text:
C 318/ 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18 . 10 . 97
 fastsættes til 1 80 000 Ifr., forhøjet med den moms, som dam, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat M.
 måtte være skyldig af beløbet. Loesch, 11 , rue Goethe, mod Rådet for Den Europæiske
 Union ( befuldmægtigede: R. Torrent, J. Huber og G.
 H EFT C 120 af 30 . 4 . 1994 , Houttuin), støttet af Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber ( befuldmægtiget: Th. van Rijn ), Kongeriget
 Spanien ( befuldmægtiget: R. Silva de Lapuerta ), Den Fran
 ske Republik ( befuldmægtigede: K. Rispal-Bellanger og
 under høringen af parterne C. Chavance ) og Den Italien
 ske Republik ( befuldmægtigede: U. Leanza og F. Quadri ),
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS angående en begæring om en foreløbig forholdsregel om,
 at Rettens præsident pålægger sagens parter at blive enige
 den 11 . juli 1997 om en minimumspris ved import til Fællesskabet af ris
 i sag T-16/97, Bruno Chauvin mod Kommissionen for De med oprindelse i De Nederlandske Antiller til erstatning
 Europæiske Fællesskaber (') for de toldkontingenter, der er indført ved Rådets forord
 ning ( EF) nr. 1036/97 af 2. juni 1997 om beskyttelsesfor
 (Tjenestemænd — dom afsagt af Retten — ansøgning om anstaltninger over for indførsel af ris med oprindelse i de
 ændret indplacering i lønklasse — formalitetsindsigelse — oversøiske lande og territorier (EFT L 151 af 10 . 6 . 1997,
 ny og væsentlig omstændighed — formaliteten) s. 8 ), og at forelægge ham resultatet heraf inden for en
 ( 97/C 318/27) frist på syv dage, har Rettens præsident den 15 . juli 1997
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (Processprog: fransk)
 1 ) Det tillades Kongeriget Spanien, Den Franske Repu
 I sag T-16/97, Bruno Chauvin, tjenestemand i Kommissio blik, Den Italienske Republik og Kommissionen at
 nen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles, ved advo intervenere til støtte for sagsøgtes påstande i sagen om
 kat Nicholas Lhoëst, Bruxelles, og med valgt adresse i foreløbige forholdsregler.
 Luxembourg hos fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Ces
 sange, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska
 ber ( befuldmægtigede: Florence Clotuche og Christine 2 ) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til
 Berardis-Kayser), angående en påstand om annullation af følge.
 Kommissionens afgørelse af 18 . juni 1996 om manglende
 imødekommelse af sagsøgerens ansøgning om ændret ind
 placering i lønklasse, har Retten (Tredje Afdeling), sam 3 ) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 mensat af afdelingsformanden, B. Vesterdorf, og dom
 merne C. R Briët og A. Potocki; justitssekretær: H. Jung,
 den 11 . juli 1997 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 således :
 1 ) Sagen afvises.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 2 ) Hver part bærer sine omkostninger. den 18. juli 1997
 i sag T-l 80/95 , Nutria AE mod Kommissionen for De
 o EFT C 74 af 8 . 3 . 1997.
 Europæiske Fællesskaber (')
 (Tilslag vedrørende levering af gratis olivenolie til befolk
 ningerne i Georgien og Armenien — angivelig skade for
 tilslagsmodtageren som følge af den af


text:
Kommissionen
 udpegede transportvirksomheds forsinkede afhentning af
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN olivenolien — søgsmål angående ansvar uden for kontrakt
 FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS forhold — spørgsmålet, om den forpligtelse for Kommissi
 den 15 . juli 1997 onen, der ligger til grund for søgsmålet, udspringer af et
 kontraktforhold — manglende voldgiftsbestemmelse i hen
 i sag T-l 79/97 R, regeringen for De Nederlandske Antiller hold til EF-traktatens artikel 181 — åbenbart manglende
 mod Rådet for Den Europæiske Union kompetence for Retten)
 (Associeringsordningen for de oversøiske lande og territo ( 97/C 318/29 )
 rier — beskyttelsesforanstaltning — særlige rettergangs
 former — begæring om foreløbige forholdsregler —
 uopsættelighed — ikke antaget) (Processprog: græsk)
 ( 97IC 318/28 )
 I sag T-l 80/95 , Nutria AE, Athen, ved advokat Konstanti
 (Processprog: nederlandsk) nos Adamantopoulos, Athen, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat Arsène Kronshagen, 12, boule
 I sag T-179/97 R, regeringen for De Nederlandske Antiller vard de la Foire, mod Kommissionen for De Europæiske
 ved advokaterne P. V. F. Bos og M. M. Slotboom, Rotter Fællesskaber ( befuldmægtigede: Dimitrios Gouloussis og

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
25.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/51
 Sag anlagt den 30. juni 2014 — Bodegas Muga mod Kommissionen
 (Sag T-491/14)
 2014/C 282/67
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Bodegas Muga, SL (Haro, Spanien) (ved advokaterne J. L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero og A. Lamadrid de Pablo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres, i det omfang den kvalificerer samtlige de afgiftsforanstaltninger, der udgør det spanske system for finansiel leasing (SEAF), som ny statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4, der identificerer investorerne i de økonomiske interessegrupper som modtagere af den angivelige støtte og eneste ansvarlige for tilbagebetalingen.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 4, for så vidt som den anordner tilbagesøgning af den angivelige støtte i strid med generelle EU-retlige principper.
 —
 Under alle omstændigheder annulleres den anfægtede afgørelses artikel 4, for så vidt som den tager stilling til lovligheden af private kontrakter mellem investorer og andre enheder.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-700/13, Bankia mod Kommissionen.


text:
22.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 52/45
 Sag anlagt den 30. december 2013 — Bankia mod Kommissionen
 (Sag T-700/13)
 2014/C 52/87
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Bankia, SA (Valencia, Spanien) (ved advokaterne J.L. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo og A. Biondi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den kvalificerer samtlige foranstaltninger, der ifølge afgørelsen udgør det spanske system for finansiel leasing (»SEAF«), som ny statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4, der identificerer AIE-investorerne som modtagere af den angivelige støtte og som de eneste adressater for tilbagesøgningspåbuddet.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 4, for så vidt som den anordner tilbagesøgning af den angivelige støtte under tilsidesættelse af almindelige EU-retlige principper.
 —
 Den anfægtede afgørelses artikel 4 annulleres, for så vidt som den tager stilling til lovligheden af private kontrakter mellem investorer og andre enheder.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den afgørelse, der anfægtes i denne sag, er den samme som i sag T-515/13, Spanien imod Kommissionen (EUT 336, s. 29).
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fem anbringender.
 1)
 Første anbringende
 —
 Sagsøgeren er af den opfattelse, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 107 TEUF, idet den kvalificerer SEAF og de individuelle foranstaltninger, som den udgøres af, som statsstøtte. Sagsøgeren har anført, at Kommissionen med urette foretog en samlet bedømmelse af alle offentlige og private uafhængige og selvstændige foranstaltninger, og tilregnede Kongeriget Spanien disse foranstaltninger. Sagsøgeren har endvidere bestridt, at de omhandlede foranstaltninger kan give anledning til en selektiv økonomisk fordel for disse angivelige modtagere, eller at de kan fordreje konkurrencen mellem de nævnte modtagere og andre enheder, eller at de kan påvirke handelen mellem medlemsstaterne.
 2)
 Andet anbringende
 —
 Sagsøgeren har dernæst anført, at Kommissionen har begået en åbenbar retlig fejl og tilsidesat artikel 107 TEUF og 108 TEUF, idet den har kvalificeret anvendelsen af den spanske ordning om tonnagebeskatning på visse tilfælde som ny støtte i stedet for eksisterende støtte. For så vidt som Kommissionen i 2002 godkendte ordningen om tonnagebeskatning, der var anmeldt af Spanien, skulle den, såfremt den ville så tvivl om ordningens anvendelse, under alle omstændigheder have gjort dette under anvendelse af proceduren for eksisterende støtte. Sagsøgeren er af den opfattelse, at de argumenter, der i afgørelsen er fremført som begrundelse for, at der foreligger ny støtte, er åbenbart ubegrundede.
 3)
 Tredje anbringende
 —
 Sagsøgeren har som det tredje annullationsanbringende subsidiært påberåbt sig en tilsidesættelse af artikel 107 TEUF og 296 TEUF, for så vidt som Kommissionen har begået en fejl og under alle omstændigheder ikke har anført en tilstrækkelig begrundelse for, hvorfor enheder såsom sagsøgeren (AIE-investorer, der udfører transaktioner, som er omfattet af afgørelsen) anses for endelige og eneste adressater for de omtvistede foranstaltninger.
 4)
 Fjerde anbringende
 —
 Sagsøgeren har med det fjerde anbringende, som ligeledes er subsidiært, gjort gældende, at det påbud om tilbagesøgning, der er indeholdt i den


text:
anfægtede afgørelses artikel 4, tilsidesætter det almindelige princip om retssikkerhed, idet det indfører en ubegrundet tidsmæssig begrænsning for anvendelsen af nævnte princip.
 5)
 Femte anbringende
 —
 Sagsøgeren har med det femte annullationsanbringende redegjort for grundene til, at den anfægtede afgørelse ligeledes har tilsidesat princippet om tildeling af kompetence, artikel 107 TEUF og 108 TEUF, artikel 14 i Rådets forordning nr. 659/1999 og artikel 16 i EU’s charter om grundlæggende rettigheder, for så vidt som den anfægtede afgørelse tager stilling til gyldigheden af kontraktvilkår, der er indeholdt i private kontrakter, som er indgået på grundlag af spansk ret mellem investorer og andre private enheder.


text:
22.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/44
 Rettens dom af 9. september 2011 — DRV mod KHIM — Austria Leasing (Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich)
 (Sag T-199/10) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket Austria Leasing Gesellschaft m.b.H. Mitglied der Raiffeisen-Bankengruppe Österreich - det ældre nationale figurmærke Raiffeisen - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b) i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2011/C 311/81
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Deutscher Raiffeisenverband e.V. (DRV) (Bonn, Tyskland) (ved advokat I. Rinke)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved B. Schmidt, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Austria Leasing GmbH (Eschborn, Tyskland) (ved advokat B. Joachim)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. februar 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 253/2009-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Deutscher Raiffeisenverband e.V. (DRV) og Austria Leasing GmbH.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Deutscher Raiffeisenverband e.V. (DRV) betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 179 af 3.7.2010.


text:
14.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein hallinto-oikeus (Finland) den 31. maj 2010 — Lotta Gistö
 (Sag C-270/10)
 ()
 2010/C 221/39
 Processprog: finsk
 Den forelæggende ret
 Korkein hallinto-oikeus
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Lotta Gistö
 Sagsøgt: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal bestemmelsen i privilegieprotokollens (1) artikel 14 i Lotta Gistös tilfælde fortolkes således, at hendes bopæl i skattemæssig henseende i medfør af protokollens bestemmelse i 2007 fortsat er Finland, eller skal protokollen forstås således, at det i sidste ende er bestemmelserne i medlemsstatens interne lovgivning, der afgør spørgsmålet om almindelig skattepligt i en medlemsstat, i dette tilfælde Finland?
 (1) Protokol (nr. 36) vedrørende De Europæiske Fællesskabers privilegier og immuniteter (1965) JO 152 af 13.7.1967, s. 16.


