndighe-
 foranstaltningerne i artikel 9 til 12, i østrigsk ret. dernes forpligtelse i henhold til artikel 4, stk. 1,
 til regelmæssigt at føre et passende tilsyn med
 2. Den Østrigske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- producenter af farligt affald samt myndighedernes
 ninger. kontrolpligt i henhold til artikel 5, stk 2.
 2. Den Østrigske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Definitionen af »bortskaffelse« og »nyttiggørelse« i artikel 1,
 litra e) og f), sammenholdt med bilag II A og II B til direktiv
 75/442/EØF er af central betydning for at opretholde en I østrigsk ret er der ingen bestemmelse, der klart gennemfører
 ensartet terminologi på affaldsområdet inden for fællesskabs- påbuddet om sortering af blandet affald i henhold til direktivets
 retten og for realiseringen af en europæisk affaldspolitik. I artikel 2, stk. 4.
 Republikken Østrig gælder der et retligt begrebssystem, som
 afviger fra direktivet, og som klassificerer de procedurer, der i Desuden omfatter den i østrigsk ret fastsatte kontrolpligt kun
 fællesskabsretten reguleres under definitionerne »bortskaffelse« de, der indsamler og behandler farligt affald, men ikke —
 og »nyttiggørelse«. hvilket direktiv 91/689/EØF kræver — producenter af farligt
 affald. En omfattende forpligtelse for myndighederne til regel-
 mæssigt at udføre en passende kontrol af anlæg og virksom-
 Endvidere er bestemmelserne i Gewerbeordnung 1994 vedrø- heder i henhold til direktivets artikel 5, stk. 2, foreligger heller
 rende driftsanlæg ikke tilstrækkelige til at opfylde kravene i ikke.
 henhold til direktivets artikel 13, idet kontrollen ikke skal
 udføres af myndighederne.
 (1) EFT L 377, s. 20.
 (2) Rådets direktiv 94/31/EF af 27.6.1994, EFT L 168, s. 28.
 Sag anlagt den 24. maj 2002 af Kommissionen for De
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 Europæiske Fællesskaber mod Den Østrigske Republik
 se afsagt den 13. maj 2002 af Irinodikio Athinon i
 sagen Vasiliki Nikoloudi mod Organismos Tilepikinosion
 (Sag C-194/02) Ellados AE (OTE)
 (2002/C 169/46) (Sag C-196/02)
 (2002/C 169/47)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. maj
 2002 anlagt sag mod Den Østrigske Republik af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Josef Christian Ved kendelse afsagt den 13. maj 2002, indgået til Domstolens
 Schieferer, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmæg- Justitskontor den 27. maj 2002, har Irinodikio Athinon i sagen
 tiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Luis Escobar Vasiliki Nikoloudi mod Organismos Tilepikinosion Ellados AE
 Guerrero, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, (OTE) forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 kontor C 254, Kirchberg, Luxembourg. anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1. Er det i overensstemmelse med de krav, der følger af EØF-
 traktatens artikel 119 og direktiverne 117/75 og 207/76,
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: at der findes


text:
og anvendes en regel, som i det foreliggende
 tilfælde bestemmelsen i artikel 24, stk. 2, i vedtægten for
 1. Den Østrigske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i OTE’s personale, hvorefter det (kun) er kvinder, der
 henhold til artikel 2, stk. 4, artikel 4, stk. 1, og artikel 5, ansættes som rengøringsassistenter i henhold til en
 stk. 2, i Rådets direktiv 91/689/EØF (1) af 12. december tidsubestemt ansættelseskontrakt om deltidsbeskæfti-
 1991 om farligt affald, som ændret (2), idet gelse?
 ---pagebreak--- 13.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 169/27
 Kan den omtvistede bestemmelse i henhold til Domstol- Ud fra den betragtning, at det alene eller som hovedregel
 ens praksis, når det lægges til grund, at deltidsbeskæftigel- var kvinder, der var deltidsbeskæftigede, kan bestemmel-
 se er forbundet med nedsat løn, fortolkes således, at den serne, hvorefter deltidsbeskæftigelse var helt udelukket
 uden videre udgør en direkte forskelsbehandling på (indtil 1.1.1996) eller blev »medregnet forholdsmæssigt«
 grundlag af køn, eftersom den umiddelbart og direkte i forhold til fuldtidsbeskæftigelse (fra 1.1.1996), også i
 forbinder deltidsbeskæftigelse med de (kvindelige) ansat- lyset af Domstolens praksis, da fortolkes således, at de
 tes køn og således alene stiller kvinder ringere? indfører en (i henhold til fællesskabsretten) forbudt
 indirekte forskelsbehandling på grundlag af køn, og skal
 hele perioden med deltidsbeskæftigelse følgelig medreg-
 nes i ancienniteten?
