text:
8.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 285/56
 Sag anlagt den 1. september 2008 — Aparicio m.fl. mod Kommissionen
 (Sag F-75/08)
 (2008/C 285/102)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Jorge Aparicio (Antiguo Cuscatlan, Salvador) m.fl. (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Dels påstand om at artikel 5, stk. 1, litra a), i de almindelige gennemførelsesbestemmelser vedrørende proceduren for udvælgelse af 3a-kontraktansatte kendes retsstridig, dels påstand om annullation af EPSO's afgørelse om ikke at opføre sagsøgerne på listen over beståede ansøgere og i ansættelsesprocedurens database CAST 27/Relex.
 Sagsøgernes påstande
 —
 Artikel 5, stk. 1, litra a), i de almindelige gennemførelsesbestemmelser vedrørende proceduren for udvælgelse af 3a-kontraktansatte kendes retsstridig
 —
 EPSO's afgørelse om ikke at opføre sagsøgerne på listen over beståede ansøgere og i ansættelsesprocedurens database, CAST 27/Relex, annulleres
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
7.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/19
 Sag anlagt den 24. oktober 2011 — Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro mod Kommissionen
 (Sag T-552/11)
 2012/C 6/36
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Lito Maieftiko Gynaikologiko kai Cheirourgiko Kentro (Athen, Grækenland) (ved advokat E. Tzannini)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 —
 Sagsøgeren gives medhold i sagen.
 —
 Den anfægtede debetnota annulleres.
 —
 Sagsøgerens argumentation tages i betragtning, såfremt Retten vurderer, at de beløb, der fremgår af sagsøgerens opgørelse af 17. juni 2011, skal tilbagebetales.
 —
 Den anfægtede retsakt annulleres også for så vidt angår tredje rate, der ikke er blevet udbetalt.
 —
 De beløb, der eventuelt skal tilbagebetales, modregnes i tredje rate, der aldrig er blevet udbetalt, og som har været stillet i bero i fem år.
 —
 Det fastslås, at denne sag udgør en omstændighed, der afbryder forældelsen af retten til udbetaling af tredje rate.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har med denne sag nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse, der fremgår af debetnota nr. 3241109207 af 9. september 2011, og som vedrører sagsøgerens deltagelse i forskningsprogram nr. 510743 »WARD IN HAND«.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført følgende anbringender:
 —
 magtfordrejning fra Europa-Kommissionens side, idet den i strid med sine kontraktlige forpligtelser har anvendt en juridisk fiktion til at sidestille den manglende levering af time sheets med manglende levering af leveringspligtige ydelser
 —
 manglende begrundelse i den anfægtede debetnota og tilsidesættelse af det generelle retsprincip om, at en bebyrdende afgørelse skal ledsages af en begrundelse, således at dens lovlighed kan efterprøves, idet den anfægtede debetnota ikke indeholder nogen begrundelse
 —
 manglende hensyntagen til beviser
 —
 retlig fejl og manglende begrundelse, idet sagsøgte ikke har taget hensyn til sagsøgerens argumenter vedrørende de faktiske omstændigheder og har afvist disse på utilladelig vis og uden begrundelse
 —
 tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, idet sagsøgte på utilladelig vis undlod at udbetale den sidste rate i programmet til sagsøgeren og så bort fra al sagsøgerens arbejde fem år efter programmets afslutning.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
24.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 366/10
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 4. oktober 2012 — Europa-Kommissionen mod Republikken Østrig
 (Sag C-75/11) (1)
 (Traktatbrud - unionsborgerskab - ret til at færdes og til ophold - artikel 20 TEUF og 21 TEUF - forskelsbehandling på grundlag af nationalitet - artikel 18 TEUF - direktiv 2004/38/EF - artikel 24 - undtagelse - rækkevidde - medlemsstat, hvor nedsatte befordringstakster er forbeholdt studerende, hvis forældre modtager familietillæg i denne stat)
 2012/C 366/16
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved V. Kreuschitz og D. Roussanov, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Østrig (ved C. Pesendorfer og M. Fruhmann, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 18, 20 og 21 TEUF, samt artikel 24 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (EUT L 158, s. 77) — kontrakter mellem forskellige myndigheder i en medlemsstat og forskellige offentlige transportselskaber om salg af billetter til studerende til nedsat takst — studerende, hvis forældre ikke har ret til familietillæg i denne stat, udelukkes fra nedsat takst
 Konklusion
 1)
 Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 18 TEUF, 20 TEUF og 21 TEUF, sammenholdt med artikel 24 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EØF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF, idet den i princippet forbeholder nedsatte befordringstakster for studerende, hvis forældre modtager østrigske familietillæg.
 2)
 Republikken Østrig betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 130 af 30.4.2011.


text:
C 191/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.8.2002
 1) Da det er åbenbart, at anbringenderne ikke kan antages til Ret i Første Instans (Fjerde Udvidede Afdeling) den 15. marts
 realitetsbehanling og/eller er ugrundede, forkastes: 2000 (forenede sager T-25/95, T-26/95, T-30/95 — T-32/95,
 T-34/95 — T-39/95, T-42/95 — T-46/95, T-48/95, T-50/95
 — det andet anbringende for så vidt angår det andet til femte — T-65/95, T-68/95 — T-71/95, T-87/95, T-88/95, T-103/
 led 95 og T-104/95, Cimenteries CBR m.fl. mod Kommissionen,
 Sml. II, s. 491), hvori der er nedlagt påstand om delvis
 — det tredje anbringende ophævelse af denne dom, den anden part i appelsagen:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 — det sjette anbringende get: R. Lyal, bistået af advokat A. Dal Ferro), har Domstolen
 (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann,
 — det ottende anbringende og dommerne D.A.O. Edward (refererende dommer), A. La
 Pergola, M. Wathelet og A. Rosas; generaladvokat: D. Ruiz-
 — det niende anbringende for så vidt angår det første led Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 5. juni 2002
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 — det elvte anbringende for så vidt angår det første, det
 andet, det fjerde og det femte led
 1) Det fjerde og sjette led af det sjette anbringende til støtte for
 — det sekstende anbringende appellen forkastes, idet det er åbenbart, at de er ugrundede.
 — det syttende anbringende 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 — det nittende anbringende
 (1) EFT C 247 af 26.8.2000.
 — det tyvende anbringende og
 — det enogtyvende anbringende.
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (1) EFT C 247 af 26.8.2000.
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Anden Afdeling)
 DOMSTOLENS KENDELSE af 30. maj 2002
 (Femte Afdeling) i sag C-358/00, Buchhändler-Vereinigung GmbH mod
 Saur Verlag GmbH & Co. KG, Die Deutsche Bibliothek
 af 5. juni 2002 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesge-
 richt Düsseldorf) (1)
 i sag C-219/00 P, Cementir — Cementerie del Tirreno Spa
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — offentlige tje-
 nesteydelsesaftaler — direktiv 92/50/EØF — tjenesteydel-
 (Appel — konkurrence — cement — EF-traktatens arti- seskoncession«)
 kel 85, stk. 1 (nu artikel 81, stk. 1, EF) — åbenbart, at
 appellen delvis er ugrundet)
 (2002/C 191/21)
 (2002/C 191/20)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: italiensk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- gjort i Samling af Afgørelser)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-219/00 P, Cementir — Cementerie del Tirreno Spa, I sag C-358/00, angående en anmodning, som Oberlandesge-
 Rom (Italien), ved avvocati G.M. Roberti og P. Criscuolo Gaito, richt Düsseldorf (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har
 angående appel af dom afsagt af De Europæiske Fællesskabers indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 ---pagebreak--- 10.8.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 191/13
 Buchhändler-Vereinigung GmbH mod Saur Verlag GmbH & L 182, s. 1), har Domstolen, sammensat af præsidenten,
 Co. KG, Die Deutsche Bibliothek, at opnå en præjudiciel G.C. Rodrı́guez Iglesias og afdelingsformændene P. Jann,
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 1


text:
og 8 i Rådets F. Macken, N. Colneric og S. von Bahr samt dommerne
 direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af C. Gulmann (refererende dommer), D.A.O. Edward, A. La
 fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelses- Pergola, J.-P. Puissochet, M. Wathelet, V. Skouris, J.N. Cunha
 aftaler (EFT L 209, s. 1), som ændret ved Europa-Parlamentets Rodrigues og C.W.A. Timmermans; generaladvokat: C. Stix-
 og Rådets direktiv 97/52/EF af 13. oktober 1997 (EFT L Hackl; justitssekretær: R. Grass, den 26. april 2002 afsagt
 328, s. 1), har Domstolen (Anden Afdeling), sammensat af kendelse, hvis konklusion lyder således:
 afdelingsformanden, N. Colneric, og dommerne R. Schintgen
 og V. Skouris (refererende dommer); generaladvokat: C. Stix-
 Hackl; justitssekretær: R. Grass, den 30. maj 2002 afsagt Den anmodning om en præjudiciel afgørelse, der er forelagt af Corte
 kendelse, hvis konklusion lyder således: d’appello di Milano ved kendelse af 25. oktober 2000, afvises.
 En kontrakt om koncession på et offentligt forlags tjenesteydelser er (1) EFT C 17 af 19.1.2002.
 på fællesskabsrettens nuværende trin ikke omfattet af Rådets direktiv
 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne
 ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler, som ændret ved
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/52/EF af 13. oktober
 1997, selv om kontraktens særlige genstand efter sin art hører under
 bilag I A til direktivet, som der henvises til i dettes artikel 8.
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (1) EFT C 355 af 9.12.2000.
 af 17. maj 2002
 i sag C-406/01, Forbundsrepublikken Tyskland mod Euro-
 pa-Parlamentet og Rådet for Den Europæiske Union(1)
 (»Annullationssøgsmål — åbenbart, at sagen må afvises —
 DOMSTOLENS KENDELSE forsinkelse«)
 af 26. april 2002 (2002/C 191/23)
 i sag C-454/00, VIS Farmaceutici Istituto scientifico delle (Processprog: tysk)
 Venezie SpA mod Duphar International Research BV
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte d’appello
 di Milano)(1). (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (»Præjudiciel anmodning — afvisning«)
 (2002/C 191/22) I sag C-406/01, Forbundsrepublikken Tyskland (befuldmægti-
 gede: W.-D. Plessing og M. Lumma, bistået af J. Sedemund)
 mod Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: C. Pennera og
 (Processprog: italiensk) E. Waldherr) og Rådet for Den Europæiske Union (befuldmæg-
 tigede: E. Karlsson og J.-P. Hix) angående en påstand om
 annullation af artikel 3, stk. 1, sammenholdt med stk. 2, i
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/37/EF af 5. juni
 gjort i Samling af Afgørelser) 2001 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og
 administrative bestemmelser om fremstilling, præsentation og
 salg af tobaksvarer (EFT L 194, s. 26), i det omfang disse
 bestemmelser forbyder fremstilling af cigaretter med henblik
 I sag C-454/00 angående en anmodning, som Corte d’appello på eksport fra Det Europæiske Fællesskab til tredjelande,
 di Milano (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til har Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, VIS Iglesias, og afdelingsformændene P. Jann, F. Macken, N. Colne-
 Farmaceutici Istituto scientifico delle Venezie SpA mod Duphar ric og S. von Bahr samt dommerne C. Gulmann, D.A.O. Ed-
 International Research BV, procesdeltager: Consorzio produt- ward, A. La Pergola