text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/39
 Sag anlagt den 9. august 2012 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-86/12)
 2012/C 355/84
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat A. Lizer-Klatka)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at forlænge gyldigheden af reserveliste EPSO/AD/60/06 for sagsøgerens vedkommende i det tidsrum, hvor hun var på barsel og havde forældreorlov.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen af 17. oktober 2011 om, at gyldigheden af reserveliste EPSO AD/60/06 udløber den 31. december 2011, annulleres for så vidt som sagsøgeren er berørt heraf, desuden annulleres afslaget af 10. maj 2012 på sagsøgerens klage nr. R/147111, og Europa-Kommissionen tilpligtes for hendes vedkommende at forlænge gyldigheden af reserveliste EPSO/AD/60/06 for det tidsrum, hvor hun i løbet af gyldighedsperioden for den nævnte reserveliste var på barsel og havde forældreorlov, dvs. i tre år og 46 dage.
 —
 Hver part bærer sine egne omkostninger i henhold til artikel 89, stk. 3, i Personalerettens procesreglement af 25. juli 2007 og sagsøgerens bemærkninger i stævningens punkt 56 ff.


text:
5.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 148/45
 Sag anlagt den 6. april 2010 — Schneider España de Informática mod Kommissionen
 (Sag T-153/10)
 2010/C 148/74
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Schneider España de Informática SA (Madrid, Spanien) (ved lawyers P. De Baere og P. Muñiz)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K(2010) 22 endelig af 18. januar 2010, hvorved Kommissionen fastslog, at efterfølgende bogføring af importafgifter var begrundet og afgiftsfritagelse for disse afgifter ikke var begrundet i en bestemt sag (REM 02/08),
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål har sagsøgeren i henhold til artikel 263 TEUF nedlagt påstand om, at Kommissionens beslutning af 18. januar 2010, ved hvilken sagsøgte bestemte, at der skulle foretages bogføring af importafgift for farvefjernsyn, da betingelserne for anvendelse af EF-toldkodeksens (1) artikel 220, stk. 2, litra b), ikke var opfyldt, annulleres. Den anfægtede beslutning bestemte også, at det ikke var begrundet at indrømme fritagelse for de omhandlede importafgifter i henhold til toldkodeksens artikel 239.
 Sagsøgeren gør følgende anbringender gældende til støtte for sit søgsmål:
 Sagsøgeren har for det første nedlagt påstand om, at sagsøgte tilsidesatte sagsøgerens ret til forsvar, idet sagsøgte traf beslutning baseret udelukkende på de af sagsøgeren indsendte dokumenter.
 Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at sagsøgte tilsidesatte EF-toldkodeksens artikel 220, stk. 2, litra b), sammenholdt med artikel 236, idet:
 —
 sagsøgte fejlagtigt antog at de antidumpingforordninger, som er vedtaget mod import fra tredjelande, automatisk fandt anvendelse på varer i fri omsætning i Toldunionen EU-Tyrkiet,
 —
 sagsøgte ikke meddelte de handlende, at Rådets forordning (EF) nr. 2584/98 (2) også fandt anvendelse på varer i fri omsætning i Toldunionen EU-Tyrkiet,
 —
 subsidiært, at sagsøgte fejlagtigt fandt, at de kompetente myndigheder ikke havde begået en fejl, da de tyrkiske myndigheder fejlagtigt bekræftede at antidumpingtold, som pålægges varer fra tredjelande, ikke fandt anvendelse på varer i fri omsætning i Toldunionen EU-Tyrkiet,
 —
 sagsøgte fandt fejlagtigt, at de kompetente myndigheder ikke havde begået en fejl, da de spanske toldmyndigheder fejlagtigt antog, at varer med tilhørende oprindelsescertifikat ikke kunne pålægges yderligere told eller handelsmæssige beskyttelsesforanstaltninger, og derfor ikke meddelte de erhvervsdrivende, at deres import fra Tyrkiet kunne være underlagt handelsmæssige foranstaltninger, selv når disse varer var i fri omsætning.
 Sagsøgeren anfører ydermere, at den fejl, som de kompetente toldmyndigheder har begået, ikke med rimelighed kunne forventes at være blevet opdaget af en debitor, der i øvrigt i forbindelse med toldangivelsen har handlet i god tro og overholdt samtlige bestemmelser i de gældende forskrifter.
 Endelig har sagsøgeren anført, at denne befinder sig i en særlig situation som omhandlet i EF-toldkodeksens artikel 239, og at sagsøgeren ikke har gjort sig skyldig i urigtigheder eller åbenbar forsømmelighed som omhandlet i denne bestemmelse.
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1).
 (2) Rådets forordning (EF) Nr. 2584/98 af 27.11.1998 om ændring af forordning (EF) nr. 710/95 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af farvefjernsynsmodtagere med oprindelse i Malaysia, Folkerepublikken Kina, Republikken


text:
11.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/9
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 12. juni 2014 — Delphi Technologies, Inc. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 (Sag C-448/13 P) (1)
 ((Appel - EF-varemærker - forordning (EF) nr. 207/2009 - artikel 7, stk. 1, litra b) - ordmærket INNOVATION FOR THE REAL WORLD - reklameslogan - afslag på registrering - manglende særpræg))
 2014/C 261/15
 Processprog: engelsk
 Parter
 Delphi Technologies, Inc. (ved Rechtsanwälte C. Albrecht og J Heumann)
 Den anden part i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Delphi Technologies, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 313 af 26.10.2014.


text:
16.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/13
 Rettens dom af 17. december 2014 — Hamas mod Rådet
 (Sag T-400/10) (1)
 ((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme - indefrysning af midler - faktuelt grundlag for afgørelserne om indefrysning af midler - henvisning til terrorhandlinger - behovet for en afgørelse fra en kompetent myndighed som omhandlet i fælles holdning 2001/931 - begrundelsespligt - ændringer af de tidsmæssige virkninger af en annullation))
 (2015/C 056/17)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Hamas (Doha, Qatar) (ved advokat L. Glock)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (først ved B. Driessen og R. Szostak, derefter ved B. Driessen og G. Étienne, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (først ved M. Konstantinidis og É. Cujo, derefter ved M. Konstantinidis og F. Castillo de la Torre, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Indledningsvis en påstand om annullation af Rådets bekendtgørelse til de personer, grupper og enheder, der er optaget på den liste, der er omhandlet i artikel 2, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme (EUT 2010, C 188, s. 13), af Rådets afgørelse 2010/386/FUSP af 12. juli 2010 om ajourføring af listen over de personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme (EUT L 178, s. 28) og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 610/2010 af 12. juli 2010 om gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning nr. 2580/2001 og om ophævelse af gennemførelsesforordning (EU) nr. 1285/2009 (EUT L 178, s. 1), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren.
 Konklusion
 1)
 Rådets afgørelse 2010/386/FUSP af 12. juli 2010, Rådets afgørelse 2011/70/FUSP af 31. januar 2011, Rådets afgørelse 2011/430/FUSP af 18. juli 2011 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme, Rådets afgørelse 2011/872/FUSP af 22. december 2011, Rådets afgørelse 2012/333/FUPS af 25. juni 2012, Rådets afgørelse 2012/765/FUSP af 10. december 2012, Rådets afgørelse 2013/395/FUSP af 25. juli 2013, Rådets afgørelse 2014/72/FUSP af 10. februar 2014 og Rådets afgørelse 2014/483/FUSP af 22. juli 2014 om ajourføring af listen over personer, grupper og enheder, som er omfattet af artikel 2, 3 og 4 i fælles holdning 2001/931/FUSP om anvendelse af specifikke foranstaltninger til bekæmpelse af terrorisme og om ophævelse af henholdsvis afgørelse 2011/430, 2011/872, 2012/333, 2012/765, 2013/395 og 2014/72 annulleres, for så vidt som de vedrører Hamas (herunder Hamas-Izz al-Din al-Qassem).
 2)
 Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 610/2010 af 12. juli 2010, nr. 83/2011 af 31. januar 2011, nr. 687/2011 af 18. juli 2011, nr. 1375/2011 af 22. december 2011, nr. 542/2012 af 25. juni 2012, nr. 1169/2012 af 10. december 2012, nr. 714/2013 af 25. juli 2013, nr. 125/2014 af 10. februar 2014 og nr. 790/2014 af 22. juli 2014 om


text:
gennemførelse af artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med henblik på at bekæmpe terrorisme og om ophævelse af henholdsvis gennemførelsesforordning (EU) nr. 1285/2009, nr. 610/2010, nr. 83/2011, nr. 687/2011, nr. 1375/2011, nr. 542/2012, nr. 1169/2012, nr. 714/2013 og nr. 125/2014 annulleres, for så vidt som de vedrører Hamas (herunder Hamas-Izz al-Din al-Qassem).
 3)
 Virkningerne af afgørelse 2014/483 og af gennemførelsesforordning nr. 790/2014 opretholdes i tre måneder fra afsigelsen af denne dom eller, såfremt appel iværksættes inden for den frist, som er fastsat i artikel 56, stk. 1, i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, indtil Domstolen træffer afgørelse herom.
 4)
 I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union.
 5)
 Rådet for den Europæiske Union tilpligtes, ud over at bære sine egne omkostninger, at betale Hamas’ omkostninger.
 6)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 317 af 20.11.2010.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/30
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 14. december 2005 — Regione autonoma della Sardegna mod Kommissionen
 (Sag T-200/04) (1)
 (»Statsstøtte - foranstaltninger fra de italienske myndigheders side, som tilsigter at erstatte tab forårsaget af kreatursygen kataralsk feber hos får (blue tongue) - retningslinier vedrørende statsstøtte i landbrugssektoren«)
 (2006/C 48/57)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Regione autonoma della Sardegna (ved: advokaterne D. Dodaro og S. Cianciullo)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved: V. Di Bucci, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning C(2004) 471 endelig udg. af 16. marts 2004 om den støtteordning, Italien påtænker at gennemføre til fordel for forarbejdnings- og salgskooperativer, for at erstatte tab forårsaget af kreatursygen kataralsk feber hos får (blue tongue) (artikel 5 i regionen Sardiniens lov nr. 22 af 17. november 2000).
 Domskonklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 217 af 28.8.2004.


text:
21.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/34
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10. februar 2009 — Deutsche Post og DHL International mod Kommissionen
 (Sag T-388/03) (1)
 (Statsstøtte - beslutning om ikke at rejse indsigelser - annullationssøgsmål - søgsmålskompetence - formaliteten - alvorlige vanskeligheder)
 (2009/C 69/79)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Deutsche Post AG (Bonn, Tyskland) og DHL International (Diegem, Belgien) (ved avocats J. Sedemund og T. Lübbig)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Kreuschitz og M. Niejahr, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2003) 2508 endelig udg. af 23. juli 2003 om ikke at rejse indsigelser ved afslutningen af den indledende undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 88, stk. 3, EF vedrørende forskellige foranstaltninger vedtaget af de belgiske myndigheder til fordel for La Poste SA, det belgiske offentlige postvæsen
 Konklusion
 1)
 Kommissionens beslutning K(2003) 2508 endelig udg. af 23. juli 2003 om ikke at rejse indsigelser ved afslutningen af den indledende undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 88, stk. 3, EF vedrørende forskellige foranstaltninger vedtaget af de belgiske myndigheder til fordel for La Poste SA, det belgiske offentlige postvæsen, annulleres.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger og betaler Deutsche Post AG's og DHL Internationals omkostninger.
 (1) EUT C 35 af 7.2.2004.