 2. Udgør det forhold, at midlertidigt ansatte deltidsbeskæfti-
 gede rengøringsassistenter ansat i henhold til tidsube- 5. Såfremt Domstolen besvarer spørgsmål 1-4 bekræftende,
 stemte kontrakter er udelukket fra fordelene i henhold til således at de omtvistede bestemmelser strider mod fælles-
 den særlige kollektive overenskomst af 2. november 1987 skabsretten, hvem har da bevisbyrden, når ansatte gør
 mellem foreningen af ansatte i OTE og OTE med hensyn gældende, at der er sket en tilsidesættelse af ligebehand-
 til fastansættelse (og det uanset varigheden af ansættel- lingsprincippet til skade for dem?
 seskontrakten om deltidsbeskæftigelse), som i det forelig-
 gende tilfælde, fordi denne kollektive overenskomst kræ-
 vede mindst to års beskæftigelse på fuld tid, en tilsidesæt-
 telse af EØF-traktatens artikel 119 og af ovennævnte
 direktiver eller andre fællesskabsbestemmelser som en
 indirekte forskelsbehandling på grundlag af køn ud fra
 den betragtning, at den pågældende regel (selv om
 den tilsyneladende er neutral, da den ikke har nogen
 forbindelse med de ansattes køn) alene udelukkede kvin-
 delige rengøringsassistenter, eftersom der ikke var nogen
 Sag anlagt den 4. juni 2002 af Kommissionen for De
 mænd, der var deltidsbeskæftigede i henhold til en
 Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 tidsubestemt kontrakt inden for fagområdet almindelige
 tjenester (som rengøringsassistenterne hører under) eller
 inden for andre fagområder i OTE? (Sag C-209/02)
 (2002/C 169/48)
 3. I henhold til den særlige kollektive overenskomst af
 10. maj 1991 mellem OTE og foreningen af ansatte i
 OTE krævede OTE, at midlertidigt ansatte for at kunne
 blive fastansat (på prøve) skulle have været fuldtidsbe-
 skæftigede i henhold til en tidsubestemt ansættelseskon- Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. juni
 trakt. 2002 anlagt sag mod Republikken Østrig af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved Josef Christian Schieferer,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og
 med


text:
valgt adresse i Luxembourg hos Luis Escobar Guerrero,
 Udgør udelukkelsen af deltidsbeskæftigede rengøringsas- Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret C 254,
 sistenter (uanset varigheden af deres kontrakt), som i det Kirchberg.
 foreliggende tilfælde, en ulovlig indirekte forskelsbehand-
 ling på grundlag af køn, der falder ind under fællesskabs-
 bestemmelser (artikel 119 og direktiverne 75/117 og 76/
 207), når henses til, at den kollektive overenskomst alene Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 udelukkede kvindelige rengøringsassistenter, da der ikke
 inden for nogen fagområder i OTE var mænd, der
 var deltidsbeskæftigede i henhold til en tidsubestemt a) Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine
 kontrakt? forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 3 og 4, sammen-
 holdt med artikel 7 i Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj
 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og
 planter (1), idet den har givet tilladelse til et udvidelsespro-
 jekt vedrørende golfanlægget i Wörschach kommune i
 4. I henhold til bestemmelsen i artikel 5, stk. 9, i vedtægten Steiermark trods de negative konklusioner af vurderingen
 for OTE’s personale, således som den var gældende indtil af projektets virkninger med hensyn til miljøet for
 den 1. januar 1996, blev deltidsbeskæftigelse overhovedet engsnarren (Crex crex) i det særligt beskyttede område,
 ikke medregnet i ancienniteten med henblik på fastsættel- som ligger der og er udlagt i medfør af artikel 4 i direktiv
 se af bedre lønvilkår. Bestemmelsen blev derefter med 79/409/EØF (2).
 virkning fra den 1. januar 1996 ændret ved en særlig
 kollektiv overenskomst, og det blev fastsat, at deltidsbe-
 skæftigelse anses for at svare til halvdelen af en periode b) Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkost-
 med fuldtidsbeskæftigelse. ninger.