text:
(refererende dommer), J.-P. Puissochet,
 tori Principi Attivi Generici (C.P.A.), at opnå en præjudiciel M. Wathelet, R. Schintgen, V. Skouris, J.N. Cunha Rodrigues,
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 4 i Rådets C.W.A. Timmermans og A. Rosas; generaladvokat: C. Stix-
 forordning (EØF) nr. 1768/92 af 18. juni 1992 om indførelse Hackl; justitssekretær: R. Grass, den 17. maj 2002 afsagt
 af et supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EFT kendelse, hvis konklusion lyder således:


text:
13 . 4 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 108/ 1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM Almeida ( refererende dommer) og C. Gulmann; generalad
 ( Tredje Afdeling ) vokat: G. Cosmas; justitssekretær : R. Grass , den 18 . januar
 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 af 18 . januar 1996
 i sag C-446/93 , SEIM — Sociedade de Exportação e
 Importação de Materiais, Ld? mod Subdirector-Geral das 1 ) En afgørelse, som en national toldmyndighed har truffet
 Alfândegas ( anmodning om préjudiciel afgorelse fra Tribu i medfør afartikel 7, stk . 1 , i Kommissionens forordning
 nal Tributário de Segunda Instância) (') (EØF) nr. 1574/80 af 20. juni 1980 om gennemførel
 (Godtgørelse af eller fritagelse for importafgifter) sesbestemmelserne til artikel 16 og 17 i Rådets forord
 ning (EØF) nr. 1430/79, angår umiddelbart en fysisk
 ( 96/C 108/01 )
 eller juridisk persons forpligtelse til at erlægge de
 importafgifter, der i henhold til gældende bestemmelser
 gælder for varer, der er pålagt sådanne afgifter. Det
 (Processprog: portugisisk)
 tilkommer den nationale ret at afgøre det kompetence
 spørgsmål, nærværende sag giver anledning til, på
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive baggrund af denne konstatering.
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 2 ) Begrebet » afgifter . . . som endnu ikke er erlagt « i
 I sag C-446/93 , angående en anmodning, som Tribunal artikel 1 , stk . 2 , litra d), i Rådets forordning (EØF)
 Tributário de Segunda Instância ( Portugal ) i medfor af nr. 1430/79 af 2 , juli 1979 om godtgørelse af eller
 EØF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i fritagelse for import- eller eksportafgifter omhandler
 den for nævnte ret verserende sag SEIM — Sociedade de ikke udelukkende afgifter, for hvilke der er meddelt
 henstand .
 Exportação e Importação de Materiais, Ld? mod Subdirec
 tor-Geral das Alfândegas at opnâ en préjudiciel afgorelse
 vedrørende fortolkningen af Rådets forordning ( EØF)
 nr . 1430/79 af 2 , juli 1979 om godtgørelse af eller fritagelse 3 ) Gennemgangen af det fjerde spørgsmål har intet frem
 for import- eller eksportafgifter ( EFT nr . L 175 , s . 1 ), som bragt, der kan rejse tvivil om gyldigheden af artikel 4,
 ændret ved Rådets forordning ( EØF ) nr. 3069/86 af stk . 2, litra c), i Kommissionens forordning (EØF)
 7 oktober 1986 ( EFT nr. L 286 , s. 1 ), af Kommissionens nr. 3799/86 af 12 . december 1986 om
 forordning ( EØF ) nr. 1574/80 af 20 . juni 1980 om gen gennemførelsesbestemmelserne til artikel 4a, 6a, 11a og
 nemførelsesbestemmelserne til artikel 16 og 17 i Rådets 13 i Rådets forordning (EØF) nr. 1430/79.
 forordning ( EØF ) nr. 1430/79 ( EFT nr . L 161 , s . 3 ) samt af
 Kommissionens forordning ( EØF ) nr . 3799/86 af 12 . de
 cember 1986 om gennemførelsesbestemmelserne til arti 4 ) Såfremt importøren i en ansøgning, der faktisk angår
 kel 4a, 6a , 1 la og 13 i


text:
Rådets forordning ( EØF ) nr. 1430/79 fritagelse for importafgifter, påberåber sig omstændig
 ( EFT nr . L 352 , s . 19 ) samt om gyldigheden af artikel 4, heder, der kan udgøre særlige forhold i den betydning,
 stk . 2, litra c ), i forordning ( EØF ) nr . 3799/86 , har udtrykket er anvendt i artikel 13 , stk . 1 , i forordning
 Domstolen ( Tredje Afdeling ), sammensat af afdelingsfor (EØF) nr. 1430/79, men uden udtrykkeligt at benvise
 manden, J. -P. Puissochet, og dommerne J. C. Moitinho de til denne bestemmelse, er denne undladelse ikke til
 ---pagebreak--- Nr. C 108/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13 . 4 . 96
 hinder for, at den nationale toldmyndighed tager stilling DOMSTOLENS DOM
 til ansøgningen under hensyn til nævnte bestemmelse. ( Sjette Afdeling )
 af 1 , februar 1996
 (') EFT nr . C 18 af 21 . 1 . 1994 .
 i sag C-280/94 , Y. M. Posthuma-van Damme mod Bestuur
 van de Bedrijfsvereniging voor Detailhandel, Ambachten en
 Huisvrouwen, og N. Oztürk mod Bestuur van de Nieuwe
 Algemene Bedrijfsvereniging ( anmodning om préjudiciel
 afgorelse fra Centrale Raad van Beroep ) ( ] )
 (Ligebehandling af mænd og kvinder — social sikring —
 direktiv 79/7/EØF — fortolkning afdommen af24. februar
 1994, sag C-343/92, Roks m.fl.)
 DOMSTOLENS DOM 96/C 108 /03 )
 ( Sjette Afdeling )
 af 1 , februar 1996
 i sag C-177/94, straffesag mod Gianfranco Perfili ( anmod (Processprog: nederlandsk)
 ning om præjudiciel afgørelse fra Pretura circondariale di
 Roma ) (M
 (Etableringsfrihed — fri udveksling af tjenesteydelser —
 retspleje — forskelsbehandling) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 ( 96/C 108/02 )
 (Processprog: italiensk) I sag C-280/94 , angående en anmodning, som Centrale
 Raad van Beroep i medfør af EØF- traktatens artikel 177
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret ver
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive serende sag Y. M. Posthuma-van Damme mod Bestuur van
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) de Bedrijfsvereniging voor Detailhandel , Ambachten en
 Huisvrouwen og N. Oztürk mod Bestuur van de Nieuwe
 Algemene Bedrijfsvereniging at opnå en præjudiciel afgø
 I sag C-l 77/94 , angående en anmodning, som Pretura relse vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 79/7/EØF
 circondariale di Roma i medfør af EØF-traktatens arti
 af 19 . december 1978 om gradvis gennemførelse af princip
 kel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret pet om ligebehandling af mænd og kvinder med hensyn til
 verserende straffesag mod Gianfranco Perfili at opnå en social sikring ( EFT 1979 nr. L 6 , s . 24 ), har Domstolen
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF- ( Sjette Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, C. N.
 traktatens artikel 3 , 5 og 6 samt artikel 6 i den europæiske Kakouris, og dommerne G. Hirsch, G. F. Mancini, F. A.
 konvention af 4 , november 1950 til beskyttelse af menne Schockweiler ( refererende dommer ) og H. Ragnemalm;
 skerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, har generaladvokat: N.


text:
Fennelly; justitssekretær: ekspeditions
 Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af afdelingsfor sekretær H. A. Rühl, den 1 , februar 1 996 afsagt dom, hvis
 manden, C. N. Kakouris, og dommerne G. F. Mancini, F. A. konklusion lyder således:
 Schockweiler ( refererende dommer), J. L. Murray og
 H. Ragnemalm; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær:
 R. Grass, den 1 , februar 1996 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således : Artikel 4, stk. 1 , i Rådets direktiv 79/7/EØF af 1 9, december
 1978 om gradvis gennemførelse af princippet om lige
 behandling afmænd og kvinder med hensyn til social sikring
 EF-traktatens artikel 6, sammenholdt med artikel 52 og 59, er ikke til hinder for anvendelsen af en national lovgivning,
 hvori der opstilles et princip om forbud mod forskels hvorefter retten til en ydelse i anledning af uarbejdsdygtig
 behandling på grundlag af nationalitet, skal fortolkes såle hed afhænger af den betingelse, at den uarbejdsdygtige i det
 des, at den ikke er til hinder for, at bestemmelser i en år, der gik forud for uarbejdsdygtighedens indtræden, havde
 medlemsstat pålægger den forurettede ved en straffelovs en bestemt indkomst ved eller i forbindelse med erhvervs
 overtrædelse, som vil indtræde i en straffesag som borgerlig mæssig beskæftigelse, selv om det er ubestridt, at denne
 part, at udstede en særlig fuldmagt til den, som repræsen betingelse berører flere kvinder end mænd.
 terer ham, selv om et sådant formelt krav ikke stilles i
 lovgivningen i den medlemsstat, hvor den forurettede er
 statsborger.
 C ) EFT nr. C 351 af 10 . 12 . 1994 .
 (') EFT nr . C 233 af 20 . 8 . 1994 .


text:
10.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 73/8
 Domstolens kendelse (Fjerde Afdeling) af 25. november 2011 — Yeda Research and Development Company Ltd og Aventis Holdings Inc mod Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-518/10) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - humanmedicinske lægemidler - supplerende beskyttelsescertifikat - forordning (EF) nr. 469/2009 - artikel 3 - betingelser for udstedelse af et certifikat - begrebet »beskyttet ved et grundpatent, der er i kraft« - kriterier - markedsføringstilladelse - det markedsførte lægemiddel indeholder kun en enkelt aktiv ingrediens, mens patentet kræver en sammensætning af aktive ingredienser)
 2012/C 73/13
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Yeda Research and Development Company Ltd og Aventis Holdings Inc
 Sagsøgt: Comptroller-General of Patents, Designs and Trade Marks
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) — fortolkning af artikel 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler (EUT L 152, s. 1) — betingelser for udstedelse af certifikatet — begrebet »produkt beskyttet ved et grundpatent, der er i kraft« — kriterier — betydningen af aftale 89/695/EØF om EF-patenter for vurderingen af disse kriterier i tilfælde af en indirekte krænkelse eller medvirken til krænkelse som omhandlet i nævnte aftales artikel 26
 Konklusion
 Artikel 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 469/2009 af 6. maj 2009 om det supplerende beskyttelsescertifikat for lægemidler skal fortolkes således, at bestemmelsen er til hinder for, at de kompetente patentmyndigheder i en medlemsstat udsteder et supplerende beskyttelsescertifikat, når den aktive ingrediens, der anføres i ansøgningen, selv om den er nævnt i ordlyden af kravene i grundpatentet som aktiv ingrediens, der er indeholdt i en sammensætning med en anden aktiv ingrediens, ikke er genstand for et krav, der udelukkende omfatter denne aktive ingrediens.
 (1) EUT C 13 af 15.1.2011.


