text:
.
 sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten samt (4 ) EFT L 91 af 22 . 4 . 1995 , s . 35 .
 (5 ) EFT L 91 af 22 . 4 . 1995 , s. 39 .
 — artikel 12 i Rådets direktiv 93/74/EØF af 13 . sep
 tember 1993 om foder med særlige ernæringsfor
 mål (')
 — artikel 13 i Rådets direktiv 94/2 8/EF af 23 . juni
 1994 om principperne for de zootekniske og Slettelse af sag C-198/96 ( ] )
 genealogiske betingelser for import af dyr og deres
 ( 97/C 357/46 )
 sæd, æg og embryoner fra tredjelande og om
 ændring af direktiv 77/504/EØF om racerent avls
 kvæg (2 )
 Ved kendelse af 23 . september 1997 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 — artikel 2 i Kommissionens direktiv 94/39/EF af
 C-198/96 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 25 . juli 1994 om udarbejdelse af en liste over mod Den Franske Republik, skal slettes af registret .
 anvendelsesområder for foder med særlige ernæ
 ringsformål (3 )
 (') EFT C 247 af 24 . 8 . 1996 .
 — artikel 2 i Kommissionens direktiv 95/9/EF af
 7. april 1995 om ændring af direktiv 94/39/EF om


text:
14.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 112/51
 Sag anlagt den 4. februar 2014 — LTJ Diffusion mod KHIM — Arthur et Aston (ARTHUR & ASTON)
 (Sag T-83/14)
 2014/C 112/65
 Stævningen er affattet på fransk
 Parter
 Sagsøger: LTJ Diffusion (Colombes, Frankrig) (ved advokat S. Lederman)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Arthur et Aston SAS (Giberville, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 2. december 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1963/2012-1) annulleres, for så vidt som det deri fastslås, at brugen af det ældre varemærke »ARTHUR« nr. 17731 ikke var i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 15, stk. 1, andet afsnit, litra a), i forordning nr. 207/2009.
 —
 Hvis Retten i overensstemmelse med sin praksis (dom af 4.6.2013, sag T-514/11, »DECATHLON«), skulle finde, at den ikke selv har kompetence til at træffe afgørelse om rigtigheden af den indsigelse, der blev rejst af selskabet LTJ Diffusion den 14. april 2011, eftersom appelkammeret endnu ikke selv har taget stilling til spørgsmålet, nedlægges følgende påstand: sagen hjemvises til det kompetente kollegium, således at der kan træffes afgørelse om rigtigheden af den indsigelse, der blev rejst af selskabet LTJ Diffusion den 14. april 2011, over for ansøgningen om registrering af EF-varemærke nr. 9509911 vedrørende ordmærket »ARTHUR & ASTON« for at betegne visse varer i klasse 3, 9, 14 og 25 og navnlig »sko, støvler og sko«.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Arthur et Aston SAS
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ARTHUR & ASTON« for varer i klasse 3, 9, 14 og 25 (EF-varemærkeansøgning nr. 9 509 911)
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: LTJ Diffusion
 Det påberåbte varemærke eller tegn: Et nationalt delvist figurativt varemærke, der indeholder ordbestanddelen »Arthur« for varer i klasse 25
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 1, andet afsnit, litra a), i forordning nr. 207/2009.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
13.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/6
 Domstolens kendelse af 29. november 2012 — Dimos Peramatos mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-647/11 P) (1)
 (Appel - finansiel støtte bevilget et projekt på miljøområdet - LIFE - beslutning om delvist at tilbagsøge det udbetalte beløb - fastlæggelse af støttemodtagerens forpligtelser - berettiget forventning - begrundelsespligt - retlige fejl)
 2013/C 108/10
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Dimos Peramatos (ved advokat G. Gerapetritis)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved M. Condou-Durande og A.-M. Rouchaud-Joët, som befuldmægtigede, bistået dikigoros A. Somou)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Første Afdeling) den 12. oktober 2011 i sag T-312/07, Dimos Peramatos mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 7. december 2005, som blev retsligt forkyndt for sagsøgeren den 17. maj 2007, om tilbagesøgning af de beløb, der er udbetalt for at gennemføre Kommissionens beslutning C71997/29 endelig af 17. juli 1997, vedrørende et projekt i henhold til et program for genplantning af skov, eller subsidiært ændring af den anfægtede afgørelse
 Konklusion.
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Dimos Peramatos betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 49 af 18.2.2012.


text:
28.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 25/12
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 17. november 2011 — Hypoteční banka, a.s. mod Udo Mike Lindner (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Okresní soud v Chebu — Den Tjekkiske Republik — Hypoteční banka, a.s. mod Udo Mike Lindner)
 (Sag C-327/10) (1)
 (Retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - realkreditaftale indgået af en forbruger, der er statsborger i en medlemsstat, med en bank, der er etableret i en anden medlemsstat - en medlemsstats lovgivning, der gør det muligt, når forbrugerens bopæl er ukendt, at anlægge sag mod den pågældende ved en ret i denne stat)
 (2012/C 25/19)
 Processprog: tjekkisk
 Den forelæggende ret
 Okresní soud v Chebu
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Hypoteční banka, a.s.
 Sagsøgt: Udo Mike Lindner
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Okresní soud v Chebu — fortolkning af artikel 81 TEUF, artikel 16, stk. 2, artikel 17, stk. 3, og artikel 24 i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1) samt artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29) — kompetence vedrørende en realkreditaftale indgået af en forbruger, der er statsborger i en medlemsstat, med en bank, der har hjemsted i en anden medlemsstat — en medlemsstats lovgivning, der gør det muligt, når forbrugerens bopæl er ukendt, at anlægge sag mod ham ved en ret i denne stat
 Konklusion
 1)
 Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at anvendelsen af de i forordningen fastsatte regler forudsætter, at situationen i den sag, som er indbragt for en ret i en medlemsstat, rejser spørgsmål vedrørende fastlæggelsen af denne rets internationale kompetence. Der er tale om en sådan situation i et tilfælde som det i hovedsagen omhandlede, hvor en ret i en medlemsstat skal træffe afgørelse i en sag, der er anlagt mod en statsborger i en anden medlemsstat, hvis bopæl ikke kendes af denne ret.
 2)
 Forordning nr. 44/2001 skal fortolkes således, at
 —
 i en situation som den i hovedsagen omhandlede, hvor en forbruger, der har indgået en aftale om et langfristet realkreditlån, hvortil der er knyttet en forpligtelse til at oplyse medkontrahenten om enhver adresseændring, opgiver sin bopæl, inden der er blevet anlagt sag mod ham for tilsidesættelse af sine kontraktlige forpligtelser, er retterne i den medlemsstat, på hvis område forbrugerens sidst kendte bopæl er beliggende, i medfør af forordningens artikel 16, stk. 2, kompetente til at træffe afgørelse i nævnte sag, når det ikke i henhold til samme forordnings artikel 59 er lykkedes retterne at fastlægge sagsøgtes nuværende bopæl, og når de endvidere ikke er i besiddelse af indicier, som gør det muligt for dem at fastslå, at denne faktisk er bosat uden for Unionens


text:
område
 —
 forordningen ikke er til hinder for anvendelsen af en bestemmelse i en medlemsstats nationale procesret, som under hensyn til at undgå situationer, hvor en sagsøger ikke har adgang til domstolsprøvelse, gør det muligt at anlægge sag mod en person, hvis bopæl er ukendt, i denne persons fravær, såfremt den ret, for hvem sagen er indbragt, inden den træffer afgørelse i sagen, har sikret sig, at alle fornødne undersøgelser, som kræves i henhold til principperne om omhu og god tro, er blevet foretaget med henblik på at finde sagsøgte.
 (1) EUT C 246 af 11.9.2010.


text:
C 289/6 DA Den Europæiske Unions Tidende 29.11.2003
 Bilag A, kapitel I, punkt 2, første afsnit, litra a), til Rådets i en anden medlemsstat, og for så vidt lovgivningen ikke er begrundet
 direktiv 85/73/EØF af 29. januar 1985 om finansiering af ifølge artikel 30 EF. Det påhviler den nationale ret at efterprøve, om
 veterinærundersøgelse og -kontrol som omhandlet i direktiv 89/662/ dette er tilfældet i hovedsagen.
 EØF, 90/425/EØF, 90/675/EØF og 91/496/EØF, som ændret
 og kodificeret ved Rådets direktiv 96/43/EF af 26. juni 1996, skal
 fortolkes således, at det i bestemmelsen omhandlede tillæg af et fast (1) EFT C 84 af 6.4.2002.
 beløb, med hvilket kontrol og undersøgelse i forbindelse med
 opskæring finansieres, skal betales for alt det kød, der kommer ind
 på opskæringsvirksomheden, uanset om det faktisk opskæres på
 virksomheden.
 (1) EFT C 68 af 16.3.2002. DOMSTOLENS DOM
 (Anden Afdeling)
 af 16. oktober 2003
 DOMSTOLENS DOM i sag C-32/02, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Italienske Republik (1)
 (Første Afdeling)
 (»Traktatbrud — direktiv 98/59/EF — begrebet arbejdsgiver
 af 2. oktober 2003 — national lov, som udelukker virksomhed, der drives
 uden gevinst for øje fra direktivets anvendelsesområde —
 ufuldstændig gennemførelse«)
 i sag C-12/02, straffesag mod Marco Grilli (anmodning om
 præjudiciel afgørelse indgivet af Bayerisches Oberstes
 Landesgericht) (1) (2003/C 289/11)
 (»Frie varebevægelser — foranstaltning med tilsvarende (Processprog: italiensk)
 virkning — overførsel ad landevej til en medlemsstat af et
 motorkøretøj købt i en anden medlemsstat — midlertidig (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 nummerplade — strafbart at føre et køretøj uden gyldig gjort i Samling af Afgørelser)
 registrering«)
 (2003/C 289/10)
 I sag C-32/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtiget: A. Aresu) mod Den Italienske Republik
 (Processprog: tysk) (befuldmægtiget: I.M. Braguglia, bistået af M. Mari), angående
 en påstand om, at det fastslås, at Den Italienske Republik har
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 98/59/
 gjort i Samling af Afgørelser) EF af 20. juli 1998 om tilnærmelse af medlemsstaternes
 lovgivninger vedrørende kollektive afskedigelser (EFT L 225,
 s. 16), idet den ikke har udstedt de nødvendige bestemmelser
 vedrørende arbejdsgivere, som ikke driver virksomhed med
 I sag C-12/02, angående en anmodning, som Bayerisches gevinst for øje, har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat
 Oberstes Landesgericht (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF af afdelingsformanden, R. Schintgen, og dommerne V. Skouris
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende og N. Colneric (refererende dommer); generaladvokat: P. Léger;
 straffesag mod Marco Grilli, at opnå en præjudiciel afgørelse justitssekretær: R. Grass, den 16. oktober 2003 afsagt dom,
 vedrørende fortolkningen af artikel 29 EF, har Domsto- hvis konklusion lyder således:
 len (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 M. Wathelet (refererende dommer), og dommerne P. Jann og
 A. Rosas; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i
 den 2. oktober 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: henhold til Rådets direktiv 98/59/EF af 20. juli 1998
 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger vedrørende
 kollektive afskedigelser, idet den ikke har udstedt de nødvendige