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/74
 Sag anlagt den 19. juni 2008 — Avogadri m.fl. mod Kommissionen
 (Sag F-58/08)
 (2008/C 209/137)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Chiara Avogadri (Bruxelles, Belgien) m.fl. (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og É. Marchal)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelserne om fastsættelse af sagsøgernes ansættelsesvilkår som kontraktansatte eller midlertidigt ansatte, for så vidt som deres kontraktperiode eller forlængelsen heraf begrænses til en bestemt tid.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelserne om fastsættelse af sagsøgernes ansættelsesvilkår som kontraktansatte eller midlertidigt ansatte annulleres, for så vidt som deres kontraktperiode eller forlængelsen heraf begrænses til en bestemt tid.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
6.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/40
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 28. juni 2011 — AS mod Kommissionen
 (Sag F-55/10) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - meddelelse om ledig stilling - afslag på ansøgning - retlig interesse - invalid tjenestemand - afgørelsen om afslag på ansøgningen og afgørelsen om udnævnelse uadskillelige - foreligger ikke - sondring mellem tjenestemænd, som tilhører samme ansættelsesgruppe og er i samme lønklasse, og tjenestemænd med forskelligt karriereforløb - sammenhæng mellem lønklasse og stilling)
 2011/C 232/70
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: AS (Bruxelles, Belgien) (ved advokat N. Lhoëst)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og B. Eggers, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at tage sagsøgerens ansøgning i betragtning vedrørende stillingen som biblioteksassistent samt om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb i erstatning for økonomisk og ikke-økonomisk skade.
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen af 30. september 2009, hvorved Europa-Kommissionen afslog AS’s ansøgning, annulleres.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler et beløb på 3 000 EUR til AS.
 3)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 4)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler tre fjerdedele af AS’s omkostninger.
 5)
 AS bærer en fjerdedel af sine omkostninger.
 (1) EUT C 246 af 11.9.2010, s. 43.


text:
18.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 136/47
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 2. marts 2016 — FX mod Kommissionen
 (Sag F-59/15) (1)
 ((Personalesag - midlertidig ansat - udtrædelsespenge - artikel 12, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten - udtrædelse af tjenesten))
 (2016/C 136/66)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: FX (ved advokaterne T. Bontinck og A. Guillerme)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Gattinara og F. Simonetti, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at udbetale de udtrædelsespenge, som sagsøgeren ansøgte om i forbindelse med sin udtrædelse af tjenesten, og om tildeling af en erstatning for det angiveligt lidte tab.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 FX bærer to tredjedele af sine egne omkostninger.
 3)
 Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler en tredjedel af FX’s omkostninger.
 (1) EUT C 213 af 29.6.2015, s. 48.