text:
Nr . C 315/ 18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25 . 11 . 95
 Sag anlagt den 19. september 1995 af Valentino Chesi , W. Hedderich og Alfred Wienrich , med bopæl i Tyskland ,
 Margot Jost og Ralph Loebisch mod Rådet for Deri ved advokaterne Georges Vandersanden og Laure Levi ,
 Europæiske Union Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire
 ( Sag T- 172/95 ) Myson SARL, 1 , rue Glesener .
 ( 95/C 315/35 )
 Sagsøgerne har nedlagt følgende pastande :
 (Processprog: fransk)
 — Sagsøgernes pensionsopgørelser for december 1994 ,
 som er udfærdiget i henhold til Rådets forordning
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der ( EKSF, EF, Euratom nr . 3 1 6 1 /94 af 19 . december 1994 ,
 den 19 . september 19 95 anlagt sag mod Rådet for Deri annulleres i det omfang, denne forordning først foreskri
 Europæiske Union af Valentino Chesi , Margot Jost og ver anvendelse af en justeringskoefficient for Tyskland
 Ralph Loebisch , med bopæl i Tyskland , ved advokaterne svarende til købekraftsniveauet i hovedstaden , Berlin ,
 Georges Vandersanden og Laure Levi , Bruxelles , og med fra 1 . juli 1994 og ikke fra 3 . oktober 1990 , og om
 valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL , 1 fornødent, annulleres Revisionsrettens afgørelse af
 rue Glesener . 18 . juli 1995 , hvorved sagsøgernes klage afvistes .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : — Sagsøgerne genindsattes i samtlige deres pensionsrettig
 heder fra 3 . oktober 1990 korrigeret med en justerings
 koefficient fastsat til købekraftsniveauet i Berlin .
 — Sagsøgernes pensionsopgørelser for december 1994 ,
 som er udfærdiget i henhold til Rådets forordning
 ( EKSF , EF, Euratom ) nr . 3161 /94 af 19 . december 1 994 , — Sagsøgte tilpligtes at betale morarenter 10% p.a . af de
 annulleres i det omfang, denne forordning først foreskri udestående pensionsbeløb for perioden fra 3 . oktober
 ver anvendelse af en justeringskoefficient for Tyskland 1990 til 30 . juni 1994 , beregnet for samme periode .
 svarende til købekraftsniveauet i hovedstaden , Berlin .,
 fra 1 . juli 1994 og ikke fra 3 . oktober 1990 , og om — Sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostnin
 fornødent annulleres Rådets afgørelse af 19 . juni 1995 , ger .
 hvorved sagsøgernes klage afvistes .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 — Sagsøgerne genindsættes i samtlige deres pensionsrettig
 heder fra 3 . oktober 1990 korrigeret med en justerings
 koefficient fastsat til købekraftsniveauet i Berlin . Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag T- 17 1 /95 .
 — Sagsøgte tilpligtes at betale morarenter 10% p.a . af de
 udestående pensionsbeløb for perioden fra 3 . oktober
 1990 til 30 . juni 1994 , beregnet for samme periode .
 — Sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostnin
 ger .
 Sag anlagt den 25 . september 1 995 af BASF Lacke + Farben
 AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålsgrunde og


text:
væsentligste argumenter: ( Sag T- 175 /95 )
 ( 95 /C 315 / 37 )
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 samme som i sag T-171 /95 .
 (Processprog: tysk )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 25 . september 1995 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af BASF Lacke + Farben AG
 Sag anlagt den 19. september 1995 af Erich Biedermann . ved advokat Dr . Ferdinand Hermanns, Meerbusch ( For
 Walter W. Hedderich og Alfred Wienrich mod Revisions bundsrepublikken Tyskland ), og med valgt adresse i Luxem
 retten for De Europæiske Fællesskaber bourg hos advokaterne Loesch & Wolters , 11 , rue Goethe ,
 Luxembourg .
 ( Sag T- 173/95 )
 ( 95/C 315/36 )
 Sagsøgeren har nedlagt følgende pastande :
 (Processprog: fransk) — Kommissionens beslutning af 12 . juli 1995 , som blev
 meddelt sagsøgeren den 21 . juli s.a ., om en procedure i
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der henhold til EF-traktatens artikel 85 ( IV/33 . 802 BASF
 den 19 . september 1995 anlagt sag mod Revisionsretten for Lacke + Farben AG og S. A. Accinauto ), annulleres i det
 De Europæiske Fællesskaber af Erich Biedermann, Walter omfang, den vedrører sagsøgeren .


text:
14.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 302/38
 Rettens dom af 15. juli 2015 — Trafilerie Meridionali mod Kommissionen
 (Sag T-422/10) (1)
 ((Konkurrence - kartel - det europæiske marked for forspændingsstål - fastsættelse af priser, opdeling af markedet og udveksling af følsomme forretningsoplysninger - afgørelse, der fastslår en tilsidesættelse af artikel 101 TEUF - enkelt, kompleks og vedvarende overtrædelse - proportionalitet - princippet om individuelle straffe og sanktioner - fuld prøvelsesret))
 (2015/C 302/48)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Trafilerie Meridionali SpA, tidligere Emme Holding SpA (Pescara, Italien) (ved advokaterne G. Visconti, E. Vassallo di Castiglione, M. Siragusa, M. Beretta og P. Ferrari)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved B. Gencarelli og V. Bottka, derefter ved V. Bottka og R. Striani og endelig ved V. Bottka og G. Conte, som befuldmægtigede, bistået af advokat P. Manzini)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation og ændring af Kommissionens afgørelse K (2010) 4387 endelig af 30. juni 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/38344 — Forspændingsstål), som ændret ved Kommissionens afgørelse K (2010) 6676 endelig af 30. september 2010 og ved Kommissionens afgørelse K (2011) 2269 endelig af 4. april 2011
 Konklusion
 1)
 Artikel 1, punkt 17, i Kommissionens afgørelse K (2010) 4387 endelig af 30. juni 2010 om en procedure i henhold til artikel 101 TEUF og EØS-aftalens artikel 53 (sag COMP/38344 — Forspændingsstål), som ændret ved Kommissionens afgørelse K (2010) 6676 endelig af 30. september 2010 og ved Kommissionens afgørelse K (2011) 2269 endelig af 4. april 2011, annulleres, forså vidt som Kommissionen fastslog, at Trafilerie Meridionali SpA, tidligere Emme Holding SpA, deltog i den paneuropæiske del af den omhandlede overtrædelse fra den 4. marts 1997 til den 9. oktober 2000, fandt, at denne deltagelse vedrørte tretrådet snoet tråd fra den 4. marts 1997 til den 28. februar 2000, og fastslog, at denne deltagelse i den konkurrencebegrænsende adfærd omfattede perioden fra den 30. august til den 10. juni 2002.
 2)
 Artikel 2, punkt 17, i afgørelse K (2010) 4387 endelig, som ændret ved Kommissionens afgørelse K (2010) 6676 endelig og ved Kommissionens afgørelse K (2011) 2269 endelig, annulleres.
 3)
 Størrelsen af den bøde, som Trame pålægges, fastsættes til 3,2 mio. EUR.
 4)
 I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.
 5)
 Hver part bærer sine egne omkostninger hvad angår sag T-422/10.
 6)
 Trafilerie Meridionali bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger hvad angår sag T-422/10 R.
 (1) EUT C 317 af 20.11.2010.


text:
C 109/48 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.5.2002
 Sag anlagt den 14. december 2002 af Zapf Creation AG Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 43, stk. 2,
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da
 (Varemærker og Design) der ikke er tilstrækkeligt bevis
 for, at det modholdte varemærke
 faktisk anvendes, og tilsidesættel-
 (Sag T-8/02) se af artikel 8, stk. 1, litra b), i
 forordning nr. 40/94, da der ikke
 er forvekslingsrisiko
 (2002/C 109/95)
 (1) Forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker
 (EFT 1994 L 11, s. 1).
 (Processprog: engelsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 14. januar 2002 anlagt sag mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 Zapf Creation AG ved Axel Kockläuner, Meissner Bolte &
 Partner, München (Tyskland).
 Sag anlagt den 30. januar 2002 af Agrofair Benelux BV,
 Volta River Estates Limited, SH Pratt & Co (Bananas) Ltd
 og M&W Mack Limited mod Kommissionen for De
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Europæiske Fællesskaber
 — Afgørelse af 29. oktober 2001 fra Første Appelkammer (Sag T-14/02)
 ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design) i sag R 418/2001-1 vedrørende
 indsigelse nr. B 97230 og EF-varemærkeansøgning (2002/C 109/96)
 nr. 50229 »Colette Zapf Creation Kombi Collection«,
 annulleres.
 (Processprog: engelsk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 30. januar 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 EF-varemærkets ansø- Zapf Creation AG Europæiske Fællesskaber af Agrofair Benelux BV, Volta River
 ger: Estates Limited, SH Pratt & Co (Bananas) Ltd og M&W
 Mack Limited ved Philippe Vlaemminck og Pieter De Wael,
 advokatfirmaet Vlaemminck & Partners, Gent (Belgien).
 Det omhandlede EF-va- Figurmærket »Colette Zapf Cre-
 remærke: ation Kombi Collection« for visse
 varer i klasse 28
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 Indehaveren af den Jesmar SA
 under indsigelsessagen — Artikel 1, tredje led, og artikel 2, stk. 4, i Kommissionens
 påberåbte varemærke: forordning (EF) nr. 2294/2001 af 26. november 2001
 om fastsættelse af visse vejledende mængder og af
 individuelle lofter for udstedelsen af licenser for indførsel
 Det påberåbte varemær- Det spanske ordmærke »Colette«
 af bananer til Fællesskabet i første kvartal af 2002 i
 ke: for visse varer i klasse 28
 forbindelse med toldkontingenterne annulleres, i det
 omfang sagsøgerne kun kan importere maksimalt 8 % af
 Indsigelsesafdelingens Afvisning af indsigelsen fra Jesmar deres tildelte mængde i det første kvartal af 2002.
 afgørelse: SA
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger,
 Appelkammerets afgø- Indsigelsen fra Jesmar SA tages til herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om
 relse: følge foreløbige forholdsregler.
 ---pagebreak--- 4.5.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 109/49
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sag anlagt den 31. januar 2002 af BASF AG mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-15/02)
 Sagsøgerne indfører økologiske, fair-trade og traditionelt dyr-
 kede bananer til Den Europæiske Union. Sagsøgerne er alle
 ikke-traditionelle importører af bananer, og de har anmodet (2002/C 109/97)
 om og fået et toldkontingent C for 2002. Som følge af
 Kommissionens forordning nr. 2294/2001 har