text:
Artikel 29 EF er til hinder for en lovgivning i en medlemsstat, bestemmelser vedrørende arbejdsgivere, som ikke driver virksom-
 hvorefter en anden medlemsstats statsborger kan straffes med fængsel hed med gevinst for øje.
 eller bøde, når vedkommende til den anden medlemsstat eksporterer
 et køretøj, der er købt i den første medlemsstat og dér er forsynet med 2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 nummerplader, der er udstedt af den anden medlemsstats myndigheder
 med henblik på eksport til denne medlemsstat, såfremt lovgivningen
 kan hindre eksporthandelen, skaber en forskelsbehandling mellem (1) EFT C 84 af 6.4.2002.
 handelen på en stats hjemmemarked og statens udenrigshandel og
 indebærer en fordel for den indenlandske handel til skade for handelen


text:
7.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/23
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 27. marts 2003
 den 10. april 2003
 i sag T-33/00, Natalia Martínez Páramo m.fl. mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 i de forenede sager T-93/00 og T-46/01, Alessandrini Srl
 m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (1)
 (Tjenestemænd — udvælgelsesprøve — udvælgelseskomité
 — udvælgelseskomitéens afgørelse om ikke at give adgang
 til de mundtlige prøver — begrundelsespligtens omfang —
 omfanget af Rettens prøvelse — anmodninger om fornyet
 (Bananer — import fra tredjelande — forordning (EF)
 gennemgang af de rettede besvarelser — overholdelse af
 nr. 2362/98 — licenser til import af bananer med oprindelse
 reglerne for udvælgelseskomitéens arbejde — åbenbar fejl)
 i AVS-landene — foranstaltninger i henhold til artikel 20,
 litra d), i forordning (EØF) nr. 404/93 — annullationssøgs-
 mål — erstatningssøgsmål)
 (2003/C 135/33)
 (Processprog: fransk) (2003/C 135/34)
 (Processprog: italiensk)
 I sag T-33/00, Natalia Martínez Páramo, Bruxelles, Anna
 Sodro, Sterrebeek (Belgien), Inès Van Lierde, Beersel (Belgien),
 Jean-Martial Marenne, Bruxelles, Ron Moys, West Mallins, Kent
 (Det Forenede Kongerige) og Michael Horgan, Bruxelles, ved
 avocat É. Boigelot, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: G. Valsesia og F. Clotuche-Duvieusart), I de forenede sager T-93/00 og T-46/01, Alessandrini Srl,
 angående påstande om annullation af de afgørelser, som blev Treviso (Italien), Anello Gino di Anello Luigi & Co. Snc, Brescia
 truffet af formanden for udvælgelseskomitéen for de interne (Italien), Arpigi SpA, Padova (Italien), Bestfruit Srl, Milano
 udvælgelsesprøver med henblik på fastansættelse af midlerti- (Italien), Co-Frutta SpA, Padova, Co-Frutta Soc. coop. arl,
 digt ansatte (KOM/TA/2/98 og KOM/TB/2/98), om ikke at give Padova, Dal Bello Srl, Padova, Frigofrutta Srl, Palermo (Italien),
 sagsøgerne adgang til nævnte udvælgelsesprøvers mundtlige Garletti Snc, Bergamo (Italien), London Fruit Ltd, London, ved
 prøver efter sagsøgernes anmodninger om fornyet gennem- avocats W. Viscardini Donà og G. Donà, og med valgt
 gang af de rettede besvarelser af disse udvælgelsesprøvers adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske
 skriftlige prøver, har Retten (Femte Afdeling), sammensat Fællesskaber (befuldmægtigede: L. Visaggio, C. Van der Hau-
 af afdelingsformanden, R. García-Valdecasas, og dommerne waert, A. Dal Ferro og G. Braun), i sag T-93/00 angående en
 P. Lindh og J.D. Cooke; justitssekretær: ekspeditionssekretær påstand dels om annullation af Kommissionens skrivelse
 J. Palacio González, den 27. marts 2003 afsagt dom, hvis nr. 02418 af 26. januar 2000, dels om erstatning for det tab,
 konklusion lyder således: der er lidt som følge af denne beslutning, og i sag T-46/01
 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 skrivelse AGR 030905 af 8. december 2000 samt en påstand
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. om erstatning for det tab, der er lidt som følge af denne
 beslutning, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afde-
 lingsformanden, R. García-Valdecasas, samt dommerne
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. P. Lindh og M.J. Cooke; justitssekretær: assisterende justitssek-
 retær B. Pastor, den 10. april 2003 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:


text:
20.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 327/5
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 6. november 2008 — Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS mod Ministère de l'ecologie, du développement et de l'aménagement durables (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Conseil d'État, Frankrig)
 (Sag C-381/07) (1)
 (Forurening af vandmiljøet - direktiv 2006/11/EF - artikel 6 - farlige stoffer - udledninger - forudgående tilladelse - fastsættelse af emissionsnormer - erklæringsordning - fiskeopdræt)
 (2008/C 327/07)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d'État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Association nationale pour la protection des eaux et rivières — TOS
 Sagsøgt: Ministère de l'ecologie, du développement et de l'aménagement durables
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Conseil d'État — fortolkning af artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/11/EF af 15. februar 2006 vedrørende forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø (EUT L 64, s. 52) — krav om en forudgående tilladelse, der fastsætter emissionsnormer, for enhver udledning i vandområder, som kan indeholde et farligt stof — foreneligheden af nationale regler, som erstatter den forudgående tilladelse med en simpel erklæringsordning for fiskeopdræt, der imidlertid er forbundet med en henvisning til de gældende miljøkvalitetskrav og en ret for den kompetente administrative myndighed til at gøre indsigelse mod åbning af driften eller til at pålægge grænseværdier for udledning for det berørte anlæg
 Konklusion
 Artikel 6 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/11/EF af 15. februar 2006 om forurening, der er forårsaget af udledning af visse farlige stoffer i Fællesskabets vandmiljø, kan ikke fortolkes således, at den tillader medlemsstaterne — når der i henhold til denne artikel er fastsat programmer til nedbringelse af forureningen af vandressourcerne omfattende miljøkvalitetskrav — for visse anlæg, der ikke anses for særlig forurenende, at indføre en erklæringsordning ledsaget af en henvisning til disse krav og en ret for den administrative myndighed til at gøre indsigelse mod åbning af driften eller til at pålægge grænseværdier for udledning for det berørte anlæg.
 (1) EUT C 269 af 10.11.2007.


text:
23.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/36
 Sag anlagt den 28. november 2014 — Rumænien mod Kommissionen
 (Sag T-784/14)
 (2015/C 065/51)
 Processprog: rumænsk
 Parter
 Sagsøger: Rumænien (ved R. Radu, R. Haţieganu og A. Buzoianu, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse vedtaget ved skrivelse BUDG/B3/MV D (2014) 3079038 af 19. september 2014, hvorved Kommissionen pålagde Rumænien at stille et beløb på 14 883,79 EUR brutto til rådighed for EU-budgettet svarende til tabet af traditionelle egne indtægter, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører Kommissionens manglende kompetence til at vedtage den anfægtede afgørelse.
 —
 EU-retten indeholder ingen bestemmelser, der tildeler Kommissionen kompetence til at pålægge en medlemsstat en forpligtelse til at betale et pengebeløb, der svarer til tab af EU’s egne indtægter — et tab, der er indtrådt efter eftergivelsen af told besluttet af en anden medlemsstat, som havde ansvaret for vurdering, opkrævning og betaling af denne til EU’s budget vedrørende traditionelle egne indtægter.
 2.
 Andet anbringende vedrører en utilstrækkelig og upassende begrundelse af den anfægtede afgørelse.
 —
 Den anfægtede afgørelse er ikke begrundet tilstrækkeligt og passende som krævet i henhold til artikel 296 TEUF. For det første anføres det ikke, hvilket retligt grundlag den anfægtede afgørelse er vedtaget i henhold til, og dette grundlag kan ikke udledes af de øvrige oplysninger i Kommissionens skrivelse. For det andet har Kommissionen ikke i den anfægtede afgørelse anført den retlige argumentation, der førte til, at Rumænien blev pålagt pligt til at betale erstatning for tabet af EU’s traditionelle egne indtægter i forlængelse af en eftergivelse af nogle toldforpligtelser, der blev anmeldt af en anden medlemsstat.
 3.
 Tredje anbringende vedrører det tilfælde, at Retten måtte finde, at Kommissionen har handlet inden for den kompetence, der er blevet tildelt den af traktaterne, Kommissionens tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik og af Rumæniens ret til forsvar.
 —
 Kommissionen har tilsidesat sin pligt til at handle med omhu og princippet om god forvaltningsskik, for så vidt som den ikke foretog en omhyggelig undersøgelse af alle de oplysninger, den rådede over, og ikke anmodede om øvrige nødvendige oplysninger, inden den vedtog den anfægtede afgørelse. Kommissionen har ikke påvist en direkte årsagsforbindelse mellem de faktiske omstændigheder, som er foreholdt Rumænien, og tabet af EU’s egne indtægter. Kommissionen har endvidere ikke begrundet det beløb, den har krævet af Rumænien, under henvisning til tolden for værdien af den omhandlede forsendelsestransaktion, men støttede sig udelukkende på den værdi, der blev eftergivet af Forbundsrepublikken Tyskland.
 —
 Kommissionens handlemåde var ikke forudsigelig og gjorde det ikke muligt for Rumænien at udøve sin ret til forsvar.
 4.
 Fjerde anbringende vedrører tilsidesættelse af retssikkerhedsprincippet og af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning.
 —
 De retsregler, i henhold til hvilke Kommissionen med den anfægtede afgørelse fastslog, at der forelå en betalingspligt, er ikke blevet identificeret og præciseret af Kommissionen, og anvendelsen af disse kunne ikke forudses af Rumænien. Den rumænske stat kunne inden modtagelsen af


text: Kommissionens skrivelse hverken forudse eller kende til sin pligt til over for Kommissionen at stille de anmodede beløb, der svarede til tabet af EU’s egne indtægter, til rådighed. Endvidere har Kommissionen ved at vedtage den anfægtede afgørelse og ved at pålægge Rumænien en betalingspligt fire år efter de faktiske omstændigheder fandt sted og på trods af Kommissionens påstande i forbindelse med dialogen med de rumænske myndigheder i denne periode krænket Rumæniens berettigede forventning, for så vidt angår den manglende pligt til at betale den omhandlede toldskyld og følgelig nogen som helst pligt vedrørende EU’ s budget.


