text:
det tredje har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ved fejlfortolkning af artikel 4, stk. 2, i Rådets beslutning nr. 97/413/EF har overskredet sine beføjelser, navnlig ved at forlade sig på irrelevante kriterier og ikke tage hensyn til definitionen af »fiskeriindsats« i Rådets beslutning nr. 97/413/EF og i fællesskabslovgivningen om fiskeri, der var gældende på tidspunktet for sagsøgerens anmodning om sikkerhedstonnage i december 2001.
 Endvidere gøres det gældende, at den anfægtede beslutning indeholder en række åbenbare fejl mht. vurderingen af sagsøgerens anmodning om sikkerhedstonnage. Sagsøgeren har navnlig anført, at Kommissionens beslutning om at afvise sagsøgerens anmodning på grund af det større omfang under hoveddækket på det foreslåede nye fartøj i forhold til Westward Isle er åbenbart fejlagtig, hvilket også er tilfældet for Kommissionens antagelse om, at det foreslåede nye fartøjs »fiskeriindsats« vil være større end Westward Isles »fiskeriindsats«.
 Endelig har sagsøgeren hævdet, at Kommissionen tilsidesatte retten til ligebehandling. Det er gjort gældende, at Kommissionens afslag på anmodningen på baggrund af det større omfang under hoveddækket på sagsøgerens foreslåede nye fartøj er en væsentlig forskel i forbindelse med behandlingen, der udgør ulovlig forskelsbehandling af sagsøgeren sammenlignet med den fuldstændigt anderledes måde, hvorpå andre ansøgninger om yderligere sikkerhedstonnage blev behandlet i Kommissionens beslutning nr. 2003/245, og med en af de ved nævnte beslutning afviste anmodninger, som senere blev godkendt i Kommissionens beslutning K(2010) 4765 af 13. juli 2010.


text:
12.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 220/21
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Arbeidshof te Brussel (Belgien) den 6. juli 2009 — Omalet NV mod Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
 (Sag C-245/09)
 2009/C 220/42
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Arbeidshof te Brussel
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Omalet NV
 Sagsøgt: Rijksdienst voor Sociale Zekerheid
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal den nationale ret anvende artikel 49 EF i en retssag mellem Rijksdienst voor Sociale Zekerheid og en hovedentreprenør, der er etableret i Belgien, når der påstås dom for, at denne hovedentreprenør i medfør af artikel 30a, stk. 3, i lov af 27. juni 1969 om ændring af lovdekret af 28. december 1944 om arbejdstagernes sociale sikring (som affattet før ændringen af denne artikel ved artikel 55 i programloven af 27.4.2007) som solidarisk medskyldner hæfter for en del af den gæld, der påhviler en underentreprenør, der er etableret i Belgien og ikke er registreret, eller når der påstås dom over entreprenøren, fordi han ikke har opfyldt forpligtelsen til tilbageholdelse i medfør af lovens artikel 30, stk. 4?
 2)
 (Subsidiært)
 Er artikel 49 EF til hinder for bestemmelser som artikel 30a, stk. 3 og 4, i den belgiske lov af 27. juni 1969 om ændring af lovdekret af 28. december 1944 om arbejdstagernes sociale sikring (således som affattet før ændringen af denne artikel ved artikel 55 i programloven af 27.4.2007)?

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
20.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/10
 Rettens kendelse af 6. september 2012 — Technion og Technion Research & Development Foundation mod Kommissionen
 (Sag T-657/11) (1)
 (Annullationssøgsmål - sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration - skrivelse vedrørende Kommissionens hensigt om at inddrive justerede beløb i henhold til en kontrakt om finansiering af forskning - akter, som ikke kan adskilles fra kontrakten - afvisning)
 2012/C 319/18
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Technion — Israel Institute of Technology (Haifa, Israel) og Technion Research & Development Foundation Ltd (Haifa) (ved advokaterne D. Grisay og D. Piccininno)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved D. Calciu og F. Moro, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens skrivelse af 19. oktober 2011, hvorved det meddeltes, at der ville blive udstedt en debetnota for tilbagebetaling af et beløb på 97 106,72 EUR svarende til det justerede beløb for kontrakt nr. 034984 (Mosaica), på baggrund af revisionskonklusioner, der bl.a. vedrører denne kontrakt, som er indgået inden for rammerne af Det Europæiske Fællesskabs sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum (2002-2006).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Technion — Israel Institute of Technology og Technion Research & Development Foundation Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 73 af 10.3.2012.


text:
8.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/16
 Sag anlagt den 10. februar 2006 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (Sag C-79/06)
 (2006/C 86/30)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 10. februar 2006 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved M. Heller, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1)
 Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 228, stk. 1 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, idet den ikke har gennemført de nødvendige foranstaltninger til opfyldelse af dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol den 27. november 2003 i sag C-429/01 (1), hvori Domstolen fastslog, at Den Franske Republik havde gennemført direktiv 90/219/EØF (2) ukorrekt og ufuldstændigt.
 2)
 Den Franske Republik tilpligtes at betale Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber en tvangsbøde på 168 800 EUR for hver dag, hvormed opfyldelsen af dommen i sag C-429/01 er blevet forsinket, fra den dato, hvor dommen i den foreliggende sag afsiges, indtil den dato, hvor dommen i sag C-429/01 er opfyldt, hvilket beløb indsættes på kontoen for »Det Europæiske Fællesskabs egne indtægter«.
 3)
 Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Den Franske Republik burde straks efter afsigelsen af Domstolens dom have iværksat den nødvendige lovgivningsprocedure og vedtaget de ændringer, som var nødvendige for at efterkomme direktiv 90/219/EØF.
 Der er imidlertid indtil dags dato — hvor der er forløbet fjorten år siden udløbet af fristen for direktivets gennemførelse og endda henholdsvis ti og syv år siden udløbet af fristen for gennemførelsen af ændringsdirektiverne samt mere end 2 år efter afsigelsen af Domstolens dom, hvori traktatbruddet fastslås — stadig ikke vedtaget de nødvendige ændringer hverken på lovgivnings- eller administrativt niveau.
 (1) Sml. 2003 I, s. 14355.
 (2) Rådets direktiv 90/219/EØF af 23. april 1990 om indesluttet anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer (GMMO), EFT L 117, s. 1.


text:
Nr. C 131 / 12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26 . 4 . 97
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS skaber, Bruxelles, ved advokat Marc-Albert Lucas, Liège,
 den 5 . februar 1997 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Évelyne
 Korn, 21 , rue de Nassau, mod Kommissionen for De
 i sag T-207/95 , Maria de los Angeles Ibarra Gil mod Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget: Ana Maria Al
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (') ves Vieira ), angående for det første en påstand om annul
 (Tjenestemænd — intern udvælgelsesprøve — meddelelse lation af den afgørelse, som udvælgelseskomitéen for ud
 om udvælgelsesprøve — betingelse om at være midlertidigt vælgelsesprøve KOM/T/A/95 har truffet den 15 . november
 ansat ved udløbet af fristen for indgivelse af ansøgninger 1994 om ikke at give sagsøgeren adgang til de skriftlige
 — princippet om beskyttelse af den berettigede forvent prøver i denne udvælgelsesprøve, og Kommissionens afgø
 ning — princippet om ligebehandling — princippet om relse af 27. juli 1995 om ikke at give sagsøgeren tilladelse
 omsorgspligt — erstatningssøgsmål) til at deltage i en anden supplerende intern udvælgelses
 prøve end udvælgelsesprøve KOM/T/A/95 , og for det an
 ( 97/C 131/29 ) det en påstand om betaling af erstatning for den økonomi
 ske og ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt,
 (Processprog: fransk) har Retten ( Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsfor
 manden, K. Lenaerts, og dommerne P. Lindh og J. D.
 I sag T-207/95, Maria de los Angeles Ibarra Gil, tidligere Cooke; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez,
 midlertidigt ansat ved Kommissionen for De Europæiske den 5 . februar 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder så
 Fællesskaber, Bruxelles, ved advokat Marc-Albert Lucas, ledes :
 Liège, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 Évelyne Korn, 21 , rue de Nassau, mod Kommissionen for 1 ) Kommissionen frifindes.
 De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget: Ana Maria
 Alves Vieira ), angående for det første en påstand om an
 nullation af den afgørelse, som udvælgelseskomitéen for 2 ) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 udvælgelsesprøve KOM/T/B/95 har truffet den 7. november
 1994 om ikke give sagsøgeren adgang til de skriftlige O EFT nr. C 351 af 30 . 12 . 1995 .
 prøver i denne udvælgelsesprøve, og Kommissionens afgø
 relse af 27. juli 1995 om ikke at give sagsøgeren tilladelse
 til at deltage i en anden supplerende intern udvælgelses
 prøve end udvælgelsesprøve KOM/T/B/95 , og for det an
 det en påstand om betaling af erstatning for den økonomi
 ske og ikke-økonomiske skade, sagsøgeren har lidt, har DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Retten ( Fjerde Afdeling ), sammensat af afdelingsforman
 den 27. februar 1997
 den, K. Lenaerts, og dommerne P. Lindh og J. D. Cooke;
 justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den 5 . fe i sag T-106/95 , Fédération française des sociétés d'assu
 bruar 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: rances (FFSA ) m.fl. mod Kommissionen for De Euro
 pæiske Fællesskaber (')
 1 ) Kommissionen frifindes. (Statsstøtte — offentlig virksomhed — anvendelse af EF-
 traktatens artikel 92, sammenholdt med artikel


text:
90, stk. 2
 2 ) Hver part bærer sine egne omkostninger. — meromkostninger som følge af den offentlige virksom
 heds opfyldelse af særlige opgaver, som er betroet den —
 O EFT nr. C 351 af 30 . 12 . 1995 . aktiviteter på områder, der er underlagt fri konkurrence)
 ( 97/C 131 /31 )
 (Processprog: fransk)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS I sag T-106/95, Fédération française des sociétés d'assuran
 den 5 . februar 1997 ces ( FFSA ), Paris, Union des sociétés étrangères d'assuran
 ces ( USEA), Paris, Groupe des assurances mutuelles agrico
 i sag T-211/95 , Claudine Petit-Laurent mod Kommissio les ( Groupama ), Noisy-le-Grand ( Frankrig ), Fédération
 nen for De Europæiske Fællesskaber (') nationale des syndicats d'agents généraux d'assurances
 (Tjenestemænd — intern udvælgelsesprøve — meddelelse ( FNSAGA ), Paris, Fédération française des courtiers d'as
 om udvælgelsesprøve — betingelse om at være midlertidigt surances et de réassurances ( FCA ), Paris, og Bureau inter
 ansat ved udløbet af fristen for indgivelse af ansøgninger national des producteurs d'assurance et de réassurances
 — princippet om beskyttelse af den berettigede forvent ( BIPAR), Paris, ved advokaterne Dominique Voillemot og
 ning — princippet om ligebehandling — princippet om Marie-Pia Hutin , Paris, og med valgt adresse i Luxem
 omsorgspligt — erstatningssøgsmål) bourg hos advokat Jacques Loesch, 11 , rue Goethe, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuld
 ( 97/C 131 /30 ) mægtiget: Gérard Rozet), støttet af Den Franske Republik
 ( befuldmægtigede : Catherine de Salins og Jean-Marc Be
 (Processprog: fransk) lorgey), og La Poste , Boulogne-Billancourt ( Frankrig), ved
 advokat Hervé Lehman, Paris, og med valgt adresse i
 I sag T-211/95 , Claudine Petit-Laurent, tidligere midlerti Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 , Grand-Rue,
 digt ansat ved Kommissionen for De Europæiske Fælles angående en påstand om annullation af Kommissionens


text:
12.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/21
 Rettens dom af 13. november 2014 — Natura Selection mod KHIM — Afoi Anezoulaki (natur)
 (Sag T-549/10) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket natur - ansøgning om det ældre figurmærke natura - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 007/26)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Natura Selection, SL (Barcelona, Spanien) (ved advokat E. Sugrañes Coca)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved P. Geroulakos, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Afoi Anezoulaki AE (Kilkis, Grækenland)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. september 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 217/2010-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Natura Selection, SL og Afoi Anezoulaki AE.
 Konklusion
 1)
 Afgørelse truffet den 6. september 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 217/2010-2) annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 46 af 12.2.2011.