text:
sagsøgerne
 kun tilladelse til at indføre 8 % af deres toldkontingent i første (Processprog: engelsk)
 kvartal af 2002, mens traditionelle C-importører må indføre
 26 %, og traditionelle og ikke-traditionelle A- og B-importører
 må indføre 27 %.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 31. januar 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af BASF AG ved Nicholas Levy, John
 Ifølge sagsøgerne har Kommissionen misbrugt sine beføjelser, Temple Lang, Robert O’Donoghue og Christoph Feddersen,
 idet Kommissionen i den anfægtede forordning har favoriseret advokatfirmaet Cleary, Gottlieb, Steen & Hamilton, Bruxelles
 de traditionelle C-importører. I henhold til aftalen mellem Den (Belgien).
 Europæiske Union og USA og aftalen med Ecuador, der er
 indgået for at løse de respektive overensstemmelser med
 hensyn til bananer, vil Den Europæiske Unions ordning for
 bananer blive ændret i to faser. I den anden fase indgår Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 en nedsættelse af kontingent C med 100 000 tons. Ifølge
 sagsøgerne vil byrden som følge af nedsættelsen af kontingent
 C udelukkende falde på de ikke-traditionelle importører. — Den bøde, som er pålagt BASF ved beslutningens artikel
 Sagsøgerne har anført, at såfremt begrænsningen på 8 % 3, litra b), ophæves eller nedsættes væsentligt.
 anvendes gennem hele året, vil dette medføre en nedsættelse af
 indførsel under kontingent C på cirka 100 000 tons. — Kommissionen tilpligtes at betale BASF’s retsafgifter og
 andre omkostninger i sagen.
 Endvidere tilsidesætter den anfægtede forordning proportiona-
 litetsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehand-
 ling. De ikke-traditionelle C-importører er de eneste importø- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 rer, der kun kan indføre 8 % af deres kontingent i første
 kvartal. Den begrænsning er ifølge sagsøgerne navnlig en
 forskelsbehandling mellem traditionelle og ikke-traditionelle
 C-importører. Den anfægtede foranstaltning er endvidere ufor- Den foreliggende sag vedrører en afgørelse truffet af Kommis-
 holdsmæssig, idet Kommissionen udelukkende lægger byrden sionen for De Europæiske Fællesskaber den 21. november
 som følge af nedsættelsen af kontingent C på ikke-traditionelle 2001 i sag COMP/E-1/37.512 — Vitaminer. Ifølge afgørelsen
 C-importører. Kommissionen kunne i stedet have spredt har en række selskaber overtrådt artikel 81 EF og artikel 53
 byrden mellem traditionelle og ikke-traditionelle C-importører. EØS ved at deltage i et kartel, som påvirkede de globale
 Ifølge sagsøgerne er det endvidere usandsynligt, at Kommissio- markeder for A-, E-, B2-, B5-, C- og D3-vitaminer samt Beta-
 nen vil fordele de resterende 92 % af kontingentet over resten carotin og carotinoid. De bøder, som er pålagt de implicerede
 af året. selskaber, er de højeste, som nogensinde er blevet pålagt i en
 konkurrencesag.
 Endelig har sagsøgerne anført, at princippet om beskyttelse af Til støtte for sine påstande påberåber sagsøgeren sig følgende
 den berettigede forventning og retssikkerheden er blevet søgsmålsgrunde og hovedargumenter:
 tilsidesat. Ifølge sagsøgerne afviger den nuværende tildeling på
 8 % fuldstændig fra Kommissionen hidtidige praksis, hvor der — I meddelelsen om klagepunkter var det angivet, at der
 blev tildelt 26-28 % til de ikke-traditionelle C-importører for bestod et enkelt kartel, som omfattede hemmelige aftaler
 det første kvartal. Sagsøgerne har endvidere anført, at de var vedrørende forskellige


text:
vitaminer, hvorimod det først
 berettiget til at forvente, at nedsættelsen af kontingent C ville angives i den anfægtede beslutning, at aftalerne vedrøren-
 blive fordelt forholdsmæssigt mellem de forskellige traditionel- de de enkelte vitaminer udgjorde »særskilte« overtrædelser
 le og ikke-traditionelle importører. af Fællesskabets konkurrenceret. Hermed har Kommissio-
 nen tilsidesat princippet om, at en beslutning ikke må
 baseres på retlige eller faktiske klagepunkter, som er
 materielt forskellige fra dem, der er indeholdt i meddelel-
 sen om klagepunkter.


text:
26.5.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 151/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 29. februar 2012 — Ministero per i beni e le attività culturali m.fl. mod Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia m.fl.
 (Sag C-111/12)
 2012/C 151/30
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Ministero per i beni e le attività culturali m.fl.
 Sagsøgte: Ordine degli Ingegneri di Verona e Provincia, Consiglio Nazionale degli Ingegneri, Consiglio Nazionale degli Architetti, Pianificatori, Paesaggisti e Conservatori, Alessandro Mosconi, Comune di S. Martino Buon Albergo, Ordine degli Architetti Pianificatori Paesaggisti e Conservatori della Provincia di Verona, Istituzione di Ricovero e di Educazione di Venezia (IRE) og Ordine degli Architetti di Venezia.
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er direktiv 85/384/E[Ø]F (1) for så vidt angår den del (artikel 10 og 11), hvori den som en overgangsforanstaltning tillader udøvelsen af virksomhed på arkitekturområdet for borgere fra andre medlemsstater, der er i besiddelse af de udtrykkeligt angivne kvalifikationsbeviser, til hinder for at anse en administrativ praksis i Italien for lovlig, hvis retlige grundlag er artikel 52, stk. 2, første del, i kongeligt dekret nr. 2537 fra 1925, hvori det er fastsat, at visse arbejder i relation til ejendomme af kunstnerisk værdi specifikt er forbeholdt ansøgere med kvalifikationsbevis som »arkitekt« eller for ansøgere, som beviser, at de opfylder særlige uddannelseskrav, der er specifikke for branchen for kulturelle goder, og er mere vidtgående end de krav, som generelt giver adgang til erhverv på arkitekturområdet i henhold til det nævnte direktiv?
 2)
 Kan denne praksis nærmere bestemt bestå i, at også erhvervsudøvere fra andre medlemsstater end Italien, selv om de er i besiddelse af et kvalifikationsbevis, som i princippet berettiger til udøvelse af erhverv på arkitekturområdet, skal gennemgå en specifik vurdering af den professionelle kompetence (dvs. således som det er tilfældet for italienske erhvervsudøvere i forbindelse med aflæggelse af statseksamen som arkitekt) alene med henblik på adgangen til at udføre de former for arbejder, der er omfattet af artikel 52, stk. 2, første del, i kongeligt dekret nr. 2357 fra 1925?
 (1) EFT L 223, s. 15.


text:
C 95/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.3.2001
 DOMSTOLENS KENDELSE Sag anlagt den 24. januar 2001 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Anden Afdeling)
 (Sag C-33/01)
 af 19. september 2000
 (2001/C 95/06)
 i sag C-89/00, Bülent Bicakci m.fl. mod Land Berlin
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsge- Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 richt Berlin) (1) 24. januar 2001 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Hans
 Støvlbæk, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og Panagiotis
 (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — identisk spørgs- Panagiotopoulos, der er udstationeret som national ekspert
 mål«) ved Kommissionens Juridiske Tjeneste.
 (2001/C 95/05)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat,
 (Processprog: tysk) sine forpligtelser i henhold til traktaten og direktiv
 91/689/EØF (1), idet den ikke inden for den fastsatte frist
 har tilstillet Kommissionen de oplysninger, der kræves i
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- henhold til det nævnte direktivs artikel 8, stk. 3 og den
 gjort i Samling af Afgørelser) i henhold til denne bestemmelse vedtagne beslutning
 96/302/EF (2), for hvert anlæg og hver virksomhed, som
 varetager bortskaffelse og/eller nyttiggørelse af farligt
 I sag C-89/00, angående en anmodning, som Verwaltungsge- affald.
 richt Berlin i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Bülent
 — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 Bicakci, Bedriye Bicakci, Hidajet Bicakci og Burak Bicakci mod
 ninger.
 Land Berlin, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 fortolkningen af artikel 14, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 om
 udvikling af associeringen, som det associeringsråd, der er
 oprettet ved aftalen om oprettelse af en associering mellem
 Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, traf Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 den 19. september 1980, har Domstolen (Anden Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, R. Schintgen (refererende
 dommer), og dommerne V. Skouris og N. Colneric; generalad- Det bestemmes i artikel 8, stk. 3, i direktiv 91/689/EØF, at
 vokat: J. Mischo; justitssekretær: R. Grass, den 19. september medlemsstaterne har pligt til at sende Kommissionen bestemte
 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: oplysninger om hvert anlæg og hver virksomhed, som vareta-
 ger bortskaffelse og/eller nyttiggørelse af farligt affald.
 Artikel 14, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 om udvikling af associeringen,
 som det associeringsråd, der er oprettet ved aftalen om oprettelse af Kommissionen konstaterer, at Den Hellenske Republik ikke
 en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og har fremsendt de i henhold til direktivet krævede oplysninger
 Tyrkiet, traf den 19. september 1980, skal fortolkes således, at den inden for de fastsatte frister (dvs. straks efter ikrafttrædelsen
 er til hinder for udvisning af en tyrkisk arbejdstager, der har opnået af Kommissionens beslutning 96/302/EF af 17.4.1996 om
 en ret, der er tillagt direkte ved den nævnte afgørelse, såfremt fastsættelse af et skema til indsendelse af oplysninger i henhold
 udvisningen besluttes som følge af en straffedom og med det formål til artikel 8, stk. 3, i direktiv 91/689/EØF) og selvfølgelig heller
 at afskrække andre udlændinge, uden at


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/41
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgerichts (Tyskland) den 13. november 2006 — 01051 Telecom GmbH mod Bundesrepublik Deutschland
 (Sag C-453/06)
 (2006/C 326/85)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesverwaltungsgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: 01051 Telecom GmbH
 Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland
 Adciteret: Vodafone D2 GmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 Er det foreneligt med artikel 27, første punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (1) og artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (adgangsdirektivet) (2), såfremt det følger af national ret, at et tidligere lovbestemt krav i denne, hvorefter samtrafikpriser skal fastlægges på grundlag af omkostningerne i forbindelse med et effektivt udbud af ydelser, foreløbig videreføres, uanset at et sådant krav ikke følger af fællesskabsretten?
 (1) EFT L 108, s. 33.
 (2) EFT L 108, s. 7.


text:
14.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/34
 Sag anlagt den 27. juni 2017 — Tengelmann Warenhandelsgesellschaft mod EUIPO — C & C IP (T)
 (Sag T-401/17)
 (2017/C 269/46)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG (Mühlheim an der Ruhr, Tyskland) (ved advokat H. Prange)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: C & C IP Sàrl (Luxembourg, Luxembourg)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Tengelmann Warenhandelsgesellschaft KG
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »T« — registreringsansøgning nr. 11 623 022
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 4. april 2017 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 502/2015-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009


text:
12.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 220/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberlandesgericht Stuttgart (Tyskland) den 14. juli 2009 — udleveringsprocedure mod Gaetano Mantello
 (Sag C-261/09)
 2009/C 220/50
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberlandesgericht Stuttgart
 Part i hovedsagen
 Gaetano Mantello
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal vurderingen af, om der er tale om de »samme handlinger« som omhandlet i artikel 3, nr. 2, i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (1) ske
 a)
 under henvisning til lovgivningen i den udstedende medlemsstat, eller
 b)
 under henvisning til lovgivningen i den fuldbyrdende medlemsstat, eller
 c)
 ved en selvstændig fortolkning af begrebet »samme handlinger«, som er specifik for Unionen?
 2)
 I en situation, hvor efterforskningsmyndighederne på tidspunktet for en domfældelse for ulovlig indførsel af narkotika var i besiddelse af oplysninger og beviser, som understøttede en stærk mistanke om deltagelse i en kriminel organisation, men af taktiske årsager forbundet med deres efterforskning undlod at videregive disse oplysninger og beviser til domstolen og undlod at indlede en retsforfølgning på grundlag heraf, udgør den nævnte ulovlige indførsel af narkotika, da den »samme handling« som omhandlet i rammeafgørelsens artikel 3, nr. 2, som deltagelse i en kriminel organisation, som handler med narkotika?
 (1) EFT L 190, s. 1.