text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/36
 Sag anlagt den 27. september 2012 — Skype mod KHIM — British Sky Broadcasting og Sky IP International (skype)
 (Sag T-423/12)
 2012/C 355/75
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Skype (Dublin, Irland) (ved solicitor I. Fowler, advokat J. Schmitt og J. Mellor, QC)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 De andre parter i sagen for appelkammeret: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, Det Forenede Kongerige) og Sky IP International Ltd (Isleworth)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 26. juli 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1561/2010-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Skype
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »skype« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 38 og 42 — EF-varemærkeansøgning nr. 4546248
 Indehavere af de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: British Sky Broadcasting og Sky IP International
 De i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 3203411 af ordmærket »SKY« for bl.a. varer og tjenesteydelser i klasse 9, 38, 41 og 42, varemærkeregistrering i Det Forenede Kongerige nr. 2302176 E af ordmærket »SKY« for bl.a. varer og tjenesteydelser i klasse 16, 35 og 38, varemærkeregistrering i Det Forenede Kongerige nr. 2302176 B af ordmærket »SKY« for bl.a. varer og tjenesteydelser i klasse 9, 41 og 42, EF-varemærkeregistrering nr. 1178409 af figurmærket »sky« for bl.a. varer og tjenesteydelser i klasse 9, 38 og 42, EF-varemærkeregistrering nr. 1178540 af figurmærket »sky« for bl.a. varer og tjenesteydelser i klasse 9, 38 og 42, EF-varemærkeregistrering nr. 3166337 af figurmærket »sky« for bl.a. varer og tjenesteydelser i klasse 9, 38 og 42, EF-varemærkeregistrering nr. 3203619 af figurmærket »sky« for bl.a. varer og tjenesteydelser i klasse 9, 38 og 42, varemærke i Det Forenede Kongerige »SKY« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 38, 41 og 42, og ældre, ikke-registreret varemærke samt firma- og selskabsnavn »SKY«, som anvendes erhvervsmæssigt i Det Forenede Kongerige, for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 38, 41 og 42
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge for alle de anfægtede varer og tjenesteydelser
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/72
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 29. september 2009 — Wenning mod Europol
 (Sag F-114/07) (1)
 (Personalesag - Europols personale - forlængelse af en kontrakt for en kontraktansat ved Europol - artikel 6 i vedtægten for Europols personale - bedømmelsesrapport)
 2010/C 24/131
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Rainer Wenning (Haag, Nederlandene) (først ved avocats G. Vandersanden og C. Ronzi, derefter ved avocat L. Levi)
 Sagsøgt: Den Europæiske Politienhed (Europol) (først ved B. Exterkate og D. El Khoury, som befuldmægtigede, bistået af avocats B. Wägenbaur og R. Van der Hout, derefter ved D. El Khoury og D. Neumann, som befuldmægtigede, bistået af avocats B. Wägenbaur og R. Van der Hout)
 Sagens genstand
 Dels påstand om annullation af Europols afgørelse af 21. december 2006 om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt og om ikke at lade ham genindtræde i tjenesten, dels en påstand om, at Europol tilpligtes at forlænge hans kontrakt med fire år med virkning fra den 1. oktober 2007 samt en påstand om erstatning.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Politienhed (Europol) frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 315 af 22.12.2007, s. 47.


text:
7.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/4
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 24. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-43/06) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 85/384/EØF - arkitekter - gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser - nødvendigt at aflægge optagelsesprøve til arkitektsammenslutningen)
 (2007/C 155/06)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Støvlbæk og P. Guerra e Andrade, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Fernandes, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 2 og 10 i Rådets direktiv 85/384/EØF af 10. juni 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturområdet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser (EFT L 223, s. 15) — krav om, at arkitekter fra andre medlemsstater, der ikke er indskrevet i de respektive nationale organisationer, for at udøve erhverv som arkitekt skal bestå en optagelsesprøve til værtslandets faglige organisation for arkitekter
 Konklusion
 1)
 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 og 10 i Rådets direktiv 85/384/EØF af 10. juni 1985 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser inden for arkitekturområdet, herunder om foranstaltninger, som skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001, idet den kræver, at indehavere af faglige kvalifikationer inden for arkitekturområdet, der er tildelt af andre medlemsstater, består en optagelsesprøve til den faglige organisation for arkitekter i Portugal.
 2)
 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 86 af 8.4.2006.


text:
12.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/33
 Rettens dom af 26. marts 2014 — Still mod KHIM (Fleet Data Services)
 (Forenede sager T-534/12 og T-535/12) (1)
 ((EF-varemærker - EF-varemærkeansøgning om figurmærkerne Fleet Data Services og Truck Data Services - absolut registreringshindring - beskrivende karakter - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009 - retten til at blive hørt - artikel 75, andet punktum, i forordning nr. 207/2009))
 2014/C 142/42
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Still GmbH (Hamburg, Tyskland) (ved advokat S. Waller)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Poch, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 To afgørelser truffet den 10. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sagerne R 130/2012-1 og R 4/2012-1) vedrørende ansøgning om registrering af dels figurtegnet Fleet Data Services, dels figurtegnet Truck Data Services som EF-varemærker
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Still GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 32 af 2.2.2013.


text:
Nr. C 142/26 I DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende 10 . 5 . 97
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: b ) Fællesskabet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 a ) Principalt: Fællesskabet tilpligtes at betale sagsøgeren Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 et beløb på 330 626,— hfl . med rente 8 % p.a . fra den
 19. maj 1992, til betaling sker.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag T-50/97 ( 1 ).