text:
1.10.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 243/4
 Appel iværksat den 27. juni 2005 af Jose Maria Sison til prøvelse af dom afsagt den 26. april 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-110/03, T-150/03 og T-405/03, Jose Maria Sison mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-266/05 P)
 (2005/C 243/06)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 27. juni 2005 iværksat appel af Jose Maria Sison, Utrecht (Nederlandene), ved advokaterne J. Fermon, A. Comte, H. Schultz og D. Gurses til prøvelse af dom afsagt den 26. april 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-110/03, T-150/03, og T-405/03 (1), Jose Maria Sison mod Rådet for Den Europæiske Union.
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 —
 Dom afsagt den 26. april 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-110/03, T-150/03, og T-405/03 ophæves.
 —
 Med hjemmel i artikel 230 EF annulleres følgende: (a) Rådets beslutning af 27. februar 2003 (06/c/01/03): Rådets svar vedtaget den 27. februar 2003, på den bekræftende begæring fra Jan Fermon, der var sendt pr. fax den 3. februar 2003 i henhold til artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (2), og meddelt sagsøgerens advokat den 28. februar 2003; (b) Rådets beslutning af 21. januar 2003 (41/c/01/02): Rådets svar vedtaget den 21. januar 2003, på den bekræftende begæring fra Jan Fermon, der var sendt pr. fax den 11. december 2002 i henhold til artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001, og meddelt sagsøgerens advokat den 23. januar 2003; og (c) Rådets beslutning af 2. oktober 2003 (36/c/02/03): Rådets svar vedtaget den 2. oktober 2003, på den bekræftende begæring fra Jan Fermon (2/03), der var sendt pr. fax den 5. september 2003 og indført i Rådets generalsekretariats register den 8. september 2003 i henhold til artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001, om adgang til aktindsigt.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Appellanten har nedlagt påstand om ophævelse af den af Retten i Første Instans afsagte dom af følgende grunde:
 1.
 Tilsidesættelse af artikel 220 EF, 225 EF og 230 EF, og af det generelle fællesskabsretlige princip som fastsat i artikel 6 og artikel 13 i EMRK, samt af retten til forsvar.
 Retten i Første Instans har uretmæssigt begrænset sin legalitetskontrol uden at tage stilling til sagsøgerens argumenter.
 2.
 Tilsidesættelse af retten til aktindsigt i dokumenter (artikel 1, stk. 2, EU, artikel 6, stk. 1, EU, artikel 255 EF og artikel 4, stk. 1, litra a), EF, artikel 4, stk. 6, EF, samt artikel 220 EF, 225 EF og 230 EF).
 Den af Retten i Første Instans foretagne prøvelse indebærer i realiteten Rådets ubegrænsede skønsbeføjelse samt en fuldstændig nægtelse af adgang til aktindsigt i dokumenter.
 3.
 Tilsidesættelse af begrundelsespligten (artikel 253 EF), og af artikel 220 EF, 225 EF og 230 EF.
 Den af Retten i Første Instans foretagne prøvelse indebærer


text:
en tilsidesættelse af begrundelsespligten og af artikel 253 EF.
 4.
 Tilsidesættelse af retten til aktindsigt i dokumenter (artikel 1, stk. 2, EU, artikel 6, stk. 1, EU, og artikel 255 EF) af artikel 6, stk. 2, EMRK og princippet om formodning om uskyld, samt af artikel 13 EMRK, som sikrer adgang til effektive retsmidler ved krænkelse af de i EMRK hjemlede rettigheder.
 Retten i Første Instans har afgrænset sagens genstand vilkårligt.
 5.
 Tilsidesættelse af retten til aktindsigt i dokumenter og af artikel 1, stk. 2, EU, artikel 6, stk. 1, EU, artikel 255 EF og artikel 4, stk. 5, og artikel 9, stk. 3, i Rådets forordning nr. 1049/2001.
 Retten i Første Instans har anlagt en urigtig fortolkning og foretaget en urigtig anvendelse af artikel 4 og 9 i Rådets forordning nr. 1049/2001.
 (1) EUT C 171 af 9.7.2005, s. 15.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter.


text:
C 289/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.10.2001
 Appel iværksat den 3. august 2001 af Rådet for Den den herved har bortset fra tjenestens interesse i strid med
 Europæiske Union til prøvelse af dom afsagt den 14. juni artikel 45 i vedtægten for tjenestemænd.
 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 (Fjerde Afdeling) i sag T-230/99, Hans Mc Auley mod
 Rådet for Den Europæiske Union
 (1) EFT C 6 af 8.1.2000, s. 29.
 (Sag C-309/01 P)
 (2001/C 289/30)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. august se afsagt den 29. maj 2001 af Consiglio di Stato i sagerne:
 2001 iværksat appel af Rådet for Den Europæiske Union ved 1) Comune di Udine mod Diddi Dino Figli Srl og A.G.E.S.I.
 Frédéric Anton og Alain Pilette, som befuldmægtigede, og med — Associazione Nazionale Imprese Gestione servizi tecni-
 valgt adresse i Luxembourg, til prøvelse af dom afsagt den ci integrati vedrørende AMGA — Azienda Multiservizi
 14. juni 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første SpA, og 2) AMGA — Azienda Multiservizi SpA mod Diddi
 Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-230/99 (1), Hans Mc Auley Dino Figli Srl og A.G.E.S.I. — Associazione Nazionale
 mod Rådet for Den Europæiske Union. Imprese Gestione servizi tecnici integrati og vedrørende
 Comune di Udine
 Appellanten har nedlagt følgende påstande: (Sag C-310/01)
 — Dommen ophæves for så vidt angår annullationen af (2001/C 289/31)
 udnævnelsen af K.
 Ved kendelse afsagt den 29. maj 2001, indgået til Domstolens
 — Samtidig afsiges frifindelsesdom i sagen i første instans. Justitskontor den 7. august 2001, har Consiglio di Stato i
 sagerne: 1) Comune di Udine mod Diddi Dino Figli Srl og
 A.G.E.S.I. — Associazione Nazionale Imprese Gestione servizi
 — Spørgsmålet om sagens omkostninger afgøres efter gæl- tecnici integrati vedrørende AMGA — Azienda Multiservizi
 dende ret. SpA, og 2) AMGA — Azienda Multiservizi SpA mod Diddi
 Dino Figli Srl og A.G.E.S.I. — Associazione Nazionale Imprese
 Gestione servizi tecnici integrati og vedrørende Comune di
 Udine forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Anbringender og væsentligste argumenter
 a) Må det i medfør af artikel 2 i Rådets direktiv 92/50/EØF (1)
 af 18. juni 1992 antages, at den i direktivet fastsatte
 — Forvanskning af indholdet af meddelelsen om ledig ordning finder anvendelse i den foreliggende sag, selv om
 stilling: At gøre sprogkundskaber og administrative kvali- den i sagen omtvistede aftale i højere grad vedrører
 fikationer til de to afgørende og praktisk taget de eneste levering af goder end levering af tjenesteydelser, og
 kriterier i en meddelelse om ledig stilling vedrørende en hvorledes skal den nævnte artikel fortolkes med henblik
 stilling, som indebærer ledelsesfunktioner, er en forvan- på afgørelsen af, om de anfægtede foranstaltninger er i
 skning af ordlyden af meddelelsen om ledig stilling i dens overensstemmelse med fællesskabsretten?
 helhed.
 b) Må det i medfør af artikel 6, sammenholdt med artikel 1,
 — Retsvildfarelse, idet Retten selvstændigt har gennemført litra b), i Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992,
 en sammenligning af


text:
ansøgernes fortjenester og har antages, at den ved direktivet indførte ordning finder
 sat sin vurdering i stedet for ansættelsesmyndighedens, anvendelse i den foreliggende sag, og hvorledes skal den
 hvorved Retten bevæger sig ud over efterprøvelsen af, om nævnte artikel fortolkes med henblik på afgørelsen af, om
 der foreligger en klar skønsfejl. Med konstateringen af, de anfægtede foranstaltninger er i overensstemmelse med
 at K.’s erfaring var »begrænset«, mens sagsøgerens var fællesskabsretten?
 »betydelig« har Retten direkte indladt sig på en sammen-
 ligning ved »værdidomme«, skønt udelukkende ansættel-
 sesmyndigheden har kompetencen hertil.
 (1) EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.
 — Retsvildfarelse ved den sammenlignende undersøgelse af
 ansøgernes fortjenester, som Retten har gennemført, idet


text:
21.4.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/3
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 1. marts 2012 — Dermod Patrick O’Brien mod Ministry of Justice (tidligere Department for Constitutional Affairs) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court of the United Kingdom — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-393/10) (1)
 (Rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde - begrebet »deltidsansatte, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold« - dommere, der arbejder på deltid, og som aflønnes på grundlag af daglige honorarer - afvisning af at tildele pension)
 2012/C 118/04
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Supreme Court of the United Kingdom
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Dermod Patrick O’Brien
 Sagsøgt: Ministry of Justice (tidligere Department for Constitutional Affairs)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supreme Court of the United Kingdom — fortolkning af Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af Unice, CEEP og EFS (EFT L 14, s. 9) — begrebet »deltidsansatte, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold«, jf. § 2, nr. 1), i bilaget til direktivet — dommere der arbejder på deltid — ulige behandling, for så vidt angår ret til alderspension, af dommere der arbejder på fuld tid og dommere der arbejder på deltid, eller af forskellige kategorier af dommere, der arbejder på deltid
 Konklusion
 1)
 EU-retten skal fortolkes således, at det tilkommer medlemsstaterne at definere begrebet »[...] ansatte, der har en ansættelseskontrakt eller et ansættelsesforhold« i § 2, stk. 1, i rammeaftalen om deltidsarbejde, der er indgået den 6. juni 1997, og som findes i bilaget til Rådets direktiv 97/81/EF af 15. december 1997 om rammeaftalen vedrørende deltidsarbejde, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, som ændret ved Rådets direktiv 98/23/EF af 7. april 1998, og bl.a. at fastsætte, om dommere er omfattet af dette begreb, under forudsætning af at denne personkategori ikke herved vilkårligt udelukkes fra den beskyttelse, der er indeholdt i direktiv 97/81, som ændret ved direktiv 98/23, og rammeaftalen. En udelukkelse fra beskyttelsen er kun tilladt, såfremt det forhold, der forener dommerne og Ministry of Justice, i kraft af sin art adskiller sig væsentligt fra det forhold, som forbinder ansatte, der i henhold til national ret henhører under kategorien arbejdstagere, med deres arbejdsgivere.
 2)
 Rammeaftalen om deltidsarbejde, der er indgået den 6. juni 1997, og som findes i bilaget til direktiv 97/81, som ændret ved direktiv 98/23, skal fortolkes således, at den er til hinder for, at national ret med henblik på at opnå adgang til pensionsordningen fastsætter en sondring mellem fuldtidsdommere og deltidsdommere, som aflønnes på grundlag af daglige honorarer, medmindre en sådan forskelsbehandling er begrundet i objektive forhold, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at vurdere.
 (1) EUT C 274 af 9.10.2010.