text:
18.11.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/13
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 14. september 2006 — Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie mod Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit (anmodning om præjudiciel afgørelse fra College van Beroep voor het bedrijfsleven, Nederlandene)
 (Sag C-138/05) (1)
 (Markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og biocidholdige produkter - direktiv 91/414/EØF - artikel 8 - direktiv 98/8/EF - artikel 16 - medlemsstaternes beføjelse i overgangsperioden)
 (2006/C 281/21)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 College van Beroep voor het bedrijfsleven
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie
 Sagsøgt: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: LTO Nederland
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — College van Beroep vor het bedrijsleven — fortolkning af artikel 4, artikel 8, stk. 2 og 3, og artikel 23 i Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EFT L 230, s. 1) — fortolkning af artikel 16 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16.2. 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (EFT L 123, s. 1) — forudgående markedsføringstilladelse — gennemførelsesfrist udløbet — den nationale rets anvendelse af direktivet — tilladelse til at markedsføre produkter, der allerede var på markedet to år efter direktivets meddelelse — fornyet undersøgelse af produkter
 Konklusion
 1)
 Artikel 16, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter har samme betydning som artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler.
 2)
 Artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414 udgør ikke en »standstill-forpligtelse«. Artikel 10, stk. 2, EF og artikel 249, stk. 3, EF samt direktiv 91/414 kræver dog, at medlemsstaterne i den i direktivets artikel 8, stk. 2, fastsatte overgangsperiode afholder sig fra at træffe foranstaltninger, der kan bringe virkeliggørelsen af det i direktivet foreskrevne resultat i alvorlig fare. Nærmere bestemt kan medlemsstaterne ikke i nævnte overgangsperiode ændre den gældende ordning således, at de kan godkende et plantebeskyttelsesmiddel, som omfattes af bestemmelsens anvendelsesområde, uden behørig hensynstagen til de virkninger, som produktet kan have for menneskers og dyrs sundhed samt for miljøet. Ligeledes kan en afgørelse om godkendelse kun træffes på grundlag af et dossier, der indeholder de nødvendige oplysninger til, at de nævnte virkninger reelt kan vurderes.
 3)
 Artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414 skal fortolkes således, at hvis en medlemsstat tillader markedsføring på sit område af plantebeskyttelsesmidler, som indeholder aktive stoffer, der ikke er opført i direktivets bilag I, og som allerede var på markedet to år efter datoen for direktivets meddelelse, er den ikke forpligtet til at overholde direktivets artikel 4 eller artikel 8, stk. 3.
 4)
 Det tilkommer den forelæggende ret at vurdere, om en vurdering, der foretages i henhold til artikel 16aa i Bestrijdingsmiddelenwet af 1962, som ændret ved lov af 6. februar 2003, besidder alle kendetegnene for en fornyet overvejelse som omhandlet i artikel 8, stk. 3, i direktiv 91/414, herunder bl.a. dem, som er angivet i nærværende doms præmis 53 og 54.
 5)
 Artikel 8, stk. 3, i direktiv 91/414 skal


text:
8.8.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 222/15
 III
 (Oplysninger)
 DOMSTOLEN
 MEDDELELSE OM GENEREL UDV ̆LGELSESPRØVE
 (2001/C 222/08)
 De Europæiske Fællesskabers Domstol offentliggłr i De Europæiske Fællesskabers Tidende C 222 A af 8. august
 2001 fłlgende generelle udvælgelsesprłve:
 Den danske udgave
 CJ/LA/15 (dansksprogede juridiske sprogeksperter)
 Dette nummer af EF-Tidende fås ved henvendelse til personaleafdelingen; De Europæiske Fællesskabers
 Domstol, L-2925 Luxembourg.
 Ansłgningsfristen udlłber den 10. september 2001.


text:
Avis juridique important
 |
 E1994P0001
 Forelæggelse til rådgivende udtalelse i medfør af tullilautakuntas afgørelse af 19. april 1994 i Ravintoloitsijain Liiton Kustannus Oy Restamarks appel mod Helsingin piiritullikamaris dom (Sag E-1/94)
 EF-Tidende nr. C 199 af 21/07/1994 s. 0009 - 0009
 Forelæggelse til rådgivende udtalelse i medfør af tullilautakuntas afgørelse af 19. april 1994 i Ravintoloitsijain Liiton Kustannus Oy Restamarks appel mod Helsingin piiritullikamaris dom (Sag E-1/94) (94/C 199/08)Ved en afgørelse truffet af tullilautakunta (den nationale toldstyrelses ankeudvalg) den 19. april 1994, som blev optaget i domstolens retsregister den 27. april 1994, er følgende spørgsmål blevet forelagt EFTA-Domstolen til rådgivende udtalelse i Ravintoloitsijain Liiton Kustannus Oy Restamarks appel mod Helsingin piiritullikamaris (distriktstoldkammeret i Helsingfors) dom:1. Kan det under hensyn til såvel alkoholselskabet Oy Alko Ab's lovfæstede monopol på import af alkoholiske drikkevarer som til de foranstaltninger, som selskabet har meddelt, det er villig til at indføre med henblik på at tillade kommerciel import af alkohol på betingelser fastlagt af selskabet selv, anses, at der ikke er kvantitative restriktioner på kommerciel indførsel af alkohol fra andre kontrahentstater, og at indførslen ikke hindres af foranstaltninger med tilsvarende virkning i modstrid med EØS-aftalens artikel 11, hvis den administrative appelret bekræfter den kompetente toldmyndigheds beslutning om ikke at tillade, at det importerede parti alkohol overgår til fri omsætning uden tilladelse fra Oy Alko Ab, når denne tilladelse er lovpligtig?2. Er ovennævnte lovfæstede monopol i modstrid med aftalens artikel 16?I bekræftende fald:Er artiklen så betingelsesløs og tilstrækkeligt præcis, at den har direkte retsvirkning, og skal importmonopolet derfor betragtes som ophørt pr. 1. januar 1994?


text:
24.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 366/33
 Rettens dom af 16. oktober 2012 — Monier Roofing Components mod KHIM (CLIMA COMFORT)
 (Sag T-371/11) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om EF-ordmærket CLIMA COMFORT - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk.1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - ret til kontradiktion - artikel 75, andet punktum, i forordning nr. 207/2009 - prøvelse ex officio af de faktiske omstændigheder - artikel 76, stk. 1, i forordning nr. 207/2009)
 2012/C 366/65
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Monier Roofing Components GmbH (Oberursel, Tyskland) (ved advokat F. Ekey)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved A. Pohlmann, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 28. april 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2026/2010-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordtegnet CLIMA COMFORT som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Monier Roofing Components GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 269 af 10.9.2011.


text:
26.5.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/32
 Sag anlagt den 23. marts 2015 — salesforce.com mod KHIM (SOCIAL.COM)
 (Sag T-134/15)
 (2015/C 171/38)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: salesforce.com, Inc. (San Francisco, De Forenede Stater) (ved advokaterne A. Nordemann og M. Maier)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »SOCIAL.COM« — registreringsansøgning nr. 1 2 2 45 411
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 20. januar 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1752/2014-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), sammenholdt med artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 207/2009.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), sammenholdt med artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 207/2009.


text:
4.10.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 239/19
 Indsigelsesafdelingens Indsigelsen delvis taget til følge og Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 afgørelse: ansøgningen om registrering af
 EF-varemærket imødekommet
 med hensyn til følgende varer: Formålet med dette søgsmål er at anfægte lovligheden af den
 kakao, sukker og tyggegummi. stiltiende afgørelse om at afvise sagsøgerens klage over, at hun
 blev suspenderet fra tjenesten, efter at hun som følge af en
 disciplinærsag var blevet fjernet fra stillingen som regnskabsfø-
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen indgivet af rer og budgetdirektør i Generaldirektoratet for Budget og
 relse: Société des Produits Nestlé. overført til en stilling som chefkonsulent i Generaldirektoratet
 for Personale og Administration.
 Søgsmålsgrunde: Ifølge sagsøgeren er der ingen
 risiko for forveksling af de to
 mærker. Sagsøgeren har i den Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort følgende anbrin-
 forbindelse henvist til en dom gender gældende:
 afsagt af Tribunal Supremo i Ma-
 drid, der angiveligt har fastslået, at — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 25, idet der uden det
 Menorquina ikke kan rejse indsi- fornødne grundlag er gennemført en sag, der resulterede
 gelse over for anvendelsen af ord- i suspension af sagsøgeren, uden at det fornødne grundlag
 mærket »POLO« i Spanien. herfor forelå, eftersom der ikke er sket tilsidesættelse af
 vedtægtens artikel 12, 21 eller 60.
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 88, eftersom der ikke
 er begået nogen alvorlig forseelse, der kan begrunde et
 akut behov for at udelukke sagsøgeren fra arbejdspladsen.
 — Tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet, for så vidt
 som den omhandlede foranstaltning står i misforhold til
 de beskyldninger, der er rettet mod sagsøgeren.
 Sag anlagt den 27. juni 2003 af Marta Andreasen mod — Tilsidesættelse af retten til kontradiktion, idet der er
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber foretaget suspension uden sikring af sagsøgerens adgang
 til at blive hørt og varetage sine rettigheder.
 (Sag T-250/03)
 (2003/C 239/37)
 Sag anlagt den 2. juli 2003 af Albert Albrecht GmbH + Co.
 (Processprog: engelsk)
 KG og ni andre mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 (Sag T-251/03)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 27. juni 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De (2003/C 239/38)
 Europæiske Fællesskaber af Marta Andreasen, Bruxelles, Belgi-
 en, ved I. Forrester, QC.
 (Processprog: engelsk)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 2. juli 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 — Kommissionens stiltiende afgørelse om at afvise sagsøge- Europæiske Fællesskaber af Albert Albrecht GmbH + Co. KG,
 rens klage over hendes suspension fra tjenesten annul- Aulendorf, Tyskland, AniMedica GmbH, Senden-Bösensell,
 leres. Tyskland, Ceva Tiergesundheit GmbH, Düsseldorf, Tyskland,
 Fatro S.p.A., Bologna, Italien, Laboratorios Syva S.A., León,
 — Sagsøgeren tilkendes en af Retten fastsat erstatning for Spanien, Laboratorios Virbac S.A., Barcelona, Spanien, Quími-
 økonomisk skade med renter 5 % p.a. eller med renter ca Farmacéutica Bayer S.A., Barcelona, Spanien, Univete Técni-
 efter Rettens fastsættelse. ca Pecuaria Comercio Industria, Lda, Lissabon, Portugal, Véto-
 quinol Especialidades Veterinarias S.A., Madrid, Spanien, Vir-
 bac S.A., Carros, Frankrig, ved advokaterne D. Waelbroeck,
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. U. Zinsmeister


text:
C 41/18 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 7.2.98
 get: Nicholas Khan), angående en påstand om annullation og J. D. Cooke; justitssekretñr: fuldmñgtig A. Mair, den
 af artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 477/95 af 17. december 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle-
 16. januar 1995 om ñndring af de endelige antidumping- des:
 foranstaltninger gñldende for indfùrslen til Fñllesskabet af
 urinstof med oprindelse i det tidligere Sovjetunionen og
 om bortfald af antidumpingforanstaltningerne gñldende 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 for indfùrslen til Fñllesskabet af urinstof med oprindelse i des.
 det tidligere Tjekkoslovakiet (EFT L 49 af 4.3.1995, s. 1),
 har Retten (Fjerde Udvidede Afdeling), sammensat af afde-
 lingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne P. Lindh, J.
 Azizi, J. D. Cooke og M. Jaeger; justitssekretñr: fuldmñg- 2) Hver part bñrer sine omkostninger.
 tig B. Pastor, den 17. december 1997 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således: (1) EFT C 268 af 14.10.1995.
 1) Sagsùgte frifindes.
 2) Sagsùgeren betaler sine egne omkostninger og Rådets
 omkostninger. DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 17. december 1997
 3) Kommissionen betaler sine egne omkostninger. i sag T-216/95, Ana María Moles García OrtuÂzar mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (1) EFT C 189 af 22.7.1995. (Tjenestemñnd Ð intern udvñlgelsesprùve med henblik på
 overgang fra kategori C til kategori B Ð udvñlgelsesko-
 miteÂens afgùrelse om ikke at lade deltagere i den mundt-
 lige prùve bestå Ð begrundelsespligtens omfang Ð udvñl-
 gelseskomiteÂens vurdering)
 (98/C 41/37)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 17. december 1997 (Processprog: fransk)
 i sag T-166/95, Mary Karagiozopoulou mod Kommissio-
 nen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 I sag T-216/95, Ana María Moles García OrtuÂzar, tjeneste-
 (Tjenestemñnd Ð intern udvñlgelsesprùve med henblik på mand ved Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber,
 overgang fra kategori C til kategori B Ð udvñlgelsesko- Bruxelles, ved advokat Marc-Albert Lucas, LieÁge, og med
 miteÂens afgùrelse, hvori det fastslås, at ansùgerne ikke valgt adresse i Luxembourg hos advokat Evelyne Korn,
 bestod den mundtlige prùve Ð ligebehandlingsprincippet 21, rue de Nassau, mod Kommissionen for De Europñiske
 Ð udvñlgelseskomiteÂens skùn) Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Gianluigi Valsesia og Ana
 Maria Alves Vieira), angående en påstand om annullation
 (98/C 41/36) af afgùrelsen truffet af udvñlgelseskomiteÂen i forbindelse
 med den interne udvñlgelsesprùve KOM/B/9/93 om ikke
 at opfùre sagsùgeren på listen over egnede ansùgere og af
 (Processprog: fransk) meddelelsen om den pågñldende udvñlgelsesprùve, har
 Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, K. Lenaerts, og dommerne P. Lindh og J. D. Cooke;
 justitssekretñr: fuldmñgtig A. Mair, den 17. december
 I sag T-166/95, Mary Karagiozopoulou, tjenestemand ved
 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, Bruxelles,
 ved advokaterne Ariane Tornel og Thierry Demaseure, ved
 den mundtlige forhandling ved advokat Jean-NoeÈl Louis,
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fidu- 1) Sagsùgte frifindes.
 ciaire Myson Sarl, 30, rue de Cessange, mod Kommissio-
 nen for De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget:
 Gianluigi Valsesia), angående en påstand om annullation 2) Hver part bñrer sine egne omkostninger.
 af afgùrelsen fra udvñlgelseskomiteÂen for den interne
 udvñlgelsesprùve KOM/B/9/93 om for den mundtlige