text:
28 . 6 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 199/ 19
 Slettelse af sag C-187/95 (*) Slettelse af sag C-363/95 (')
 ( 97/C 199/39 ) ( 97/C 199/43 )
 Ved kendelse af 7. marts 1997 har præsidenten for De Ved kendelse af 7. marts 1997 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-187/95 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pretura C-363/95 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pretura
 circondariale di Roma, sezione distaccata di Tivoli ), straf circondariale di Roma, sezione distaccata di Tivoli ), straf
 fesag mod Angelo Deodati og Aldo Luchini, skal slettes af fesag mod Giuseppe Tancredi , skal slettes af registret.
 registret.
 (') EFT nr. C 16 af 20 . 1 . 1996 .
 o EFT nr. C 208 af 12 . 8 . 1995 .
 Slettelse af sag C-3 77/95 (')
 Slettelse af sag C-3 3 1/95 H
 ( 97/C 199/44 )
 ( 97/C 199/40 )
 Ved kendelse af 7. marts 1997 har præsidenten for De Ved kendelse af 7. marts 1997 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-331 /95 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pretura C-377/95 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pretura
 circondariale di Roma, sezione distaccata di Tivoli ), straf circondariale di Roma, sezione distaccata di Tivoli ), straf
 fesag mod Giuseppe Piccolo, skal slettes af registret. fesag mod Tersilio Onorati , skal slettes af registret.
 (') EFT nr. C 333 af 9 . 12 . 1995 . (') EFT nr. C 31 af 3 . 2 . 1996 .
 Slettelse af sag C-332/95 (') Slettelse af sag C-378/95 ( 1 )
 97/C 199/41 ( 97/C 199/45 )
 Ved kendelse af 7. marts 1997 har præsidenten for De Ved kendelse af 7. marts 1997 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-332/95 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pretura C-378/95 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pretura
 circondariale di Roma, sezione distaccata di Tivoli ), straf circondariale di Roma, sezione distaccata di Tivoli ), straf
 fesag mod Mario Corbo m.fl ., skal slettes af registret. fesag mod Palma Mariulli , skal slettes af registret.
 (') EFT nr. C 333 af 9 . 12 . 1995 . (') EFT nr. C 31 af 3 . 2 . 1996 .
 Slettelse af sag C-342/95 (^
 Slettelse af sag C-l/96 SA (')
 ( 97/C 199/42
 ( 97/C 199/46 )
 Ved kendelse af 7. marts 1997 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag Ved kendelse af 24 . april 1997 har præsidenten for De
 C-342/95 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pretura Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-l /
 circondariale di Roma, sezione distaccata di Tivoli ), straf 96 SA, Must Interim SA mod Kommissionen for De Euro
 fesag mod Miranda Viola, skal slettes af registret. pæiske Fællesskaber, skal slettes af registret.
 (') EFT nr. C 333 af 9 .


text:
15.11.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 275/41
 Sag anlagt den 3. oktober 2003 af Kommissionen for ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser,
 De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken der er nødvendige for at efterkomme direktivet, og under
 Tyskland alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen
 herom.
 (Sag C-420/03)
 2. Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkost-
 (2003/C 275/64) ninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. okto- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 ber 2003 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 Prof. Dr. Ulrich Wölker, som befuldmægtiget, og med valgt Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 17. oktober
 adresse i Luxembourg. 2002.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: (1) EFT L 106 af 17.4.2001, s. 1.
 1. Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside-
 sat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og
 Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om
 udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer
 og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (1),
 idet den ikke har vedtaget de love og administrative
 Sag anlagt den 3. oktober 2003 af Kommissionen for De
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene
 direktivet, og under alle omstændigheder ikke har un-
 derrettet Kommissionen herom.
 (Sag C-422/03)
 2. Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens
 omkostninger. (2003/C 275/66)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. okto-
 ber 2003 anlagt sag mod Kongeriget Nederlandene af Kommis-
 Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 17. oktober sionen for De Europæiske Fællesskaber ved Michel Van Beek,
 2002.
 som befuldmægtiget.
 (1) EFT L 106 af 17.4.2001, s. 1.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og
 Rådets direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om
 udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer
 Sag anlagt den 3. oktober 2003 af Kommissionen for De
 og om ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (1),
 Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 idet det ikke har vedtaget de love og administrative
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme
 (Sag C-421/03) direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har
 underrettet Kommissionen herom.
 (2003/C 275/65)
 2. Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. okto-
 ber 2003 anlagt sag mod Republikken Østrig af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved Prof. Dr. Ulrich Wölker,
 som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 17. oktober
 2002.
 1. Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets
 direktiv 2001/18/EF af 12. marts 2001 om udsætning i (1) EFT L 106 af 17.4.2001, s. 1.
 miljøet af genetisk modificerede organismer og om
 ophævelse af Rådets direktiv 90/220/EØF (1), idet den


text:
Nr . C 64/ 10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2 . 3 . 96
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom af europæisk oprindelse, såfremt en national retsinstans
 afsagt den 4. december 1995 af Belgiens Conseil d'Etat i i øvrigt fastslår, at det pågældende organ har sit
 sagen Bie Benelux SA mod État beige hjemsted på medlemsstatens område, og at den faktiske
 ( Sag C- 13/96 ) ledelse, programsammensætningen eller programmon
 tagen finder sted på medlemsstatens område ?
 ( 96/C 64/21 )
 2 ) Hvis det antages, at udsendelser fra et tv/radiospred
 Ved dom afsagt den 4. december 1995 , indgået til Domsto ningsorgan, som er godkendt af en medlemsstat, ikke
 lens Justitskontor den 19 . januar 1996 , har Belgiens Conseil skal betragtes som udsendelser fra et tv/radiospred
 d'Etat i sagen Bie Benelux SA mod Etat beige, ved ningsorgan, der hører under en medlemsstats myndig
 Finansministeren, forelagt De Europæiske Fællesskabers hed i direktivets forstand, kan en anden medlemsstat da
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende — og på hvilke betingelser, specielt under hensyn til
 spørgsmål : traktatens artikel 59 ff. — forbyde eller begrænse
 retransmission af udsendelserne på et bestemt
 område ?
 » Udgør en forpligtelse til forud for overgang til omsætning
 at anbringe et bestemt kendemærke på produkter, som er
 pålagt en afgift på grund af de mijømæssigt skadelige 3 ) Skal direktivets artikel 2 fortolkes således, at en anden
 virkninger, som disse produkter antages at medføre, og en medlemsstat, i tilfælde hvor et tv/radiospredningsorgan
 forpligtelse til at anbringe et andet kendemærke på de hører under en medlemsstats myndighed, ikke kan
 samme produkter, såfremt de leveres med afgiftsfritagelse modsætte sig retransmission på sit område af fjernsyns
 inden for rammerne af en diplomatisk afgiftsfritagelsesord udsendelser fra organet, selv hvis bestemmelserne i
 ning, » tekniske specifikationer « i den forstand, som fremgår direktivets artikel 4 og 5 ikke overholdes ?
 af artikel 1 , nr. 1 , i Rådets direktiv 83/18 9/EØF af 2 8 . marts
 1983 om en informationsprocedure med hensyn til 0 ) EFT nr. L 298 , s . 23 .
 tekniske standarder og forskrifter, som ændret ved direktiv
 88/ 182/EØF af 22 . marts 1988 ( 2 ), eller en » teknisk
 forskrift « i den forstand, som fremgår af samme direktivs
 artikel 1 , nr. 5 ?
 (') EFT nr . L 109 , s . 8 . Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 ( 2 ) EFT nr. L 81 , s . 75 . afsagt den 1 . december 1995 af Arbeitsgericht Hamburg i
 sagen Dr. Kalliope Schoning-Kougebetopoulou mod Freie
 und Hansestadt Hamburg
 ( Sag C-15/96 )
 ( 96/C 64/23 )
 Ved kendelse afsagt den 1 . december 1995 , indgået til
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom Domstolens Justitskontor den 19 . januar 1996 , har Arbeits
 afsagt den 16. januar 1996 af Tribunal de premiere instance gericht Hamburg, 3 . Afdeling, i sagen Dr. Kalliope Scho
 de Bruxelles i straffesagen mod Paul Denuit, borgerlig part:


text:
ning-Kougebetopoulou mod Freie und Hansestadt Ham
 den belgiske stat ved vicepremierministeren, trafikminister burg forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 og minister for offentlige foretagender, og ved ministeren anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 for videnskabspolitik mål :
 ( Sag C- 14/96 )
 96/C 64/22 ) 1 ) Foreligger der en tilsidesættelse af EF-traktatens arti
 kel 48 og artikel 7, stk. 1 og 4, i Rådets forordning
 ( EØF ) nr. 1612/68 ( x ) om arbejdskraftens frie bevæge
 Ved dom afsagt, den 16 . januar 1996, indgået til Domsto lighed inden for Fællesskabet, når det i en kollektiv
 lens Justitskontor den 19 . januar 1996 , har Tribunal de overenskomst for offentligt ansatte bestemmes, at
 premiere instance de Bruxelles i straffesagen mod Paul automatisk oprykning til en højere lønramme kun kan
 Denuit, borgerlig part: den belgiske stat ved vicepremiermi ske efter otte års beskæftigelse i en bestemt lønramme i
 nisteren, trafikminister og minister for offentlige foretagen Bundesangestelltentarifvertrag ( kollektiv overenskomst
 der, og ved ministeren for videnskabspolitik, forelagt De for offentligt ansatte funktionærer i Forbundsrepublik
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om ken Tyskland ( BAT)), således at der ikke tages hensyn til
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål : tilsvarende beskæftigelse i offentlig tjeneste i en anden
 medlemsstat ?
 1 ) Hvilke betingelser gælder der for, at et tv/radiospred
 ningsorgan skal anses for at høre under en medlemsstats 2 ) Såfremt spørgsmål 1 besvarers bekræftende:
 myndighed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i
 artikel 2, stk. 1 , i Rådets direktiv af 3 . oktober 1989 Kræver EF-traktatens artikel 48 , sammenholdt med
 ( 89/552/EØF) (*). I hvilket omfang har det betydning, at Rådets forordning ( EØF ) nr. 1612/68 om arbejdskraf
 en større eller mindre del af de udsendte værker ikke er tens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, da, at der
 ---pagebreak--- 2 . 3 . 96 De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 64/ 11
 for læger, der har udøvet lægegerning som offentligt barnet i dets første tid og giver afkald på fuldtidsbe
 ansatte i en anden medlemsstat, ligeledes skal ske skæftigelse, såfremt kontantydelsen, der udgør et fast
 medregning af en sådan periode ved automatisk opryk beløb, kun udbetales, såfremt indkomsten ikke oversti
 ning til en højere lønramme i BAT, eller ger visse lofter, der fastsættes i forhold til antallet af
 familiemedlemmer,
 forholder det sig således, at retten under hensyn til
 overenskomstparternes ret til selvregulering er afskåret og såfremt kontantydelsen ganske vist, idet den er en
 fra at træffe en sådan afgørelse og må overlade det til social ydelse af familiepolitisk karakter, skal tjene som
 overenskomstparterne at løse spørgsmålet ? kompensation for arbejdet med børnepasningen og
 afkaldet på en fuldtidsindkomst samt for de øvrige
 (') EFT nr . L 257, s . 2 . udgifter i forbindelse med pasning og opdragelse, men
 som en adfærdspåvirkende foranstaltning først og
 fremmest tager sigte på omsorgen for barnet ?
 2 ) Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: Skal kon
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 tantydelsen for så vidt angår en