text:
2.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 197/30
 Sag anlagt den 4. juni 2008 — Stichting Administratiekantoor Portielje mod Kommissionen
 (Sag T-209/08)
 (2008/C 197/52)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Stichting Administratiekantoor Portielje (Rotterdam, Nederlandene) (ved advocaat D. Van hove)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K(2008) 0926 endelig udg. af 11. marts 2008, der blev meddelt sagsøgeren den 25. marts 2008, om en procedure i henhold til artikel 81 EF (sag COMP/38.543 — internationale flyttetjenesteydelser) annulleres, for så vidt som den er rettet til sagsøgeren.
 —
 Subsidiært annulleres beslutningens artikel 2, litra e), for så vidt som den er rettet til sagsøgeren, af de i fjerde og/eller femte anbringende anførte grunde, og den ved artikel 2 pålagte bøde nedsættes tilsvarende, for så vidt som den vedrører sagsøgeren.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren gør med det første anbringende gældende, at beslutningen udgør en tilsidesættelse af artikel 81 EF og artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003 (1), eftersom Kommissionen ikke har godtgjort, at sagsøgeren er en virksomhed i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i de nævnte artikler.
 Med det andet anbringende gør sagsøgeren gældende, at beslutningen udgør en tilsidesættelse af artikel 81, stk. 1, EF og artikel 23, stk. 2, i forordning nr. 1/2003 (2), idet Kommissionen i lyset af de faktiske omstændigheder med urette har henregnet ansvaret for Gosselins handlinger til sagsøgeren.
 Med det tredje anbringende gør sagsøgeren gældende, at beslutningen udgør en tilsidesættelse af artikel 81 EF. Ifølge anbringendets første led har Kommissionen ikke har godtgjort, at de handlinger, der bebrejdes Gosselin, kan kvalificeres som en mærkbar begrænsning af konkurrencen i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 81 EF. Ifølge det andet led har Kommissionen ikke godtgjort, at den aftale, som Gosselin har deltaget i, kan medføre en mærkbar påvirkning af samhandelen mellem medlemsstater.
 Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at beslutningen udgør en tilsidesættelse af artikel 23 i forordning nr. 1/2003, artikel 15, stk. 2, i forordning nr. 17 (3) og retningslinjerne for beregning af bøder (4). Disse bestemmelser er blevet tilsidesat ved fastsættelsen af overtrædelsens grovhed, fastsættelsen af omsætningen med henblik på beregning af grundbeløbet for den bøde, der er blevet pålagt Gosselin, og endelig ved afvisningen af at tage formildende omstændigheder i betragtning i forbindelse med beregningen af bøden vedrørende Gosselin.
 Med det femte anbringende gøres det endelig gældende, at der er sket tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, navnlig ved afgørelsen af overtrædelsens grovhed og fastsættelsen af den omsætning, der er blevet taget i betragtning ved beregningen af bøden.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EØS-relevant tekst) (EFT 2003 L 1, s. 1).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EØS-relevant tekst) (EFT 2003 L 1, s. 1).
 (3) EØF Rådet: Forordning nr. 17: Første forordning om anvendelse af bestemmelserne i traktatens artikel


text:
C 318/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18 . 10 . 97
 Sag anlagt den 1 . august 1997 af Kommissionen for De forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 ( Sag C-284/97)
 ( 97/C 318/08 )
 Omfatter den undtagelse, der hjemles i artikel 3 , stk. 2,
 første afsnit, tredje led, i Rådets direktiv om fri adgang til
 miljøoplysninger vedrørende sager, der er » genstand for
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den indledende undersøgelser «, administrative procedurer, der
 1 . august 1997 anlagt sag mod Den Franske Republik af er rettet mod udstedelsen af en forvaltningsakt, som på
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Fer grundlag af et sagsanlæg kan blive genstand for en rets
 nando Castillo de la Torre, Kommissionens Juridiske Tje sag ? (')
 neste, og O. Couvert-Castera, der er udstationeret som
 national ekspert ved Kommissionens Juridiske Tjeneste, (') Rådets forordning nr. 90/313/EØF af 7. juni 1990 ( EFT L 158
 som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg af 23 . 6 . 1990, s . 56 ).
 hos Carlos Gomez de la Cruz, Wagner-Centret, Kirchberg.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har ned
 lagt følgende påstande :
 Sag anlagt den 13 . august 1997 af Kommissionen for De
 — Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten og Rådets
 direktiv 93/40/EØF ( J ) af 14 . juni 1993 om ændring af ( Sag C-297/97)
 direktiv 8 1 /85 l/EØF (2 ) og 81/852/EØF (3 ) om indbyr ( 97/C 318/10 )
 des tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om
 veterinærlægemidler ved ikke at have vedtaget de love
 og administrative bestemmelser, der er nødvendige for Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 at efterkomme direktivet ( bortset fra artikel 1 , nr. 7). 13 . august 1997 anlagt sag mod Den Italienske Republik
 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens Laura Pignataro, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 omkostninger. befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Carlos Gomez de la Cruz, Wagner-Centret, rue Alcide de
 Gasperi .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 dem, der er fremført i sag C-282/97 (4 ); fristen for gen 1 ) Det fastslås, at Den Italienske Republik ved at undlade
 nemførelse i henhold til artikel 3 i direktiv 93/40/EØF
 udløb den 31 . december 1994 .
 at vedtage eller i alt fald ved iiJce at give meddelelse
 om de ved lov eller administr. 'v/t udstedte bestem
 melser, der er nødvendige for af fterkomme Rådets
 (>) EFT L 214 af 24 . 8 . 1993 , s. 31 . direktiv 93/65/EØF af 19 . juli ly> l om definition og
 (2) EFT L 317 af 6 . 11 . 1981 , s . 1. anvendelse af kompatible tekniske specifikationer for
 (3) EFT L 317 af 6. 11 .


text:
1981 , s. 16.
 (4 ) EFT C 295 af 27. 9 . 1997, s. 20 .
 erhvervelse af udstyr og systemer til regulering af luft
 trafikken ( [ ), har undladt at opfylde sine forpligtelser i
 henhold til dette direktiv og EØF-traktaten.
 2 ) Den Italienske Republik tilpligtes at afholde sagens
 omkostninger.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 28. juli 1997 af Oberverwaltungsgericht Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 fur das Land Nordrhein-Westfalen i sagen Ulrich Gloger
 mod Bergamt Kamen, med deltagelse af det offentliges EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn
 repræsentant ved Oberverwaltungsgericht fur das Land til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 Nordrhein-Westfalen som det rettes til, indebærer en forpligtelse for medlems
 ( Sag C-296/97) staterne til at overholde de frister for gennemførelse, der
 er fastsat i direktiverne . Fristen udløb i det foreliggende til
 ( 97/C 318/09 ) fælde den 20 . juli 1994, på hvilken dato Den Italienske
 Republik endnu ikke havde udstedt de bestemmelser, der
 Ved kendelse afsagt den 28 . juli 1997, indgået til Dom er nødvendige for at efterkomme det i Kommissionens
 stolens Justitskontor den 12 . august 1997, har Ober påstande nævnte direktiv.
 verwaltungsgericht fur das Land Nordrhein-Westfalen,
 21 . Afdeling, i sagen Ulrich Gloger mod Bergamt Kamen, (') EFT L 187 af 29 . 7. 1993 , s . 52 .
 med deltagelse af det offentliges repræsentant ved Ober
 verwaltungsgericht fur das Land Nordrhein-Westfalen,


text:
23.11.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 289/35
 Sag anlagt den 25. september 2002 af Miguel Vicente- mellem på den ene side de samlede beløb, sagsøgeren har
 Nuñez mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska- fået udbetalt eller får udbetalt fra 1. april 2000 i form af
 ber vederlag, og efterfølgende i form af pension, under
 hensyn til hans indplacering i lønklasse A5/3+1 pr.
 1. april 2000, og på den anden side de samlede beløb,
 (Sag T-294/02) sagsøgeren ville kunne have fået udbetalt, i løn og pension
 for den samme periode, hvis han var blevet indplaceret i
 lønklasse A5/2+6 pr. 1. april 1998, eventuelt med fradrag
 (2002/C 289/64) af den godtgørelse, som sagsøgeren allerede har fået
 udbetalt i samme anledning.
 (Processprog: fransk) Under alle omstændigheder:
 — tilpligtes Kommissionen at betale sagsøgeren et beløb på
 5 000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske skade,
 som de anfægtede afgørelsers ulovlighed har påført ham.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 25. september 2002 anlagt sag mod Kommissionen for — tilpligtes Kommissionen at betale sagens omkostninger.
 De Europæiske Fællesskaber af Miguel Vicente-Nuñez, Krainem
 (Belgien), ved avocat Marc-Albert Lucas. Sagsøgeren har ned-
 lagt følgende påstande: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren i denne sag, som er identisk med sagsøgeren i sag
 Principalt:
 T-10/99 (1), anfægter den måde, hvorpå ansættelsesmyndighe-
 den til opfyldelse af dommen i nævnte sag omsider har
 — Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 17. oktober 2001 besluttet at indplacere ham i lønklasse A5, løntrin 3, men
 om at forfremme sagsøgeren til lønklasse A5/3+1 med samtidig har fastsat sagsøgerens anciennitet i denne lønklasse
 virkning pr. 1. april 2000 og ikke til lønklasse A5/2+6 fra 1. marts 2000 og ikke 1. april 1998.
 med virkning pr. 1. april 1998 annulleres.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren som eneste anbrin-
 — Eftersom de anfægtede afgørelser har medført, at sagsøge- gende gjort gældende, at forpligtelsen til at opfylde nævnte
 ren har fået forringet sine karrieremuligheder, tilpligtes dom er tilsidesat, samt at der er sket overtrædelse af principper-
 Kommissionen at betale sagsøgeren erstatning med et ne om ligebehandling og om ret til karriere, for så vidt som
 beløb svarende til forskellen mellem på den ene side det den anfægtede beslutning hvad angår perioden fra 1. april
 samlede vederlag, sagsøgeren får udbetalt fra 1. april 1998 til 1. marts 2000 opretholder visse virkninger af den af
 2000 og frem til afsigelsen af dommen i nærværende sag, Retten tilsidesatte retsstridige afgørelse, idet sagsøgeren stilles
 og på den anden side det samlede vederlag, sagsøgeren i en mindre gunstig situation end hans kolleger, som ved
 ville have oppebåret i samme periode, såfremt han var forfremmelse fra en stillingsgruppe til en anden stillingsgruppe
 blevet indplaceret i lønklasse A5/2+6 pr. 1. april 1998, i forfremmelsesåret 1998 blev forfremmet til lønklasse A5 og
 eventuelt med fradrag af den godtgørelse, som sagsøgeren hans muligheder for en tidligere forfremmelse til en højere
 allerede har fået udbetalt i samme anledning. lønklasse reduceres.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren morarente (1 ) Sag T-10/99 Vicente Nunez mod


text:
Kommissionen, dom af 9.3.2000
 med 8 % p.a. af dette beløb fra den dato, hvor disse (Sml. Pers. I A s. 47, II-203).
 vederlag skulle have været udbetalt sagsøgerne og indtil
 betaling sker.
 Subsidiært:
 — Ansættelsesmyndighedens afgørelse af 11. juni 2002 som Sag anlagt den 27. september 2002 af Koninklijke BAM
 NBM N.V. mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 følge af den administrative klage af 30. januar 2002
 annulleres, for så vidt sagsøgeren herved tilkendes en skaber
 erstatning på 1 000 EUR for den ikke-økonomiske skade
 og de forringede karrieremuligheder, som sagsøgeren (Sag T-295/02)
 blev påført ved ansættelsesmyndighedens afgørelse af
 17. oktober 2001 om at forfremme sagsøgerne til (2002/C 289/65)
 lønklasse A5/3+1 pr. 1. april 2000 og ikke til lønklasse
 A5/2+6 pr. 1. april 1998. (Processprog: nederlandsk)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning
 for den økonomiske skade, som de anfægtede afgørelser Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 har påført sagsøgeren, med et beløb svarende forskellen den 27. september 2002 anlagt sag af Koninklijke BAM NBM


