text:
6.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/4
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 16. juni 2011 — Fatma Pehlivan mod Staatssecretaris van Justitie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank ’s-Gravenhage (Nederlandene))
 (Sag C-484/07) (1)
 (Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - familiesammenføring - artikel 7, stk. 1, første led, i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 - barn af en tyrkisk arbejdstager, som har boet sammen med denne i mere end tre år, men har indgået ægteskab før udløbet af den i nævnte bestemmelse fastsatte frist på tre år - national lovgivning, som af denne grund anfægter den pågældendes opholdstilladelse)
 2011/C 232/05
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank 's-Gravenhage, Roermond
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Fatma Pehlivan
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Justitie
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank te ’s-Gravenhage, Roermond — fortolkning af artikel 7, stk. 1, første led, i associeringsafgørelse nr. 1/80 af 19. september 1980 om udvikling af associeringen, som blev truffet af det associeringsråd, der er oprettet ved aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet — et barn af en tyrkisk arbejdstager, der har boet hos den tyrkiske arbejdstager i mindst tre år, men som i denne periode har giftet sig i Tyrkiet med en tyrkisk statsborger uden at oplyse de kompetente myndigheder herom
 Konklusion
 Artikel 7, stk. 1, første led, i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af 19. september 1980 om udvikling af associeringen vedtaget af associeringsrådet, der blev oprettet ved aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, skal fortolkes således, at
 —
 denne bestemmelse er til hinder for en medlemsstats lovgivning, hvorefter et familiemedlem, der har haft behørig tilladelse til at flytte sammen med en tyrkisk vandrende arbejdstager, der allerede er tilknyttet denne stats lovlige arbejdsmarked, mister rettighederne på grundlag af familiesammenføring i henhold til den samme bestemmelse alene af den grund, at den pågældende efter at være blevet myndig indgår ægteskab, til trods for, at den pågældende fortsætter med at bo sammen med nævnte arbejdstager i de første tre år af sit ophold i værtsmedlemsstaten
 —
 en tyrkisk statsborger som sagsøgeren i hovedsagen henhører under denne bestemmelse og med føje kan gøre krav på en opholdsret i værtsmedlemsstaten på grundlag heraf uanset den omstændighed, at den pågældende har indgået ægteskab før udløbet af perioden på tre år i henhold til nævnte stk. 1, første led, når den pågældende i hele denne periode faktisk har boet sammen med den tyrkiske vandrende arbejdstager, gennem hvem den pågældende fik tilladelse til at indrejse til denne medlemsstats område med henblik på familiesammenføring.
 (1) EUT C 8 af 12.1.2008.


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/43
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 26. juni 2013 — BM mod ECB
 (Sag F-78/11) (1)
 (Personalesag - ECB’s ansatte - forlængelse med tilbagevirkende kraft af prøvetiden - afgørelse om at opsige kontrakten i prøvetiden - disciplinærsag)
 2013/C 252/71
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: BM (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)
 Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (først ved P. Embley, M. López Torres og E. Carlini, som befuldmægtigede, derefter ved M. López Torres og E. Carlini, som befuldmægtigede, bistået af advokat B. Wägenbaur)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af ECB’s afgørelse om at opsige sagsøgerens kontrakt i prøvetiden på grund af en disciplinær forseelse straffet med en irettesættelse.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 20. maj 2011, hvorved BM’s kontrakt opsiges med virkning fra den 31. oktober 2011, annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes Den Europæiske Centralbank.
 3)
 Den Europæiske Centralbank bærer sine egne omkostninger og betaler BM’s omkostninger.
 (1) EUT C 319 af 29.10.2011, s. 30.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
29.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 339/17
 Rettens kendelse af 3. juli 2014 — Stance mod KHIM — Pokarna (STANCE)
 (Sag T-206/13) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - tilbagekaldelse af indsigelsen - ufornødent at træffe afgørelse))
 2014/C 339/20
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Stance, Inc. (San Clemente, De Forenede Stater) (ved advokaterne R. Kunze og G. Würtenberger)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved V. Melgar, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Pokarna Ltd (Secundrabad Andhra Pradesh, Indien)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 1. februar 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 885/2012-5) vedrørende en indsigelsessag mellem Pokarna Ltd og Stance, Inc.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Stance, Inc. betaler sine egne omkostninger og de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 171 af 15.6.2013.