text:
C 166/12 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 30.5.98
 Slettelse af sag C-251/96 (1) Slettelse af sag C-305/95 (1)
 (98/C 166/20) (98/C 166/24)
 Ved kendelse af 29. oktober 1997 har prñsidenten for De Ved kendelse af 29. januar 1998 har formanden for Sjette
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 C-251/96, straffesag mod Giuseppe Cordella (anmodning besluttet, at sag C-305/95 (anmodning om prñjudiciel
 om prñjudiciel afgùrelse fra Pretura circondariale di afgùrelse fra Cour du travail de Mons), UniversiteÂ catho-
 Rovigo), skal slettes af registret. lique de Louvain mod Francine Plapied og Danielle Gallez,
 skal slettes af registret.
 (1) EFT C 294 af 5.10.1996.
 (1) EFT C 299 af 11.11.1995.
 Slettelse af sag C-224/96 (1)
 Slettelse af sag C-325/97 (1)
 (98/C 166/21)
 (98/C 166/25)
 Ved kendelse af 13. november 1997 har prñsidenten for Ved kendelse af 11. februar 1998 har prñsidenten for De
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-224/96, Promotion LeÂopold SA mod Europa-Parlamen- C-325/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 tet, skal slettes af registret. mod Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af regis-
 tret.
 (1) EFT C 269 af 14.9.1996.
 (1) EFT C 331 af 1.11.1997.
 Slettelse af sag C-91/97 (1)
 (98/C 166/22) Slettelse af sag C-238/97 (1)
 (98/C 166/26)
 Ved kendelse af 27. januar 1998 har prñsidenten for De
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag C-91/ Ved kendelse af 18. februar 1998 har prñsidenten for De
 97 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Bundessozial- Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 gericht), Arif Altiney mod Bundesanstalt für Arbeit, skal C-238/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 slettes af registret. mod Kongeriget Spanien, skal slettes af registret.
 (1) EFT C 131 af 26.4.1997. (1) EFT C 252 af 16.8.1997.
 Slettelse af sag C-146/96 (1)
 Slettelse af sag C-142/97 (1)
 (98/C 166/27)
 (98/C 166/23)
 Ved kendelse af 3. marts 1998 har formanden for Sjette
 Ved kendelse af 27. januar 1998 har prñsidenten for De Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers domstol beslut-
 Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag tet, at sag C-146/96, Kommissionen for De Europñiske
 C-142/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber Fñllesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland, skal
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registret. slettes af registret.
 (1) EFT C 181 af 14.6.1997. (1) EFT C 197 af 6.7.1996.


text:
12.8.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/19
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 13. juni 2006 — Boyle m.fl. mod Kommissionen
 (Forenede sager T-218/03 — T-240/03) (1)
 (Fiskeri - flerårige udviklingsprogrammer - anmodninger om forøgelse af målene af hensyn til at forbedre sikkerheden - beslutning 97/413/EF - Kommissionens afslag - annullationssøgsmål - formaliteten - Kommissionens kompetence)
 (2006/C 190/32)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Cathal Boyle (Killybegs, Irland) og de 22 andre sagsøgere, hvis navne er opført i bilaget til dommen (ved P. Gallagher, SC, A. Collins, SC, og solicitor D. Barry)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Braun og B. Doherty, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgerne: Irland (ved D. O'Hagan og C. O'Toole, som befuldmægtigede, bistået af barrister D. Conlan Smyth)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2003/245/EF af 4. april 2003 om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, produktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde overalt på mere end 12 m (EUT L 90, s. 48), for så vidt som anmodningerne om forøgelse af sagsøgernes fartøjers kapacitet hermed afvises
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes for så vidt angår de sager, der er anlagt af Thomas Faherty (sag T-224/03), Ocean Trawlers Ltd (sag T-226/03), Larry Murphy (sag T-236/03) samt O'Neill Fishing Co. Ltd (sag T-239/03).
 2)
 Kommissionens beslutning 2003/245/EF af 4. april 2003 om de anmodninger, Kommissionen har modtaget om forøgelse af FUP IV-målene af hensyn til forbedringer vedrørende sikkerhed, navigation til søs, hygiejne, produktkvalitet og arbejdsforhold for fartøjer med en længde overalt på mere end 12 m, annulleres, for så vidt som den finder anvendelse på de øvrige sagsøgeres fartøjer.
 3)
 Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som er afholdt af de i punkt 2 omhandlede sagsøgere.
 4)
 De i punkt 1 omhandlede sagsøgere bærer deres egne omkostninger.
 5)
 Irland bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 239 af 4.10.2003.


text:
16.1.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 14/26
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Det Forenede Kongerige) den 28. oktober 2016 — Marcandi Limited, der handler under navnet »Madbid« mod Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
 (Sag C-544/16)
 (2017/C 014/32)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Marcandi Limited, der handler under navnet »Madbid«
 Sagsøgt: Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 I henhold til den korrekte fortolkning af artikel 2, stk. 1, artikel 24, 62, 63, 65 og 73 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem og under omstændigheder som de i hovedsagen omhandlede:
 a)
 er Madbids udstedelse af kreditter til brugerne mod betaling af penge da:
 i)
 »forudgående transaktioner«, der ikke er omfattet af anvendelsesområdet for artikel 2, stk. 1, af den art, som Domstolen identificerede i [dom af 16.12.2010, MacDonald Resorts Ltd mod Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs, C-270/09, EU:C:2010:780], præmis 23-42, eller
 ii)
 en levering af ydelser af Madbid som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c), nemlig ydelse af retten til at deltage i online-auktioner
 b)
 Hvis tildeling af retten til at deltage i online-auktioner udgør en levering af ydelser af Madbid, er det da en levering foretaget »mod vederlag« som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra c), nemlig betalingen herfor (dvs. de penge, som Madbid har modtaget fra en bruger som modydelse for kreditter)
 c)
 er svaret på litra b) et andet, hvis betalingen for kreditterne også tjener som en ret for brugeren til at erhverve varer til den samme værdi, hvis brugeren ikke vinder auktionen
 (d)
 hvis Madbid ikke leverer ydelser mod vederlag, når selskabet udsteder kreditter til brugerne mod betaling af penge, foretager selskabet da en levering på et andet tidspunkt
 og hvilke principper bør anvendes ved fastlæggelsen af svaret på disse spørgsmål?
 2)
 I henhold til den korrekte fortolkning af artikel 2, stk. 1, artikel 14, artikel 62, artikel 63, artikel 65, artikel 73 og artikel 79, litra b), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem hvilket vederlag modtager Madbid i henhold til artikel 2, stk. 1, litra a), og artikel 73 da som modydelse for de leveringer af varer, som selskabet foretager til brugerne under de i hovedsagen omhandlede omstændigheder?
 Navnlig og under hensyn til svaret på spørgsmål 1:
 a)
 er de penge, som en bruger betaler Madbid for kreditter et »afdrag« for levering af varer i artikel 65’s forstand, således at momsen »forfalder« ved betalingens modtagelse, og således at den betaling, som Madbid modtager fra brugeren er vederlag for en levering af varer
 b)
 hvis en bruger køber varer gennem funktionerne Buy Now eller Earned Discount, er værdien af kreditter, der anvendes til at afgive bud i auktioner, eller når buddet ikke vinder, [hvilket] medfører, at der opnås Earned Discount eller Buy Now-prisen nedsættes, da:
 i)
 »rabatter« som omhandlet i artikel 79, litra b), således at vederlaget for Madbids levering af


text:
varer er de penge, som brugeren faktisk betaler Madbid på tidspunktet for køb af varer og ikke andet, eller
 ii)
 del af vederlaget for leveringen af varer, således at vederlaget for Madbids levering af varer omfatter både de penge, som brugeren betaler Madbid på tidspunktet for køb af varer, og de penge, som brugeren betaler for kreditter, der blev anvendt til at afgive bud i auktioner, som brugeren ikke vinder
 c)
 hvis en bruger udøver retten til at købe varer efter at have vundet en online-auktion, er vederlaget for leveringen af disse varer da den angivne pris, der vandt auktionen (plus udgifter til forsendelse og ekspedition) og ikke andet, eller udgør værdien af de kreditter, som vinderen anvendte til at byde i auktionen, også del af vederlaget for Madbids levering af disse varer til brugeren
 eller hvilke principper bør anvendes ved fastlæggelsen af svaret på disse spørgsmål?
 3)
 Når to medlemsstater behandler en transaktion forskelligt hvad angår moms, i hvilket omfang bør retterne i en af disse medlemsstater da, når de fortolker de relevante bestemmelser i EU-retten og national ret, tage hensyn til ønsket om at undgå:
 a)
 dobbeltbeskatning af transaktioner og/eller
 b)
 manglende beskatning af transaktionen
 og hvilken indvirkning har princippet om afgiftsneutralitet på dette spørgsmål?


text:
4.7.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 153/34
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 14. maj 2009 — Fiorucci mod KHIM — Edwin (ELIO FIORUCCI)
 (Sag T-165/06) (1)
 (EF-varemærker - ugyldigheds- og fortabelsessag - EF-ordmærket ELIO FIORUCCI - registrering af et navn på en kendt person som varemærke - artikel 52, stk. 2, litra a), og artikel 50, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94)
 2009/C 153/65
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Elio Fiorucci (Milano, Italien) (ved avocats A. Vanzetti, G. Sironi og F. Rossi)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved O. Montalto og L. Rampini, som befuldmægtigede)
 Den anden part) i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Edwin Co. Ltd (Tokyo, Japan) (ved avocats D. Rigatti, M. Bertani, S. Verea, K. Muraro og M. Balestriero)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. april 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 238/2005-1) vedrørende en ugyldigheds- og fortabelsessag mellem Elio Fiorucci og Edwin Co. Ltd.
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen truffet den 6. april 2006 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 238/2005-1) annulleres i det omfang, den indeholder en retlig fejl i fortolkningen af artikel 8, stk. 3, i Codice delle Proprietà Industriale (den italienske lov om industriel ejendomsret).
 2)
 I øvrigt frifindes Harmoniseringskontoret.
 3)
 Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele af Elio Fioruccis omkostninger.
 4)
 Edwin Co. Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler en tredjedel af Elio Fioruccis omkostninger.
 (1) EUT C 190 af 12.8.2006.