text:
3.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/14
 Appel iværksat den 9. december 2011 af Eugène Emile Kimman til prøvelse af Personalerettens dom af 29. september 2011 i sag F-74/10, Kimman mod Kommissionen
 (Sag T-644/11 P)
 2012/C 65/27
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Eugène Emile Kimman (Overijse, Belgien) (ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellantens påstande
 —
 EU-Personalerettens dom af 29. september 2011 i sag F-74/10 ophæves.
 —
 Herefter gives appellanten medhold i sine påstande for førsteinstansen, og følgelig
 —
 annulleres sagsøgerens karriereudviklingsrapport for 2008
 —
 tilpligtes Kommissionen at betale sagens omkostninger.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten fremsat fire anbringender.
 1)
 Første anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 6, stk. 8, i bilag I til de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 43 i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, en urigtig gengivelse af sagsakterne og en tilsidesættelse af kontrollen med, om der foreligger et åbenbart fejlskøn ved Personalerettens behandling af anbringendet vedrørende bedømmerens manglende hensyntagen til udtalelsen fra ad hoc-gruppen.
 2)
 Andet anbringende vedrørende en urigtig gengivelse af sagsakterne og af bevisbyrden, ligesom det gøres gældende, at Personaleretten tilsidesatte sin begrundelsespligt ved dennes behandling af anbringendet vedrørende appelprocedurens manglende forskriftsmæssighed samt en begrundelsesmangel ved den i første instans anfægtede bedømmelsesrapport.
 3)
 Tredje anbringende vedrørende en tilsidesættelse af kontrollen med, at begrundelsespligten er overholdt, og med, at der ikke foreligger et åbenbart fejlskøn, samt en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 6, i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til tjenestemandsvedtægtens artikel 45 ved Personalerettens behandling af anbringendet vedrørende en manglende hensyntagen til det arbejde, som appellanten har udført i institutionens interesse.
 4)
 Fjerde anbringende vedrørende en urigtig gengivelse af sagsakterne og en tilsidesættelse af bevisbyrden samt af kontrollen med, om der foreligger et åbenbart fejlskøn ved Personalerettens behandling af anbringendet vedrørende bedømmerens vurdering af, om appellanten indordnede sig under den angivelige omorganisering, der har været afprøvet siden 2008.


text:
25.8.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 258/4
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 28. juni 2012 — Europa-Kommissionen mod Agrofert Holding a.s., Polski Koncern Naftowy Orlen SA, Kongeriget Danmark, Republikken Finland og Kongeriget Sverige
 (Sag C-477/10 P) (1)
 (Appel - aktindsigt i institutionernes dokumenter - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende en fusionskontrolprocedure - forordning (EF) nr. 139/2004 - afslag på aktindsigt - undtagelser vedrørende beskyttelsen af formålet med undersøgelser, forretningsinteresser, juridisk rådgivning og institutionernes beslutningsproces)
 2012/C 258/05
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved B. Smulders, P. Costa de Oliveira og V. Bottka, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Agrofert Holding a.s (ved advokáti R. Pokorný og D. Šalek), Polski Koncern Naftowy Orlen SA (ved avocats S. Sołtysiński, K. Michałowska og A. Krasowska Skowrońska), Kongeriget Danmark (ved S. Juul Jørgensen, som befuldmægtiget), Republikken Finland og Kongeriget Sverige (ved K. Petkovska og S. Johannesson, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 7. juli 2010 i sag T-111/07, Arofert Holding a.s. mod Kommissionen, hvorved Retten har annulleret Kommissionens beslutning D(2007) 1360 af 13. februar 2007 om afslag på at give sagsøgeren aktindsigt i visse ikke offentliggjorte dokumenter om en virksomhedsfusionsprocedure (sag COMP/M.3543 — PKN Orlen/Unipetrol)
 Konklusion
 1)
 Punkt 2 i konklusionen i den dom, som Den Europæiske Unions Ret afsagde den 7. juli 2010, Agrofert Holding mod Kommissionen (sag T-111/07), ophæves, for så vidt som den annullerer Kommissionens beslutning D(2007) 1360 af 13. februar 2007 om afslag på aktindsigt i de dokumenter i sag COMP/M.3543 vedrørende fusionen mellem Polski Koncern Naftowy Orlen SA og Unipetrol, der er blevet udvekslet mellem Europa-Kommissionen og de anmeldende parter samt mellem Kommissionen og tredjemænd.
 2)
 Punkt 3 i konklusionen i den pågældende dom ophæves.
 3)
 I øvrigt forkastes appellen.
 4)
 Kommissionen frifindes i det søgsmål, som Agrofert Holding a.s. har anlagt ved den Europæiske Unions Ret med påstand om annullation af Kommissionens beslutning D(2007) 1360 af 13. februar 2007 om afslag på aktindsigt i de dokumenter i sag COMP/M.3543 vedrørende fusionen mellem Polski Koncern Naftowy Orlen SA og Unipetrol, der er blevet udvekslet mellem Kommissionen og de anmeldende parter samt mellem Kommissionen og tredjemænd.
 5)
 Kommissionen og Agrofert Holding a.s. bærer deres egne omkostninger såvel i førsteinstansen som i appelsagen.
 6)
 Polski Koncern Naftowy Orlen SA og Kongeriget Sverige bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 328 af 4.12.2010.


text:
24.6.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 176/11
 2. Afskærer funktionen af indikativprisen for mælk, som Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 fastsættes af Radet i henhold til forordning (EØF) se afsagt den 30. marts 2000 af Verwaltungsgerichtshof i
 nr. 804/68 en medlemsstat fra: sagerne 1) Solida Raiffeisen Immobilien Leasing GmbH,
 2) Tech Gate Vienna Wissenschafts- und Technologiepark
 (a) at anvende indikativprisen som indikator for aktuelle GmbH mod Finanzlandesdirektion für Wien, Niederöster-
 pristendenser som følge af den fælles landbrugspolitik; reich und Burgenland
 og
 (Sag C-138/00)
 (b) at anse den omstændighed, at et kooperativ af land-
 brugsproducenter i denne stat på vegne af sine medlem-
 mer har opnået mælkepriser, der ligger under indikativ-
 (2000/C 176/19)
 prisen, men nærmere indikativprisen i en periode end
 i en anden, som støtte for den antagelse, at kooperativet
 indtager en markedspåvirkende stilling, der bidrager
 til, at priserne er højere, end de ville have været under Ved kendelse afsagt den 30. marts 2000, indgået til Domsto-
 mere konkurrenceprægede vilkår. lens Justitskontor den 10. april 2000, har Verwaltungsgerichts-
 hof i sagerne 1) Solida Raiffeisen Immobilien Leasing GmbH,
 2) Tech Gate Vienna Wissenschafts- und Technologiepark
 3. Skal artikel 28-30 EF (tidligere artikel 30, 34 og 36) og GmbH mod Finanzlandesdirektion für Wien, Niederösterreich
 artikel 49-55 EF (tidligere artikel 59 og 66) fortolkes und Burgenland forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 således, at de afskærer en medlemsstat fra at anvende en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 national lov, som f.eks. Fair Trading Act 1973 og Competi-
 tion Act 1998, for at forbyde et kooperativ af mælkeprodu-
 center, der indtager en markedspåvirkende stilling, at sende
 mælk fra sine medlemmer til forarbejdning hos andre Er ydelser, som erlægges til et kapitalselskab af en ikke-
 virksomheder, herunder i andre medlemsstater, med den selskabsdeltager for erhvervelsen af udbytterettigheder, »ind-
 begrundelse at kooperativet anvender dette skridt til at skud af enhver art, der er ydet eller skal ydes af deltagerne« i
 udnytte sin stilling på markedet til egen fordel? den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 5, stk. 1, litra
 a), i Rådets direktiv af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter
 (69/335/EØF) (1)?
 4. Hvor der findes store vertikalt integrerede mejerikooperati-
 ver, som må virke i andre medlemsstater, skal det generelle
 princip om forbud mod forskelsbehandling da, enten
 selvstændigt eller som en særlig virkning i henhold til (1) EFT 1969 II, s. 405.
 artikel 12 EF og/eller artikel 34 EF (tidligere artikel 6 og
 artikel 40), fortolkes således, at en medlemsstat er afskåret
 fra at anvende national ret, som f.eks. Fair Trading Act
 1973 og Competition Act 1998 for at forbyde, at et
 kooperativ af mælkeproducenter, der er konstateret at
 indtage en markedspåvirkende stilling:
 (a) erhverver eller bygger nye anlæg til forarbejdning af
 mælk, som produceres af dets medlemmer, hvilket ville
 give kooperativet adgang til yderligere at udnytte sin
 markedspåvirkende stilling til egen fordel, eller
 Sag anlagt den 12. april 2000 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Det Forenede Kongerige
 (b) sender mælk, som produceres af dets medlemmer, til
 Storbritannien og Nordirland


text:
forarbejdning hos andre virksomheder, enten i den
 pågældende medlemsstat eller i en anden medlemsstat,
 med den begrundelse at kooperativet anvender dette
 skridt til at udnytte sin stilling på markedet til egen (Sag C-140/00)
 fordel?
 (2000/C 176/20)
 (1) Rådets forordning nr. 26 om anvendelse af visse konkurrencereg-
 ler inden for produktion og handel med landbrugsvarer (EFT
 1959-1962, s. 120). Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. april
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 804/68 af 27.6.1968 om den fælles
 2000 anlagt sag mod Det Forenede Kongerige Storbritannien
 markodsordning for mælk og mejeriprodukter (EFT 1968 (I), og Nordirland af Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 s. 169). ber ved juridisk konsulent Thomas van Rijn og Keir Fitch,
 der udstationeret som national ekspert ved Kommissionens
 Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse
 i Luxembourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens
 Juridiske Tjeneste, Wagnercentret.


text:
10 . 8 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 233 / 17
 Sag anlagt den 29. maj 1996 af Cipeke, Comércio e Industria Sagsøgeren gør gældende , at begrundelsen for den pågæl
 de Papel, Lda., mod Kommissionen for De Europæiske dende beslutning er inkonsekvent, tvetydig, usammenhæn
 Fællesskaber gende, ufuldstændig og utilstrækkelig .
 ( Sag T-84/96 )
 ( 96/C 233 /29 ) Den pågældende begrundelse er heller ikke klar, udtrykkelig
 eller relevant, hvilket svarer til , at der ikke foreligger nogen
 begrundelse .
 (Processprog: portugisisk)
 Den anfægtede retsakt er således behæftet med væsentlige
 formelle mængder ( jf. EF-traktatens artikel 190 ), hvilket
 medfører retsaktens ugyldighed .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 29 . maj 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Cipeke , Comércio e Industria
 de Papel, Lda ., Lissabon , ved advokat Miguel Ferrâo
 Castelo Branco, Lissabon , og med valgt adresse i Luxem
 bourg hos advokat François Brouxel , 6 , rue Zithe .
 Sag anlagt den 3 1 . maj 1 996 af Francis Alan Clarke mod Det
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Europæiske Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse
 ( Sag T-85/96 )
 ( 96/C 233/30 )
 — Kommissionens beslutning C ( 95 ) 543 af 12 . december
 1995 annulleres med alle de heraf følgende retsvirknin
 ger . (Processprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: den 3 1 . maj 1 9 96 anlagt sag mod Det F^uropæiske Center for
 Udvikling af Erhvervsuddannelse af Francis Alan Clarke,
 Departamento para os Assuntos do Fundo Social Europeu Eischen ( Luxembourg ), ved advokat Frank Montag, Kôln
 (» DAFSE «) indgav en ansøgning om tilskud fra Den og Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Europæiske Socialfond ( » fonden « ) til Kommissionen for De Francis Alan Clarke, 30, Rue de la Cïare , Eischen .
 Europæiske Fællesskaber ( under sagsnummer ESF 871012
 PI ). Der blev ansøgt om tilskud til Partex og mere end ti Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 virksomheder, heriblandt sagsøgeren . Sagsøgeren, der fik
 tilsagn om støtte, gennemførte i forbindelse hermed to
 erhvervsuddannelseskurser i grafisk kunst, for hvilke deltag — Den afgørelse, der blev truffet af direktøren for CEDE
 erne modtog løn . De forskellige projekter og budgetter blev FOP den 5 , april 1996 i form af afgørelsen af 22 . april
 godkendt af fonden . Da kurserne var gennemført, indgav 1996 , og afgørelsen af 21 . maj 1996 annulleres .
 sagsøgeren inden for den fastsatte frist sin » kvantitative og
 kvalitative evaluering «, og afventede betaling af det saldo — CEDEFOP tilpligtes at betale sagens omkostninger .
 beløb , som sagsøgeren mener at have krav på . Efter at
 Kommissionen havde gennemgået anmodningen om udbe
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 taling af saldobeløbet, gav den den portugisiske stat
 meddelelse om nedsættelse af tilskuddet fra fonden vedrø
 rende sagsnummer 871012 PI . Sagsøgeren anlagde som Sagsøgeren har anført,