 Subsidiært: Fællesskabet tilpligtes at betale sagsøgeren
 et beløb, som Retten finder passende, dog mindst H Se side 24 i denne Tidende.
 57 698 ,— hfl. ( dvs. det beløb, der følger af forordning
 ( EØF) nr. 2187/93 ), med rente 8 % p.a. fra den 19. maj
 1992 til betaling sker.
 b ) Fællesskabet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sag anlagt den 6. marts 1997 af W. C. G. M. Stoffelen
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-56/97)
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 ( 97/C 142/55 )
 samme som i sag T-50/97 ( 1 ).
 (M Se side 24 i denne Tidende. (Processprog: nederlandsk)
 Ved De Europæiske Fælleskabers Ret i Første Instans er
 der den 6. marts 1997 anlagt sag mod Rådet for Den
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber af W. C. G. M. Stoffelen, Ottersum ( Neder
 Sag anlagt den 6. marts 1997 af C. H. L. Wijnen mod landene), ved advokaterne E. H. Pijnacker Hordijk, Am
 Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for sterdam, og T. R J. van Oers, 's-Gravenhage, og med valgt
 De Europæiske Fællesskaber adresse i Luxembourg hos advokat L. Frieden, 62, Avenue
 Guillaume .
 (Sag T-55/97)
 ( 97/C 142/54
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Processprog: nederlandsk)
 a ) Principalt: Fællesskabet tilpligtes at betale sagsøgeren
 et beløb på 313 437,— hfl. med rente 8 % p.a. fra den
 Ved De Europæiske Fælleskabers Ret i Første Instans er 19 . maj 1992, til betaling sker.
 der den 6. marts 1997 anlagt sag mod Rådet for Den
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber af C. H. L. Wijnen, Maasbree (Nederlan Subsidiært: Fællesskabet tilpligtes at betale sagsøgeren
 dene ), ved advokaterne E. H. Pijnacker Hordijk, Amster et beløb, som Retten finder passende, dog mindst
 dam, og T. P. J. van Oers, 's-Gravenhage, og med valgt 122 738,— hfl. (dvs. det beløb, der følger af forord
 adresse i Luxembourg hos advokat L. Frieden, 62, Avenue ning (EØF) nr. 2187/93 ), med rente 8 % p.a. fra den
 Guillaume . 19. maj 1992 til betaling sker.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: b ) Fællesskabet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 a ) Principalt: Fællesskabet tilpligtes at betale sagsøgeren Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 et beløb på 234 230,— hfl. med rente 8 % p.a . fra den
 19 . maj 1992, til betaling sker.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag T-50/97 (*).
 Subsidiært: Fællesskabet tilpligtes at betale sagsøgeren
 et beløb, som


text:
18.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 309/7
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 26. juli 2017 — Den Tjekkiske Republik mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-696/15 P) (1)
 ((Appel - transport - direktiv 2010/40/EU - indførelse af intelligente transportsystemer på vejtransportområdet - artikel 7 - delegation af beføjelser til Europa-Kommissionen - grænser - delegeret forordning (EU) nr. 885/2013 - tilrådighedsstillelse af informationstjenester vedrørende sikrede parkeringspladser for lastbiler og erhvervskøretøjer - delegeret forordning (EU) nr. 886/2013 - data og procedurer for vederlagsfri tilrådighedsstillelse af et minimum af generel trafiksikkerhedsinformation for brugerne - artikel 290 TEUF - udtrykkelig afgrænsning af delegationens formål, indhold, omfang og varighed - væsentlig bestemmelse på det pågældende område - oprettelse af et kontrolorgan))
 (2017/C 309/08)
 Processprog: tjekkisk
 Parter
 Appellant: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, J. Vláčil, T. Müller og J. Pavliš, som befuldmægtigede)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved A. Buchet, P.J.O. Van Nuffel, J. Hottiaux og Z. Malůšková, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Den Tjekkiske Republik betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 78 af 29.2.2016.