text:
24.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 366/39
 Sag anlagt den 28. september 2012 — Steiff mod KHIM (et rektangulært, aflangt stykke stof, som er anbragt midt i øret på et tøjdyr)
 (Sag T-434/12)
 2012/C 366/79
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Margarete Steiff GmbH (Giengen an der Brenz, Tyskland) (ved advokat D. Fissl)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 19. juli 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1692/2011-1), annulleres.
 —
 EF-varemærkeansøgning nr. 9 439 654 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Positionsvaremærke, for hvilket der søges beskyttelse af et rektangulært, aflangt stykke stof, som er anbragt midt i øret på et tøjdyr ved hjælp af en skinnende eller mat rund metalknap, for varer i klasse 28 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 469 654
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
16.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 93/27
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 16. februar 2005
 i sag T-284/03, Rosalinda Aycinena mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd - indplacering i højere lønklasse inden for stillingsgruppen - indplacering på løntrin)
 (2005/C 93/55)
 Processprog: fransk
 I sag T-284/03, Rosalinda Aycinena, Bruxelles (Belgien), ved avocats J.-N. Louis, E. Marchal, A. Coolen og S. Orlandi, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: C. Berardis-Kayser), angående en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om at fastsætte sagsøgerens endelige indplacering ved ansættelsen til lønklasse LA6, løntrin 1, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne V. Tiili og O. Czúcz; justitssekretær: H. Jung, den 16. februar 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgte betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 251 af 18.10.2003.


text:
8.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 298/24
 Sag anlagt den 9. august 2011 — Catinis mod Kommissionen
 (Sag T-447/11)
 2011/C 298/45
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Lian Catinis (Damaskus, Syrien) (ved advokat S. Pappas)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres for så vidt angår opretholdelsen af undersøgelsen og afslaget på aktindsigt i sagsøgerens personlige aktmappe, og
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren principalt gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat gældende ret samt pligten til at begrunde sin afgørelse om at fortsætte undersøgelsen udover enhver rimelig periode og om ikke afslutte den.
 Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat pligten til at begrunde sin afgørelse om at give afslag på aktindsigt i sagsakterne.
 Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat grundlæggende rettigheder og almindelige retsprincipper, navnlig princippet om god forvaltningsskik, uskyldsformodningen og retten til forsvar.


text:
15.11.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 275/19
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 af 30. september 2003 af 30. september 2003
 i sag C-93/02 P: Biret International SA mod Rådet for Den i sag C-94/02 P, Établissements Biret et Cie SA mod Rådet
 Europæiske Union (1) for Den Europæiske Union (1)
 (»Appel — direktiv 81/602/EØF, 88/146/EØF og 96/22/EF (»Appel — direktiv 81/602/EØF, 88/146/EØF og 96/22/EF
 — forbud mod at anvende visse stoffer med hormonal — forbud mod at anvende visse stoffer med hormonal
 virkning — forbud mod indførsel fra tredjelande af kød fra virkning — forbud mod indførsel fra tredjelande af kød fra
 dyr på bedrifter, hvor dyrene har været behandlet med disse
 dyr på bedrifter, hvor dyrene har været behandlet med disse
 stoffer — erstatningssøgsmål — den direkte virkning af stoffer — erstatningssøgsmål — den direkte virkning af
 WTO-aftalen og de hertil knyttede aftaler — aftalen om WTO-aftalen og de hertil knyttede aftaler — aftalen om
 anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstalt-
 anvendelsen af sundheds- og plantesundhedsforanstalt-
 ninger — henstillinger og afgørelser fra WTO’s tvistbilæg-
 ninger — henstillinger og afgørelser fra WTO’s tvistbilæg-
 gelsesorgan«) gelsesorgan«)
 (2003/C 275/32)
 (2003/C 275/33)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-93/02 P, Biret International SA under konkurs, Paris
 (Frankrig) (advokater: mandataire liquidateur M. de Thoré og I sag C-94/02 P, Établissements Biret et Cie SA, Paris (Frankrig)
 avocat S. Rodrigues), angående appel af dom afsagt den (advokat: S. Rodrigues), angående appel af dom afsagt den
 11. januar 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første 11. januar 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Instans (Første Afdeling) i sag T-174/00, Biret International Instans (Første Afdeling) i sag T-210/00, Biret et Cie mod
 mod Rådet (Sml. II, s. 17), hvori der er nedlagt påstand om Rådet, Sml. II, s. 47, hvori der er nedlagt påstand om ophævelse
 ophævelse af denne dom, de andre parter i appelsagen: Rådet af denne dom, de andre parter i appelsagen: Rådet for Den
 for Den Europæiske Union (befuldmægtigede: J. Carbery og Europæiske Union (befuldmægtigede: J. Carbery og F.P. Ruggeri
 F.P. Ruggeri Laderchi), støttet af Det Forenede Kongerige Laderchi), støttet af Det Forenede Kongerige Storbritannien og
 Storbritannien og Nordirland (befuldmægtiget: P.M. Ormond), Nordirland (befuldmægtiget: P.M. Ormond), og Kommissionen
 og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld- for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: T. Christo-
 mægtigede: T. Christoforou og A. Bordes), har Domstolen forou og A. Bordes), har Domstolen (plenum), sammensat af
 (plenum), sammensat af præsidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, præsidenten, G.C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformændene
 afdelingsformændene J.-P. Puissochet, M. Wathelet (refererende J.-P. Puissochet, M. Wathelet (refererende dommer), R. Schint-
 dommer), R. Schintgen og C.W.A. Timmermans samt dom- gen og C.W.A. Timmermans samt dommerne C. Gulmann,
 merne C. Gulmann, D.A.O. Edward, P. Jann, V. Skouris, D.A.O. Edward, P. Jann, V. Skouris, F. Macken, N. Colneric,
 F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr og J.N. Cunha Rodrigues; S. von Bahr og J.N.


text:
Cunha Rodrigues; generaladvokat: S. Alber;
 generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: ekspeditionssekretær justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 30. sep-
 H.A. Rühl, den 30. september 2003 afsagt dom, hvis konklu- tember 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 sion lyder således:
 1) Appellen forkastes.
 1) Appellen forkastes.
 2) Établissements Biret et Cie SA bærer sine egne og betaler to
 2) Biret International SA bærer sine egne og betaler to tredjedele tredjedele af de omkostninger, som er afholdt af Rådet for Den
 af de omkostninger, som er afholdt af Rådet for Den Europæiske Europæiske Union.
 Union.
 3) Rådet bærer en tredjedel af sine egne omkostninger.
 3) Rådet bærer en tredjedel af sine egne omkostninger.
 4) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt 4) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland samt
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer deres Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer deres
 egne omkostninger. egne omkostninger.
 (1) EFT C 109 af 4.5.2002. (1) EFT C 109 af 4.5.2002.


text:
21.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 429/8
 Appel iværksat den 26. januar 2015 af Cantina Broglie 1 Srl til prøvelse af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 27. november 2014 i sag T-154/11 — Cantina Broglie 1 mod KHIM
 (Sag C-34/15 P)
 (2015/C 429/11)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Cantina Broglie 1 Srl (ved advokat A. Rizzoli)
 De andre parter i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Verona
 Ved kendelse af 15. oktober 2015 har Domstolen (Niende Afdeling) forkastet appellen og besluttet, at Cantina Broglie 1 Srl bærer sine egne omkostninger


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/16
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 19. april 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-72/06) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2003/9/EF - asylpolitik - asylansøgere - modtagelse - minimumsstandarder - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2007/C 96/26)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Condou-Durande og C. O'Reilly, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved N. Dafniou, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 2003/9/EF af 27. januar 2003 om fastlæggelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne
 Konklusion
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 26 i Rådets direktiv 2003/9/EF af 27. januar 2003 om fastlæggelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love eller administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 74 af 25.3.2006.


text:
5.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 135/40
 Appel iværksat den 12. marts 2014 af Eva Cuallado Martorell til prøvelse af Personalerettens dom af 18. september 2012 i sag F-96/09, Cuallado Martorell mod Kommissionen
 (Sag T-506/12 P)
 2014/C 135/52
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Eva Cuallado Martorell (Augsburg, Tyskland) (ved advokat C. Pinto Cañón)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellantens påstande
 —
 Den appel, der er iværksat til prøvelse af Personalerettens dom (Anden Afdeling) i sag F-96/09, antages til realitetsbehandling, og nævnte dom ophæves delvist, nemlig den del, hvor Personaleretten frifandt Europa-Kommissionen i forbindelse med en påstand om annullation dels af udvælgelseskomitéens afslag på at give appellanten adgang til den mundtlige prøve, dels af afgørelserne om afvisning af at fremsende appellantens rettede skriftlige prøver og det individuelle evalueringsskema vedrørende disse prøver til hende.
 —
 Samtlige de i første instans nedlagte påstande antages til realitetsbehandling, med undtagelse af indsigelsen mod afgørelserne om afslag på fremsendelse af de skriftlige prøver b) og c), for så vidt som det ved disse afgørelser blev afslået at fremsende de af appellanten besvarede skriftlige opgaver og udvælgelseskomitéens evalueringsskemaer over hver eneste af disse prøver, idet de blev fremsendt til appellanten ved EPSO’s skrivelse af 16. juni 2010, jf. præmis 72 og 73.
 —
 Afgørelsen om, at Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger i første instans, stadfæstes, og Kommission tilpligtes at betale den foreliggende appelsags omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten anført tre anbringender.
 1.
 Med det første anbringende har appellanten gjort gældende, at Personaleretten begik en retlig fejl, idet den ikke antog visse af de påstande, som appellanten havde nedlagt i sagen, til realitetsbehandling, hvorved den tilsidesatte den i artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fastsatte adgang til effektive retsmidler.
 —
 I denne henseende har appellanten anført, at Personaleretten fastslog, at søgsmålet var anlagt for sent for så vidt angår visse af de af appellanten nedlagte påstande, idet den i strid med pro actione-princippet fandt, at der ved beregningen af den frist for at anlægge et søgsmål, der løber fra den pågældende afgørelse, ikke skulle tages hensyn til den administrative klage, som appellanten havde indgivet i overensstemmelse med artikel 90, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Det Europæiske Fællesskab og i Det Europæiske Atomenergifællesskab.
 2.
 Med det andet anbringende har appellanten gjort gældende, at Personaleretten tilsidesatte artikel 41, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og artikel 296 TEUF, idet den fastslog, at den blotte meddelelse til ansøgerne af de karakterer, der er opnået for to skriftlige prøver i forbindelse med en almindelig udvælgelsesprøve, uden yderlige forklaringer, udgør en tilstrækkelig begrundelse.
 —
 Henset til, at Personaleretten fastslog, at udvælgelseskomitéens arbejde er fortroligt, hvilket indebærer, at afgørelserne ikke kan efterprøves, har appellanten gjort gældende, at der er mulighed for at efterprøve udvælgelseskomitéens afgørelser på grundlag af den sondring, der inden for rammerne af komitéens tekniske evaluering foretages mellem »afgørelsens materielle kerne« og »omridset« heraf.
 3.
 Med det tredje


text:
anbringende har appellanten gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 42 og 52 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.
 —
 Appellanten har i denne henseende gjort gældende, at Personaleretten begik en retlig fejl, idet den fastslog, at ansøgeren til den almindelige udvælgelsesprøve, der var uenig med den opnåede karakter, ikke havde ret til aktindsigt i de rettede skriftlige prøver, hvorved hendes ret til aktindsigt i dokumenter blev tilsidesat.