text:
at han siden 1 977 har været ansat i
 modtager af tilskud fra fonden i henhold til sagsnummer CEDEFOP, hvis hjemsted den 1 . september 1 995 blev flyttet
 871012 PI sag ( C-l 89/90 ) med påstand om annullation, og fra Berlin til Thessaloniki . I juli 1995 aftalte De Europæiske
 Domstolen annullerede den 4 , juni 1992 Kommissionens Fællesskabers Statistiske Kontor ( Eurostat ) med sagsøgte, at
 beslutning . sagsøgeren, indtil han snarest muligt kunne overflyttes,
 skulle gøre tjeneste ved Eurostat i Luxembourg . Da forud
 sætningerne for at udnytte den interinstitutionelle mobilitet
 Derefter — og ligeledes efter at have gennemgået anmod endnu ikke var tilvejebragt på tidspunktet for CEDEFOP's
 ningen om udbetaling af saldobeløbet — vedtog Kommis flytning den 1 , september 1995 , skulle sagsøgeren ifølge
 sionen beslutning K ( 95 ) 543 af 12 . december 1995, i direktørens afgørelse af 31 . juli 1995 indtil videre gøre
 henhold til hvilken sagsøgeren skulle refundere fonden tjeneste ved Eurostat i Luxembourg. Først i februar 1996
 4 267 218 esc . Kommissionen vedtog denne beslutning, idet havde Kommissionen gjort det muligt for de ansatte i
 den fandt, at en del af tilskuddet fra fonden ikke var blevet CEDEFOP at udnytte mobiliteten . Sagsøgerens ansøgning
 anvendt på de i godkendelsesbeslutningen fastsatte betin om forlængelse af tjenesten ved Eurostat indtil overflytnin
 gelser, og at udgifter på 19 725 390 esc ., som sagsøgeren gen dertil blev stiltiende afslået af direktøren for CEDEFOP
 havde afholdt i forbindelse med kurserne, ikke var tilskuds ved den anfægtede afgørelse af 5 , april 1996 . Ved denne
 berettigede, i overensstemmelse med konklusionerne i afgørelse, som blev meddelt sagsøgeren den 11 . april 1996 ,
 skrivelse nr. 6045 af 24 . marts 1994 til den portugisiske stat, blev denne opfordret til at begynde tjenesten i Thessaloniki
 som begrunder den beslutning, som nu anfægtes . den 2 , maj 1996 .
 ---pagebreak--- Nr . C 233/ 18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10 . 8 . 96
 På grundlag af en skrivelse fra Eurostat havde direktøren Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande :
 den 22 . april 1996 truffet afgørelse om at forlænge
 sagsøgerens tjeneste hos Eurostat til den 31 . maj 1996 . — Kommissionens beslutning af 13 . marts 1996 — K(96 )
 Sagsøgerens ansøgning af 8 , maj 1996 om forlængelse til den 841 endelig udg . — vedrørende en særlig afskrivnings
 30 . september 1996 blev afslået af direktøren ved skrivelse mulighed for luftfartøjer i henhold til § 82 f i den tyske
 af 21 . maj 1996 fra lederen af CEDEFOP's forvaltning. Einkommensteuerdurchfiihrungsverordnung annulle
 res , for så vidt beslutningen vedrører forlængelsen af den
 Sagsøgeren har gjort gældende , at de anfægtede afgørelser er periode, hvori denne bestemmelse er gældende, i tiden
 retsstridige af følgende grunde : fra 1 , januar 1995 til 31 . december 1999 .
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 — Afgørelserne er behæftet med væsentlige formelle mang
 ger .
 ler. Begrundelsen er utilstrækkelig.
 — De


text:
anfægtede afgørelser er også materielt retsstridige , Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 fordi de tilsidesætter generelle retsprincipper i Fælles
 skabernes tjenestemandsret. Sagsøgeren har navnlig Sogsmâlsgrundene og de vsesentligste argumenter er de
 gjort gældende, at afgørelserne strider mod : samme som i sag T-25/96 ( Arbeitsgemeinschaft deutscher
 Luftfahrt-Unternehmen og Hapag-Lloyd Fluggesellschaft
 — de indgåede aftaler og de garantier, CEDEFOP har mbH mod Kommissionen ).
 afgivet over for sagsøgeren, og dermed griber ind i
 hans subjektive rettigheder
 — princippet om , at forvaltningen er bundet af de
 regler, den selv har opstillet, og om beskyttelsen af
 den berettigede forventning, fordi de er i modstrid Sag anlagt den 7, juni 1996 af Gisèle Lienard mod
 med de retningslinjer, CEDEFOP har opstillet for, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 hvordan man vil forholde sig
 ( Sag T-88/96 )
 — arbejdsgiverens almindelige omsorgspligt over for de ( 96/C 233/32 )
 ansatte, fordi de ikke tager hensyn til sagsøgernes
 berettigede interesser,
 (Processprog: fransk)
 — ligebehandlingsprincippet, da sagsøgeren i modsæt
 ning til de personer, der bliver i Berlin, ikke får Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 tilskrevet tjenesteår. den 7 , juni 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Gisèle Lienard, Woluwé-Saint
 Af samme grunde er afgørelsen om at forlægge sagsøgerens Etienne, Belgien, ved advokaterne Jean-Noël Louis, Thierry
 tjenestested til CEDEFOP i Thessaloniki , den 3 , juni 1996 , Demasure og Ariane Tornel , Bruxelles, og med valgt adresse
 retsstridig . i Luxembourg hos Fiduciaire Myson Sàrl, 1 , rue Glese
 ner .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Kommissionens afgørelse af 30 . oktober 1995 om pr.
 1 , november 1995 at fratage sagsøgeren det supplerende
 skattemæssige nedslag for forsørgelsesberettigede børn
 Sag anlagt den 31 . maj 1996 af Arbeitsgemeinschaft annulleres .
 deutscher Luftfahrt-Unternehmen og Hapag-Lloyd Flugge
 sellschaft mbH mod Kommissionen for De Europaeiske
 Faellesskaber — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 ger .
 ( Sag T-86/96 )
 ( 96/C 233/31 ) Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 (Processprog: tysk) Sagsøgeren, der er skilt fra en tjenestemand ved Kommis
 sionen, anfægter denne institutions afgørelse, hvorefter
 hendes tidligere mand tillægges det supplerende skattemæs
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der sige nedslag i henhold til artikel 3 , stk . 4 , andet afsnit, i
 den 31 . maj 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De Rådets forordning nr. 260/88 af 29 . februar 1968 om
 Europæiske Fællesskaber af Arbeitsgemeinschaft deutscher fastlæggelse af betingelserne for og fremgangsmåden ved
 Luftfahrt-Unternehmen, Bonn, og Hapag-Lloyd Flugge opkrævning af skat til De Europæiske Fællesskaber.
 sellschaft mbH , Langenhagen ( Forbundsrepublikken Tysk
 land ), ved advokaterne Dr. Gerrit Schohe og Dr. Phillipp v. Sagsøgeren anfører i denne sammenhæng, at hun og hendes
 Dietze, Hamburg, og med valgt adresse i Luxembourg hos tidligere ægtefælle den 21 . november 1994 undertegnede de
 advokat Marc Baden, 34B, rue Philippe II . nødvendige aftaler med henblik på skilsmisse efter enighed


text:
23.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/13
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 18. december 2007 — Roderich Weißenfels mod Europa-Parlamentet
 (Sag C-135/06 P) (1)
 (Appel - løn - børnetilskud - fradrag af tillæg af samme art fra anden side - fuld prøvelsesret - tvister, der angår pengebeløb)
 (2008/C 51/20)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Roderich Weißenfels (ved Rechtsanwalt G. Maximini)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet (ved L.G. Knudsen, M. Ecker og U. Rösslein, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel iværksat til prøvelse af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 25. januar 2006 i sag T-33/04, Roderich Weißenfels mod Parlamentet, hvorved Retten ikke gav appellanten medhold i sin påstand om annullation af Parlamentets afgørelse af 26. juni 2003, hvorefter der i det dobbelte børnetilskud, sagsøgeren får udbetalt i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 3, skal fratrækkes et tillæg af samme art, der oppebæres fra anden side — betingelser for anvendelse af bestemmelsen om forbud mod kumulation i tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 2 — begrebet »tillæg af samme art«
 Konklusion
 1)
 Den af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans afsagte dom af 25. januar 2006, Weißenfels mod Parlamentet (sag T-33/04), ophæves.
 2)
 Europa-Parlamentets afgørelse af 26. juni 2003 og af 28. april 2004 annulleres.
 3)
 Europa-Parlamentet betaler Roderich Weißenfels de børnetilskud, som han burde have oppebåret fra den 1. juli 2003, med renter efter loven.
 4)
 Europa-Parlamentet bærer sine egne omkostninger og betaler Roderich Weißenfels' omkostninger ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans og De Europæiske Fællesskabers Domstol.
 (1) EUT C 108 af 6.5.2006.