text:
vandrende arbejdstager,
 afsagt den 29. november 1995 af Bundessozialgericht i der omfattes af artikel 73 i forordning nr . 1408/71 , også
 sagen Karin Mille-Wilsmann mod Land Nordrhein-West anses for en familieydelse, såfremt det ikke er arbejds
 falen
 tageren, der passer barnet, og som følge deraf er
 ( Sag C-16/96 ) berettiget, men dennes ægtefælle ?
 ( 96/C 64/24 )
 3 ) Skal nationale retsforskrifter, hvorefter medlemsstatens
 Ved kendelse afsagt den 29 . november 1995 , indgået til egne statsborgere, der også har bopæl i denne stat, er
 Domstolens Justitskontor den 19 . januar 1996, har Bundes berettigede til en ydelse, der tilkommer den af foræl
 sozialgericht, 14 . Afdeling, i sagen Karin Mille-Wilsmann drene, der selv passer sit barn i dettes første tid, og som
 mod Land Nordrhein-Westfalen forelagt De Europæiske giver afkald på fuldtidsbeskæftigelse, ifølge fællesskabs
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgø retten , f.eks . i medfør af artikel 7, stk . 2 , i forordning
 relse af følgende spørgsmål : nr. 1612/68 ( 2 ), også være gældende for en ægtefælle til
 en arbejdstager, der bor sammen med sin ægtefælle i en
 1 ) Skal en kontantydelse, der finansieres over skatten, anden medlemsstat ( grænsegænger )?
 anses for en familieydelse i artikel 1 , litra u ), nr. i)'s
 forstand i forordning ( EØF ) nr. 1408/71 ( 1 ), såfremt det (') EFT 1971 II, s . 366 .
 er en ydelsesbetingelse, at en af forældrene selv passer ( 2 ) EFT 1968 II , s . 467.
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 3373/FR traf på Rådets vegne, og som meddeltes sagsøgeren
 den 16. januar 1996 ved skrivelse af 14 . januar 1994 , og hvorefter sagsøgeren
 ikke fik adgang til anden etape af konkurrencen — for det
 i sag T-108/94, Elena Candiotte mod Rådet for Den andet udvalgets afgørelse om at overlade det til hver enkelt
 Europæiske Union ( ! ) national arbejdsgruppe at forhåndsudvælge ansøgninger fra
 (Kunstnerkonkurrence — konkurrenceregler — udvælgel kunstnere med bopæl i den pågældende medlemsstat — for
 sesprocedurens lovlighed — Udvælgelsesudvalgets beføjel det tredje udvalgets afgørelse om at fastsætte det antal
 ser) kunstnere, som skulle forhåndsudvælges, til tre pr. med
 96/C 64/25 lemsstat — for det fjerde udvalgets afgørelse om uden
 yderligere undersøgelser at udfærdige listen over de kunst
 nere, der fik adgang til anden etape af konkurrencen; ii ) at
 Rådet tilpligtes at betale sagsøgeren en symbolsk erstatning
 (Processprog: fransk)
 på 1 ECU for den skade, hun hævder at have lidt som følge af
 Udvælgelsesudvalgets afgørelser, herunder navnlig afgørel
 sen om ikke at imødekomme hendes ansøgning, har Retten
 I sag T-108/94, Elena Candiotte, selvstændigt udøvende ( Femte Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, R.
 kunstner, Jambes ( Belgien ), ved advokat Jean-Noél Louis, Schintgen, og dommerne R. Garcia-Valdecasas og J. Azizi;
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos fiduciaire justitssekretær: H. Jung, den 16 . januar 1996 afsagt dom,
 Myson SARL, 1 , rue Glesener, mod Rådet for Den hvis konklusion lyder


text:
23.6.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 140/21
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 15. maj 2007 — Black & Decker mod KHIM — Atlas Copco (tredimensionel gengivelse af et elektrisk værktøj i gult og sort)
 (Forenede sager T-239/05, T-240/05, T-245/05 — T-247/05, T-255/05, T-274/05 — T-280/05) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - indsigelsessagens behandlingstid - fremsendelse pr. telefax - formaliteten - entydig angivelse af det ældre varemærke - regel 18, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2868/95)
 (2007/C 140/36)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Black & Decker Corporation (Towson, Maryland, De Forenede Stater) (ved H. Carr, QC, og solicitor P. Harris)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Folliard-Monguiral, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Atlas Copco AB (Stockholm, Sverige) (ved barrister R. Meade og solicitor M. Gilbert)
 Sagens genstand
 Tretten søgsmål til prøvelse af afgørelserne truffet af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) den 19. april 2005 (sag R 727/2004-1, R 729/2004-1, R 723/2004-1, R 730/2004-1 og R 724/2004-1), den 27. april 2005 (sag R 722/2004-1) og den 3. maj 2005 (sag R 788/2004-1, R 789/2004-1, R 790/2004-1, R 791/2004-1, R 792/2004-1, R 793/2004-1 og R 794/2004-1) vedrørende indsigelsessager mellem Atlas Copco AB og The Black & Decker Corporation
 Konklusion
 1.
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2.
 Black & Decker Corporation betaler sagsomkostningerne.
 (1) EUT C 205 af 20.8.2005.


text:
C 112/26 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.5.2003
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 25. februar 2003
 den 6. marts 2003
 i sag T-183/00, Strabag Benelux NV mod Rådet for Den
 Europæiske Union (1)
 i sag T-57/00, Banan-Kompaniet AB og Skandinaviska
 Bananimporten AB mod Rådet for Den Europæiske Union (»Offentlige arbejder — manglende eksistens af den anfæg-
 og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( 1) tede beslutning — begrundelse for beslutning om tildeling —
 tildelingskriterier — annullationssøgsmål — Fællesskabets
 ikke-kontraktlige ansvar«)
 (»Bananer — fælles markedsordning — afgørelse 94/800/
 EF — forordning (EF) nr. 478/95 — ordning med eksportcer- (2003/C 112/48)
 tifikater — erstatningssøgsmål«)
 (Processprog: fransk)
 (2003/C 112/47)
 I sag T-183/00, Strabag Benelux NV, Stabroek (Belgien), ved
 avocats A. Delvaux og V. Bertrand, og med valgt adresse i
 (Processprog: engelsk) Luxembourg, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuld-
 mægtigede: F. van Crayenest, M. Arpio Santacruz og J. Stuyck),
 angående en påstand om dels annullation af Rådets afgørelse af
 12. april 2000, ved hvilken Rådet tildelte selskabet Entreprises
 Louis De Waele kontrakten, der var genstand for bekendtgørel-
 se 107865, offentliggjort i EFT S 146 af 30. juli 1999, dels
 I sag T-57/00, Banan-Kompaniet AB, Stockholm, og Skandina- tilkendelse af erstatning for den skade sagsøgeren påstår at
 viska Bananimporten AB, Arsta (Sverige), ved solicitor have lidt på grund af Rådets adfærd, har Retten (Femte
 B. O’Connor, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.D. Cooke, og
 for Den Europæiske Union (befuldmægtigede. S. Marquardt og dommerne R. García-Valdecasas og P. Lindh; justitssekretær:
 J.-P. Hix) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber fuldmægtig D. Christensen, den 25. februar 2003 afsagt dom,
 (befuldmægtigede: først P. Oliver og C. Van der Hauwaert, hvis konklusion lyder således:
 derefter L. Visaggio og K. Fitch), angående en påstand om
 erstatning for det tab, som sagsøgeren hævder at have lidt som 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 følge af indførelsen af ordningen med eksportcertifikater
 ved Rådets afgørelse 94/800/EF af 22. december 1994 om 2) Sagsøgeren betaler sine egne samt Rådets omkostninger.
 indgåelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af de aftaler,
 der er resultatet af de multilaterale forhandlinger i Uruguay-
 rundens regi, for så vidt angår de områder, der hører under (1 ) EFT C 273 af 23.9.2000.
 Fællesskabets kompetence (EFT L 336, s. 1), og ved Kommissio-
 nens forordning (EF) nr. 478/95 af 1. marts 1995 om
 supplerende bestemmelser for anvendelsen af Rådets forord-
 ning (EØF) nr. 404/93, for så vidt angår ordningen vedrørende
 toldkontingentet for indførsel af bananer til Fællesskabet og
 om ændring af forordning (EØF) nr. 1442/93 (EFT L 49, s. 13), DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, J.D. Cooke, og dommerne R. García-Valdecasas og den 11. marts 2003
 P. Lindh; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, den
 6. marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: i sag T-186/00, Conserve Italia Soc.coop.rl mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 1) Rådet for Den Europæiske Union


text:
og Kommissionen for De (»Landbrug — Den Europæiske Udviklings- og Garantifond
 Europæiske Fællesskaber frifindes. for Landbruget, Udviklingssektionen — suspension af til-
 skud — artikel 24 i forordning (EØF) nr. 4253/88 —
 proportionalitetsprincippet — begrundelse«)
 2) Sagsøgerne betaler deres egne samt Rådets og Kommissionens
 omkostninger.
 (2003/C 112/49)
 (Processprog: italiensk)
 ( 1) EFT C 135 af 13.5.2000.
 I sag T-186/00, Conserve Italia Soc.coop.rl, San Lazarro di
 Savena (Italien), ved advokaterne M. Averani, A. Pisaneschi og
 ---pagebreak--- 10.5.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 112/27
 S. Zunarelli, og med valgt adresse i Luxembourg, mod 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: først ved L. Visaggio og derefter ved C. Cattabriga
 og M. Moretto), angående en påstand om annullation af (1 ) EFT C 372 af 23.12.2000.
 Kommissionens beslutning K(2000) 1099 af 3. maj 2000 om
 suspension af det tilskud fra Den Europæiske Udviklings- og
 Garantifond for Landbruget, Udviklingssektionen, til projekt
 nr. 9 (støttemodtager: Massalombarda Colombani), der indgår
 i det operative program nr. 91.CT.IT.01, som er godkendt ved
 Kommissionens beslutning K(91) 2255/6 af 28. oktober 1991,
 har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 den, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og
 J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio González, DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 11. marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 den 26. februar 2003
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Conserve Italia bærer sine egne samt Kommissionens omkost- i de forenede sager T-344/00 og T-345/00, CEVA Santé
 ninger. animale SA og Pharmacia Entreprises SA mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 ( 1) EFT C 285 af 7.10.2000.
 (»Forordning (EØF) nr. 2377/90 — veterinærmedicinske
 præparater — anmodning om, at »progesteron« opføres på
 listen over stoffer, for hvilke det ikke er nødvendigt at
 fastsætte en maksimalgrænseværdi for restkoncentrationer
 — udtalelse fra Udvalget for Veterinærlægemidler — fornyet
 behandling i Udvalget for Veterinærlægemidler — Kommis-
 sionens undladelse af at vedtage udkast til foranstaltninger
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS — passivitetssøgsmål — stillingtagen, der bringer passivite-
 ten til ophør — ufornødent at træffe afgørelse — erstat-
 ningssøgsmål — Fællesskabets ansvar — årsagsforbindelse
 den 27. februar 2003
 — mellemdom«)
 i sag T-329/00, Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) (2003/C 112/51)
 (»Told — indførsel af oksekød fra Sydamerika — artikel 13, (Processprog: engelsk)
 stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1430/79 — ansøgning om
 fritagelse for importafgift — ret til kontradiktion — særlige
 forhold«)
 I de forenede sager T-344/00 og T-345/00, CEVA Santé
 (2003/C 112/50) animale SA, Libourne (Frankrig), og Pharmacia Entreprises SA,
 tidligere Pharmacia & Upjohn SA, Luxembourg, ved avocats
 D. Waelbroeck og D. Brinckman, og med valgt adresse i
 (Processprog: tysk) Luxembourg, støttet af Fédération européenne de la santé
 animale (Fedesa), Bruxelles, ved avocat A. Vandencasteele, og
 med valgt adresse i Luxembourg, intervenient i sag T-345/
 00, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 I sag T-329/00, Bonn Fleisch Ex- und Import GmbH, Troisdorf (befuldmægtigede: T. Christoforou og M. Shotter), angående
 (Tyskland), ved Rechtsanwalt D. Ehle, og med


text:
valgt adresse i
 dels en påstand om, at det i medfør af artikel 232 EF fastslås,
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- at Kommissionen har undladt at opfylde sine fællesskabsretlige
 skaber (befuldmægtigede: X. Lewis og M. Núñez-Müller),
 forpligtelser, idet den ikke har truffet de nødvendige foranstalt-
 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 ninger med henblik på at opføre stoffet progesteron i bilag II
 beslutning af 25. juli 2000 om, at fritagelse for importafgifter til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af 26. juni 1990 om
 ikke er begrundet i særlige forhold (REM 49/99), har Retten
 en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgrænse-
 (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Jaeger,
 værdier for restkoncentrationer af veterinærmedicinske præpa-
 og dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekretær: fuldmæg-
 rater i animalske levnedsmidler (EFT L 224, s. 1), dels en
 tig D. Christensen, den 27. februar 2003 afsagt dom, hvis
 påstand om tilkendelse af erstatning i henhold til artikel 235
 konklusion lyder således: EF og artikel 288, stk. 2, EF, har Retten (Anden Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos, og
 1) Kommissionens beslutning af 25. juli 2000 om, at fritagelse dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær: fuldmæg-
 for importafgifter ikke er begrundet i særlige forhold (REM 49/ tig J. Plingers, den 26. februar 2003 afsagt dom, hvis konklu-
 99), annulleres. sion lyder således:


text:
4.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hof van Beroep te Gent (Belgien) den 8. januar 2009 — Erotic Center BVBA mod Belgische Staat
 (Sag C-3/09)
 (2009/C 82/20)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van Beroep te Gent
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Erotic Center BVBA
 Sagsøgt: Belgische Staat
 Præjudicielt spørgsmål
 Kan en kabine, der består af et aflåseligt rum, hvor der udelukkende er plads til en person, som mod betaling kan se film på en fjernsynsskærm, og som afspilles ved indkastning af en mønt i en automat, efter at der er udvalgt en blandt flere film, og den omhandlede person i det betalte tidsrum kan ændre valget af film, anses for en biograf i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i bilag H, kategori 7, til sjette momsdirektiv nr. 77/388/EØF af 17. maj 1977 (1) (nu bilag III, nr. 7, til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 (2))?
 (1) Direktiv om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).
 (2) Direktiv om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).