text:
1.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 431/35
 Sag anlagt den 18. september 2014 — EEB mod Kommissionen
 (Sag T-685/14)
 (2014/C 431/58)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Det Europæiske Miljøkontor (EEB) (Bruxelles, Belgien) (ved advokat S. Podskalská)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse Ares (2014) 2317513 af 11. juli 2014, hvorved denne afviste sagsøgerens anmodning om intern kontrol af Kommissionens afgørelse 2014/2002 endelig af 31. marts 2014 om en meddelelse fra Republikken Bulgarien vedrørende en national overgangsplan i henhold til artikel 32 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner, annulleres.
 —
 Kommissionens afgørelse C 2014/2002 endelig af 31. marts 2014 om en meddelelse fra Republikken Bulgarien om en national overgangsplan i henhold til artikel 32 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Med et første anbringende gør sagsøgeren gældende, at Kommissionens afgørelse Ares (2014) 2317513 af 11. juli 2014 tilsidesætter artikel 17 i Traktaten om Den Europæiske Union, artikel 2, stk. 1, litra g), og artikel 10 i forordning (EF) nr. 1367/2006, De Forenede Nationers Økonomiske Kommission for Europas konvention om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet (»ECE-konventionen«) sammenholdt med Rådets afgørelse af 17. februar 2005 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af ECE-konventionen (2005/370/EF).
 2.
 Med det andet anbringende gør sagsøgeren gældende, at Kommissionens afgørelse C 2014/2002 endelig af 31. marts 2014 tilsidesætter artikel 17 i Traktaten om Den Europæiske Union, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/75/EU om industrielle emissioner, Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/115/EU af 10. februar 2012 om fastsættelse af regler for de nationale overgangsplaner, der er omhandlet i direktiv 2010/75/EU, ECE-konventionen sammenholdt med Rådets afgørelse af 17. februar 2005 om indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af ECE-konventionen (2005/370/EF), direktiv 2001/42/EF om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/50/EF af 21. maj 2008 om luftkvaliteten og renere luft i Europa.


text:
C 156/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29.6.2002
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 mægtigede: R. Tricot og J. Stuyck) angående en påstand
 den 10. januar 2002 om annullation af Kommissionens beslutning K(1999) 2140
 endelig udg. (REC 9/98) og K(1999) 2143 endelig udg. (REC
 9/98) af 19. juli 1999, hvori det fastslås, at der skal foretages
 i sag T-80/97 DEP, Starway SA mod Rådet for Den efteropkrævning, og om at afslå fritagelse for afgifter af import
 Europæiske Union (1) af fjernsyn fra Tyrkiet, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat
 af afdelingsformanden M. Jaeger og dommerne K. Lenaerts og
 (Fastsættelse af sagsomkostninger) J. Azizi; justitssekretær: H. Jung, den 9. april 2002 afsagt
 kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (2002/C 156/45)
 (Processprog: fransk) 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 I sag T-80/97 DEP, Starway SA, Luynes (Frankrig), ved avocats
 J.-F. Bellis og P. De Baere, og med valgt adresse i Luxembourg,
 mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede:
 A. Tanca og S. Marquardt), støttet af: Kommissionen for De (1) EFT C 79 af 18.3.2000.
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Kreuschitz og
 S. Meany), angående en anmodning om fastsættelse af de
 omkostninger, som sagsøgte skal erstatte sagsøgeren efter
 Rettens dom af 26. september 2000, sag T-80/97, Starway
 mod Rådet, Sml. II, s. 3099, har Retten (Tredje Udvidede
 Afdeling), bestående af afdelingsformand, M. Jaeger, og dom-
 merne R. Garcı́a-Valdecasas, K. Lenaerts, P. Lindh og J. Azizi;
 justitssekretær: H. Jung, den 10. januar 2002 afsagt kendelse,
 hvis konklusion lyder således:
 De omkostninger, som Rådet for Den Europæiske Union skal erstatte KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Starway SA i sag T-80/97, fastsættes til 58 031,87 EUR.
 den 14. januar 2002
 (1) EFT C 212 af 12.7.1997.
 i sag T-84/01, Association contre l’heure d’été (ACHE)
 mod Europa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske
 Union (1)
 (Annullationssøgsmål — direktiv 2000/84/EF — sommertid
 — søgsmålsinteresse — sammenslutning — afvisning)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (2002/C 156/47)
 den 9. april 2002
 (Processprog: fransk)
 i sag T-353/99, N.V. Calberson Belgium mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Annullationssøgsmål — import af fjernsyn fra Tyrkiet — I sag T-84/01, Association contre l’heure d’été (ACHE), tidligere
 ufornødent at træffe afgørelse) Association contre l’horaire d’été (ACHE), Marly-le-Roy (Frank-
 rig), ved avocat C. Lepage, mod Europa-Parlamentet (befuld-
 (2002/C 156/46) mægtigede: C. Pennera og M. Goméz-Leal) og Rådet for
 Den Europæiske Union (befuldmægtiget: A. Lopes Sabino),
 (Processprog: nederlandsk) angående en påstand om annullation af Europa-Parlamentets
 og Rådets direktiv 2000/84/EF af 19. januar 2001 om
 sommertid (EFT L 31, s. 21), har Retten (Anden Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos, og
 I sag T-353/99, N.V. Calberson Belgium ved advocat L. Ghey- dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: H. Jung,
 sen, og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af: Kongeriget den 14. januar 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 Nederlandene (befuldmægtigede: A. Fierstra og J. van Bakel), således:


text:
19.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 475/10
 Appel iværksat den 27. maj 2016 af Médis — Companhia portuguesa de seguros de saúde, SA til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 15. marts 2016 i sag T-774/15 — Médis mod EUIPO — Médis
 (Sag C-313/16 P)
 (2016/C 475/14)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Médis — Companhia portuguesa de seguros de saúde, SA (ved advogada M. Martinho do Rosário)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Domstolen (Ottende Afdeling) har ved kendelse af 19. oktober 2016 afvist appellen.


text:
C 131/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 1.6.2002
 Anmodninger om præjudiciel afgørelse forelagt ved ken- Sag anlagt den 20. marts 2002 af Kommissionen for
 delser afsagt den 21. januar 2002 af Tribunale di Brescia De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 — Anden Afdeling for Civilsager — i sagerne Società Tyskland
 Dolomite Italiana — SDI SpA (sag C-88/02), Dolomite
 Franchi SpA (sag C-89/02) mod Ministero delle Finanze,
 ved kendelser afsagt den 8. oktober 2001 Ugine Srl (sag (Sag C-104/02)
 C-95/02), TOMAR Srl (sag C-96/02), Rezzola Scavi Srl
 (sag C-97/02) og Villa Gemma SpA (sag C-98/02) mod (2002/C 131/09)
 Ministero delle Finanze
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 20. marts
 (Sagerne C-88/02, C-89/02, C-95/02, C-96/02 — C-98/02) 2002 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber ved Günter Wilms,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse hos
 Luis Escobar, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercen-
 (2002/C 131/08) tret C 254, Kirchberg, Luxembourg, som befuldmægtigede.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside-
 sat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 Kommissio-
 Ved kendelser afsagt den 21. januar 2002, indgået til Domstol- nens forordning (EØF) nr. 1214/92 (1) af 21. april 1992
 ens Justitskontor den 14. marts 2002, har Tribunale di Brescia om gennemførelsesbestemmelser til og forenkling af
 — Anden Afdeling for Civilsager — i sagerne Società Dolomite proceduren for fællesskabsforsendelse og henholdsvis
 Italiana — SDI SpA (sag C-88/02), Dolomite Franchi SpA (sag artikel 379 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/
 C-89/02) mod Ministero delle Finanze, ved kendelser afsagt 93 (2) af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmel-
 den 8. oktober 2001 Ugine Srl (sag C-95/02), TOMAR Srl (sag ser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (3) om
 C-96/02), Rezzola Scavi Srl (sag C-97/02) og Villa Gemma indførelse af en EF-toldkodeks i forbindelse med artikel 2,
 SpA (sag C-98/02) mod Ministero delle Finanze forelagt De stk. 1, i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 (4)
 Europæiske Fællesskabers Domstol anmodninger om præjudi- af 29. maj 1989 til gennemførelse af Rådets afgørelse
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål: (EØF/Euratom) nr. 88/376 om ordningen for Fællesska-
 bernes egne indtægter, idet den har betalt egne indtægter
 til Fællesskabet for sent.
 1. Er bestemmelsen i artikel 11, stk. 1, i italiensk lov nr. 448
 af 23. december 1998 GURI nr. 302 af 29.12.1998, 2) Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland i henhold
 supplemento ordinario) om, at der skal betales registre- til artikel 11 i forordning nr. 1552/89 for tidsrummet
 ringsgebyr med et fast årligt beløb, som andrager indtil den 31. maj 2000 og artikel 11 i forordning
 750 000 ITL for aktieselskaber og kommanditaktieselska- nr. 1150/2000 (5) for tidsrummet efter den 31. maj 2000
 ber og 400 000 ITL for anpartsselskaber, for registrering er forpligtet til, at betale de renter til Fællesskabet, der
 af de andre selskabsdokumenter for hvert år fra 1985 til påløber som følge af den forsinkede kreditering.
 1992, i overensstemmelse med fællesskabsretten, særlig
 Rådets direktiv 69/335 (1) af 17. juli 1969? 3) Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.