text:
14.7.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/58
 Sag anlagt den 30. april 2014 — Mat Foundries Europe mod Kommissionen
 (Sag T-309/14)
 2014/C 223/60
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Mat Foundries Europe GmbH (Neunkirchen, Tyskland) (ved advokaterne D. Greinacher, J. Martin og B. Scholtka)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure vedrørende støtte til el fra vedvarende energikilder og fra grubegas i henhold til loven om forrang for vedvarende energi (EEG) og reduceret EEG-afgift for energiintensive forbrugere over for Forbundsrepublikken Tyskland — Statsstøtte SA.33995 (2013/C) (ex 2013/NN) af 18. december 2013, offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 7. februar 2014, C 37, s. 73, annulleres i medfør af artikel 263, stk. 1, TEUF, for så vidt som Kommissionen kvalificerede den særlige godtgørelsesordning i EEG’s § § 40 og 41 som statsstøtte som omhandlet i artikel 107 TEUF.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.
 1.
 Første anbringende: tilsidesættelse af artikel 107 TEUF
 Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen med urette har kvalificeret støtten til vedvarende energi i form af den afgiftsbaserede ordning såvel som den særlige godtgørelsesordning til reduktion af EEG-afgiften som støtte og derfor ikke burde have indledt den formelle undersøgelsesprocedure.
 —
 Sagsøgeren har herved anført, at Kommissionen i forbindelse med den foreløbige vurdering af spørgsmålet, om den særlige godtgørelsesordning udgjorde støtte, anlagde et åbenbart ukorrekt skøn, eftersom den særlige godtgørelsesordning som en undtagelse til EEG-afgiften ikke indebærer nogen fordel, som energiintensive forbrugere ikke ville have opnået under normale markedsvilkår.
 —
 Sagsøgeren har videre anført, at statsmidler ikke var berørt. Eftersom allerede indtægterne fra EEG-afgiften ikke udgjorde statsmidler, kunne undtagelsen for energiintensive forbrugere heller ikke berøre statsmidler.
 —
 Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at den særlige godtgørelsesordning heller ikke er konkurrencefordrejende. Den fastsætter højest de konkurrencebetingelser, som ville gøre sig gældende uden EEG-afgiften.
 2.
 Andet anbringende: tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning
 Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen med vedtagelsen af afgørelsen ligeledes har tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning. Den tyske ordning til støtte af vedvarende energi er allerede blevet undergivet en indgående støtteretlig undersøgelse. I forbindelse med denne undersøgelse konkluderede Kommissionen i 2002, at ordningen ikke er forbundet med en overførsel af statsmidler. Eftersom EEG 2012 i denne henseende ikke indeholder nogen væsentlige ændringer af den daværende retstilstand, burde de berørte økonomiske operatører kunne forvente, at der ikke blev foretaget en fornyet undersøgelse, men at ordningen ville fortsætte.
 3.
 Tredje anbringende: magtfordrejning
 Endelig er det sagsøgerens opfattelse, at Kommissionen har misbrugt de skønsbeføjelser, som den er tillagt i artikel 107 TEUF og 108 TEUF. Med indledningen af undersøgelsesproceduren forfølger Kommissionen i det væsentlige det mål at opnå en grundlæggende harmonisering af støtte til el fra vedvarende energi. Dette grundlæggende mål fremgår også af det nye udkast til retningslinjer for miljø- og energistøtte, hvori Kommissionen for første gang fastsætter detaljerede bestemmelser for støtte til vedvarende energi. Kommissionen skal imidlertid med henblik på en harmonisering


text:
9.4.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/14
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 17. februar 2011 — Comunidad Autónoma de Galicia mod Kommissionen
 (Sag T-520/10 R)
 (Særlige rettergangsformer - statsstøtte - kompensation til visse elproducenter for at dække disses yderligere produktionsomkostninger som følge af den offentlige serviceforpligtelse til at producere en vis mængde elektricitet på grundlag af indenlandsk kul og oprettelse af et system med fortrinsret til at afgive tilbud for disse producenter - beslutning om ikke at gøre indsigelse - begæring om udsættelse af gennemførelse - »fumus boni juris« - manglende uopsættelighed - interesseafvejning)
 2011/C 113/28
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Comunidad Autónoma de Galicia (Santiago de Compostela, Spanien) (ved advokaterne S. Martínez Lage, H. Brokelmann og A. Rincón García Loygorri)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier og C. Urraca Caviedes, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om foreløbige forholdsregler med henblik på udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning K(2010) 4499 af 29. september 2010 om statsstøtte N 178/2010, anmeldt af Kongeriget Spanien i form af en statslig kompensation knyttet til et system med fortrinsret til at afgive tilbud for elproducenter, som benytter indenlandsk kul.
 Konklusion
 1)
 Det tillades Hidroeléctrica del Cantábrico, SA, og Federación Nacional de Empresarios de Minas de Carbón at intervenere til støtte for Europa-Kommissionens påstande.
 2)
 Justitssekretæren forkynder en kopi af samtlige processkrifter for intervenienterne nævnt i denne konklusions punkt 1.
 3)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 4)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
27.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/44
 Sag anlagt den 27. juni 2011 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-358/11)
 2011/C 252/96
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello Stato P. Marchini)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Følgende retsakter annulleres: Europa-Kommissionens gennemførelsesafgørelse K(2011) 2517 af 15. april 2011 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som Italien har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen Offentlig oplagring — sukker for regnskabsåret 2006 (korrektion af fast sats på 10 % svarende til 171 418,00 EUR), 2007 (korrektion af fast sats på 10 % svarende til 182 006,00 EUR), 2008 (korrektion af fast sats på 10 % svarende til 111 062,00 EUR), 2009 (korrektion af fast sats på 10 % svarende til 34 547,00 EUR) på grund af en »35 % stigning i lageromkostninger«), regnskabsåret 2006 (korrektion af fast sats på 5 % svarende til 781 044,00 EUR) på grund af »sene lagerkontroller« som angivet i bilaget til artikel 1 i samme afgørelse, idet de ikke er i overensstemmelse med EU-retten; skrivelse fra Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Landbrug og Udvikling af landdistrikter (direktorat J. Revision af landbrugsudgifter nr. ARES (2011) 2287 af 3.1.2011, og punkt 2 i bilaget hertil, som redegør for baggrunden for den endelige stillingtagen efter redegørelsen fra forligsorganet i sag 10/IT/435, hvilke udgør et sine qua non for afgørelse K(2011) 2517; skrivelse fra Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Landbrug og Udvikling af landdistrikter (direktorat J.Revision af landbrugsudgifter nr. ARES (2010) 57525 af 3.3.2010 og bilaget hertil, som angiver årsagerne til udelukkelsen fra EU-finansiering, hvilke udgør et sine qua non for afgørelsen.
 —
 Som et led i hovedpåstanden: Det fastslås, at forordning (EF) nr. 915/2006 er ugyldig.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort syv anbringender gældende.
 Første anbringende vedrørende en tilsidesættelse af væsentlige formkrav (artikel 269 TEU, tidligere artikel 253 EF), idet Kommissionen ikke har foretaget en indledende undersøgelse med hensyn til den finansielle korrektion af udgifterne, som er angivet som en »35 % stigning i lageromkostninger for regnskabsårene 2006, 2007, 2008, 2009«.
 Ifølge den italienske regering har Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad undersøgt beviserne fremlagt af AGEA (det organ, som i Italien varetager betalingerne til landbruget) som viser, at der var blevet gennemført en markedsundersøgelse, og at årsagerne til prisstigningerne på leje af siloer var kendte, idet prisstigningerne skyldtes den svære situation, som markedet for leje af oplagringsfaciliteter til sukker siden 2005 havde befundet sig i.
 Andet anbringende vedrørende en tilsidesættelse af væsentlige formkrav (artikel 269 TEU, tidligere artikel 253 EF), idet Kommissionen ikke har givet en begrundelse for den finansielle korrektion af de udgifter, som er angivet som »35 % stigning i lageromkostninger for regnskabsårene 2006, 2007, 2008, 2009«.
 Kommissionen har ikke forklaret, hvorfor erklæringerne fra embedsmændene fra AGEA eller tariffen hos en af de største oplagringsvirksomheder ikke blev anset for behørigt dokumentbevis, som godtgør, at der er blevet fremsat en generel anmodning fra sukkervirksomhederne om en prisstigning på op til 50 %.
 Tredje anbringende vedrørende en tilsidesættelse og


text:
ukorrekt fortolkning af artikel 8 i forordning (EF) nr. 884/2006 og bilag I hertil og af artikel 4 i forordning (EF) nr. 2148/1996 som ændret ved bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 915/2006 og en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, af princippet om, at love ikke må have tilbagevirkende kraft, og af princippet om beskyttelse af berettigede forventninger med hensyn til den finansielle korrektion af den faste sats med 5 % for regnskabsåret 2006 på grund af »sene lagerkontroller«.
 Den italienske regering har anført, at Kommissionen har tilsidesat overgangsbestemmelserne i punkt A/II/5 i bilag I til forordning nr. 884/2006. Eftersom AGEA allerede havde udført disse aktiviteter i forbindelse med en intern kontrol på grundlag af national ret og havde fremsendt Kommissionens tjenestegrene bevis herfor ved en overdragelse til Kommissionen af samtlige registre for af- og pålæsning og referater i forbindelse med kontrolbesøget i maj 2007, burde overgangsbestemmelserne have fundet anvendelse, og den italienske stat herved ikke straffes, idet denne — på grund af ægte organisatoriske vanskeligheder med hensyn til koordineringen med Agecontrol — kunne anses for berettiget til kun at udlevere statusdokumentet i februar 2007. Den italienske regering har gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet, af princippet om, at love ikke må have tilbagevirkende kraft, af princippet om beskyttelse af berettigede forventninger og af proportionalitetsprincippet, idet det ikke er foreneligt med disse principper med det samme at anvende en forpligtelse til at gennemføre beholdningsopgørelser for transaktioner, som var blevet gennemført lang tid før disse forordninger trådte i kraft den 23. og 24. juni 2006 (navnlig bilaget til forordning nr. 915/2006), og kort tid før regnskabet skulle afsluttes (den 30.9.2006).
 Fjerde anbringende vedrørende en tilsidesættelse af væsentlige formkrav (artikel 269 TEU, tidligere artikel 253 EF) i form af en manglende begrundelse for den finansielle korrektion af den faste sats med 5 % for regnskabsåret 2006 på grund af »sene lagerkontroller«.
 Ifølge den italienske regering har Kommissionen ikke givet en tilstrækkelig begrundelse for, hvorfor den ikke har fulgt henstillingen fra forligsorganet, hvori det blev foreslået, at den nye regel fastsat i forordning (EF) nr. 915/2006 om fristen for beholdningsopgørelser kun skulle anvendes på sukkerbevægelser med virkning fra denne forordnings ikrafttræden og ikke med tilbagevirkende kraft på hele regnskabsåret 2006, med det resultat, at den anvendte finansielle korrektion ville være blevet tilsvarende reduceret (med ca. otte måneder).
 Femte anbringende, hvorefter forordning (EF) nr. 915/2006 er ugyldig
 Den italienske regering har gjort gældende, at forordningen er ugyldig for så vidt som den opstiller en forpligtelse til at foretage beholdningsopgørelser over de resterende beholdninger for regnskabsåret 2004/2005 (30.9.2005), de oprindelige beholdninger for regnskabsåret 2005/2006 (1.10.2005) og de resterende beholdninger for regnskabsåret 2005/2006 (30.9.2006) i løbet af regnskabsåret 2006 kun ca. tre måneder før den nye frist for udarbejdelse af beholdningsopgørelser. Ifølge sagsøgeren er det i strid med almindelige fællesskabsretlige principper ved hjælp af en forordning at opstille krav om handlinger, som vedrører omstændigheder, som allerede har fundet sted og som er afsluttet og som en følge heraf sanktionere undladelsen af at foretage disse


text:
handlinger ved hjælp af en procedure for finansiel korrektion.
 Sjette anbringende om en tilsidesættelse af væsentlige formkrav på grund af en manglende begrundelse og manglende beviser (artikel 269 TEU, tidligere artikel 253 EF).
 Ifølge den italienske regering har Kommissionen fordrejet de faktiske omstændigheder for så vidt som den anvender en finansiel korrektion på grundlag af DG AGRI’s fejlagtige antagelse om, at der ikke havde været nogen kontrol fra AGEA’s side af, hvor meget sukker, der kom ind og ud, og at »ca. 127 000 tons sukker blev fjernet (uden at der skete en officiel kontrol af vægten«). Den italienske regering har endvidere gjort gældende, at der ikke er blevet fremlagt tilstrækkeligt bevis for, at »der ikke er blevet gennemført årlige kontroller af beholdningerne. ved oplagringen« eller for at »ca. 127 000 tons sukker er blevet fjernet (uden officiel kontrol og vejning) mellem den 30. september 2006 (den dag, hvor der skulle gennemføres en beholdningsopgørelse) og februar 2007«. Henset til det dokumentbevis, som AGEA har fremlagt, dvs. regnskabsopgørelserne — der er blevet overdraget til Kommissionens tjenestegrene — som viser omfanget af sukkerbevægelser og de resterende kvantiteter for hver enkelt forsendelse, kan Kommissionens tjenestegrene ikke gøre det modsatte gældende i mangel af bevis herfor.
 Syvende anbringende vedrørende en tilsidesættelse af væsentlige formkrav på grund af en manglende begrundelse og manglende beviser (artikel 269 TEU, tidligere artikel 253 EF) hvad angår påstanden om, at Fonden risikerer at lide skade
 Ifølge den italienske regering er afgørelsen behæftet med en begrundelsesmangel, idet den ikke har taget hensyn til den effektive virkning af de kontroller, som AGEA udfører af det sukker, som kommer ind på lageret og som forlader lageret og af deres månedlige beholdninger.