text:
30.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 352/26
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 23. oktober 2013 — Solberg mod EONN
 (Sag F-148/12) (1)
 (Personalesag - tidligere midlertidigt ansat - bedømmelsesrapport - retlig interesse - begrundelsespligt - skønsbeføjelsens udstrækning)
 2013/C 352/50
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Ulrik Solberg (Lissabon, Portugal) (ved advokaterne D. Abreu Caldas, A. Coolen, S. Orlandi, J.-N. Louis og É. Marchal)
 Sagsøgt: Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug (EONN) (ved D. Storti, som befuldmægtiget, bistået af advokat B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om udfærdigelse af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. januar til den 31. december 2011.
 Konklusion
 1)
 Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug frifindes.
 2)
 Ulrik Solberg bærer sine egne omkostninger og betaler de af Det Europæiske Overvågningscenter for Narkotika og Narkotikamisbrug afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 71 af 9.3.2013, s. 30.


text:
19.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 343/46
 Sag anlagt den 29. juli 2016 — Hoffmann mod EUIPO (Genius)
 (Sag T-425/16)
 (2016/C 343/62)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Karl Hoffmann (Bad Schwalbach, Tyskland) (ved advokat C. Jonas)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »Genius« — registreringsansøgning nr. 13 509 071
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 31. maj 2016 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 1631/2015–5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
7.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/38
 Sag anlagt den 17. december 2008 — Total Raffinage Marketing mod Kommissionen
 (Sag T-566/08)
 (2009/C 55/69)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Total Raffinage Marketing SA (Puteaux, Frankrig) (ved avocats A. Vandencasteele, C. Falmagne, C. Lemaire og S. Naudin)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Artikel 1 og 2 i Kommissionens beslutning K(2008) 5476 endelig udg. af 1. oktober 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.181 — Lysvoks) annulleres delvist.
 —
 Den bøde, som Total R.M. pålægges i beslutningens artikel 2, nedsættes i væsentligt omfang.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har i denne sag nedlagt påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 5476 endelig udg. af 1. oktober 2008 i sag COMP/39.181 — Lysvoks), hvori Kommissionen fastslog, at visse virksomheder, herunder sagsøgerne, havde overtrådt artikel 81, stk. 1, EF og artikel 53, stk. 1, i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde ved at deltage i prisaftaler og en løbende samordnet praksis på markedet for stearin i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS) og på det tyske marked for råparaffin.
 Sagsøgerne har fremsat 11 anbringender til støtte for søgsmålet vedrørende ulovligheden af artikel 81 EF, begrundelsespligten, 2006-retningslinjerne for bødeberegning (1) og proportionalitetsprincippet, princippet om uskyldsformodningen, retssikkerhedsprincip, ligebehandlingsprincippet og princippet om individuelle straf derved, at Kommissionen:
 —
 fastslog, at praksisserne vedrørende dels stearin og dels råparaffin udgjorde en samlet og løbende ulovlighed, og at Kommissionen kvalificerede praksissen vedrørende råparaffin som en aftale.
 —
 urigtigt lagde til grund, at der forelå en samlet og løbende ulovlighed i form af en aftale om prisfastsættelse og opdeling af markedet og/eller kunderne, uanset at sagsøgeren alene foreholdes en informationsudveksling om situationen på paraffinmarkedet, priserne og den fremtidige strategi på toldområdet, kunderne og mængderne.
 —
 på den ene side tilsidesatte den fællesskabsretlige retspraksis vedrørende begrebet offentlig afstandstagen med sin konstatering af, at sagsøgeren var ansvarlig for ulovligheden på området for voks og paraffins fulde varighed, selv om sagsøgerens deltagelse i de »tekniske møder« ophørte efter mødet den 11-12. maj 2004, dvs. næsten et år før ulovligheden blev bragt til ophør, og på den anden side anerkendte firmaet Repsols planlagte udtræden af kartellet, før ulovligheden var bragt til ophør, men ikke sagsøgerens, selv om sagsøgeren befandt sig i en lignende situation.