text:
5.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/1
 Lister til fastlæggelse af sammensætningen af dommerkollegierne i Fjerde, Femte og Sjette Afdeling med virkning fra den 12. oktober 2004
 (2005/C 31/02)
 I henhold til procesreglementets artikel 11c, stk. 2, andet afsnit, har Domstolen den 12. oktober udarbejdet følgende liste til fastlæggelse af sammensætningen af de afdelinger, der sættes af tre dommere:
 Fjerde Afdeling
 N. Colneric
 J.N. Cunha Rodrigues
 K. Schiemann
 E. Juhász
 M. Ilešič
 E. Levits
 Femte Afdeling
 C. Gulmann
 R. Schintgen
 J. Makarczyk
 P. Kūris
 G. Arestis
 J. Klučka
 Sjette Afdeling
 A. La Pergola
 J.-P. Puissochet
 F. Macken
 S. von Bahr
 J. Malenovský
 U. Lõhmus


text:
11.9.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 246/4
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 15. juli 2010 — Europa-Kommissionen mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 (Sag C-582/08) (1)
 (Traktatbrud - merværdiafgift - direktiv 2006/112/EF - artikel 169-171 - trettende direktiv 86/560/EØF - artikel 2 - tilbagebetaling - afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i EU - forsikringstransaktioner - finansielle transaktioner)
 2010/C 246/05
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og M. Afonso, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved I. Rao og S. Hathaway, som befuldmægtigede, og K. Lasok, QC)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 169, 170 og 171 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1) og af artikel 2, stk. 1, i Rådets trettende direktiv 86/560/EØF af 17. november 1986 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — foranstaltninger til tilbagebetaling af merværdiafgift til afgiftspligtige personer, der ikke er etableret på Fællesskabets område (EFT L 326, s. 40) — national lovgivning, som ikke tillader tilbagebetaling af indgående afgift for visse forsikringstransaktioner og finansielle transaktioner gennemført af afgiftspligtige personer, der er etableret uden for Den Europæiske Unions område
 Konklusion
 1)
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland frifindes.
 2)
 Europa-Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 21.3.2009.


text:
Nr. C 131 / 10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26 . 4 . 97
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: punkt 2, ikke i sig selv er tilstrækkelig hjemmel til, at
 en borger, der har bopæl i et EU-land ( Spanien ), og
 som under et ferieophold i et andet EU-land (Dan
 mark ) udrejser til et tredje EU-land ( England ), hvor
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til vedkommende kommer til skade, har ret til vederlags
 dem, der er fremført i sag C-56/97 ( 2 ); den i direktivet fast fri sygehusbehandling for den skete skade i det andet
 satte frist udløb den 23 . juli 1993 . EU-land ( Danmark ), når sygehusbehandlingen afbry
 des, og borgeren vender tilbage til Danmark, hvor sy
 (') EFT nr. L 228 af 17. 8 . 1991 , s . 70 .
 gehusbehandlingen fortsætter. Det lægges til grund, at
 ( 2 ) EFT nr. C 108 af 5 . 4 . 1997, s. 12 . der er tale om en kontinuerlig behandling.
 (') EFT Specialudgave 1971 ( II ), s . 366 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt af Retten i
 Århus ved skrivelse af 5 . marts 1997 i sagen Elly Bach
 mod Århus Amtskommune
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 ( Sag C-97/97) afsagt den 28 . februar 1997 af Oberlandesgericht Wien i
 sagen Verein zur Forderung des freien Wettbewerbs im
 97/C 131 /24 ) Medienwesen mod TV Spielfilm Verlag Gesellschaft mbH
 ( Sag C-99/97 )
 ( 97/C 131 /25 )
 Ved beskrivelse af 5 . marts 1997, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 7. marts 1997, har Retten i Århus i sag
 en Elly Bach mod Århus Amtskommune forelagt De Euro
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 Ved kendelse afsagt den 28 . februar 1997, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 7. marts 1997, har Oberlan
 desgericht Wien i sagen Verein zur Forderung des freien
 Wettbewerbs im Medienwesen mod TV Spielfilm Verlag
 1 . Det ønskes oplyst, hvorvidt der ved anvendelse af Gesellschaft mbH forelagt De Europæiske Fællesskabers
 artikel 31 i forordning ( EØF ) nr. 1408/71 (') og det Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af føl
 . dertil knyttede bilag VI B, punkt 2, skal fortolkes gende spørgsmål :
 strengt efter ordlyden, herunder bestemmelsens krav
 om ophold, eller hvorvidt bestemmelsen kan fortolkes
 således, at en EU-borger altid har krav på vederlagsfri
 Skal EF-traktatens artikel 30 fortolkes således, at den er til
 lægebehandling i et medlemsland, selv om skaden og
 hinder for anvendelse af bestemmelser i en medlemsstat A,
 den første del af lægebehandlingen er sket i et andet
 medlemsland ? som forbyder en virksomhed med hjemsted i medlemsstat B
 også at sælge et periodisk udkommende tidsskrift, der er
 fremstillet i denne stat, i medlemsstat A, når tidsskriftet in
 deholder gættekonkurrencer eller spil med gevinster, der
 Ved besvarelsen skal det lægges til grund, at der er tale arrangeres i medlemsstat B ?
 om et kontinuerligt behandlingsforløb, der afbrydes i
 et medlemsland og