text:
2.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/28
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 26. januar 2005
 i sag T-267/03, Anna Maria Roccato mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd - intern udvælgelsesprøve - ingen adgang til den mundtlige prøve - udvælgelseskomitéens skøn - den retslige prøvelses rækkevidde)
 (2005/C 82/55)
 Processprog: fransk
 I sag T-267/03, Anna Maria Roccato, forhenværende tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles (Belgien), ved avocats G. Vandersanden og L. Levi, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: H. Tserepa-Lacombe og F. Clotuche-Duvieusart, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand dels om annullation af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/PB/99's afgørelse af 24. januar 2003, dels om tilkendelse af erstatning, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne V. Tiili og V. Vadapalas; justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 26. januar 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine omkostninger.
 (1) EFT C 239 af 4.10.2003.


text:
26.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 233/17
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 22. juni 2009 — Timmer mod Revisionsretten
 (Sag T-340/08 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd - bedømmelse - nye og væsentlige faktiske omstændigheder - åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet)
 2009/C 233/30
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Marianne Timmer (Saint-Sauves-d’Auvergne, Frankrig) (ved avocat F. Rollinger)
 Den anden part i appelsagen: Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber (ved T. Kennedy, J.-M. Stenier og G. Corstens, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af EU-Personaleretten (Anden Afdeling) den 5. juni 2008 i sag F-123/06, Timmer mod Revisionsretten (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), med påstand om, at denne kendelse ophæves.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Marianne Timmer bærer sine egne omkostninger og betaler de sagsomkostninger, som Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber har afholdt i appelsagen.
 (1) EUT C 285 af 8.11.2008.


text:
17.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 409/44
 Sag anlagt den 23. juli 2014 — HB m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-361/14)
 2014/C 409/64
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: HB (Linz, Østrig), Hans Joachim Richter (Bremen, Tyskland), Carmen Arsene (Pitesti, Rumænien), Robert Coates Smith (Glatton, Det Forenede Kongerige), Magdalena Anna Kuropatwinska (Warszawa, Polen), Nathalie Louise Klinge (Zuidbroek, Nederlandene) og Christos Yiapanis (Paphos, Cypern) (ved advokat C. Kolar)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstand
 —
 Kommissionens afgørelse af 26. marts 2014, hvorved der blev givet afslag på det planlagte borgerinitiativ med titlen »Ethics for Animals and Kids«, annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne i det væsentlige gjort gældende, at Kommissionen med den afgørelse, hvormed registreringen af det planlagte borgerinitiativ med titlen »Ethics for Animals and Kids« blev afslået, har underkendt sin kompetence og tilsidesat sin beskyttelsespligt, det generelle forbud mod vilkårlig behandling og artikel 11 og 13 TEUF.


text:
6.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Ítélőtábla (Ungarn) den 11. maj 2011 — Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (Édukövízig) og Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe mod Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság
 (Sag C-218/11)
 2011/C 232/23
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Fővárosi Ítélőtábla
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Észak-dunántúli Környezetvédelmi és Vízügyi Igazgatóság (Édukövízig) og Hochtief Construction AG Magyarországi Fióktelepe
 Sagsøgt: Közbeszerzések Tanácsa Közbeszerzési Döntőbizottság
 Intervenienter: Vegyépszer Építő és Szerelő Zrt., MÁVÉPCELL Kft.
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan minimumskriterier for egnethed i henhold til artikel 44, stk. 2, i direktiv 2004/18/EF (1) kræves i overensstemmelse med samme direktivs artikel 47, stk. 1, litra b), således at ordregivende myndigheder har ret til at sammenkoble minimumskriterierne for egnethed med en enkelt indikator i regnskabsdokumentet (balancen), som er udvalgt af dem til at vurdere den økonomiske og finansielle formåen?
 2)
 I bekræftende fald forelægger retten endvidere et spørgsmål om, hvorvidt kravet om overensstemmelse i direktivets artikel 44, stk. 2, opfyldes af en oplysning (resultat af regnskabsåret), der er valgt til at vurdere minimumskriteriet for egnethed, og som har et forskelligt indhold, afhængigt af hver medlemsstats regnskabsbestemmelser.
 3)
 Er det tilstrækkeligt til at korrigere for de forskelle, som utvivlsomt findes mellem medlemsstaterne, at den ordregivende myndighed, foruden de dokumenter, der er valgt til at dokumentere økonomisk og finansiel formåen, sikrer mulighed for at anvende eksterne oplysninger (artikel 47, stk. 3), eller skal den ordregivende myndighed, for at opfylde kravet om overensstemmelse vedrørende alle de dokumenter, der er valgt, sikre, at bevis for egnetheden kan føres på en anden måde (artikel 47, stk. 5)?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31.3.2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114).


text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/13
 DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 15. juli 2004
 i sag C-213/03, Syndicat professionnel coordination des pêcheurs de l'Etang de Berre et de la région mod Électricité de France (EDF) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation) (1)
 (Konvention om beskyttelse af Middelhavet mod forurening (Barcelona-konventionen) - protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod landbaseret forurening - artikel 6, stk. 3 - tilladelse til udledning - direkte virkning)
 (2004/C 228/25)
 Processprog: fransk
 I sag C-213/03, angående en anmodning, som Cour de cassation (Frankrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Syndicat professionnel coordination des pêcheurs de l'Etang de Berre et de la région mod Électricité de France (EDF), at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 6, stk. 3, i protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod landbaseret forurening, undertegnet den 17. maj 1980 i Athen og godkendt ved Rådets afgørelse 83/101/EØF af 28. februar 1983 (EFT L 67, s. 1), og af artikel 6, stk. 1, i samme protokol, som ændret på de befuldmægtigedes konference i Siracusa den 7. og 8. marts 1996, idet ændringerne blev godkendt ved Rådets afgørelse 1999/801/EF af 22. oktober 1999 (EFT L 322, s. 18), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans, og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet, J.N. Cunha Rodrigues og R. Schintgen (refererende dommer); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: ekspeditionssekretær M. Múgica Arzamendi, den 15. juli 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Artikel 6, stk. 3, i protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod landbaseret forurening, undertegnet den 17. maj 1980 i Athen og godkendt ved Rådets afgørelse 83/101/EØF af 28. februar 1983, og — efter sin ikrafttræden — samme protokols artikel 6, stk. 1, som ændret på de befuldmægtigedes konference i Siracusa den 7. og 8. marts 1996, idet ændringerne blev godkendt ved Rådets afgørelse 1999/801/EF af 22. oktober 1999, har direkte virkning, således at enhver person, der berøres heraf, kan påberåbe sig nævnte bestemmelser for de nationale domstole.
 2)
 Samme bestemmelser skal fortolkes således, at de forbyder udledning af stoffer, der, selv om de ikke er giftige, har en skadelig indflydelse på iltindholdet i havmiljøet, i kystsøer, som står i forbindelse med Middelhavet, når de kompetente nationale myndigheder ikke har meddelt tilladelse hertil.
 (1) EFT C 158 af 5.7.2003.


text:
23.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/26
 Sag anlagt den 25. januar 2013 — Think Schuhwerk mod KHIM — Müller (VOODOO)
 (Sag T-50/13)
 2013/C 86/43
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Think Schuhwerk GmbH (Kopfing, Østrig) (ved advokat M. Gail)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Andreas Müller (Ulm, Tyskland).
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 14. november 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 474/2012-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »VOODOO« for varer i klasse 25 — EF-varemærke nr. 5 832 464
 Indehaver af EF-varemærket: Andreas Müller
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Think Schuhwerk GmbH
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk.1, litra b, og c), i forordning nr. 207/2009, samt tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009
 Annullationsafdelingens afgørelse: Afslag på begæringen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 7, stk.1, litra b, og c), i forordning nr. 207/2009, samt tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/38
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 12. december 2006 — Kommissionen mod Parthenon
 (Sag T-7/05) (1)
 (Voldgiftsklausul - det fjerde rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration - tilbagesøgning af forskudsbetaling)
 (2006/C 331/84)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Triantafyllou, som befuldmægtiet, bistået af avocat N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Parthenon AE Oikodomikon — Technikon — Touristikon — Viomichanikon — Emporikon kai Exagogikon Ergasion (Aigion, Grækenland) (ved: avocat A. Masoulas)
 Sagens genstand
 Sag anlagt i henhold til artikel 238 EF med henblik på tilbagesøgning af forskudsbetaling udbetalt inden for rammerne af kontrakt FAIR-CT98-9544, som blev opsagt af Kommissionen på grund af sagsøgtes misligholdelse af sine kontraktlige forpligtelser.
 Konklusion
 1)
 Sagsøgte, Parthenon AE Oikodomikon — Technikon — Touristikon — Viomichanikon — Emporikon kai Exagogikon Ergasion betaler Kommissionen 154 383,53 EUR, med tillæg af renter beregnet på grundlag af Den Europæiske Centralbanks rentesats for de primære markedsoperationer forhøjet med 1.5 procentpoint for perioden fra den 31. juli 2002 til den 31. december 2002 og to procentpoint for perioden fra den 1. januar 2003 til betaling sker.
 2)
 I øvrigt frifindes sagsøgte.
 3)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler en tredjedel af sine egne omkostninger og en tredjedel af sagsøgtes omkostninger. Sagsøgte betaler to tredjedele af sine egne omkostninger og en tredjedel af Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 57 af 5.3.2005.


text:
10.5.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/37
 Sag anlagt den 3. marts 2003 af Mast-Jägermeister AG Indsigelsesafdelingens Afslag på ansøgningen.
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked afgørelse:
 (Varemærker og Design)
 Appelkammerets afgø- Sagsøgerens indsigelse forkastes.
 relse:
 (Sag T-81/03)
 Søgsmålsgrunde: — Tilsidesættelse af artikel 73 i
 (2003/C 112/71) forordning (EF) nr. 40/94.
 — Urigtig anvendelse af arti-
 (Processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets kel 8, stk. 1, litra b), i forord-
 artikel 131, stk. 2 — det sprog, stævningen er affattet på: tysk) ning (EF) nr. 40/94.
 — Fejlagtig bedømmelse af
 spørgsmålet om varemær-
 kernes lighed.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3. marts 2003 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Mast-Jäger-
 meister AG , Wolfenbüttel (Tyskland), ved Rechtsanwalt
 Chr. Drzymalla. Den anden part i sagen for appelkammeret
 var Licorera Zacapaneca S.A., Zacapa (Guatemala).
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sag anlagt den 3. marts 2003 af Mast-Jägermeister AG
 — Afgørelse truffet den 19. december 2002 (sag R 412/ mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 2002-1) af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmo- (Varemærker og Design)
 nisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 annulleres.
 (Sag T-82/03)
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 (2003/C 112/72)
 (Processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter artikel 131, stk. 2 — det sprog, stævningen er affattet på: tysk)
 Ansøger om EF-vare- Licorera Zacapaneca S.A.
 mærket:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 EF-varemærket, der Figurmærket »VENADO« for varer
 den 3. marts 2003 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 søges registreret: i klasse 32 og 33 (bl.a. mineral- i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Mast-Jäger-
 vand og kulsyreholdige vande og
 meister AG , Wolfenbüttel (Tyskland), ved Rechtsanwalt
 andre ikke-alkoholholdige drikke; Chr. Drzymalla. Den anden part i sagen for appelkammeret
 rom, likører på basis af rom, bran- var Licorera Zacapaneca S.A., Zacapa (Guatemala).
 dy) — ansøgning nr. 986455.
 Indehaver af det i indsi- Sagsøgeren.
 gelsessagen påberåbte Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 varemærke eller tegn:
 — Afgørelse truffet den 19. december 2002 (sag R 382/
 Det i indsigelsessagen Figurmærke i form af et hjorteho- 2002-1) af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmo-
 påberåbte varemærke ved kronet af et kors for varer i nisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 eller tegn: klasse 18, 25, 32 og 33 (bl.a. annulleres.
 paraplyer, beklædningsgenstande,
 ikke-alkoholholdige drikke, inde-
 holdt i klasse 32, vin og spirituo- — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 sa) — varemærke nr. 337337. kostninger.