 —
 afkrævede sagsøgeren bevis for en offentlig afstandstagen fra kartellet
 —
 ikke tog hensyn til, at kartellet ikke blev gennemført
 —
 tog udgangspunkt i værdien af de varer, som sagsøgeren havde solgt i de tre sidste regnskabsår, hvor sagsøgeren havde deltaget i ulovligheden, i stedet for værdien af de solgte varer i det sidste år, hvor sagsøgeren deltog
 —
 lagde en for høj procentsats for værdien af de solgte varer for den del af ulovligheden, der omhandler råparaffinområdet, til grund
 —
 anvendte metoden i retningslinjernes punkt 24 til at beregne bøden, hvilket er i strid med artikel 23, stk. 3, i forordning nr. 1/2003 og proportionalitetsprincippet, ligebehandlingsprincippet og


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/3
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 12. december 2006 — Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation mod Commissioners of Inland Revenue (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (Chancery Division) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-374/04) (1)
 (Etableringsfrihed - frie kapitalbevægelser - selskabsskat - udlodning af udbytte - skattegodtgørelse - forskellig behandling af hjemmehørende og ikke-hjemmehørende aktionærer - bilaterale dobbeltbeskatningsoverenskomster)
 (2006/C 331/05)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation
 Sagsøgt: Commissioners of Inland Revenue
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (Chancery Division) — national lovgivning om selskabsbeskatning — foreløbig selskabsskat (»advance corporation tax«), der opkræves i forbindelse med udbytte udloddet af et datterselskab til moderselskabet — skattegodtgørelse (»tax credit«), der skal kompensere for beskatning i det foregående led — begrænsning i adgangen til skattegodtgørelse, således at den kun gælder for selskaber hjemmehørende i staten og i visse andre medlemsstater, med hvilke der er indgået en dobbeltbeskatningsoverenskomst, som indeholder bestemmelse herom — medlemsstatens ansvar for tilsidesættelse af fællesskabsretten — kompensation
 Konklusion
 1)
 Artikel 43 EF og 56 EF ikke er til hinder for, at en medlemsstat i forbindelse med udlodning af udbytte fra et selskab, der er hjemmehørende i denne stat, indrømmer de selskaber, der modtager det nævnte udbytte, og som ligeledes er hjemmehørende i denne stat, en skattegodtgørelse svarende til den del af skatten, som det udloddende selskab har betalt af udbyttet, men ikke indrømmer en sådan skattegodtgørelse til modtagende selskaber, som er hjemmehørende i en anden medlemsstat, og som ikke er skattepligtige af udbyttet i den førstnævnte stat.
 2)
 Artikel 43 EF og 56 EF ikke er til hinder for, at en medlemsstat ikke udvider retten til en skattegodtgørelse ifølge en dobbeltbeskatningsoverenskomst, der er indgået med en anden medlemsstat vedrørende selskaber, der er hjemmehørende i denne anden medlemsstat, og som modtager udbytte fra et selskab, der er hjemmehørende i den første stat, til at omfatte selskaber, der er hjemmehørende i en tredje medlemsstat, med hvilken medlemsstaten har indgået en dobbeltbeskatningsoverenskomst, som ikke indeholder bestemmelser om en sådan ret for selskaber, der er hjemmehørende i denne tredje medlemsstat.
 (1) EUT C 273 af 6.11.2004.


text:
3.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 179/54
 Sag anlagt den 5. maj 2010 — Deutscher Ring mod KHIM (Deutscher Ring Sachversicherungs-AG)
 (Sag T-209/10)
 2010/C 179/92
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Deutscher Ring Sachversicherungs-AG (Hamburg, Tyskland) (ved Rechtsanwältin A. Busse)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 11. marts 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1290/2009-1) annulleres, og det ansøgte varemærke registreres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Deutscher Ring Sachversicherungs-AG« for tjenesteydelser i klasse 36
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), da det omhandlede EF-varemærke har fornødent særpræg og ikke udelukkende er beskrivende.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
28.7.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 212/27
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Endelig kan sagsøgeren ikke acceptere, at hensigtserklæringen
 indebar en statsstøtte, der var omfattet af traktatens bestemmel-
 — Artikel 2 i Kommissionen for De Europæiske Fællesska- ser om statsstøtte, eller at en sådan støtte, hvis den overhovedet
 bers beslutning af 29. november 2000 i sag C32/93, forelå, var uforenelig med fællesmarkedet. Dette spørgsmål er
 hvorved den af Spanien indførte støtteordning til fordel imidlertid uden praktisk betydning for sagsøgeren, eftersom
 for søtransportselskabet Ferries Golfo de Vizcaya blev der efter sagsøgerens opfattelse ikke lovligt kan træffes bestem-
 erklæret uforenelig med fællesmarkedet, annulleres. melser om tilbagesøgning af en sådan støtte, hvis den over-
 hovedet foreligger.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (1) Dom af 28.1.1999, sag T-14/96, BAI mod Kommissionen, Sml. II,
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter s. 139.