text:
2. Er bestemmelsen i artikel 11, stk. 3, i italiensk lov nr. 448/
 1998, hvorefter renten af de beløb, der skal tilbagebetales,
 idet de overstiger de i artiklens stk. 1 fastsatte beløb, skal Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 beregnes med den fastsatte rentesats, der var gældende på
 datoen for lovens ikrafttræden (2,5 % p.a.), og ikke med
 den rentesats, der er fastsat i artikel 5, jf. artikel 1, i lov Artikel 49 i forordning nr. 1214/92 og artikel 379 i forordning
 nr. 29 af 26. januar 1961 med senere ændringer, i nr. 2454/93 fastsætter en entydig og bindende frist, inden for
 overensstemmelse med fællesskabsretten? hvilken toldmyndighederne i medlemsstaterne skal iværksætte
 efteropkrævning. Der er ikke blot tale om en vejledende
 frist. En sådan frist ville lovgiver have fastsat i form af en
 uforbindende formulering. Lovgivers hensigt og retsakternes
 (1) EFT 1969 II, s. 405. entydige formulering gør det kun muligt at nå frem til
 den konklusion, at artikel 49 i forordning nr. 1214/92 og
 artikel 379, stk. 2, i forordning nr. 2454/93 ikke blot
 fastsætter en uforbindende frist, men en forpligtelse. Der skal
 gennemføres efteropkrævning senest inden fjorten måneder.
 Da toldmyndighederne på dette tidspunkt kender debitor og


text:
19.12.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 312/39
 Sag anlagt den 14. oktober 2009 — Honda Motor mod KHIM — Blok (BLAST)
 (Sag T-425/09)
 2009/C 312/64
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Honda Motor Co., Ltd. (Tokyo, Japan) (ved lawyer M. Graf)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Hendrik Blok (Oudenaarde, Belgien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 16. juli 2009 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1097/2008-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Honda Motor Co., Ltd.
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »BLAST« for varer i klasse 7 og 12
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Hendrik Blok
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering af ordmærket »BLAST« for varer og tjenesteydelser i klasse 7, 35 og 37; Benelux-varemærkeregistrering af ordmærket »BLAST« for varer og tjenesteydelser i klasse 7, 35 og 37
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009), da appelkammeret med urette fandt, at der var risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker.


text:
9.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/4
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 af 28. april 2005
 i sag C-157/04, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien (1)
 (Traktatbrud - affaldshåndtering - direktiv 75/442/EØF, 91/689/EØF og 1999/31/EF - lossepladser i Punta de Avalos og i Olvera)
 (2005/C 171/08)
 Processprog: spansk
 I sag C-157/04, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Valero Jordana og M. Konstantinidis) mod Kongeriget Spanien (befuldmægtiget: L. Fraguas Gadea), har Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R. Silva de Lapuerta, og dommerne C. Gulmann og J. Klučka (refererende dommer); generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitssekretær: R. Grass, den 28. april 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1.
 Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, 8, 9 og 13 i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 91/689/EØF af 12. december 1991 om farligt affald og artikel 14 i Rådets direktiv 1999/31/EF af 26. april 1999 om deponering af affald, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for så vidt angår deponeringen af ukontrolleret affald i området Punta de Avalos på øen Gomera (den selvstyrende region De Kanariske Øer) for at sikre anvendelsen af de nævnte direktiver.
 2.
 Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, 8, 9 og 13 i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, idet det ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger for så vidt angår deponeringen af ukontrolleret affald i Olvera, provinsen Cádiz (den selvstyrende region Andalusien) for at sikre anvendelsen af det nævnte direktiv.
 3.
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2004.


text:
5.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 291/7
 Sag anlagt den 9. august 2013 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-76/13)
 2013/C 291/08
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne D. Abreu Caldas og J.-N. Louis)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen om ikke at anse sagsøgeren for at opfylde adgangsbetingelserne i forbindelse med indkaldelsen af interessetilkendegivelser CAST/02/2010 og om afslag på ansøgningen fra Kontoret for Forvaltning og Fastsættelse af Individuelle Rettigheder (PMO) om ansættelse på en kontrakt som kontraktansat.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 8. november 2012 om ikke at anse sagsøgeren for at opfylde adgangsbetingelserne i forbindelse med indkaldelsen af interessetilkendegivelser CAST2010 og om at afslå tilbuddet til ham om en tidsubegrænset kontrakt som kontraktansat i ansættelsesgruppe III (GFIII).
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
5.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 148/28
 Rettens dom af 21. april 2010 — Peek & Cloppenburg og van Graaf mod KHIM — Queen Sirikit Institute of Sericulture (Thai Silk)
 (Sag T-361/08) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket Thai Silk - det ældre nationale figurmærke, der gengiver et bevinget dyr - formaliteten - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2010/C 148/50
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Peek & Cloppenburg (Hamburg, Tyskland) og van Graaf GmbH & Co. KG (Wien, Østrig) (ved avocats V. von Bomhard, A. Renck, T. Dolde og J. Pause)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved S. Schäffner, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: The Queen Sirikit Institute of Sericulture, Office of the Permanent Secretary, Ministry of Agriculture and Cooperatives, Thailand (Thailand) (Bangkok, Thailand), efter tilladelse til at træde i stedet for Office of the Permanent Secretary, The Prime Minister’s Office, Thailand (Thailand) (ved avocat A. Kockläuner)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 10. juni 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1677/2007-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Peek & Cloppenburg og Office of the Permanent Secretary, The Prime Minister’s Office, Thailand
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Peek & Cloppenburg samt van Graaf GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 301 af 22.11.2008.


text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/27
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 24. juni 2004 af Finanzgericht Köln i sagen Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde og Marina Stöffler mod Finanzamt Bonn-Innenstadt
 (Sag C-292/04)
 (2004/C 228/55)
 Ved kendelse afsagt den 24. juni 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 9. juli 2004, har Finanzgericht Köln i sagen Wienand Meilicke, Heidi Christa Weyde og Marina Stöffler mod Finanzamt Bonn-Innenstadt forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Er Einkommensteuergesetz (EStG) § 36, stk. 2, nr. 3 (som affattet i de i sagen relevante år), hvorefter kun den selskabsskat, der påhviler et selskab eller en personsammenslutning, der er ubegrænset selskabsskattepligtig, modregnes i indkomstskatten med 3/7 af indtægterne i henhold til EStG § 20, stk. 1, nr. 1 eller nr. 2, forenelig med EF-traktatens artikel 56, stk. 1, og artikel 58, stk. 1, litra a), og stk. 3?


text:
6.6.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 200/4
 Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 17. marts 2016 — Ibercaja Banco SAU mod José Cortés González (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas — Spanien)
 (Sag C-613/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - direktiv 93/13/EØF - urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler - realkreditlån - kontraktvilkår om morarenter - vilkår om førtidig tilbagebetaling - den nationale retsinstans’ beføjelser - præklusionsfrist))
 (2016/C 200/06)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de Primera Instancia no 5 de Alcobendas
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ibercaja Banco SAU
 Sagsøgt: José Cortés González
 Konklusion
 1)
 Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at:
 —
 direktivets artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, ikke tillader, at en medlemsstats lovgivning begrænser en nationalt rets skønsbeføjelse for så vidt angår vurderingen af, om et kontraktvilkår i en aftale om lån med pant i fast ejendom, der er indgået mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, er urimeligt
 —
 direktivets artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, kræver, at den nationale lovgivning ikke må være til hinder for, at retten kan tilsidesætte et sådant vilkår, såfremt den fastslår, at dette vilkår er »urimeligt« som omhandlet i det nævnte direktivs artikel 3, stk. 1.
 (1) EUT C 48 af 8.2.2016.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/38
 Sag anlagt den 7. december 2005 — Artegodan mod Kommissionen
 (Sag T-429/05)
 (2006/C 48/74)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Artegodan GmbH (Lüchow, Tyskland) (ved Rechtsanwalt U. Doepner)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionen dømmes til at betale sagsøgeren et beløb på 1 430 821,36 EUR tillagt renter med en fast sats på 8 % fra dommens afsigelse til endelig betaling sker
 —
 Det fastslås, at Kommissionen skal erstatte sagsøgeren alle fremtidige tab, der måtte opstå på grund af reklameudgifter, der er nødvendige for at genskabe den markedsposition, som lægemidlet Tenuate retard havde, før Kommissionen tilbagekaldte godkendelsen heraf.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at Kommissionen dømmes til at betale erstatning i henhold til artikel 288, stk. 2, EF og artikel 235 EF, samt om at det fastslås at Kommissionen skal erstatte sagsøgeren alle fremtidige tab, der måtte opstå på grund af reklameudgifter.
 Baggrunden for søgsmålet er følgende: Sagsøgeren er indehaver af en lægemiddelgodkendelse for det amfepramonholdige præparat Tenuate retard. Den 9. marts 2000 traf Kommissionen i henhold til artikel 15a i direktiv 75/319/EØF (1) beslutning om tilbagekaldelse af godkendelse af humanmedicinske lægemidler, som indeholder stoffet amfepramon (K [2000] 453). De kompetente tyske myndigheder gennemførte beslutningen ved afgørelse af 11. april 2000. Ved dom af 26. november 2002 afsagt af Retten i Første Instans i de forenede sager T-74/00, T-76/00, T-83/00-T-85/00, T-132/00, T-137/00 og T-141/00 blev Kommissionens beslutning K (2000) 453 annulleret. Ved dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers Domstol i sag C-39/03 P blev en af Kommissionen iværksat appel til prøvelse af Rettens dom ikke taget til følge.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen ved sin beslutning K (2000) 453 har handlet retstridigt og derved har tilsidesat en række regler til beskyttelse af sagsøgeren. Herved er sagsøgerens ret til at kunne indrette sig på og udøve sin næringsvirksomhed som grundrettighed (retten til erhvervsudøvelse og ejendomsretten) blevet krænket. Desuden foreligger der en tilsidesættelse af artikel 11 i direktiv 65/65/EØF (2). Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat proportionalitetsprincippet og samt princippet om god forvaltningsskik.
 Sagsøgeren har anført, at den som følge af den omhandlede kommissionsbeslutning og gennemførelsen heraf har lidt et tab. Efter sagsøgerens opfattelse bør Kommissionens lovbrud udløse skadeserstatning til sagsøgeren.
 (1) Rådets andet direktiv 75/319/EØF af 20.5.1975 om tilnærmelse af lovgivning om lægemidler.
 (2) Rådets direktiv 65/65/EØF af 26. januar 1965 om tilnærmelse af lovgivning om medicinske specialiteter.


text:
15.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/25
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 17. maj 2006 — Lavagnoli mod Kommissionen
 (Sag T-95/04) (1)
 (Tjenestemænd - bedømmelsesrapport - bedømmelsesprocedurens lovlighed - arbejde som personale- og fagforeningsrepræsentant - begrundelsespligt - annullationssøgsmål)
 (2006/C 165/47)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Luciano Lavagnoli (Berchem, Luxembourg) (ved avocats G. Bounéou og F. Frabetti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og H. Krämer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af bedømmelsesåret for perioden fra den 1. juli 1999 til den 30. juni 2001 for så vidt angår sagsøgeren og af afgørelsen om vedtagelse af sagsøgerens endelige bedømmelsesrapport for denne periode.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2004.