text:
fortsættes i et andet. Der er således
 ikke tale om efterbehandling.
 2 . Det ønskes oplyst, hvorvidt begrebet » bosat « i
 artikel 31 ved en formålsfortolkning kan udstrækkes Sag anlagt den 7. marts 1997 af Kommissionen for De
 til tillige at omfatte et EU-land, hvor en borger i hen Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxem
 hold til anden EU-lovgivning lovligt opholder sig op til bourg
 seks måneder om året på en sommerhusejendom . Det
 bemærkes, at opholdet ikke er af erhvervsmæssig ka ( Sag C-100/97 )
 rakter, og at borgeren ikke er tilmeldt folkeregisteret i
 dette land . ( 97/C 131 /26 )
 3 . Uanset udstrækningen af artikel 31 i forordning ( EØF ) Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 nr. 1408/71 ønskes det oplyst, hvorvidt bilag VI B, 7. marts 1997 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxem


text:
12 . 8 . 95 1 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 208/37
 Slettelse af de forenede sager T-107/93 m.fl. ( 1 ) Slettelse af sag T-197/93 ( )
 ( 95/C 208/77 ) 95/C 208 /80 )
 (Processprog: tysk) (Processprog: tysk)
 Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at de forenede sager T-107/93 , Første Instans besluttet, at sag T-197/93 , Friedrich Bethke
 Christian Hansen, T-109/93 , Liesa Thomsen, T-136/93 , mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen
 Herbert Sonnenberg, T-153/93 , F. Steensen-Feddersen, for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registret.
 T-l 78/93 , H.-P . Fock, T-l 80/93 , E. Ebsen, T-l 82/93 , R.-D .
 Tetens, T-192/93 , M. Hansen, T-193/93 , H. Ketelsen, (M EFT nr . C 270 af 19 . 10 . 1992 .
 T-194/93 , Ch. Jessen, T-212/93 , H. Thomsen, T-219/93 , H.
 Johannsen, T-226/93 , J. Nielsen, T-227/93 , T. Petersen,
 T-228/93 , J. H. Sell, T-229/93 , K. Friedrichsen, T-230/93 ,
 K. Ingwersen, T-232/93 , J. Johannsen, T-236/93 , P. Car
 stensen, T-239/93 , P. A. Petersen, og T-240/93 , U. Dethlef
 sen, mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissio Slettelse af de forenede sager T-198/93 , T-199/93 ,
 nen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af T-200/93 og T-204/93 (')
 registret.
 95 /C 208 /81
 ( 1 ) EFT nr . C 222 af 6 . 9 . 1 990 , EFT nr . C 34 af 9 . 2 . 1 991 , EFT nr .
 C 109 af 29 . 4 . 1992 og EFT nr . C 270 af 19 . 10 . 1992 . (Processprog: tysk)
 Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at de forenede sager T-198/93 ,
 T-199/93 , T-200/93 og T-204/93 , Detlef Maack m.fl . mod
 Slettelse af sag T-122/93 ( ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes
 ( 95 /C 208 /78 ) af registret.
 (Processprog: tysk) (') EFT nr . C 270 af 19 . 10 . 1992 .
 Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-122/93 , Franz-Joseph
 Kliemann mod Rådet for Den Europæiske Union og
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes Slettelse af sag T-l 7/94 ( ] )
 af registret. ( 95/C 208/82
 (') EFT nr . C 34 af 9 . 2 . 1991 .
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 22 . juni 1995 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Instans besluttet, at sag T-l 7/94, Dimitrios Benecos mod
 Slettelse af de forenede sager T-144/93 og T-145 /93 ( ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes


text:
af registret.
 ( 95/C 208/79 )
 (') EFT nr . C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 (Processprog: tysk)
 Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at de forenede sager T-144/93 og
 T-145/93 , Ernst Theis og Karl Leonhäuser mod Rådet for Slettelse af sag T-228/94 i 1 )
 Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæi
 ske Fællesskaber, skal slettes af registret. ( 95/C 208/83 )
 C ) EFT nr . C 50 af 26 . 2 . 1991 og EFT nr . C 146 af 5 . 6 . (Processprog: tysk)
 1991 .
 Ved kendelse af 29 . juni 1995 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i


text:
9.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/22
 Rettens kendelse af 12. december 2012 — Bauer mod Kommissionen
 (Sag T-253/00) (1)
 (Annullationssøgsmål - statsstøtte - nedsættelse af sociale bidrag for virksomheder i Venedig og Chioggia - beslutning, der fastslår støtteordningens uforenelighed med fællesmarkedet og pålægger tilbagesøgning af den udbetalte støtte - åbenbart, at sagen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er retligt ugrundet)
 2013/C 38/38
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Bauer SpA (Rom, Italien) (ved advokaterne G. M. Roberti, F. Sciaudone og A. Bortoluzzi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, som befuldmægtiget, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Den Italienske Republik (først ved U. Leanza, derefter ved I. Braguglia, dernæst ved R. Adam og endelig ved I. Bruni, som befuldmægtigede, bistået af avvocati dello Stato G. Aiello og P. Gentili)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2000/394/EF af 25. november 1999 om fritagelse for og nedsættelse af sociale bidrag i Venedig og Chioggia i henhold til lov nr. 30/1997 og nr. 206/1995 (EFT L 150, s. 50)
 Konklusion
 1)
 Den af Europa-Kommissionen rejste formalitetsindsigelse om sagens afvisning henskydes til afgørelse i forbindelse med realiteten.
 2)
 Sagen afvises, da den delvis ikke kan antages til realitetsbehandling og delvis er retligt ugrundet.
 3)
 Bauer SpA bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 4)
 Den Italienske Republik bærer sin egne omkostninger.
 (1) EUT C 355 af 9.12.2000.


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/44
 Sag anlagt den 23. februar 2007 — Den Portugisiske Republik mod Kommissionen
 (Sag T-50/07)
 (2007/C 95/91)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Den Portugisiske Republik (Lissabon, Portugal) (ved L. Inez Fernandes og P. Barros da Costa, som befuldmægtigede, og advogado M. Figueiredo)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 14. december 2006 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (1), annulleres med hensyn til den del, hvori der i forhold til Portugal blev foretaget en finansiel korrektion på 5 % for markafgrøder med hensyn til supplerende betalinger for durumhvede på 3 945 827,00 EUR som led i ordningen i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1251/1999 af 17. maj 1999 om indførelse af en støtteordning for producenter af visse markafgrøder (2)
 —
 Subsidiært annulleres beslutningen for den dels vedkommende, hvori Den Portugisiske Republiks udgifter før den 16. december 2003 på 3 231 650,20 EUR blev udelukket fra fællesskabsfinansiering
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har anført følgende søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 4, femte afsnit, litra a), i forordning nr. 1258/1999 (3): Som led i denne søgsmålsgrund har sagsøgeren påberåbt sig tilsidesættelse af begrundelsespligten og af væsentlige formforskrifter
 —
 med hensyn til den forsinkede gennemførelse af forudgående kontrol på stedet i produktionsårene 2002 og 2003, som bebrejdes sagsøgeren med den anfægtede beslutning, har sagsøgeren påberåbt sig tilsidesættelse af subsidiaritetsprincippet, princippet om ligebehandling af medlemsstaterne, proportionalitetsprincippet og faktisk vildfarelse
 —
 endvidere gør sagsøgeren gældende, at EUGFL ikke har lidt noget økonomisk tab
 —
 for det andet anfægter sagsøgeren Kommissionens opfattelse med hensyn til det angiveligt utilstrækkelige antal forudgående kontroller på stedet med hensyn til durumhvede i 2002.
 (1) EUT L 355, s. 96.
 (2) EFT L 160, s. 1.
 (3) Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17.5.1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EFT L 160, s. 103).