text:
18.10.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 251/19
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 13. august 2003 af TeleTech Holdings Inc.
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design)
 — Afgørelse truffet den 17. april 2003 af Fjerde (Sag T-288/03)
 Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre
 Marked (Varemærker og Design) i sag R 221/2002-4 (2003/C 251/36)
 annulleres.
 (Processprog: spansk)
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens
 omkostninger. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 13. august 2003 anlagt sag mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 TeleTech Holdings Inc., Denver, Colorado (USA), ved advoka-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter terne Enrique Armijo Chávarri og Antonio Castán Pérez-
 Gómez.
 Ansøger om EF-vare- Sagsøgeren.
 mærket:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 EF-varemærket, der søges Figurmærket »XTREME RIGHT
 registreret: GUARD SPORT« for varer i
 klasse 3 (ikke-medicinske
 præparater til brug i badekar og — Afgørelse truffet den 28. maj 2003 af Første
 under bruseren; antitranspiranter; Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det
 deodoranter; alle indeholdt i Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 412/2000-
 klasse 3) — ansøgning 1) annulleres og efter gennemførelsen af den fastsatte
 nr. 1486745. procedure tiltrædes sagsøgerens principale eller
 subsidiære anbringende ved dom.
 Indehaver af det i indsi- Wilkinson Sword GmbH.
 gelsessagen påberåbte
 varemærke eller tegn:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det i indsigelsessagen Det tyske figurmærke
 påberåbte varemærke »WILKINSON SWORD XTREME«
 eller tegn: (nr. 399 23 715 og 399 45 175) EF-varemærket, der Ordmærket »TELETECH GLOBAL
 for varer i klasse 3 (kosmetiske begæres erklæret ugyl- VENTURUS« — mærke
 produkter til anvendelse før, digt: nr. 134908 registreret for varer i
 under og efter barbering). klasse 35 og 38.
 Indehaver af EF-vare- Sagsøgeren
 Indsigelsesafdelingens Indsigelsen forkastes. mærket, der begæres
 afgørelse: erklæret ugyldigt:
 Begæring om ugyldig- Teletech International S.A. (inde-
 Appelkammerets Indsigelsesafdelingens afgørelse hedserklæring indgivet haver af det nationale ordmærke
 afgørelse: annulleres og sagsøgerens af: »TELETECH INTERNATIONAL«),
 varemærkeansøgning afslås. for visse varer i klasse 35 (forvalt-
 ning af tekniske tjenesteydelser,
 Søgsmålsgrunde: — Tilsidesættelse af artikel 8, kundecentre og opkaldscentre)
 stk. 1, litra b), i forordning og 38 (telekommunikation)
 (EF) nr. 40/94.
 Annullationsafdelingens Delvis imødekommelse af
 afgørelse: ansøgningen
 — Ingen risiko for forveksling. Appelkammerets Klagen alene taget til følge, for så
 afgørelse: vidt som det omtvistede EF-
 varemærke ved den anfægtede
 — Ingen lighed mellem de to afgørelse annulleres med hensyn
 omhandlede mærker. til »tjenesteydelser vedrørende
 bistand til virksomhedsledelse,
 bestående i facility-management
 og valg af placering«.
 ---pagebreak--- C 251/20 DA Den Europæiske Unions Tidende 18.10.2003
 Søgsmålsgrunde: — Tilsidesættelse af princippet — Annullation af ansættelsesmyndighedens for sent — den
 om, at EF-varemærker 11. juni 2003 — meddelte afslag på sagsøgerens klage.
 gælder side om side med de
 nationale varemærker, og
 princippet om, at EF-
 varemærker og nationale
 varemærker og tegn er
 ligeværdige, samt tilside-
 sættelse af sagsøgerens ret
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 til kontradiktion.
 — Subsidiært tilsidesættelse af
 artikel 8, stk. 1, litra b), i
 forordning nr. 40/94.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren indgav ansøgning til den almindelige


text:
Sag anlagt den 21. august 2003 af Carla Giulietti mod udvælgelsesprøve KOM/A/6/01 med henblik på oprettelse af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber en ansættelsesreserve af fuldmægtige på området for eksterne
 relationer og støtte til tredjelande. I meddelelsen om
 udvælgelsesprøven krævedes der en faglig erfaring på samme
 (Sag T-293/03) niveau som de med stillingen forbundne arbejdsopgaver på
 minimalt tre år. For tjenestemænd og øvrige ansatte ved De
 Europæiske Fællesskaber var det dog angivet, at denne faglige
 (2003/C 251/37) erfaring ikke var nødvendig, såfremt de havde været indplace-
 ret i kategori B i mindst tre år og havde afsluttet en universi-
 tetsuddannelse.
 (Processprog: fransk)
 Sagsøgeren begrundede ved indgivelsen af ansøgningen hendes
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der faglige erfaring med hendes stilling som formand for fonden
 den 21. august 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De »Eau pour le Sahel« i over tre år. I den anfægtede afgørelse gav
 Europæiske Fællesskaber af Carla Giulietti, Bruxelles, ved avo- udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøven hende afslag på
 cats Pierre-Paul van Gehuchten og Jacques Sambon, og med deltagelse under henvisning til, at hun ikke besad den
 valgt adresse i Luxembourg. nødvendige faglige erfaring.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål anført, at kravet om
 den faglige erfaring tilsidesætter lighedsprincippet, idet en
 sådan erfaring alene kræves for eksterne ansøgere og ikke for
 — Annullation af afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen de ansøgere, som allerede er tjenestemænd eller øvrige ansatte
 for udvælgelsesprøve KOM/A/6/01 om ikke at give i De Europæiske Fællesskaber. Sagsøgeren har desuden gjort
 sagsøgeren adgang til udvælgelsesprøven på grund af gældende, at lighedsprincippet er tilsidesat, samt at
 manglende faglig erfaring, hvilken afgørelse var indeholdt udvælgelseskomitéen har anlagt et klart fejlskøn ved anvendel-
 i skrivelsen fra Generaldirektoratet for Administrationen sen af kravet om den faglige erfaring.
 til sagsøgeren den 16. oktober 2002.
 — Annullation af udvælgelseskomitéens stadfæstelse heraf
 den 21. november 2002.


text:
24.2.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 42/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Giudice di pace di Genova (Italien) den 8. december 2006 — Corporación Dermoestética SA mod To Me Group Advertising Media
 (Sag C-500/06)
 (2007/C 42/17)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Giudice di pace di Genova
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Corporación Dermoestética SA
 Sagsøgt: To Me Group Advertising Media
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er en national ordning som ordningen i artikel 4, 5 og 9a i lov nr. 175 af 1992 og decreto ministeriale nr. 657 af 16. september 1994 og/eller administrativ praksis, som forbyder reklame på nationalt tv for medicinsk-kirurgiske behandlinger i dertil behørigt anerkendte private etablissementer inden for sundhedssektoren, også når denne reklame er tilladt på lokale tv-kanaler, og som samtidig fastsætter et udgiftsloft på 5 % af den for det foregående år angivne indkomst for udsendelse af denne reklame, forenelig med artikel 49 EF?
 2)
 Er en national ordning som ordningen i artikel 4, 5 og 9a i lov nr. 175 af 1992 og decreto ministeriale nr. 657 af 16. september 1994 og/eller administrativ praksis, som forbyder reklame på nationalt tv for medicinsk-kirurgiske behandlinger i dertil behørigt anerkendte private etablissementer inden for sundhedssektoren, også når denne reklame er tilladt på lokale tv-kanaler, og som samtidig for sidstnævnte form for udsendelse kræver en forudgående tilladelse fra hver kommune efter høring af vedkommende faglige sammenslutning i den pågældende provins, og som pålægger et udgiftsloft på 5 % af den for det foregående år angivne indkomst, forenelig med artikel 43 EF?
 3)
 Er artikel 43 EF og/eller artikel 49 EF til hinder for, at der til udsendelse af informativ reklame for medicinsk-kirurgiske kosmetiske behandlinger i dertil behørigt anerkendte private etablissementer inden for sundhedssektoren, kræves en yderligere forudgående tilladelse fra de lokale myndigheder og/eller faglige sammenslutninger?
 4)
 Har Federazione nazionale degli ordini dei medici (FNOMCEO) (den nationale føderation af lægesammenslutninger) og de lægesammenslutninger, der er medlemmer deraf, pålagt konkurrencen begrænsninger, som går videre, end hvad der er tilladt efter gældende national lovgivning, og tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF ved at fastsætte en adfærdskodeks, som begrænser reklame for erhverv inden for sundhedssektoren, samt ved en fortolkning af gældende lovgivning om reklame på det medicinske område, som begrænser lægers ret til at gøre reklame for deres virksomhed meget betydeligt, idet disse foranstaltninger begge er bindende for alle læger?
 5)
 Er FNOMCEO's fortolkningspraksis på nogen måde i strid med artikel 3, litra g), EF, artikel 4 EF, artikel 98 EF, artikel 10 EF, artikel 81 EF, og eventuelt artikel 86 EF, for så vidt den er tilladt efter national lovgivning, der kræver, at de kompetente faglige sammenslutninger i provinserne skal kontrollere, at lægers reklamer er gennemsigtige og sandfærdige, men som ikke nævner, hvilke kriterier og fremgangsmåder der gælder for udøvelse af denne kompetence?