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/2
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 29. april 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Nederlandene
 (Sag C-92/07) (1)
 (Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - standstill-regler og forbud mod forskelsbehandling - forpligtelse til at betale gebyrer for at opnå og forlænge en opholdstilladelse - forholdsmæssigheden af de gebyrer, der skal betales - sammenligning med de gebyrer, der er betalt af unionsborgerne - associeringsaftalens artikel 9 - tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1 - artikel 10, stk. 1, og artikel 13 i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80)
 (2010/C 161/02)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P.J. Kuijper og S. Boelaert, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Nederlandene (ved H.G. Sevenster, C. Wissels og M. de Grave, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Forbundsrepublikken Tyskland (ved M. Lumma og J. Möller, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 9 i aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, undertegnet i Ankara den 12. september 1963, indgået på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963 (Samling af Aftaler, indgået af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 541), artikel 41 i tillægsprotokollen, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. december 1972 (Samling af Aftaler, indgået af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 581), og artikel 10, stk. 1, og artikel 13 i afgørelse nr. 1/80 af 10. december 1980 om udvikling af associeringen — diskriminerende gebyrer for opholdstilladelser
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til associeringsaftalens artikel 9 og tillægsprotokollens artikel 41 samt artikel 10, stk. 1, og artikel 13 i afgørelse nr. 1/80, idet det har indført og opretholdt bestemmelser om gebyrer for udstedelse af opholdstilladelser, der er uforholdsmæssigt høje i forhold til de gebyrer, der opkræves af medlemsstaternes statsborgere for udstedelse af tilsvarende dokumenter, og idet det anvender disse bestemmelser på tyrkiske statsborgere, der har ret til ophold i Nederlandene i medfør af:
 —
 aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, som blev undertegnet den 12. september 1963 i Ankara af Republikken Tyrkiet, på den ene side, og EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, på den anden side, og som blev indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963
 —
 tillægsprotokollen, undertegnet den 23. november 1970 i Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. december 1972, og
 —
 afgørelse nr. 1/80, vedtaget den 19. september 1980 af det associeringsråd, der blev oprettet ved associeringsaftalen, og som består dels af medlemmer af medlemsstaternes regeringer, af Rådet for Den Europæiske Union og af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, dels af medlemmer af den tyrkiske regering.
 2)
 Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger. Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 95 af 28.4.2007.


text:
29.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 156/13
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 24. april 2002 den 20. marts 2002
 i sag T-9/99, HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteili-
 i sag T-220/96, Elliniki Viomichania Oplon AE (EVO) mod gungsgesellschaft mbH & Co. KG m.fl. mod Kommissio-
 Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Konkurrence — kartel — fjernvarmerør — EF-traktatens
 (»Erstatningsansvar uden for kontraktforhold som følge af artikel 85 (nu artikel 81 EF) — boykot — bøde —
 en retsstridig handling — forordning (EØF) nr. 2340/90 — retningslinjer for beregningen af bøder — ulovlighedsindsi-
 handelsembargo mod Irak — indgreb svarende til ekspropri- gelse — forbud mod tilbagevirkende gyldighed — ret til
 ation — årsagsforbindelse«) kontradiktion — samarbejdsmeddelelsen«)
 (2002/C 156/24)
 (2002/C 156/23)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: græsk)
 I sag T-9/99, HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungs-
 gesellschaft mbH & Co. KG, Rosenheim (Tyskland), HFB
 I sag T-220/96, Elliniki Viomichania Oplon AE (EVO), Athen Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft mbH,
 (Grækenland), ved advokat T. Fortsakis, og med valgt adresse i Verwaltungsgesellschaft, Rosenheim, Isoplus Fernwärmetech-
 Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuld- nik Vertriebsgesellschaft mbH, Rosenheim, Isoplus Fernwär-
 mægtiget: S. Kyriakopoulou) og Kommissionen for De Euro- metechnik Gesellschaft mbH, Hohenberg (Østrig), Isoplus
 pæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: M. Condou-Durande), Fernwärmetechnik GmbH, Sondershausen (Tyskland), ved ad-
 hvori der er nedlagt påstand om erstatning for det tab, som vokaterne P. Krömer og F. Nusterer, og med valgt adresse i
 sagsøgeren angiveligt har lidt som følge af udstedelsen af Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 Rådets forordning (EØF) nr. 2340/90 af 8. august 1990 om skaber (befuldmægtigede: W. Mölls og E. Gippini Fournier),
 forhindring af Fællesskabets samhandel for så vidt angår Irak hvorunder der principalt er nedlagt påstand om annullation af
 og Kuwait (EFT L 213, s. 1), har Retten (Fjerde Afdeling), Kommissionens beslutning 1999/60/EF af 21. oktober 1998
 sammensat af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og dommerne om en procedure efter EF-traktatens artikel 85 (sag IV/35.691/
 V. Tiili og R.M. Moura Ramos; justitssekretær: fuldmægtig E-4: Rørkartel (præisolerede rør) (EFT 1999 L 24, s. 1) og
 J. Palacio González, den 24. april 2002 afsagt dom, hvis subsidiært om nedsættelse af den bøde, der er pålagt sagsøgerne
 konklusion lyder således: ved denne beslutning, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat
 af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og dommerne V. Tiili og
 R.M. Moura Ramos; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio
 1) Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De González, den 20. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 Europæiske Fællesskaber frifindes. lyder således:
 1) Artikel 3, litra d), og artikel 5, litra d), i Kommissionens
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 beslutning 1999/60/EF af 21. oktober 1998 om en procedure
 efter EF-traktatens artikel 85 (sag IV/35.691/E-4: Rørkartel
 (præisolerede rør) annulleres i forhold til HFB Holding für
 Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft mbH & Co. KG og
 HFB Holding für Fernwärmetechnik Beteiligungsgesellschaft
 mbH, Verwaltungsgesellschaft.
 (1) EFT C 54 af 22.2.1997.
 2) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes i


text:
øvrigt.
 3) Sagsøgerne bærer solidarisk deres egne omkostninger, herunder
 omkostningerne vedrørende sagen om foreløbige forholdsregler,
 og betaler 80 % af Kommissionens omkostninger, herunder
 omkostningerne vedrørende sagen om foreløbige forholdsregler.
 ---pagebreak--- C 156/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29.6.2002
 4) Kommissionen bærer 20 % af sine egne omkostninger, herunder DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 omkostningerne vedrørende sagen om foreløbige forholdsregler.
 den 20. marts 2002
 (1) EFT C 86 af 27.3.1999.
 i sag T-16/99, Lögstör Rör (Deutschland) GmbH mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Konkurrence — kartel — fjernvarmerør — EF-traktatens
 artikel 85 (nu artikel 81 EF) — boykot — aktindsigt — bøde
 — retningslinjer for beregningen af bøder — forbud mod
 tilbagevirkende gyldighed — berettiget forventning«)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 20. marts 2002 (2002/C 156/26)
 i sag T-15/99, Brugg Rohrsysteme GmbH mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1) (Processprog: tysk)
 (»Konkurrence — kartel — fjernvarmerør — EF-traktatens
 artikel 85 (nu artikel 81 EF) — boykot — bøde —
 retningslinjer for beregningen af bøder — forbud mod
 tilbagevirkende gyldighed — berettiget forventning«)
 I sag T-16/99, Lögstör Rör (Deutschland) GmbH, Fulda
 (Tyskland), ved advokaterne H.-J. Hellmann og T. Nägele, og
 (2002/C 156/25) med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: W. Mölls og
 (Processprog: tysk) E. Gippini Fournier), hvorunder der principalt er nedlagt
 påstand om annullation af Kommissionens beslutning 1999/
 60/EF af 21. oktober 1998 om en procedure efter EF-traktatens
 artikel 85 (sag IV/35.691/E-4: Rørkartel (præisolerede rør)
 I sag T-15/99, Brugg Rohrsysteme GmbH, Wunstorf (Tysk- (EFT 1999 L 24, s. 1) og subsidiært om nedsættelse af den
 land), ved advokaterne T. Jestaedt, H.-C. Salger og M. Sura, og bøde, der er pålagt sagsøgeren ved denne beslutning, har
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: W. Mölls og E. P. Mengozzi, og dommerne V. Tiili og R.M. Moura Ramos;
 Gippini Fournier), hvorunder der principalt er nedlagt påstand justitssekretær: ekspeditionssekretær B. Pastor, den 20. marts
 om annullation af Kommissionens beslutning 1999/60/EF af 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 21. oktober 1998 om en procedure efter EF-traktatens arti-
 kel 85 (sag IV/35.691/E-4: Rørkartel (præisolerede rør) (EFT
 1999 L 24, s. 1) og subsidiært om nedsættelse af den bøde, der 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 er pålagt sagsøgeren ved denne beslutning, har Retten (Fjerde
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og
 dommerne V. Tiili og R.M. Moura Ramos; justitssekretær: 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 fuldmægtig G. Herzig, den 20. marts 2002 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. (1) EFT C 86 af 27.3.1999.
 (1) EFT C 86 af 27.3.1999.


text:
C 161/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.6.2001
 Slettelse af sag C-237/00 (1) Slettelse af sag C-344/99 (1)
 (2001/C 161/22) (2001/C 161/25)
 Ved kendelse af 9. januar 2001 har præsidenten for De Ved kendelse af 12. marts 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-237/00, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-344/99,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storher- Den Italienske Republik mod Kommissionen for De Europæi-
 tugdømmet Luxembourg, skal slettes af registeret. ske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 233 af 12.8.2000. (1) EFT C 333 af 20.11.1999.
 Slettelse af sag C-120/00 (1)
 Slettelse af sag C-359/00 (1)
 (2001/C 161/23)
 (2001/C 161/26)
 Ved kendelse af 9. marts 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-120/00, Ved kendelse af 12. marts 2001 har præsidenten for De
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-359/00,
 Franske Republik, skal slettes af registeret. Réunion des assureurs maladie mod Jean Marc Laboup (an-
 modning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal de commerce
 de Foix et de l’Ariège), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 163 af 10.6.2000.
 (1) EFT C 335 af 25.11.2000.
 Slettelse af sag C-182/95 (1)
 (2001/C 161/24) Slettelse af sag C-21/00 (1)
 Ved kendelse af 12. marts 2001 har præsidenten for De (2001/C 161/27)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-182/95,
 T. Port GmbH & Co. mod Hauptzollamt Hamburg-Jonas Ved kendelse af 13. marts 2001 har præsidenten for De
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Ham- Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-21/00,
 burg), skal slettes af registeret. Hamadeh Adnan mod Sociétà Fiat Sava SpA (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Giudice di pace di Massa), skal slettes
 (1) EFT C 208 af 12.8.1995. af registeret.
 (1) EFT C 79 af 18.3.2000.