text:
11.8.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/16
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 11. juni 2014 — Directeur général des douanes et droits indirects og Directeur régional des douanes et droits indirects d’Auvergne mod Brasserie Bouquet SA
 (Sag C-285/14)
 2014/C 261/23
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Directeur général des douanes et droits indirects og Directeur régional des douanes et droits indirects d’Auvergne
 Sagsøgt: Brasserie Bouquet SA
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (1), fortolkes således, at der ved drift på licens udelukkende forstås drift på licens ved udnyttelse af et patent eller et varemærke, eller kan det fortolkes således, at drift på licens forstås som drift på grundlag af en fremstillingsproces tilhørende tredjemand og autoriseret af denne?
 (1) EFT L 316, s. 21.


text:
3.11.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 363/13
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 10. september 2015 — Europa-Kommissionen mod Republikken Letland
 (Sag C-151/14) (1)
 ((Traktatbrud - artikel 49 TEUF - etableringsfrihed - notarer - nationalitetskrav - artikel 51 TEUF - forbindelse med udøvelse af offentlig myndighed))
 (2015/C 363/15)
 Processprog: lettisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved I. Rubene og H. Støvlbæk, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Letland (ved D. Pelše, I. Kalniņš og K. Freimanis, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for den anden part i sagen: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek og J. Vláčil, som befuldmægtigede) og Ungarn (ved M. Tátrai og M. Fehér, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Republikken Letland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 49 TEUF, idet den opstiller et nationalitetskrav for adgang til erhvervet som notar.
 2)
 Republikken Letland betaler sagens omkostninger.
 3)
 Den Tjekkiske Republik bærer sine egne omkostninger.
 4)
 Ungarn bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 159 af 26.5.2014.


text:
1.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 279/18
 Appel iværksat den 19. maj 2016 af Kongeriget Spanien til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 3. marts 2016 i sag T-675/14, Spanien mod Kommissionen
 (Sag C-279/16 P)
 (2016/C 279/25)
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Kongeriget Spanien (ved M.J. García-Valdecasas Dorrego, som befuldmægtiget)
 De andre parter i appelsagen: Europa-Kommissionen og Republikken Letland
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Nærværende appel antages til realitetsbehandling, og Rettens dom ophæves.
 —
 Ved en ny dom kendes Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/458/EU af 9. juli 2014 (1) om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) ugyldig for så vidt angår de udgifter, som er afholdt af Kongeriget Spanien med et beløb på 2 713 208,07 EUR.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 Der foreligger en retlig fejl, idet den appellerede dom er behæftet med en begrundelsesmangel, for så vidt som Retten var forpligtet til at tage stilling til den manglende begrundelse af Kommissionens afgørelse, da dette anbringende var formuleret tilstrækkeligt klart og præcist til, at Retten kunne tage stilling til det.
 2.
 Der foreligger en retlig fejl med hensyn til begrundelsespligtens rækkevidde, idet de argumenter, som Retten baserede sig på, ikke fremviser den nødvendige klarhed og savner den utvetydighed, som begrundelsen for Kommissionens afgørelse skal have for at overholde kravene i artikel 296 TEUF. Begrundelsen for retsakten var hverken utvetydig eller klar og gjorde det ikke muligt for medlemsstaten at forsvare sig.
 3.
 Der foreligger en åbenbar urigtig gengivelse af de faktiske omstændigheder, for så vidt som Retten åbenbart gengav de faktiske omstændigheder urigtigt, idet den i den appellerede doms præmis 55 fastslog, at »Kongeriget Spanien ikke har godtgjort, at visse bedrifter ikke var underlagt nogen af de forpligtelser med hensyn til hvilke, der blev konstateret mangler«. For det første er denne hævdelse således i strid med krydsoverensstemmelsessystemets natur, eftersom kun bestemte bedrifter kan skabe en risiko på dette område, nemlig dem, som er underlagte specifikke krav, med hensyn til hvilke der er konstateret mangler. For det andet gav Kongeriget Spanien Kommissionen konkrete oplysninger, der påviste, at bestemte bedrifter ikke var underlagt specifikke forpligtelser.
 4.
 Der foreligger en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 31, stk. 2, i forordning nr. 1290/2005 og med hensyn til proportionalitetsprincippet i forbindelse med anvendelsen af en fast korrektion og afvisningen af den af Kongeriget Spanien foreslåede korrektion
 4.1
 Der foreligger en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 31, stk. 2, da denne bestemmelse som et centralt element kræver, at den forvoldte økonomiske skade tages i betragtning. Da Kongeriget Spanien har foretaget en præcis bedømmelse af denne skade, er der ingen anledning til at overveje en fast finansiel korrektion, som er en mulighed, der kun kan anvendes, når det ikke er muligt at anvende en anden, bedre tilpasset metode.
 4.2
 Der foreligger ligeledes en retlig fejl ved domstolskontrollen med proportionalitetsprincippet, idet den metode, som