text:
10.11.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien (Østrig) den 16. juli 2007 — Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH mod Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs
 (Sag C-330/07)
 (2007/C 269/33)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Wien
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jobra Vermögensverwaltungs-Gesellschaft mbH
 Sagsøgt: Finanzamt Amstetten Melk Scheibbs
 Præjudicielle spørgsmål
 Er bestemmelserne om etableringsfrihed (artikel 43 EF ff.) og/eller bestemmelserne om den frie udveksling af tjenesteydelser (artikel 49 EF ff.) til hinder for nationale bestemmelser, der var gældende den 31. december 2003, og som giver en skattefordel (investeringstilvækstpræmie) til virksomheder når de anskaffer nye driftsaktiver, bl.a. på den betingelse, at disse aktiver udelukkende anvendes på et fast driftssted i indlandet og som derfor indebærer, at denne skattefordel (investeringstilvækstpræmien) nægtes virksomheder, der anskaffer nye driftsaktiver, som anvendes på et fast driftssted, der er beliggende i et andet område inden for Den Europæiske Union?


text:
20.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 53/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgien) den 26. september 2016 — Karim Boudjellal mod Rauwers Contrôle SA
 (Sag C-508/16)
 (2017/C 053/25)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal de première instance francophone de Bruxelles
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Karim Boudjellal
 Sagsøgt: Rauwers Contrôle SA
 Ved kendelse af 11. januar 2017 har Domstolen (Syvende Afdeling) fastslået, at det er åbenbart, at den ikke har kompetence til at besvare de spørgsmål, som Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgien) har forelagt.


text:
6.12.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/11
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 9. juli 2008 — Gerlach & Co. NV mod Belgische Staat (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hof van beroep te Antwerpen (Belgien))
 (Sag C-477/07) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3, første afsnit - EF-toldkodeks - begrebet »bogføring« af toldbeløbet og »underretning« af debitor herom - forudgående bogføring af toldskylden - opkrævning af toldskyld)
 (2008/C 313/16)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hof van beroep te Antwerpen
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Gerlach & Co. NV
 Sagsøgt: Belgische Staat
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hof van beroep te Antwerpen — fortolkning af artikel 217 og artikel 221, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/02 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1) og af artikel 6 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter (EFT L 155, s. 1) (nu Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 af 22. maj 2000 om gennemførelse af afgørelse 2000/597/EF, Euratom) (EFT L 130, s. 1) — begrebet »bogføring« af toldbeløbet og »underretning« af debitor herom — forudgående bogføring af toldskylden — opkrævning af toldskyld
 Konklusion
 1)
 Artikel 221, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/02 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, skal fortolkes således, at »bogføring« af det afgiftsbeløb, der skal opkræves, som omhandlet i denne bestemmelse udgør en »bogføring« af dette beløb som omhandlet i forordningens artikel 217, stk. 1, og at der skal sondres mellem denne bogføring og den opføring af afgiften i det regnskab over egne indtægter, der er nævnt i artikel 6 i Rådets forordning (EØF, Euratom) nr. 1552/89 af 29. maj 1989 om gennemførelse af afgørelse 88/376/EØF, Euratom om ordningen for Fællesskabernes egne indtægter.
 2)
 Artikel 221, stk. 1, i forordning nr. 2913/02 skal fortolkes således, at medlemsstatens toldmyndigheder forud for underretningen om det afgiftsbeløb, der skal opkræves, skal have bogført beløbet, og at disse myndigheder ikke kan opkræve beløbet, hvis det ikke har været gjort til genstand for en lovlig underretning i overensstemmelse med denne bestemmelse. Disse myndigheder har imidlertid mulighed for at foretage en ny underretning om beløbet under overholdelse af betingelserne i nævnte bestemmelse og de forældelsesregler, der er gældende på tidspunktet for toldskyldens opståen.
 (1) EUT C 8 af 12.1.2007.


text:
4.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/18
 Rettens dom af 15. december 2011 — Luxembourg mod Kommissionen
 (Sag T-232/08) (1)
 (EUGFL - garantisektionen - udgifter, som er udelukket fra EF-finansiering - foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne - »ugunstigt stillede områder« og »miljøvenligt landbrug« - nationale forvaltnings-, tilsyns- og sanktionsordninger - finansiel standardkorrektion)
 2012/C 32/32
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Storhertugdømmet Luxembourg (ved F. Probst, som befuldmægtiget, bistået af advokaterne M. Theisen og K. Spitz)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved T. van Rijn, derefter ved F. Clotuche-Duvieusart og F. Jimeno Fernández, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2008/321/EF af 8. april 2008 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, og Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL), (EUT L 109, s. 35).
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 209 af 15.8.2008.


text:
11.8.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 243/32
 Sag anlagt den 25. juni 2012 — S.I.C.O.M. mod Kommissionen
 (Sag T-279/12)
 2012/C 243/56
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: S.I.C.O.M. Srl — Società industriale per il confezionamento degli olii meridionale (Cercola, Italien) (ved advokat R. Manzi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kommissionen skylder S.I.C.O.M. Srl, under likvidation, et beløb på 24 338,10 EUR med tillæg af renter, og idet der foretages en tilpasning, der skal beregnes i overensstemmelse med artikel 18, stk. 7, i Kommissionens forordning nr. 2519/97, eller et andet beløb som Retten måtte finde hensigtsmæssigt at betale sagsøgeren, og Kommissionen tilpligtes følgelig at betale disse beløb.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, gebyrer og honorarer, fraregnet moms, bidrag til CPA og en godtgørelse på 12,5 %.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren i nærværende sag, medkontrahent i tiltag nr. 35, vedtaget inden for rammerne af Kommissionens forordning (EF) nr. 664/2001 af 2. april 2001 om levering af vegetabilsk olie som fødevarehjælp (EFT L 93, s. 3), om levering af 500 tons raffineret rapsolie, hældt på metalbeholdere på 5 l, leveret frit til Tombo PAM Warehouses lagre i Guinea inden den 17. juni 2001, har anfægtet, at Kommissionen har foretaget fradrag i betalingen som sanktion for varer leveret med forsinkelse og en yderligere sanktion for ikke-leverede varer.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat følgende anbringender.
 1)
 Med hensyn til anvendelsen af sanktionen for ikke-leverede varer har sagsøgeren påpeget, at de varer, som faktisk blev leveret, udgjorde 498,819 tons, det vil sige 1,435 tons mindre end, hvad der er fastsat i udbudsbekendtgørelsen. Sagsøgeren har herved henvist til tolerancetærsklen på 1 % i artikel 17 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2519/97 af 16. december 1997 om almindelige bestemmelser for tilvejebringelse af produkter, der i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1292/96 skal leveres som led i Fællesskabets fødevarehjælp (EFT L 346, s. 23). Hvad angår den nævnte forordnings artikel 15 har sagsøgeren bemærket, at det i nærværende sag er ubestridt, at de varer, som faktisk blev leveret til støttemodtageren, andrager 498,819 tons, som det fremgår af leveringsattesten, og at efterfølgende begivenheder, der har medført en eventuel reduktion af varerne, ikke kan foreholdes sagsøgeren.
 2)
 Vedrørende sanktionen for varer leveret med forsinkelse har sagsøgeren påberåbt sig anvendelsen af fritagelsen for et force majeure-tilfælde for så vidt angår forsinkelsen hos det motortankskib, der var involveret i transaktionen ved afskibningshavnen i Napoli, og følgelig forlængelsen på 30 dage i artikel 14, stk. 15, i førnævnte forordning nr. 2519/97. I denne forbindelse har sagsøgeren ligeledes påberåbt sig anvendelsen af forordningens artikel 22, stk. 4, og artikel 25.


text:
30.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/45
 Sag anlagt den 19. marts 2004 af Atlantic Container Line AB, Grupo TMM SA De CV, Hanjin Shipping Co Ltd, Hyundai Merchant Marine Co Ltd, Mediterranean Shipping Co SA, Neptune Orient Lines Ltd, Orient Overseas Container Line (UK) Ltd, P&O Nedlloyd Container Line Limited og Sea-Land Service, Inc. mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-113/04)
 (2004/C 118/98)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 19. marts 2004 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Atlantic Container Line AB, Göteborg (Sverige), Grupo TMM SA De CV, Tlalpan (Mexico), Hanjin Shipping Co Ltd, Seoul (Sydkorea), Hyundai Merchant Marine Co Ltd, Seoul (Sydkorea), Mediterranean Shipping Co SA, Genève (Schweiz), Neptune Orient Lines Ltd, Singapore (Republikken Singapore), Orient Overseas Container Line (UK) Ltd, Levington (Det Forenede Kongerige), P&O Nedlloyd Container Line Limited, London, og Sea-Land Service, Inc., Jacksonville (USA), ved Solicitors J. Pheasant, M. Levitt og K. Nicholson, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 a)
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerne de beløb, der er anført i bilag A.1 til stævningen.
 b)
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerne renter med den af Den Europæiske Centralbank fastsatte sats for de primære markedsoperationer, forhøjet med 2 procentpoint, eller efter enhver anden sats, som Retten måtte finde passende ud fra sagens konkrete omstændigheder, fra den dato, hvor hver enkelt sagsøgers respektive forpligtelse til at betale omkostninger i relation til bankgarantien ophørte (som anført i bilag A.1), til den dato, hvor Retten afsiger dom i den foreliggende sag.
 c)
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerne renter på grundlag af den sats, som Retten måtte finde passende ud fra sagens omstændigheder, af sådanne beløb, som ifølge Retten skal betales i henhold til b) og c) ovenfor fra datoen for Rettens afsigelse af dom, til betaling sker.
 d)
 Den beslutning, der er indeholdt i eller fremgår af Kommissionens skrivelse af 6. januar 2004, annulleres.
 e)
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Den 16. december 1998 pålagde Kommissionen sagsøgerne bøder for to overtrædelser af artikel 82 EF. Ved dom af 30. september 2003 (1) annullerede Retten disse bøder i det hele.
 Sagsøgerne har anført, at de har lidt et betydeligt økonomisk tab som en direkte følge af Kommissionens retsstridige pålæggelse af bøderne. Ifølge sagsøgerne udgøres dette tab af de omkostninger, sagsøgerne har haft ved at skulle stille garantier for betalingen af de ulovligt pålagte bøder og ved at opretholde garantierne fra det tidspunkt, hvor de først blev stillet, og indtil det tidspunkt, hvor de blev annulleret. Betalingen af et beløb svarende til sådanne omkostninger er nødvendig med henblik på at genindsætte sagsøgerne i den retsstilling, de ville have haft, såfremt Kommissionen ikke ulovligt havde pålagt sagsøgerne bøder.
 Sagsøgerne har endelig nedlagt påstand om, at Kommissionen i medfør af artikel 233 EF tilpligtes at gennemføre de »nødvendige foranstaltninger« til opfyldelse af ovennævnte dom, idet den tilpligtes at betale hver af sagsøgerne et beløb svarende til de omkostninger, hver enkelt