text:
25.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 58/3
 Appel iværksat den 23. november 2011 af Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Syvende Udvidede Afdeling) den 6. september 2011 i sag T-18/10, Inuit Tapiriit Kanatami m.fl. mod Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union, Kongeriget Nederlandene og Europa-Kommissionen
 (Sag C-583/11 P)
 2012/C 58/03
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: Inuit Tapiriit Kanatami, Nattivak Hunters’ and Trappers’ Association, Pangnirtung Hunters’ and Trappers’ Association, Jaypootie Moesesie, Allen Kooneeliusie, Toomasie Newkingnak, David Kuptana, Karliin Aariak, Canadian Seal Marketing Group, Ta Ma Su Seal Products, Inc., Fur Institute of Canada, NuTan Furs, Inc., GC Rieber Skinn AS, Inuit Circumpolar Council Greenland (ICC), Johannes Egede og Kalaallit Nunaanni Aalisartut Piniartullu Kattuffiat (KNAPK) (ved avocat H. Viaene og advocaat J. Bouckaert)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Parlamentet, Rådet for Den Europæiske Union, Kongeriget Nederlandene og Europa-Kommissionen
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede kendelse afsagt af Retten ophæves, og annullationssøgsmålet antages til realitetsbehandling, såfremt Domstolen måtte finde, at alle de påkrævede elementer for vurdering af, om annullationssøgsmålet vedrørende den anfægtede forordning (1) kan fremmes til realitetsbehandling, er til stede.
 —
 Subsidiært: den appellerede kendelse ophæves, og sagen hjemvises til Retten.
 —
 Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagsøgernes omkostninger.
 —
 Kongeriget Nederlandene og Europa-Kommissionen tilpligtes at betale deres egne omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1)
 Appellen hviler på tre principale anbringender: 1) Retten begik en retlig fejl ved anvendelsen af artikel 263, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde (»TEUF«), 2) Retten tilsidesatte begrundesespligten, subsidiært tilsidesatte artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«) og artikel 6 og 13 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (»EMRK«) som EU-retlige principper, og 3) Retten anvendte og gengav de beviser, som appellanterne påberåbte sig i første instans, urigtigt.
 2)
 Med deres første anbringende påberåber appellanterne sig, at den af Retten anlagte fortolkning af begrebet »regelfastsættende retsakt«, dvs. i modsætning til en »lovgivningsmæssig retsakt«, er fejlagtig, da den fratager den nye mulighed for at anlægge sag baseret på artikel 263, stk. 4, (første del af det første anbringende) enhver eksistensberettigelse. I anden del af deres første anbringende påviser appellanterne endvidere, at Retten har begået en retlig fejl ved at konkludere, at kun fire ud af de atten appellanter er umiddelbart berørte af den anfægtede forordning. Retten anvendte en for restriktiv fortolkning af begrebet umiddelbart berørt. Retten begik desuden en retlig fejl ved at anvende en for restriktiv fortolkning af kravet om at være individuelt berørt.
 3)
 Med deres andet anbringende minder appellanterne om, at de i deres bemærkninger til afvisningspåstandene havde anført, at alene en bred fortolkning af artikel 263, stk. 4, TEUF ville være forenelig med chartrets artikel 47 og EMRK’s artikel 6 og 13. Da dette anbringende var afgørende for sagens udfald, havde Retten en juridisk forpligtelse til at give et specifikt og udtrykkeligt svar. Appellanterne påviser dog, at Retten ikke behandlede dette anbringende i tilstrækkeligt omfang. Rettens undladelse heraf udgør en


text:
retlig fejl, som bør resultere i, at den appellerede kendelse ophæves (første del af det andet anbringende). I anden del af det andet anbringende anmoder appellanterne ærbødigst Domstolen om at ophæve den appellerede kendelse under henvisning til, at fortolkningen af artikel 263, stk. 4, TEUF, og Rettens efterfølgende afgørelse, hvorefter appellanternes sag blev afvist, er en tilsidesættelse af chartrets artikel 47 og EMRK’s artikel 6 og 13, som generelle EU-retlige principper.
 4)
 Med deres tredje anbringende gør appellanterne gældende, at Retten anvendte og gengav de af dem påberåbte beviser urigtigt. Retten afviser ganske vist appellanternes argument vedrørende den anvendte fortolkning af begrebet »regelfastsættende retsakt« på grundlag af to krav, som appellanterne angiveligt, men i virkeligheden ikke, fremsatte. Bedømmelserne af de faktiske omstændigheder vedrørende den appellerede kendelse er derfor ikke korrekte og medfører en urigtig gengivelse af de beviser, som blev forelagt Retten, uden at det er nødvendigt at foretage en fornyet bedømmelse af de faktiske omstændigheder. Eftersom Retten fortolkede de påberåbte argumenter i strid med deres ordlyd, er Rettens konklusioner i den appellerede kendelse et udtryk for et åbenbart fejlskøn.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1007/2009 af 16.9.2009 om handel med sælprodukter (EUT L 286, s. 36).


text:
8.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 287/10
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 2. juni 2016 — Kapnoviomichania Karelia AE mod Ypourgos Oikonomikon (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)
 (Sag C-81/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - den generelle ordning for punktafgifter - direktiv 92/12/EØF - forarbejdede tobaksvarer, som forsendes under en ordning med suspension af punktafgifter - den godkendte oplagshavers hæftelse - mulighed for medlemsstaterne for at lade den godkendte oplagshaver hæfte solidarisk for betalig af bøder idømt gerningsmændene bag et smugleri - proportionalitetsprincippet og retssikkerhedsprincippet))
 (2016/C 287/12)
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Symvoulio tis Epikrateias
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Kapnoviomichania Karelia AE
 Sagsøgt: Ypourgos Oikonomikon
 Konklusion
 Rådets direktiv 92/12/EØF af 25. februar 1992 om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om oplægning og omsætning heraf samt om kontrol hermed, som ændret ved Rådets direktiv 92/108/EØF af 14. december 1992, sammenholdt med EU-rettens almindelige principper, navnlig retssikkerhedsprincippet og proportionalitetsprincippet, skal fortolkes således, at det er til hinder for en national lovgivning — som den i hovedsagen omhandlede, som gør det muligt at erklære bl.a. ejerne af varer, som forsendes under en ordning med suspension af punktafgifter, solidarisk hæftende for betalingen af bøder pålagt i tilfælde af en overtrædelse begået i løbet af omsætningen af disse varer, når disse ejere er knyttet til gerningsmændene for overtrædelsen ved et kontraktforhold, som gør disse til ejernes repræsentanter — i henhold til hvilken den godkendte oplagshaver erklæres solidarisk hæftende for betalingen af de pågældende beløb, uden at han kan undgå denne hæftelse ved at godtgøre, at han er helt uden indflydelse på overtrædelsens bagmænds handlinger, selv om denne oplagshaver i henhold til national ret hverken var ejer af disse varer på tidspunktet for overtrædelsen eller knyttet til overtrædelsens gerningsmænd ved et kontraktforhold, som gjorde disse til hans repræsentanter.
 (1) EUT C 138 af 27.4.2015.


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/26
 Sag anlagt den 20. juli 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-321/06)
 (2006/C 212/46)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Enegren og G. Rozet, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/14/EF af 11. marts 2002 om indførelse af en generel ramme for information og høring af arbejdstagerne i Det Europæiske Fællesskab (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2002/14/EF udløb den 23. marts 2005.
 (1) EFT L 80, s. 29.


text:
C 163/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.6.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: demonstration på en transitstrækning, eller at demonstra-
 tionen i det mindste efterfølgende skal opløses, hvis eller
 a) Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine når den kan holdes et andet sted end på transitstrækningen
 forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, i Kommissionens uden at vække mindre opmærksomhed i offentligheden?
 direktiv 97/65/EF (1)af 26. november 1997 om tredje til-
 pasning til de tekniske fremskridt af Rådets direktiv
 90/679/EØF (2) om beskyttelse af arbejdstagerne mod
 farerne ved at være udsat for biologiske agenser under 2) Foreligger der en tilstrækkelig grov tilsidesættelse af fælles-
 arbejdet (syvende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. skabsretten til, at en medlemsstat kan ifalde ansvar i
 1, i direktiv 89/391/EØF) (3), idet den ikke har vedtaget de henhold til fællesskabsrettens principper, forudsat også
 nødvendige love og administrative bestemmelser til at de øvrige betingelser herfor er opfyldt, såfremt denne
 gennemføre direktivet og/eller ikke har givet Kommissio- medlemsstat har undladt at foretage en henvisning i sine
 nen meddelelse herom. nationale retsforskrifter vedrørende forsamlingsretten og
 forsamlingsfriheden gående ud på, at der ved en afvejning
 b) Republikken Østrig betaler sagens omkostninger. af forsamligsfriheden og offentlighedens interesse også skal
 tages hensyn til fællesskabsrettens principper, navnlig de
 grundlæggende friheder, herunder særlig bestemmelserne
 om de frie varebevægelser, når denne undladelse medfører,
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter at der gives tilladelse til at holde en politisk demonstration,
 som varer 28 timer, hvilket i kombination med et nationalt,
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de generelt forbud mod helligdagskørsel medfører, at en
 i sag C-105/00 fremførte (4). Fristen for gennemførelse er vigtig transitstrækning for vejgodstransporten inden for
 udløbet den 30. juni 1998, uden at Østrig har truffet de Fællesskabet spærres i fire dage, bl.a. for størstedelen af
 nødvendige foranstaltninger for alle sektorer og alle statslige lastbiltrafikken, bortset fra en kort afbrydelse på nogle få
 niveauer, navnlig på delstatsniveau. timer?
 ( 1) EFT L 335 af 06.12.1997, s. 17.
 ( 2) EFT L 374 af 31.12.1990, s. 1. 3) Foreligger der en tilstrækkelig grov tilsidesættelse af fælles-
 ( 3) EFT L 183 af 29.06.1989, s. 1. skabsretten til, at medlemsstaten kan ifalde ansvar i
 ( 4) Kommissionen mod Portugal, endnu ikke offentliggjort i EFT. henhold til fællesskabsrettens principper, forudsat også de
 øvrige betingelser herfor er opfyldt, såfremt en myndighed
 i denne medlemsstat har truffet en beslutning, hvorefter
 bestemmelserne i fællesskabsretten, navnlig bestemmelser-
 ne om de frie varebevægelser samt den almindelige samar-
 bejds- og solidaritetsforpligtelse i henhold til EF-traktatens
 artikel 10 (tidligere artikel 5), ikke er til hinder for at holde
 en politisk demonstration på 28 timer, som i kombination
 med et nationalt, generelt forbud mod helligdagskørsel
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- medfører, at en vigtig transitstrækning for vejgodstranspor-
 se afsagt den 1. februar 2000 af Oberlandesgericht Inns- ten inden for Fællesskabet spærres i fire dage, bl.a. for
 bruck i sagen Eugen Schmidberger mod Republikken størstedelen af lastbiltrafikken, bortset fra en kort afbrydel-
 Østrig se på nogle få timer, hvilket