text:
Kommissionen har anvendt, har medført en fast korrektion, der er 530 % højere end den beregning, som Kongeriget Spanien har fremlagt. Den af Kongeriget Spanien fremlagte beregning tog faktiske oplysninger om sanktioner, der blev pålagt i årene efter, at virkningerne af krydsoverensstemmelsen var blevet korrigeret, i betragtning. Det beløb, der følger af den faste korrektion, er helt uforholdsmæssigt, og betalingsorganerne skal ikke tage sig af korrektioner, der er for høje.
 5.
 Der foreligger en retlig fejl ved fortolkningen af artikel 31, stk. 2, i forordning nr. 1290/2005 og med hensyn til proportionalitetsprincippet, for så vidt som det er blevet anset for muligt at akkumulere en fast finansiel korrektion og en punktvis finansiel korrektion for den samme budgetpost for 2008, af følgende grunde: ifølge dokument AGRI-2005-64043-ES kan korrektionerne ikke anvendes på beløb, der allerede har været genstand for en korrektion af de samme grunde; i henhold til Rettens praksis tillades en akkumulation kun, når risikoen for fonden ikke alene kan dækkes ved hjælp af konkrete korrektioner; og der fremkommer et uforholdsmæssigt og ubegrundet resultat, eftersom, hvis man kun havde anvendt en fast korrektion, det beløb, der skulle betales, ville have været mindre, end det resultat, der følger af en sammenlægning af begge finansielle korrektioner.
 (1) EUT 2014, L 205, s. 62


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/83
 EU-Personalerettens dom (Første Afdeling) af 14. november 2006 — Chatziioannidou mod Kommissionen
 (Sag F-100/05) (1)
 (Tjenestemænd - pensioner - pensionsrettigheder erhvervet forud for tiltrædelsen af tjenesten ved Fællesskaberne - overførsel til fællesskabsordningen - beregning af de pensionsgivende tjenesteår - artikel 11, stk. 2, i vedtægtens bilag VIII - manglende anvendelse af bestemmelser vedrørende konvertering af det overførte beløb som følge af indførelsen af euroen)
 (2006/C 326/167)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Eleni Chatziioannidou (Auderghem, Belgien) (ved avocat S.A. Pappas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Martin og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af Kommissionens afgørelse vedrørende overførsel af pensionsrettigheder optjent i Grækenland til Fællesskabets ordning.
 Konklusion
 1)
 De af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber trufne afgørelser af 30. november 2004 og 20. februar 2005 om beregning af sagsøgerens pensionsgivende tjenesteår som følge af overførslen til fællesskabsordningen af den aktuarmæssige modværdi af de pensionsrettigheder, hun havde erhvervet i Grækenland, annulleres.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 10 af 14.1.2006, s. 25 (sagen oprindeligt registreret ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans under nr. T-387/05 og henvist til EU-Personaleretten ved kendelse af 15.12.2005).