text:
C 234/2 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 25.7.98
 DOMSTOLENS DOM 3) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 bñrer sine egne omkostninger.
 (Sjette Afdeling)
 af 7. maj 1998 (1) EFT C 158 af 1.6.1996.
 i sag C-124/96: Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber mod Kongeriget Spanien, stùttet af Det Forenede
 Kongerige Storbritannien og Nordirland (1)
 (Traktatbrud Ð Rådets sjette direktiv 77/388/EéF Ð fri-
 tagelse for visse tjenesteydelser, der har en nñr tilknytning
 til udùvelsen af sport eller fysisk trñning Ð ubegrundede
 begrñnsninger) DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 (98/C 234/02)
 af 7. maj 1998
 i sag C-401/96 P, Somaco SARL mod Kommissionen for
 (Processprog: spansk) De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (Appel Ð konkurrence Ð ingen tilsidesñttelse af konkur-
 rencereglerne på Martinique gennem udùvelse af et uimod-
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive ståeligt pres fra de lokale myndigheders side Ð forkert
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) gengivelse af bevismaterialet)
 (98/C 234/03)
 I sag C-124/96, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber (befuldmñgtigede: Enrico Traversa og Francisco (Processprog: fransk)
 Enrique GonzaÂlez Díaz) mod Kongeriget Spanien (befuld-
 mñgtiget: Luis PeÂrez de Ayala Becerril), stùttet af Det For-
 enede Kongerige Storbritannien og Nordirland (befuld-
 mñgtiget: Lindsey Nicoll, bistået af Sarah Moore),
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 angående en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 Spanien har overtrådt bestemmelsen i artikel 13, punkt A,
 stk. 1, litra m), i Rådets sjette direktiv 77/388/EéF af
 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lov-
 givning om omsñtningsafgifter Ð Det fñlles mervñrdiaf- I sag C-401/96 P, Somaco SARL, Fort-de-France (Fran-
 giftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145 af krig), ved advokat Jean-Claude Fourgoux, Paris, og med
 13.6.1977, s. 1) ved at bestemme, at fritagelsen af mervñr- valgt adresse i Luxembourg hos advokat Pierrot Schiltz, 4,
 diafgift af tjenesteydelser i nñr tilknytning til udùvelsen af rue BeÂatrix de Bourbon, angående appel af dom afsagt den
 sport eller fysisk trñning alene finder anvendelse på pri- 18. september 1996 af De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 vate organer, hvis medlemsbidrag eller kontingent ikke Fùrste Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) i sag T-387/94,
 overstiger et bestemt belùb, har Domstolen (Sjette Afde- Asia Motor France m.fl. mod Kommissionen, Sml. II,
 ling), sammensat af afdelingsformanden, H. Ragnemalm, s. 961, hvori der er nedlagt påstand om ophñvelse af dom-
 og dommerne G. F. Mancini, P. J. G. Kapteyn (refererende men Ð den anden part i appelsagen er Kommissionen for
 dommer), J. L. Murray og K. M. Ioannou; generaladvokat: De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Berend Jan
 A. La Pergola; justitssekretñr: R. Grass, den 7. maj 1998 Drijber, bistået af HerveÂ Lehman), har Domstolen (Femte
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann
 (refererende dommer), og dommerne M. Wathelet, D. A. O.
 Edward, P. Jann og L. Sevón; generaladvokat: G. Tesauro;
 justitssekretñr: R. Grass, den 7. maj 1998 afsagt dom,
 1) Kongeriget Spanien har tilsidesat de forpligtelser, der hvis konklusion lyder således:
 påhviler det efter artikel 13, punkt A, stk. 1, litra m), i
 Rådets sjette direktiv 77/388/EéF af 17. maj 1977


text:
om
 harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om
 omsñtningsafgifter Ð Det fñlles mervñrdiafgiftssy- 1) Appellen forkastes.
 stem: ensartet beregningsgrundlag ved at bestemme, at
 fritagelse af mervñrdiafgift af tjenesteydelser i nñr til-
 knytning til udùvelsen af sport eller fysisk trñning
 2) Somaco SARL betaler sagens omkostninger.
 alene finder anvendelse på private organer, hvis med-
 lemsbidrag eller kontingent ikke overstiger et bestemt
 belùb. (1) EFT C 54 af 22.2.1997.
 2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.


text:
17.7.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 204/7
 harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsæt- 43,09 ECU pr. dag fra den 1. april 1988, dels om, at SNUA Srl
 ningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet tilpligtes at betale Kommissionen 60 000 ECU i erstatning for
 beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), har Domstolen, sammen- den skade, som Kommissionen har lidt, har Domstolen (Femte
 sat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformæn- Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet
 dene P.J.G. Kapteyn og G. Hirsch (refererende dommer) samt (refererende dommer), og dommerne P. Jann, C. Gulmann,
 dommerne G.F. Mancini, J.C. Moitinho de Almeida, C. Gul- D.A.O. Edward og L. Sevón; generaladvokat: A. La Pergola;
 mann, D.A.O. Edward, L. Sevón og M. Wathelet; generaladvo- justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 27. april
 kat: N. Fennelly; justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Lou- 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 terman-Hubeau, den 27. april 1999 afsagt dom, hvis konklu-
 sion lyder således: 1) SNUA Srl betaler til Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber 195 397 EUR med rente 43,09 EUR pr. dag fra den
 1) Artikel 11, punkt A, stk. 3, litra b), i Rådets sjette direktiv 1. april 1988 til betaling sker.
 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlems-
 staternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles 2) I øvrigt frifindes SNUA Srl.
 merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag skal fortolkes
 således, at udtrykkene »rabat« og »bonus« ikke kan omfatte et 3) SNUA Srl betaler sagens omkostninger.
 prisnedslag for de samlede omkostninger ved en levering af goder.
 (1) EFT C 131 af 26.4.1997.
 2) Artikel 5, stk. 6, i sjette direktiv 77/388 skal fortolkes således,
 at et olieselskabs udtagelse af goder, som overdrages til en køber
 af brændstof mod indløsning af vouchere, som han har modtaget
 på grundlag af den købte mængde i forbindelse med en
 salgsfremmeordning som den i hovedsagen omhandlede, efter at
 han har betalt den fulde detailpris for brændstof ved standeren,
 skal sidestilles med levering mod vederlag i denne bestemmelses
 forstand, såfremt goderne ikke er af ringe værdi. DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 (1) EFT C 108 af 5.4.1997.
 af 28. april 1999
 i sag C-405/97, Mövenpick Deuschland GmbH für das
 Gastgewerbe mod Hauptzollamt Bremen (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Finanzgricht Bremen) (1)
 DOMSTOLENS DOM (»Kombineret nomenklatur — toldposition 0802 — tørrede
 valnøddestykker, som midlertidigt oplagres ved en tempera-
 (Femte Afdeling) tur på - 24o C«)
 af 27. april 1999 (1999/C 204/13)
 i sag C-69/97, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod SNUA Srl (1) (Processprog: tysk)
 (»Voldgiftsbestemmelse — manglende opfyldelse af en kon- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 trakt«) gjort i Samling af Afgørelser)
 (1999/C 204/12) I sag C-405/97, angående en anmodning, som Finanzgericht
 Bremen i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Mövenpick
 (Processprog: italiensk) Deutschland GmbH für das Gastgewerbe mod Hauptzollamt
 Bremen, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende for-
 tolkningen af pos. 0802 i den kombinerede nomenklatur i den
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- version, der fremgår af bilag I


text:
til Kommissionens forordning
 gjort i Samling af Afgørelser) (EØF) nr. 2551/93 af 10. augustus 1993 om ændring af
 bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og
 I sag C-69/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 241, s. 1)
 (befuldmægtigede: Paolo Stancanelli og Jean-Francis Pasquier, og om gyldigheden af artikel 522, stk. 3, i Kommissionens
 bistået af Alberto Dal Ferro) mod SNUA Srl, Pordenone forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gen-
 (Italien), ved advokaterne Andrea Guarino, Rom, og Ezio nemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF)
 Trampus, hvorunder Kommissionen for De Europæiske Fælles- nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 253,
 skaber i medfør af EF-traktatens artikel 181 har nedlagt s. 1), har Domstolen (Første Afdedeling), sammensat af afde-
 påstand dels om tilbagebetaling af et forskud på 195 397 ECU, lingsformanden, P. Jann (refererende dommer), og dommerne
 som Kommissionen havde udbetalt med henblik på gennemfø- D.A.O. Edward og L. Sevón; generaladvokat: A. Saggio; justits-
 relsen af en integreret ordning med indsamling og genvinding sekretær: R. Grass, den 28. april 1999 afsagt dom, hvis konklu-
 af husholdningsaffald i et privat anlæg, med tillæg af rente sion lyder således:
 ---pagebreak--- C 204/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17.7.1999
 Den kombinerede nomenklatur, således som den fremgår af bilag I DOMSTOLENS DOM
 til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2551/93 af 10. august
 1993 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) (Første Afdeling)
 nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles
 toldtarif, skal fortolkes således, at tørrede valnøddestykker, der
 indføres fra et tredjeland, og som i Fællesskabet oplagres ved en af 28. april 1999
 temperatur på - 24o C, og som efter optøning fortoldes for at bringes
 i fri omsætning, skal tariferes under pos. 0802. i sag C-250/98, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Franske Republik (1)
 (1) EFT C 41 af 7.2.1998.
 (»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv
 89/594/EØF«)
 (1999/C 204/15)
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 (Processprog: fransk)
 af 28. april 1999
 i sag C-31/98, Peter Luksch mod Hauptzollamt Weiden (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht gjort i Samling af Afgørelser)
 München) (1)
 I sag C-250/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 (»Landbrug — fælles markedsordninger — frugt og grønsa- ber (befuldmægtigede: Antonio Caeiro og Bernard Mongin)
 ger — indførsel af surkirsebær med oprindelse i tredjelande mod Den Franske Republik (befuldmægtigede: Kareen Rispal-
 — opkrævning af en udligningsafgift svarende til forskellen
 Bellanger og fuldmægtig Anne de Bourgoing), angående en
 mellem minimumsprisen og importprisen — spørgsmålet om
 påstand om, at det fastslås, at Den Franske Republik har
 anvendelighed på beskadigede varer«) tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv
 (1999/C 204/14) 89/594/EØF af 30. oktober 1989 om ændring af direktiv
 75/362/EØF, 77/452/EØF, 78/686/EØF, 78/1026/EØF og
 80/154/EØF vedrørende gensidig anerkendelse af eksamensbe-
 (Processprog: tysk) viser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for henholdsvis
 læger, sygeplejersker med ansvar for den almene sundheds- og
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- sygepleje, tandlæger, dyrlæger og jordemødre, samt