 Sagsøgeren, tidligere Ferries Golfo de Vizcaya S.A. fik tildelt
 den påståede statsstøtte med henblik på en ny færgerute
 mellem Bilbao (Spanien) og Portsmouth (Det Forenede Konge-
 rige) i henhold til en hensigtserklæring, der blev godkendt af
 Slettelse af sag T-163/00 (1)
 Kommissionen i juni 1995. Denne beslutning om godkendelse
 blev senere annulleret af Retten i Første Instans (1). Den i
 nærværende sag anfægtede beslutning blev truffet af Kommis- (2001/C 212/51)
 sionen i november 2000 efter en fornyet undersøgelse af
 sagen. (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 28. marts 2001 har formanden for Anden
 Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede beslutning er Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 fejlagtig, for så vidt som det heri konkluderes, at aftalen ikke besluttet, at sag T-163/00, Rosemarie Carotti mod Revisions-
 blev anmeldt i overensstemmelse med traktatens artikel 93, retten for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registret.
 stk. 3 (nu artikel 88, stk. 3, EF), fordi den ikke blev anmeldt af
 den spanske regering. Der blev ikke over for sagsøgerens
 advokater eller over for den spanske regering af Kommissionen (1) EFT C 247 af 26.8.2000.
 rejst noget spørgsmål om, hvorvidt en meddelelse fra den
 fremtidige støttemodtagers advokater, i stedet for fra den
 pågældende medlemsstat, var retligt utilstrækkelig som »un-
 derretning« i henhold til traktatens artikel 93, stk. 3. I øvrigt
 blev de oplysninger, der var givet af sagsøgerens advokater,
 brugt af Kommissionen med henblik på dens beslutning fra Slettelse af sag T-205/00 (1)
 juni 1995.
 (2001/C 212/52)
 Sagsøgeren har endvidere anført, at en anmeldt statsstøtte,
 hvorom der er blevet truffet en beslutning om godkendelse, (Processprog: fransk)
 før den er blevet udbetalt, ikke kan kræves tilbagebetalt.
 Støttemodtageren har en berettiget forventning, som ikke må Ved kendelse af 27. marts 2001 har formanden for Første
 skuffes, fordi der er sket annullation af Kommissionens Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 godkendelsesbeslutning, på grundlag af hvilken modtageren besluttet, at sag T-205/00, Renco SpA mod Rådet for Den
 accepterede støtten. Enhver anden afgørelse ville undergrave Europæiske Union, skal slettes af registret.
 hele systemet i traktatens regler om statsstøtte og ville i praksis
 klart have meget uheldige konsekvenser. (1) EFT C 285 af 7.10.2000.


text:
10.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 362/9
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. oktober 2011 — PepsiCo, Inc. mod Grupo Promer Mon Graphic SA og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-281/10 P) (1)
 (Appel - forordning (EF) nr. 6/2002 - artikel 5, 6 og 10 samt artikel 25, stk. 1, litra d) - EF-design - registreret EF-design, der gengiver et cirkelformet reklameunderlag - tidligere EF-design - andet helhedsindtryk - designerens grad af frihed - informeret bruger - omfanget af domstolsprøvelsen - urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder)
 2011/C 362/12
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: PepsiCo, Inc. (ved abogado E. Armijo Chávarri og Rechtsanwältin V. von Bomhard)
 De andre parter i sagen: Grupo Promer Mon Graphic SA (ved abogada R. Almaraz Palmero) og Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 18. marts 2010 i sag T-9/07, Grupo Promer Mon Graphic mod KHIM — PepsiCo, hvorved Retten gav medhold i et annullationssøgsmål anlagt af indehaveren af EF-design nr. 53186 1 til prøvelse af afgørelse truffet den 27. oktober 2006 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1001/2005-3), hvorved Annullationsafdelingens afgørelse om at erklære design nr. 74463 1 (reklameartikler til spil) for ugyldigt blev annulleret
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 PepsiCo Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 234 af 28.8.2010.