text:
har til følge, at der ikke
 udstedes forbud mod demonstrationen?
 (Sag C-112/00)
 (2000/C 163/20) 4) Skal et bestemt formål, som forfølges med en politisk
 demonstration, hvortil myndighederne har givet tilladelse,
 nemlig at sikre et sundt miljø og at henlede opmærksomhe-
 Ved kendelse afsagt den 1. februar 2000, indgået til Domstol- den på den sundhedsfare, befolkningen udsættes for ved
 ens Justitskontor den 24. marts 2000, har Oberlandesgericht en stadig stigende lastbiltrafik, prioriteres højere end de
 Innsbruck i sagen Eugen Schmidberger mod Republikken frie varebevægelser i henhold til EF-traktatens artikel 28?
 Østrig forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1) Skal principperne om de frie varebevægelser i EF-traktatens 5) Foreligger der et tab, som en stat ifalder erstatningsansvar
 artikel 28 ff. (tidligere artikel 30 ff.) eller andre bestemmel- for, hvis skadelidte kan godtgøre, at alle forudsætningerne
 ser i fællesskabsretten fortolkes således, at en medlemsstat for at opnå en fortjeneste er opfyldt, dvs. i det foreliggende
 ubetinget er forpligtet til at holde vigtige transitstrækninger tilfælde godtgøre, at han havde mulighed for at udføre
 fri for alle begrænsninger og forhindringer — eller i det grænseoverskridende varetransporter med de ham tilhø-
 mindste i det omfang, dette med rimelighed kan forlanges rende lastbiler, men at disse blev blokeret i fire dage på
 — således at medlemsstaten bl.a. skal nægte at give grund af en demonstration, der varede 28 timer, men ikke
 tilladelse til, at der afholdes en i forvejen anmeldt politisk kan påvise, at en nærmere angivet transport er faldet bort?
 ---pagebreak--- 10.6.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 163/13
 6) Såfremt spørgsmål 4) besvares benægtende: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslut-
 ning truffet af Cour d’appel de Paris (13. Afdeling) i sagen
 anklagemyndigheden mod Claude Laguillaumie
 Skal den samarbejds- og solidaritetsforpligtelse, som påhvi-
 ler de nationale myndigheder, navnlig de nationale dom-
 stole, i henhold til EF-traktatens artikel 10 (tidligere (Sag C-116/00)
 artikel 5), samt effektivitetsprincippet fortolkes således, at
 nationale, materiel- eller procesretlige forskrifter, som
 begrænser muligheden for at rejse et på fællesskabsretten (2000/C 163/22)
 baseret krav såsom det her i sagen omhandlede erstatnings-
 krav over for staten, ikke skal anvendes, så længe der
 ikke er skabt fuldstændig klarhed om indholdet af det Ved beslutning, indgået til Domstolens Justitskontor den
 fællesskabsretlige krav, om nødvendigt efter indhentning 27. marts 2000, har Cour d’appel de Paris (13. Afdeling) i
 af en præjudiciel afgørelse fra EF-Domstolen? sagen anklagemyndigheden mod Claude Laguillaumie forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Cour d’appel de Paris (13. Afdeling) anmoder Domstolen om
 en præjudiciel afgørelse vedrørende lovligheden af dekretet af
 1. april 1992 og de ministerielle bekendtgørelser af 12. novem-
 ber 1992 og 30. august 1996 om godkendelse af Eco Emballa-
 ge til genindvinding af alle andre produkter end glas og
 lægemidler med eneret på det franske område efter de princip-
 per, der er udtrykt i Rom-traktatens artikel 85 (nu artikel 81
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- EF), Rom-traktatens artikel 86 (nu artikel 82 EF), direktiv
 se afsagt den


text:
23. februar 2000 af Finanzgericht Münster i 91/156/EØF (1) af 18. marts 1991, direktiv 83/189/EØF (2) af
 sagen Andreas Hoves Internationaler Transport-Service 28. marts 1983, Rom-traktatens artikel 30 og 36 (efter
 Sàrl mod Finanzamt Borken ændring nu artikel 28 og 30 EF) samt direktiv 94/62/EF (3) af
 20. december 1994.
 (Sag C-115/00)
 (1) Rådets direktiv 91/156/EØF af 18.3.1991 om ændring af direktiv
 (2000/C 163/21) 75/442/EØF om affald (EFT L 78, s. 32).
 (2) Rådets direktiv 83/189/EØF af 28.3.1983 om en informationspro-
 cedure med hensyn til tekniske standarder og forskrifter (EFT
 Ved kendelse afsagt den 23. februar 2000, indgået til Domsto- L 109, s. 8).
 lens Justitskontor den 27. marts 2000, har Finanzgericht (3) Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 94/62/EF af 20.12.1994
 Münster i sagen Andreas Hoves Internationaler Transport- om emballage og emballageaffald (EFT L 365, s. 10).
 Service Sàrl mod Finanzamt Borken forelagt De Europæiske
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 af følgende spørgsmål:
 1. Er artikel 6 i Rådets forordning (EØF) nr. 3118/93 af
 25. oktober 1993 (EFT L 279, s. 1) til hinder for nationale
 bestemmelser, hvorefter der pålægges afgifter for benyttelse
 af motorkøretøjer, som er beregnet til godstransport, og
 som er registreret i en anden af Den Europæiske Unions
 medlemsstater, hvor der er udstedt tilladelse til cabotage- Sag anlagt den 27. marts 2000 af Kommissionen for De
 kørsel, men som benyttes til cabotagekørsel i Forbundsre- Europæiske Fællesskaber mod Irland
 publikken Tyskland, hvor de også normalt er stationeret?
 (Sag C-117/00)
 2. Er artikel 5 i Rådets direktiv 93/89/EØF af 25. oktober
 1993 (EFT L 279, s. 32) i tilfælde som nævnt under punkt
 1, til hinder for en national bestemmelse som den, der (2000/C 163/23)
 fremgår af § 1, stk. 1, nr. 2, andet punktums andet led, i
 Kraftfahrzeugsteuergesetz, sammenholdt med samme lovs
 § 1, stk. 1, nr. 3? Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 27. marts 2000 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ved ledende juridisk konsulent
 Richard Wainwright, som befuldmægtiget, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Wagner-
 centret, Kirchberg.


text:
14.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 112/55
 Sag anlagt den 17. februar 2014 — Unitec Bio mod Rådet
 (Sag T-111/14)
 2014/C 112/71
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Unitec Bio SA (Buenos Aires, Argentina) (ved advokaterne J.-F. Bellis og R. Luff)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1194/2013 af 19. november 2013 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien (EUT L 315, s. 2) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1.
 Første anbringende om, at institutionerne har anlagt en åbenbar urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, da de fastslog, at der forelå en fordrejning af priserne på sojabønner og sojabønneolie, der begrundede en anvendelse af grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit (1).
 2.
 Andet anbringende om, at grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet afsnit, som den fortolkes af institutionerne i den foreliggende sag, ikke kan anvendes på import fra et WTO-medlem, da den er uforenelig med WTO-antidumpingaftalen.
 3.
 Tredje anbringende om, at der ved skadesvurderingen ikke er blevet taget hensyn til faktorer, der bryder årsagssammenhængen mellem den angivelige skade og den angivelige dumpingimport, i strid med grundforordningens artikel 3, stk. 7.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30.11.2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab, EUT 2009 L 343, s. 51.


text:
Nr. C 252/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16 . 8 . 97
 Slettelse af sag C-313/95 ( J ) C- 16/96 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundes
 ( 97/C 252/49 ) sozialgericht), Karin Mille-Wilsmann mod Land Nord
 rhein-Westfalen, skal slettes af registret.
 Ved kendelse af 18 . april 1997 har formanden for Sjette
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol (') EFT nr. C 64 af 2 . 3 . 1996 .
 besluttet, at sag C-313/95, Kommissionen for De Europæ
 iske Fællesskaber mod Den Italienske Republik, skal slet
 tes af registret.
 O EFT nr. C 315 af 25 . 11 . 1995 .
 Slettelse af sag C-245/96 (')
 ( 97/C 252/51 )
 Ved kendelse af 15 . maj 1997 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C-16/96 (') Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 ( 97/C 252/50 ) C-245/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registret.
 Ved kendelse af 14 . april 1997 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (>) EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS pement d'intérêt économique Pari mutuel urbain, Paris, og
 Pari mutuel international SA, Paris, ved advokaterne
 den 12 . juni 1997 Bruno Chain og Jérome Depondt, Paris, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Victor Gillen, 13 , rue
 i sag T-504/93 , Tiercé Ladbroke SA mod Kommissionen Aldringen, angående en påstand om annullation af Kom
 for De Europæiske Fællesskaber (')
 missionens beslutning af 24 . juni 1993 om afvisning af en
 (Annullationssøgsmål — afvisning af en klage — artikel 86 klage, som Tiercé Ladbroke SA indgav den 9 . oktober
 — relevant marked — kollektivt dominerende stilling — 1990 ( IV/33 . 699 ) over de førende franske væddeløbssel
 afslag på meddelelse af en licens til transmission — skaber, Pari mutuel urbain og Pari mutuel international
 artikel 85, stk. 1 — forbud mod retransmission) for overtrædelse af EØF-traktatens artikel 85 og 86, samt
 angående en begæring om, at behandlingen af denne klage
 ( 97/C 252/52 ) straks genoptages af Kommissionen, har Retten ( Anden
 Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, B.
 Vesterdorf, og dommerne C. W. Bellamy og A. Kalogero
 poulos; justitssekretær: H. Jung, den 12 . juni 1997 afsagt
 (Processprog: engelsk) dom, hvis konklusion lyder således:
 1 ) Kommissionens beslutning, der er indeholdt i dens
 I sag T-504/93 , Tiercé Ladbroke SA, Bruxelles, ved Jeremy skrivelse af 24. juni 1 993 om afvisning af sagsøgerens
 Lever, QC, barrister Christopher Vajda, Bar of England klage af 9. oktober 1990 (IV/33 . 699), annulleres, for
 and Wales, og solicitor Stephen Kon, London, og med så vidt som det deri anføres, at væddeløbsselskabernes
 valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Winandy og afslag på at meddele sagsøgeren en licens til transmis
 Err, 60, avenue Gaston Diderich , mod Kommissionen for sion af franske væddeløb i Belgien, som sagsøgeren fik
 De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede: Julian meddelelse om ved en skrivelse


text:
fra Pari mutuel urbain
 Currall og Francisco Enrique Gonzålez Diaz ), støttet af af 8. august 1 990, var den normale følge af, at hver
 Société d'encouragement et des steeple-chases de France, ken Pari mutuel urbain eller væddeløbsselskaberne
 Boulogne-Billancourt ( Frankrig), Société d'encouragement optager væddemål på markedet for modtagelse af væd
 à l'élevage du cheval français, Paris, Société sportive demål i Belgien, og derfor ikke kunne være genstand
 d'encouragement, Paris, Société de sport de France, Bou for en aftale mellem væddeløbsselskaberne i traktatens
 logne-Billancourt, Société des courses de la Côte d'Azur, artikel 85, stk . 1 's forstand.
 Cagnes-sur-Mer ( Frankrig), Société des courses du pays
 d'Auge, Deauville ( Frankrig ), Société des courses de
 Compiègne , Compiègne ( Frankrig ), Société des courses de
 Dieppe, Rouxmesnil-Bouteilles ( Frankrig ), Société des 2 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber fri
 courses de Fontainebleau, Fontainebleau ( Frankrig ), Grou findes i øvrigt.
 ---pagebreak--- 16 . 8 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 252/25
 3 ) Hver part, herunder intervenienterne, bærer sine egne DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 omkostninger. den 19. juni 1997
 (•) EFT nr. C 275 af 13 . 10 . 1993 . i sag T-73/96, Miguel Forcat Icardo mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (')
 (Tjenestemænd — indplacering i en ny stilling — tjene
 stens interesse — magtfordrejning)
 ( 97/C 252/54 )
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: fransk)
 den 19. juni 1997
 i sag T-260/94, Air Inter SA mod Kommissionen for De I sag T-73/96, Miguel Forcat Icardo, tjenestemand i Kom
 Europæiske Fællesskaber (') missionen, Bruxelles, ved advokat Georges Vandersanden,
 (Luftfart — opretholdelse af en enekoncession på inden Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos fidu
 rigsruter — forordning (EØF) nr. 2408/92 — artikel 5 og ciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange, mod Kommissi
 8 — retten til at varetage sine interesser — kontradiktions onen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget:
 princippet — princippet om redelighed — proportionali Julian Currall ), angående en påstand om annullation af
 tetsprincippet — EF-traktatens artikel 90, stk. 2) notitsen af 11 . august 1 995 fra generaldirektøren for
 Generaldirektorat IX ( Personale og Administration ), hvor
 ( 97/C 252/53 ) ved sagsøgeren med virkning fra den 1 . oktober 1995 blev
 indplaceret i en ny stilling, og om godtgørelse for ikke
 økonomisk skade, har Retten (Tredje Afdeling ), sammen
 (Processprog: fransk) sat af afdelingsformanden, B. Vesterdorf, og dommerne
 C. P. Briët og A. Potocki ; justitssekretær: ekspeditionsse
 kretær B. Pastor, den 19 . juni 1997 afsagt dom , hvis kon
 I sag T-260/94, Air Inter SA, Paray Vieille Poste ( Fran
 klusion lyder således :
 krig), ved advokat Jean-Pierre Spitzer, Paris, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 ,
 Grand-Rue, mod Kommissionen for De Europæiske Fæl 1 ) Sagen afvises for så vidt angår den under henvisning til
 lesskaber ( befuldmægtigede: Rolf Wägenbaur og Lucio artikel 24, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i De
 Gussetti ) støttet af