text:
19.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/18
 Rettens dom af 9. september 2015 — Samsung SDI m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-84/13) (1)
 ((Konkurrence - karteller - verdensmarkedet for katoderør til tv- og computerskærme - afgørelse, som fastslår en overtrædelse af artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 - aftaler og samordnet praksis vedrørende priser, opdeling af markeder og produktionskapacitet - samlet og vedvarende overtrædelse - overtrædelsens varighed - samarbejde under den administrative procedure - samarbejdsmeddelelsen af 2006 - bødenedsættelse - beregningen af bøden - hensyntagen til virksomhedernes salg i henhold til kriteriet om leveringssted - hensyntagen til gennemsnitsværdien af de salg, der blev registreret i overtrædelsesperioden))
 (2015/C 346/20)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Samsung SDI Co. Ltd (Gyeonggi-do, Republikken Korea), Samsung SDI Germany GmbH (Berlin, Tyskland), Samsung SDI (Malaysia) Bhd (Negeri Sembilan Darul Khusus, Malaysia) (først ved advokat G. Berrisch, solicitor D. Hull og advokat L.-A. Grelier, derefter ved M. Hull og L.-A. Grelier, og endeligt ved advokaterne L. A. Grelier, D. Geradin, J. Ysewyn og P. Camesasca og QC J. Flynn)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Biolan, G. Meessen og H. van Vliet, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse K(2012) 8839 endelig af 5. december 2012 vedrørende en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/39.437 — TV og computer skærmrør) og påstand om nedsættelse af den bøde, sagsøgerne er blevet pålagt.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse for så vidt angår Samsung SDI Germany GmbH.
 2)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 3)
 Samsung SDI Co. Ltd og Samsung SDI (Malaysia) Bhd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 13.4.2013.


text:
30.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/42
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 2. april 2004
 i sag T-337/03, Luis Bertelli Gálvez mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Passivitetssøgsmål - proceduren i artikel 7 EU - klage over de spanske retsinstansers overtrædelse af principperne i artikel 6, stk. 1, EU - åbenbar inkompetence)
 (2004/C 118/91)
 Processprog: spansk
 I sag T-337/03, Luis Bertelli Gálvez, Madrid (Spanien), ved avocat J. Puche Rodríguez-Acosta, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, angående en påstand i henhold til artikel 232, stk. 3, EF, om, at det fastslås, at Kommissionen ulovligt har afstået fra at iværksætte proceduren i artikel 7 EU mod Kongeriget Spanien efter sagsøgerens klage over denne medlemsstats retsinstansers overtrædelse over for sagsøgeren af principperne om frihed, demokrati og respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt retsstatsprincippet, som er fastsat i artikel 6, stk. 1, EU, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Lindh, og dommerne R. García-Valdecasas og J.D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 2. april 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Sagen afvises på grund af åbenbar inkompetence.
 2)
 Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (1) Endnu ikke offentliggjort.


text:
28.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 25/18
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 24. november 2011 — Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (sag C-468/10) og Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (sag C-469/10) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)
 (Forenede sager C-468/10 og 469/10) (1)
 (Behandling af personoplysninger - direktiv 95/46/EF - artikel 7, litra f) - direkte virkning)
 (2012/C 25/30)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (ASNEF) (sag C-468/10) og Federación de Comercio Electrónico y Marketing Directo (FECEMD) (sag C-469/10)
 Sagsøgt: Administración del Estado
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal Supremo — fortolkning af artikel 7, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46 af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281, s. 31) — behandling af personoplysninger, som er nødvendig, for at den registeransvarlige og de tredjemænd, til hvem de skal videregives, kan forfølge en legitim interesse — supplerende krav — direkte virkning af bestemmelserne i et direktiv
 Konklusion
 1)
 Artikel 7, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger skal fortolkes således, at den er til hinder for en national lovgivning, som, i tilfælde af at den registrerede ikke har givet sit samtykke og for at muliggøre behandlingen af den pågældendes personoplysninger, som er nødvendig for, at den registeransvarlige eller den tredjemand eller de tredjemænd, til hvem oplysningerne videregives, kan forfølge en legitim interesse, kræver, ud over at den registreredes grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder ikke krænkes, at nævnte oplysninger er opført i offentligt tilgængelige kilder, og således kategorisk og generelt udelukker enhver behandling af oplysninger, som ikke er opført i sådanne kilder.
 2)
 Artikel 7, litra f), i direktiv 95/46 har direkte virkning.
 (1) EUT C 346 af 18.12.2010.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/21
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 17. juli 2014 — SC BCR Leasing IFN SA mod Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili og Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Bucureşti — Rumænien)
 (Sag C-438/13) (1)
 ((Moms - direktiv 2006/112/EF - artikel 16 og 18 - finansiel leasing - varer, der er genstand for en finansiel leasingkontrakt - manglende tilbagelevering til leasingselskabet af disse varer efter kontraktens ophævelse - manglende varer))
 2014/C 315/31
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Bucureşti
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SC BCR Leasing IFN SA
 Sagsøgte: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Administrare a Marilor Contribuabili og Agenţia Naţională de Administrare Fiscală — Direcţia Generală de Soluţionare a Contestaţiilor
 Konklusion
 Artikel 16 og 18 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at et leasingselskabs manglende mulighed for at opnå tilbagelevering fra leasingtageren af varer, der er genstand for en aftale om finansiel leasing, efter aftalens opsigelse på grund af leasingtagerens misligholdelse på trods af de af leasingselskabet foretagne foranstaltninger med henblik på tilbagesøgning af disse varer og på trods af, at der ikke foreligger nogen modydelse efter denne opsigelse, ikke kan sidestilles med en levering af varer mod vederlag som omhandlet i disse bestemmelser.
 (1) EUT C 325 af 9.11.2013.


text:
9.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/29
 Sag anlagt den 29. marts 2012 — Bayerische Motoren Werke mod KHIM (ECO PRO)
 (Sag T-145/12)
 2012/C 165/49
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Bayerische Motoren Werke AG (München, Tyskland) (ved advokat C. Onken)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 18. januar 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 1418/2011-4 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ECO PRO« for varer i klasse 9 og 12 — international registrering (IR) nr. W 1059979
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på beskyttelse af den internationale registrering, der designerer Den Europæiske Union
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet appelkammeret urigtigt antog, at den internationale registrering af sagsøgerens varemærke manglede det fornødne særpræg som omhandlet i den nævnte bestemmelse.


text:
25.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/53
 Sag anlagt den 2. juli 2014 — Fami-Cuatro de Inversiones mod Kommissionen
 (Sag T-501/14)
 2014/C 282/70
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Fami-Cuatro de Inversiones, SA (Madrid, Spanien) (ved advokat J. De Juan Casadevall)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den omtvistede afgørelse annulleres.
 —
 Subsidiært, for så vidt som SEAF betragtes som ulovlig statsstøtte, pålægges der kun tilbagesøgning indtil datoen for offentliggørelsen af afgørelsen om indledning af den formelle undersøgelsesprocedure i EUT, dvs. den 21. september 2011.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-500/14, Derivados del Flúor mod Kommissionen.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/29
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 21. oktober 2008 — Cassegrain mod KHIM (form som en taske)
 (Sag T-73/06) (1)
 (EF-varemærker - anmodning om EF-figurmærke - form som en taske - absolut registreringshindring - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2008/C 313/50)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Jean Cassegrain SAS (Paris, Frankrig) (ved avocats Y. Coursin og T. van Innis)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 8. december 2005 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 687/2005-2) vedrørende registrering af et figurmærke med form som en taske som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked frifindes.
 2)
 Jean Cassegrain SAS betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 6.5.2006.


text:
Avis juridique important
 |
 32000Y0122(02)
 Beslutninger truffet af Domstolen den 14. december 1999
 EF-Tidende nr. C 020 af 22/01/2000 s. 0001 - 0002
 Beslutninger truffet af Domstolen den 14. december 1999(2000/C 20/02)Den 14. december 1999 har De Europæiske Fællesskabers Domstol truffet følgende beslutninger:Dommer A.M. La Pergola's tilknytning til afdelingerDommer A.M. La Pergola tilknyttes Fjerde og Femte Afdeling.Fjerde og Femte Afdelings sammensætning1. Fjerde og Femte Afdelings sammensætning er for perioden 15. december 1999 til 6. oktober 2000 fastsat således:Fjerde AfdelingAfdelingsformand D.A.O. Edwardog dommerne P.J.G. Kapteyn, A.M. La Pergola og H. RagnemalmFemte AfdelingAfdelingsformand D.A.O. Edwardog dommerne P.J.G. Kapteyn, A.M. La Pergola, H. Ragnemalm, P. Jann, L. Sevon og M. Wathelet.2. Domstolen har følgelig besluttet at ændre punkt 2 og 3 i sin beslutning af 6. oktober 1999 om afdelingernes sammensætning(1) således:"2. I sager, der henvises til Tredje og Fjerde Afdeling (hvortil der er knyttet fire dommere), sammensættes disse af afdelingsformanden, den refererende dommer samt en tredje dommer, der udpeges efter rækkefølgen på en liste, som svarer til anciennitetsrækkefølgen, og hvis udgangspunkt ændres med ét navn for hvert almindeligt møde.3. Med henblik på udpegelse af de fem dommere, der skal deltage i påkendelsen af sager, som henvises til en stor afdeling, dvs. Femte og Sjette Afdeling (hvortil der er knyttet syv dommere), udfærdiges der en liste gældende for hele retsåret. På denne liste opføres alle de dommere, der er knyttet til den pågældende afdeling, bortset fra afdelingsformanden, i nedennævnte rækkefølge:a) først de dommere, der er tilknyttet den lille afdeling med fire dommere, i anciennitetsrækkefølgeb) derefter de dommere, der er tilknyttet den anden lille afdeling, i anciennitetsrækkefølge.I hver sag sammensættes den store afdeling af:- afdelingsformanden- den refererende dommer- tre dommere, der udpeges efter rækkefølgen på den pågældende liste, idet udgangspunktet ændres med ét navn for hvert almindeligt møde.I tilfælde af en eller flere dommeres forfald træder en anden dommer i vedkommendes sted, hvorved listen følges. Er det imidlertid afdelingsformanden for en stor afdeling, som har forfald, skal han søges erstattet af afdelingsformanden for den lille afdeling.Skønner Domstolen eller en afdeling, at flere sager bør påkendes samlet (uanset om der formelt er truffet bestemmelse om sagernes forening), foretages påkendelsen af den sammensætning af dommere, som er udpeget til at påkende den af sagerne, som først er blevet behandlet på et almindeligt møde."3. Endvidere er de lister for fastlæggelsen af Fjerde og Femme Afdelings sammensætning, der følger af punkt 4 i Domstolens beslutning af 6. oktober 1999, for perioden 15. december 1999 til 6. oktober 2000 blevet ændret således:Fjerde Afdeling(Afdelingsformand: D.A.O. Edward)Dommer P.J.G. Kapteyn, Dommer A.M. La Pergola og Dommer H. RagnemalmFemte Afdeling(Afdelingsformand: D.A.O. Edward)Dommer P.J.G. Kapteyn, Dommer A.M. La Pergola, Dommer H. Ragnemalm, Dommer P. Jann, Dommer L. Sevón og Dommer M. Wathelet.(1) EFT C 333 af 20.11.1999, s. 1.