text:
14.5.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 115/34
 Sag anlagt den 28. februar 2005 af Dorian Lacombe mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag T-116/05)
 (2005/C 115/61)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 28. februar 2005 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af Dorian Lacombe, Evry (Frankrig), ved avocats Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis og Etienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1)
 Rådet tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning svarende til den samlede ekstra tjenesteindsats, der er ydet i henhold til den opgørelse, der er underskrevet og godkendt af sagsøgerens overordnede og af Rådets generalsekretær, med fradrag af den allerede udbetalte erstatning.
 2)
 Rådet tilpligtes at indbetale de i gældende lovgivning fastsatte arbejdsgiverbidrag til sagsøgerens sociale sikringsordning.
 3)
 Rådet tilpligtes at betale den arbejdsløshedsunderstøttelse til sagsøgeren, som han ville have været berettiget til, såfremt arbejdsgiverbidragene var blevet indbetalt rettidigt til hans sociale sikringsordning.
 4)
 Rådet tilpligtes at betale morarenter til sagsøgeren, beregnet på grundlag af ECB's centralkurs forhøjet med 2 procentpoints af samtlige de beløb, som burde have været betalt til opfyldelse af kontrakten som hjælpeansat.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren var hjælpeansat ved Rådet fra den 1. december 2002 til den 31. juli 2003. Han har gjort gældende, at Rådet har nedsat det tillæg, han var berettiget til for de timer, der blev præsteret lørdage, søndage, helligdage og fridage, fra 73 til 59,5 dage, uden at oplyse ham om grunden hertil. Sagsøgeren har til støtte for denne påstand gjort gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 57 i Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne, af vedtægtens artikel 56, af Meddelelse til Personalet nr. 88/93, samt af begrundelsespligten.
 Sagsøgeren har dernæst anført, at Rådet i strid med artikel 70 i Ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i Fællesskaberne ikke har indbetalt de forfaldne bidrag til den sygesikringskasse, som sagsøgeren tilhørte. Sagsøgeren har ligeledes nedlagt påstand om tilkendelse af erstatning for det tab, han har lidt som følge heraf.


text:
C 55/20 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.98
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: Kommissionen er opmñrksom på, at overgangsordningen i
 det sjette direktivs artikel 28, stk. 3, litra b) (sammenholdt
 med bilag F, nr. 26), og de forskellige regler om afgifter på
 EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn guld i visse medlemsstater fùrer til konkurrencefordrejnin-
 til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, ger. Kommissionen forelagde derfor allerede den 28. okto-
 indebñrer en forpligtelse for medlemsstaterne til at over- ber 1992 et direktivforslag om anvendelse af en sñrlig
 holde den frist, der er fastsat i direktivet for at efter- ordning for guld, hvorefter transaktioner vedrùrende
 komme dette. Denne frist udlùb den 31. december 1995, såkaldt investeringsguld generelt skal vñre afgiftsfritaget,
 uden at Irland havde vedtaget de nùdvendige bestemmelser og de nñvnte overgangsbestemmelser skal afskaffes. Rådet
 for at efterkomme det direktiv, der henvises til i Kommis- har imidlertid til dato ikke udstedt et direktiv af dette ind-
 sionens påstande. hold. I denne forbindelse er det dog i nñrvñrende sag ikke
 et spùrgsmål, om den omtvistede afgiftsfritagelse har vñret
 (1) EFT L 319 af 12.12.1994, s. 20.
 nùdvendig for at beskytte det tyske guldmarked, hvorimod
 det afgùrende er, at denne afgiftsfritagelse er et middel, der
 ikke har hjemmel i sjette direktiv, og som bruges til at for-
 hindre, at eksisterende konkurrencefordrejninger får virk-
 ninger på det indenlandske marked.
 Sag anlagt den 22. december 1997 af Kommissionen for Forbundsrepublikken Tyskland stùtter endelig uden fùje
 De Europñiske Fñllesskaber mod Forbundsrepublikken ret på Rådets og Kommissionens protokollaterklñring
 Tyskland vedrùrende artikel 1, nr. 1, litra e), i Rådets direktiv 92/
 (Sag C-432/97) 77/EéF om indbyrdes tilnñrmelse af momssatserne.
 Denne erklñring skal ses i sammenhñng med den bestem-
 (98/C 55/38) melse, som den vedrùrer, nemlig artikel 12, stk. 3, litra e),
 i sjette direktiv. I henhold til tredje og fjerde punktum i
 denne bestemmelse trñffer medlemsstaterne alle nùdven-
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den dige foranstaltninger til at bekñmpe svig på området for
 22. december 1997 anlagt sag mod Forbundsrepublikken afgifter på guld (navnlig ved en ordning, hvorefter kùber
 Tyskland af Kommissionen for De Europñiske Fñlles- Ð med fradragsret Ð erlñgger afgiften). Bestemmelsen
 skaber ved Enrico Traversa, Kommissionens Juridiske Tje- giver ingen stùtte for, at medlemsstaterne har en videre
 neste, som befuldmñgtiget, og Dr. Andreas Buschmann, bemyndigelse. Efter Domstolens praksis kan en proto-
 der er udstationeret som national ekspert ved Kommissio- kollaterklñring imidlertid ikke benyttes med henblik på
 nens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i Luxem- fortolkningen af en fñllesskabsbestemmelse, når erklñrin-
 bourg hos Carlos Gómez de la Cruz, Kommissionens Juri- gens indhold overhovedet ikke omhandles af bestemmelsen
 diske Tjeneste, Wagner-Centret C 254, Kirchberg. og fùlgelig er uden retlig betydning.
 (1) EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har til-
 sidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 og
 artikel 28a, stk. 1, litra a), i Rådets sjette direktiv (77/
 388/EéF) af 17. maj 1977 om harmonisering af med-
 lemsstaternes lovgivning


text:
om omsñtningsafgifter Ð det
 Appel ivñrksat den 22. december 1997 af IPK München
 fñlles mervñrdiafgiftssystem: ensartet beregnings-
 GmbH til prùvelse af dom afsagt den 15. oktober 1997
 grundlag (1) med senere ñndringer, idet den har frita-
 af De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans
 get transaktioner vedrùrende guldbarrer, guldmùnter,
 (Fùrste Afdeling) i sag T-331/94, IPK München GmbH
 der betragtes som lovligt betalingsmiddel, uforarbejdet
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 guld samt formidling af disse transaktioner for mer-
 vñrdiafgift (Sag C-433/97 P)
 (98/C 55/39)
 Ð Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale
 sagens omkostninger.
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: 22. december 1997 ivñrksat appel af IPK München
 GmbH ved advokat Dr. Hans Joachim Priess, Place des
 Barricades 13, B-1000 Bruxelles, til prùvelse af dom afsagt
 Bestemmelsen om afgiftsfritagelse i § 4, nr. 8, litra K), i den 15. oktober 1997 af De Europñiske Fñllesskabers Ret
 loven om omsñtningsafgift, som Forbundsrepublikken har i Fùrste Instans (Fùrste Afdeling) i sag T-331/94, IPK
 indfùrt med virkning fra den 1. januar 1993, har ingen München GmbH mod Kommissionen for De Europñiske
 hjemmel i sjette direktiv. Fñllesskaber.


text:
C 144/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.6.2002
 (Østrig) i sagen Herbert Karner Industrie-Auktionen GmbH De præjudicielle spørgsmål er de samme som i anmodningen
 mod Troostwijk GmbH forelagt De Europæiske Fællesskabers om præjudiciel afgørelse i sag C-78/02, og præmisserne er i
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende det væsentlige de samme som præmisserne i anmodningen
 spørgsmål: om præjudiciel afgørelse i sag C-78/02.
 Skal artikel 28 EF fortolkes således, at den er til hinder for
 en national bestemmelse, der uafhængig af oplysningerne
 sandhedsindhold forbyder enhver henvisning til den omstæn-
 dighed, at en vare hidrører fra et konkursbo, når der i offentlige
 bekendtgørelser eller i meddelelser, der er bestemt til en større
 personkreds, annonceres salg af varer, der hidrører fra et
 konkursbo, men som ikke længere tilhører konkursboet?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 31. januar 2002 af Oberster Gerichtshof
 (Østrig) i sagen Eurokeramik GmbH & Co. KG mod
 Gemeinnützige Salzburger Wohnbaugesellschaft mbH
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørel- (Sag C-81/02)
 se truffet den 31. januar 2002 af Diikitiko Efetio Athinon
 i sagen den græske stat mod Katina Petrova (2002/C 144/23)
 (Sag C-79/02)
 (2002/C 144/21) Ved kendelse afsagt den 31. januar 2002, indgået til Domstol-
 ens Justitskontor den 11. marts 2002, har Oberster Gerichtshof
 (Østrig) i sagen Eurokeramik GmbH & Co. KG mod Ge-
 meinnützige Salzburger Wohnbaugesellschaft mbH forelagt
 Ved afgørelse truffet den 31. januar 2002, indgået til Domstol- De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 ens Justitskontor den 11. marts 2002, har Diikitiko Efetio præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Athinon i sagen den græske stat mod Katina Petrova forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 1. Opfylder en almennyttig boligforening, der med to lokale
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 myndigheder som selskabsdeltagere er oprettet som et
 anpartsselskab, den i foreningens vedtægter fastlagte
 De præjudicielle spørgsmål er de samme som i anmodningen opgave, der går ud på at opføre socialt boligbyggeri i
 om præjudiciel afgørelse i sag C-78/02, og præmisserne er i almenhedens interesse, hvorved virksomheden ikke har
 det væsentlige de samme som præmisserne i anmodningen industriel eller kommerciel karakter, og skal den derfor
 om præjudiciel afgørelse i sag C-78/02. anses som et offentligretligt organ som omhandlet i
 artikel 1, litra b), i Rådets direktiv nr. 93/37/EØF af
 14. juni 1993(1) om samordning af fremgangsmåderne
 med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægs-
 kontrakter, når henses til, at den udfører sin virksomhed
 med begrænset vinding for øje, at den både er udsat for
 den almindelige konkurrence og den særlige konkurrence
 mellem almennyttige boligforeninger, at den modtager
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved afgørel- støtte fra de offentlige myndigheder, og at den er
 se truffet den 31. januar 2002 af Diikitiko Efetio Athinon underlagt en særlig statslig kontrol?
 i sagen den græske stat mod Loukas Vlachos
 2. Er fællesskabsretten til hinder for en national udbudsbe-
 (Sag C-80/02) stemmelse, der tillader, at ordregivende myndigheder
 udelukker en bydende fra udbudsproceduren, når der er
 tale om en bygge- og anlægskontrakt, hvis værdi er
 (2002/C 144/22) mindre end