text:
TAT European Airlines ved advokat Europæiske Fællesskaber nedlagte påstand om godtgø
 Antoine Winckler, Paris, og solicitor Romano Subiotto, og relse.
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Elvinger
 og Hoss, 2, place Winston Churchill, og Det Forenede
 Kongerige Storbritannien og Nordirland ( befuldmægti 2 ) I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske
 gede: John E. Collins og Richard Plender) angående en Fællesskaber.
 påstand om annullation af artikel 1 i Kommissionens
 beslutning 94/291 /EF af 27 . april 1994 om en procedure i
 forbindelse med anvendelsen af Rådets forordning ( EØF) 3 ) Hver part bærer sine omkostninger.
 nr. 2408/92 ( sag VII/AMA/IV/93 — TAT — Paris ( Orly )-
 Marseille og Paris ( Orly)-Toulouse ) ( EFT nr. L 127 af (') EFT nr. C 233 af 10 . 8 . 1996 .
 19 . 5 . 1994, s. 32 ), har Retten ( Anden Udvidede Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, C. W. Bellamy, og
 dommerne C. P. Briët og A. Kalogeropoulos; justitssekre
 tær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den 19 . juni 1997
 afsagt dom , hvis konklusion lyder således :
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 1 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifin
 des. den 25 . juni 1997
 i sag T-7/96, Francesco Perillo mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (')
 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger, herunder
 omkostningerne i forbindelse med retsforhandlingerne (Lomé-konventionen — Den Europæiske Udviklingsfond
 i sag C-301 /94', der fandt sted for Domstolen, tillige — manglende betaling af kontraktprisen — Kommissio
 med TAT's omkostninger som intervenient, men ikke nens ansvar uden for kontraktforhold)
 de udgifter, som Det Forenede Kongerige som interve
 ( 97/C 252/55 )
 nient har afholdt, og som Det Forenede Kongerige selv
 bærer.
 (Processprog: fransk)
 (') EFT nr. C 275 af 1 . 10 . 1994 .
 I sag T-7/96 , Francesco Perillo, som driver virksomhed
 under navnet ITAMSIDER, Altamura ( Italien ), ved advo


text:
Nr. C 247/14 F DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24 . 8 . 96
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS som følge af nedsættelsen åf den økonomiske støtte,
 den 11 . juli 1996 selskabets medkontrahent havde fået bevilget i forbindelse
 med et projekt, der finansieres af Den Europæiske Udvik
 i sag T-161/94, Sinochem Heilongjiang mod Rådet for De lingsfond, har Retten ( Femte Afdeling ), sammensat af
 Europæiske Fællesskaber ( J ) præsidenten, R. Schintgen, samt dommerne R. García-
 (Antidumping — annullationssøgsmål — formaliteten — Valdecasas og J. Azizi; justitssekretær: H. Jung, den 11 . juli
 undersøgelsens forløb — skade) 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 ( 96/C 247/28 )
 1 ) Sagsøgte frifindes.
 (Processprog: engelsk)
 2 ) Sagsøgeren tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 I sag T-161/94, Sinochem Heilongjiang, Harbin ( Kina ), ved (!) EFT nr . C 174 af 25 . 6 . 1994 .
 barrister Izzet M. Sinan, of the Bar of England and Wales, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Arendt &
 Medernach, 8-10, rue Mathias Hårdt, mod Rådet for De
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede: Erik H. Stein,
 Ramon Torrent og Hans-Jürgen Rabe ), støttet af Kommis
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede :
 Eric L. White og Claus-Michael Happe ), angående en
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 påstand om annullation af Rådets forordning ( EØF )
 nr . 3434/91 af 25 . november 1991 om indførelse af en den 11 . juli 1996
 endelig antidumpingtold på importen af oxalsyre med i sag T-271/94, Eugénio Branco Lda mod Kommissionen
 oprindelse i Indien og Den Kinesiske Folkerepublik ( EFT for De Europæiske Fællesskaber ( ] )
 L 326 , s. 6 ), har Retten ( Første Udvidede Afdeling),
 sammensat af præsidenten, A. Saggio, og dommerne C. W. (Annullationssøgsmål — Den Europæiske Socialfond —
 Bellamy, A. Kalogeropoulos, V. Tiili og R. M. Moura nedsættelse af et oprindeligt bevilget tilskud — ingen
 Ramos; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den anfægtelig retsakt — afvisning)
 11 . juli 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : ( 96/C 247/30 )
 1 ) Rådet frifindes. (Processprog: portugisisk)
 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 I sag T-271 /94 , Eugénio Branco Ld .'1 , Portugal, med
 hjemsted i Lissabon, ved advokat Bolota Belchior, Vila
 0 ) EFT nr . C 103 af 23 . 4 . 1992 . Nova de Gaia , og med valgt adresse i Luxembourg på
 advokatkontoret Jacques Schroeder, 6 , rue Heine, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuld
 mægtiget : Ana-Maria Alves-Vieira ), angående en påstand
 om annullation af en afgørelse, som sagsøgte skulle have
 truffet og meddelt sagsøgeren ved skrivelse af 25 . maj 1994
 fra Departamento para os Assuntos do Fundo Social
 Europeu ( Departementet for Anliggender vedrørende Den
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Europæiske Socialfond ) og ved Kommissionens skrivelse af
 den 11 . juli 1996 16 . juni 1994 , hvorved den dels afslog den anmodning om
 udbetaling af saldobeløbet, som sagsøgeren havde


text:
indgivet i
 i sag T-175/94, International Procurement Services SA mod forbindelse med ydede tilskud fra Den Europæiske Social
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( ! ) fond til to uddannelsesprogrammer, dels nedsatte tilskud
 (Erstatningssøgsmål — offentlig indkøbsaftale — Den dene og krævede tilbagebetaling af forskudsbeløb, som Den
 Europæiske Udviklingsfond — ansvar uden for kontrakt — Europæiske Socialfond og den portugisiske stat allerede
 vurdering af, hvorfra varerne hidrører) havde udbetalt, har Retten ( Femte Afdeling ), sammensat af
 ( 96/C 247/29 ) afdelingsformanden, R. Schintgen, samt dommerne R.
 García-Valdecasas og J. Azizi; justitssekretær : B. Pastor, den
 11 . juli 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 (Processprog: fransk)
 1 ) Sagen afvises.
 I sag T-175/94, International Procurement Services SA,
 Bruxelles, ved advokat Peter De Troyer, Audenarde, og 2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 advokat Lydie Lorang, Luxembourg, og med valgt adresse
 hos sidstnævnte, 6, rue Heine, mod Kommissionen for De (') EFT nr. C 288 af 15 . 10 . 1994 .
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Etienne Lasnet
 og Hervé Lehman ), angående en påstand om erstatning for
 et tab på 14 797 706 bfr., som sagsøgeren påstår at have lidt


text:
29.11.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 289/23
 De Europæiske Fællesskabers Domstol (befuldmægtiget: KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 M. Schauss), angående en påstand om annullation af ansættel- FØRSTE INSTANS
 sesmyndighedens afgørelse af 11. marts 2002 om ikke at tage
 sagsøgerens ansøgning i betragtning ved besættelsen af den i
 meddelelse om ledig stilling CJ 62/01 omhandlede stilling
 den 1. august 2003
 som fuldmægtig, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne P. Mengozzi og
 M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, den
 30. september 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: i sag T-198/01 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 1) De Europæiske Fællesskabers Domstol frifindes.
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. (Foreløbige forholdsregler — statsstøtte — tilbagesøgnings-
 pligt — fumus boni juris — uopsættelighed — interesseaf-
 vejning — ekstraordinære omstændigheder — foreløbig
 (1) EFT C 305 af 7.12.2002.
 udsættelse)
 (2003/C 289/50)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (Processprog: tysk)
 den 3. juli 2003
 i sag T-10/01, Lichtwer Pharma AG mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og De-
 I sag T-198/01 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH,
 sign) (KHIM) (1)
 Ilmenau (Tyskland), ved Rechtsanwälte G. Schohe og C. Ar-
 hold, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen
 (»EF-varemærker — indsigelse — tilbagekaldelse af indsigel- for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Di Bucci
 se — stillingtagen til sagen ufornøden«) og V. Kreuschitz), støttet af Schott Glas, Mainz (Tyskland),
 ved Rechtsanwalt U. Soltész, angående en begæring om en
 (2003/C 289/49) yderligere udsættelse af gennemførelsen, jf. kendelse afsagt af
 Rettens præsident den 4. april 2002, af artikel 2 i Kommissio-
 nens beslutning 2002/185/EF af 12. juni 2001 vedrørende
 (Processprog: tysk)
 Tysklands statsstøtte til Technische Glaswerke Ilmenau GmbH
 (EFT 2002, L 62, s. 30), har Rettens præsident den 1. august
 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 I sag T-10/01, Lichtwer Pharma AG, Berlin (Tyskland), ved
 avocats H.P. Kunz-Hallstein og R. Kunz-Hallstein, mod Konto-
 ret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og 1) Gennemførelsen af artikel 2 i Kommissionens beslutning 2002/
 Design) (KHIM) (befuldmægtigede: O. Walbroeck og G. Schnei- 185/EF af 12. juni 2001 vedrørende Tysklands statsstøtte
 der), støttet af Biofarma, tidligere Orsem SARL, Neuilly-sur- (C44/2001) til Technische Glaswerke Ilmenau GmbH udsættes
 Seine (Frankrig), ved avocats V. Gil Vega og A. Ruiz Lopez, til den 17. februar 2004.
 angående en påstand om annullation af afgørelsen truffet den
 8. november 2000 (sag R 586/1999-2) af Andet Appelkammer
 ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær- 2) Til udsættelsen er knyttet følgende betingelser: For det første
 ker og Design) vedrørende en indsigelsessag mellem Lichtwer skal sagsøgeren opfylde de fire betingelser, som er fastsat i
 Pharma AG og Biofarma, har Retten (Anden Afdeling), sam- punkt 2 i konklusionen i den dags dato afsagte kendelse i sag
 mensat af afdelingsformanden, N.J. Forwood, og dommerne T-378/02 R, navnlig med hensyn til de heri fastlagte frister,
 J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: H. Jung, den 3. juli for det andet skal sagsøgeren inden den 31.


text:
december 2003
 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: betale Bundesanstalt für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben
 et yderligere beløb på 256 000 EUR og inden en uge efter
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. denne betaling og senest den 7. januar 2004 over for Rettens
 Justitskontor og Kommissionen fremlægge dokumentation her-
 2) Sagsøgeren og intervenienten bærer deres egne omkostninger og for, og for det tredje skal sagsøgeren senest den 6. februar 2003
 betaler hver halvdelen af sagsøgtes omkostninger. over for Rettens Justitskontor og Kommissionen fremlægge en
 detaljeret revisorerklæring vedrørende virksomhedens økonomi-
 ske situation pr. 31. december 2003, og navnlig vedrørende
 (1) EFT C 161 af 2.6.2001. det yderligere beløb, den vil være i stand til at betale inden den
 30. juni 2004, såfremt der på denne dato ikke er afsagt dom i
 hovedsagen.


text:
16.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/18
 Appel iværksat den 29. maj 2016 af Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 4. februar 2016 i sag T-247/14, Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG mod Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret
 (Sag C-182/16 P)
 (2016/C 296/23)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Meica Ammerländische Fleischwarenfabrik Fritz Meinen GmbH & Co. KG (ved Rechtsanwalt S. Labesius)
 De andre parter i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret og Salumificio Fratelli Beretta SpA
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Delvis ophævelse af den appellerede dom og annullation af afgørelse truffet af Fjerde Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret for så vidt som Harmoniseringskontoret i øvrigt blev frifundet, subsidiært hjemvises sagen til Retten.
 —
 Sagsøgte og intervenienten tilpligtes at betale de omkostninger, der er opstået i forbindelse med sagen for Retten, og sagsøgte tilpligtes at betale de omkostninger, der måtte opstå i sagen for Domstolen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har til støtte for appellen gjort gældende, at Retten har tilsidesat EU-retten, idet den sin dom af 4. februar 2016 tilsidesatte artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009 (1) om EU-varemærker og art. 296, stk. 2, TEUF.
 Retten foretog en fejlagtig vurdering af risikoen for forveksling baseret på særpræget ved det ældre varemærke »MINI WINI« og af ligheden mellem tegnene og varerne med »Stick MiniMINI ...« i EU-varemærkeansøgningen, også henset til »MiniMINI«’s adskillelsesevne i ansøgningen. Retten undlod også at tage hensyn til, at ikke-dominerende bestanddele i et varemærke bidrager til risikoen for forveksling, og til de særlige omstændigheder som varerne markedsføres under, og som kan påvirke kundekredsens grad af opmærksomhed og dens tilbøjelighed til at forkorte et varemærke med en ikke-dominerende, men visuelt fremtrædende bestanddel.
 Retten begik derudover en retlig fejl, for selv om det antages, at en ordbestanddel udelukkende skal anses for beskrivende, er dette ikke til hinder for, at samme bestanddel kan anses for at være dominerende i forbindelse med vurderingen af ligheden mellem tegnene. Rettens afgørelse var derudover baseret på en fordrejning af de faktiske omstændigheder i forbindelse med vurderingen af de dominerende bestanddeles størrelse og placering i det tegn, der er omfattet af den anfægtede EU-varemærkeansøgning. Retten begik desuden en retlig fejl, da den fastslog, at den visuelle lighed skal bedømmes på baggrund af graden af særpræg af de visuelle elementer, som er omfattet af den anfægtede EU-varemærkeansøgning. Endelig er den appellerede dom ikke tilstrækkeligt begrundet, for så vidt som Retten ikke gav nogen begrundelse vedrørende den relevante kundekreds’ grad af opmærksomhed i forbindelse med de i sagen omhandlede varer.
 (1) EUT L 78, s. 1.


text:
13.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 169/31
 c) Kongeriget Spanien bærer sine egne omkostninger. KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 16. april 2002
 (1) EFT C 303 af 27.10.2001.
 i sag T-64/00, Continental and Overseas Investments NV
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Annullationssøgsmål — indførsel af fjernsynsapparater
 med oprindelse i Tyrkiet — fornødent at træffe afgørelse)
 (2002/C 169/55)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Processprog: nederlandsk)
 den 9. april 2002
 I sagerne T-64/00, Continental and Overseas Investments NV
 i sag T-210/93, H. Hepp mod Rådet for Den Europæiske
 Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesska- (tidligere: Jubertrade NV), Antwerpen (Belgien), ved advokater-
 ne Y. Van Gerven og I. Bernaerts, og med valgt adresse i
 ber (1)
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: R. Tricot og J. Stuyck), angående en
 (Erstatningssøgsmål — ansvar uden for kontraktsforhold påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(1999)
 — mælk — producenter, der har påtaget sig en ikke- 4419 endelig udg. (REC 4/99) af 14. december 1999 om, at
 markedsførings- eller omstillingsforpligtelse — ufornødent der skal foretages efteropkrævning, og om afslag på fritagelse
 at træffe afgørelse i sagen) for importafgifter af fjernsynsappater med oprindelse i Tyrkiet,
 har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, M. Jaeger, og dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; justitssek-
 (2002/C 169/54) retær: H. Jung, den 16. april 2002 afsagt kendelse, hvis
 konklusion lyder således:
 (Processprog: tysk)
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 I sagen T-210/93, Hepp, Villmar-Weyer (Tyskland), ved
 Rechtsanwalt H. Heep mod Rådet for Den Europæiske Union (1) EFT C 149 af 27.5.2000.
 (befuldmægtigede: A. Brautigam og A.-M. Colaert) og Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede:
 D. Booß, M. Niejahr, H.-J. Rabe og M. Núñez-Müller), angående
 en påstand om erstatning på grundlag af trakatens artikel 178
 og artikel 215, stk. 2 (nu artikel 235 EF og artikel 288, stk. 2,
 EF) af tab som følge af, at sagsøgeren ikke har kunnet
 markedsføre mælk i henhold til Rådets forordning (EØF)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for
 anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68
 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter (EFT L 90, den 16. april 2002
 s. 13), som suppleret ved Kommissionens forordning (EØF)
 nr. 1371/84 af 16. maj 1984 (EFT L 132, s. 11), har Retten i sag T-204/00, CCBB Vervoer- en Distributiecentrum BV
 (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsforman- mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 den, R.M. Moura Ramos, og dommerne V. Tiili, J. Pirrung,
 P. Mengozzi og A.W.H. Meij; justitssekretær: H. Jung, den (Annullationssøgsmål — indførsel af fjernsynsapparater
 9. april 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: med oprindelse i Tyrkiet — ufornødent at træffe afgørelse)
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. (2002/C 169/56)
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. (Processprog: nederlandsk)
 (1) EFT C 270 af 19.10.1992. I sag T-204/00, CCBB Vervoer- en Distributiecentrum BV, ved
 advokat


text:
R.G. Snouckaert van Schauburg, og med valgt adresse
 i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtiget: R. Tricot), angående en påstand om
 ---pagebreak--- C 169/32 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.7.2002
 annullation af Kommissionens beslutning K(98) 241 endelig fire lande en sikkerhedsstillelse svarende til den udløbne
 udg. (REM 13/97) af 4. februar 1998 om afslag på fritagelse antidumpingtold, ligesom de pålægges at undergive importen
 for importafgifter af fjernsynsapparater med oprindelse i registrering, eller mere subsidiært, at det pålægges Kommissio-
 Tyrkiet, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelings- nen at kræve af de nævnte importører, at de undergiver
 formanden, M. Jaeger, og dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; importen registrering, har Rettens præsident den 27. februar
 justitssekretær: H. Jung, den 16. april 2002 afsagt kendelse, 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 hvis konklusion lyder således:
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2) Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende Kongeriget 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 Spaniens begæring om intervention.
 3) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (1) EFT C 302 af 21.10.2000.
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 FØRSTE INSTANS
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 FØRSTE INSTANS den 4. april 2002
 den 27. februar 2002 i sag T-198/01 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 i sag T-132/01 R, Euroalliages m.fl. mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber
 (Foreløbige forholdsregler — formaliteten — statsstøtte —
 tilbagesøgningspligt — fumus boni juris — uopsættelighed
 (Sag om foreløbige forholdsregler — appel — henvisning til — interesseafvejning)
 Retten — dumping — afgørelse om at afslutte en fornyet
 undersøgelse af foranstaltninger, som udløber — uopsætte-
 lighed — foreligger ikke)
 (2002/C 169/58)
 (2002/C 169/57)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-198/01 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH,
 I sag T-132/01 R, Euroalliages, Bruxelles, Péchiney électromé-
 Ilmenau (Tyskland), ved Rechtsanwalt G. Schohe, og med valgt
 tallurgie, Courbevoie (Frankrig), Vargön Alloys AB, Vargön
 adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske
 (Sverige), Ferroatlàntica, Madrid, ved avocats D. Voillemot
 Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Kreuschitz og V. Di Bucci),
 og O. Prost, støttet af Kongeriget Spanien (Befuldmægtiget:
 angående en begæring om udsættelse af gennemførelsen af
 L. Fraguas Gadea), mod Kommissionen for De Europæiske
 artikel 2 i Kommissionens beslutning 2002/185/EF af 12. juni
 Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Kreuschitz, S. Meany og
 2001 vedrørende Tysklands statsstøtte til Technische Glaswer-
 A.P. Bentley), støttet af TNC Kazchrome, Almaty (Kasakhstan)
 ke Ilmenau GmbH (EFT L 62, s. 30), subsidiært en begæring
 og Alloy 2000 SA, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 om foreløbige forholdsregler, har Rettens præsident den
 barrister J.E. Flynn, og solicitors J. Magnin og S. Mills, angående
 4. april 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 dels principalt, at der anordnes udsættelse med gennemførelsen
 af Kommissionens beslutning 2001/230/EF af 21. februar
 2001 (EFT L 84, s. 36) om afslutning af antidumpingprocedu-
 ren vedrørende importen af ferrosilicium med oprindelse i 1) Gennemførelsen af artikel 2 i Kommissionens beslutning 2002/
 Brasilien, Folkerepublikken Kina, Kasakhstan, Rusland, Ukraine


text:
Nr . C 336/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 9 . 11 . 96
 EF-traktatens artikel 30 er til hinder for nationale bestem tekniske eller kemiske analyser eller laboratorieforsøg,
 melser om bilers årgang, som fører til, at myndighederne og som i forvejen er foretaget i en anden medlemsstat, når
 de erhvervsdrivende i den pågældende medlemsstat er afden myndighederne bar adgang til resultaterne heraf, eller
 opfattelse, at når to køretøjer af samme model af et mærke på begæring kan få stillet dem til rådighed.
 sælges i medlemsstaten efter den 30. juni, er det alene
 forbudt at udbyde det parallelimporterede køretøj med det (') EFT nr. C 370 af 24. 12 . 1994 .
 følgende år som modelårgang.
 (') EFT nr . C 229 af 2 . 9 . 1995 .
 DOMSTOLENS DOM
 af 2 . juli 1996
 DOMSTOLENS DOM
 i sag C-473/93 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 (Første Afdeling) skaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (')
 af 27. juni 1996 (Traktatbrudssøgsmål — fri bevægelighed for personer —
 i sag C-2 93/94, staffesag mod Jacqueline Brandsma ( an ansættelser i den offentlige administration)
 modning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van eerste ( 96/C 336/08 )
 aanleg, Turnhout)(')
 (Frie varebevægelser — undtagelser — beskyttelse af den (Processprog: fransk)
 offentlige sundhed — medlemsstaternes kompetence —
 biocider)
 ( 96/C 336/07 )
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (Processprog: nederlandsk)
 I sag C-473/93 , Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber ved juridisk konsulent Dimitrios Gouloussis, som
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive befuldmægtiget, mod Storhertugdømmet Luxembourg ved
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) advokat Alain Lorang, angående en påstand om, at det
 fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg ved at opret
 I sag C-293/94 , angående en anmodning, som Rechtbank holde et krav om luxembourgsk statsborgerskab over for
 van eerste aanleg, Turnhout ( Belgien ), i medfør af EF arbejdstagere fra andre medlemsstater som betingelse for
 traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den adgang til stillinger som tjenestemand eller offentligt ansat
 for nævnte ret verserende straffesag mod Jacqueline inden for områderne forskning, uddannelse, sundhed,
 Brandsma at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende transport over land , postvæsen og telekommunikation samt
 fortolkningen af EF-traktatens artikel 30 og 36 , har vand-, gas- og elektricitetsforsyning har undladt at opfylde
 Domstolen ( Første Afdeling ), sammensat af afdelingsfor sine forpligtelser i henhold til EØF-traktatens artikel 48 og
 manden, D. A. O. Edward, og dommerne L. Sevón artikel 1 og 7 i Rådets forordning ( EØF ) nr . 1612/68 af
 ( refererende dommer ) og M. Wathelet; generaladvokat : N. 15 . oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed
 Fennelly; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louter inden for Fællesskabet ( EFT 1968 II , s . 467 ), har Domsto
 man-Hubeau , den 27. juni 1996 afsagt dom, hvis konklu len, sammensat af præsidenten , G. C. Rodríguez Iglesias,
 sion lyder således : afdelingsformændene C. N. Kakouris, D. A. O. Edward,
 J.-P. Puissochet og G. Hirsch samt dommerne G. F. Mancini ,
 1 ) Der foreligger en