text:
29.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/9
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 15. september 2011 — Cathy Schulz-Delzers, Pascal Schulz mod Finanzamt Stuttgart III (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht Baden-Württemberg — Tyskland)
 (Sag C-240/10) (1)
 (Fri bevægelighed for personer - ikke-forskelsbehandling og unionsborgerskab - indkomstskat - medregning af udlandsgodtgørelser ved beregningen af den skattesats, der finder anvendelse på anden indkomst ved anvendelsen af en progressiv skatteskala - medregning af godtgørelser ydet til en anden medlemsstats tjenestemænd, der udøver deres virksomhed på det nationale område - ingen medregning af godtgørelser ydet til nationale tjenestemænd, der udøver deres virksomhed uden for det nationale område - sammenlignelighed)
 2011/C 319/14
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht Baden-Württemberg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Cathy Schulz-Delzers, Pascal Schulz
 Sagsøgt: Finanzamt Stuttgart III
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht Baden-Württemberg — fortolkning af artikel 18, 21 og 45 TEUF — national lovgivning om indkomstbeskatning, som fritager udlandstjenestegodtgørelser til skatteydere, som er ansat ved en indenlandsk offentligretlig juridisk person, og som modtager arbejdsløn fra en indenlandsk offentlig kasse — fravær af en sådan fritagelse for godtgørelser ydet til skatteydere, der har beskæftigelse inden for medlemsstatens område ved en anden medlemsstats offentligretlige juridiske person, og som modtager arbejdsløn fra en offentlig kasse i denne anden medlemsstat
 Konklusion
 Artikel 39 EF skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en bestemmelse som § 3, nr. 64, i indkomstskatteloven (Einkommensteuergesetz), i henhold til hvilken godtgørelser som de i hovedsagen omhandlede, der tildeles en tjenestemand fra en medlemsstat, der arbejder i en anden medlemsstat, med det formål at yde godtgørelse for tab af købekraft på udstationeringsstedet, ikke medregnes ved fastsættelsen af den skattesats, der finder anvendelse i den første medlemsstat på den skattepligtiges eller dennes ægtefælles anden indkomst, selv om tilsvarende godtgørelser, der tildeles en tjenestemand fra den anden medlemsstat, der arbejder på den første medlemsstats område, medregnes ved fastsættelsen af denne skattesats.
 (1) EUT C 221 af 14.8.2010.


text:
25.10.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 272/33
 Sag anlagt den 13. august 2008 — Ellinikos Niognomon mod Kommissionen
 (Sag T-312/08)
 (2008/C 272/60)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ellinikos Niognomon AE (Piræus, Grækenland) (ved S. Pappas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at den anfægtede beslutning er en nullitet.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har anlagt søgsmålet i henhold til artikel 230 EF med påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 24. juli 2008, hvorved Kommissionen besluttede ikke at forlænge sagsøgerens begrænsede godkendelse, som blev meddelt i henhold til direktiv 94/57/EF (1) ved Kommissionens beslutning 2001/890/EF (2), og som blev forlænget yderligere ved Kommissionens beslutning 2005/623/EF (3) af 3. august 2005.
 For det første har sagsøgeren gjort gældende, at en væsentlig formforskrift er blevet tilsidesat, idet udvalgsproceduren, der foreskrives i artikel 4 og artikel 9 i direktiv 94/57 EF, ikke er blevet fulgt ved den anfægtede beslutning.
 For det andet har sagsøgeren hævdet, at afslaget på at meddele forlængelse af den begrænsede godkendelse udelukkende er baseret på Kommissionens vurderinger, der ikke er foretaget i fællesskab med de respektive medlemsstater, som foreskrevet i artikel 4, 9 og 11 i direktiv 94/57 EF.
 For det tredje har sagsøgeren anført, at den anfægtede beslutning ikke respekterer sagsøgerens ret til kontradiktion og strider mod organisationens berettigede forventninger.
 For det fjerde har sagsøgeren hævdet, at den anfægtede beslutning strider mod direktivet, idet der ved beslutningen er foretaget en ukorrekt fortolkning af de relevante kriterier (sikkerhed og forebyggelse af forurening), idet Kommissionen har undladt den trinvise fremgangsmåde, som den skal følge, før den træffer en negativ beslutning, og idet den ikke har taget hensyn til de inspektioner og beretninger, som de berørte medlemsstater har fremlagt, hvorfor den vedtagne beslutning er ulovligt begrundet.
 Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede beslutning krænker proportionalitetsprincippet og princippet om god forvaltningsskik.
 (1) Rådets direktiv 94/57/EF af 22.11.1994 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed (EFT L 319, s. 20).
 (2) Kommissionens beslutning af 13.12.2001 om godkendelse af »Det hellenske skibsregister« i overensstemmelse med artikel 4, stk. 3, i Rådets direktiv 94/57/EF (meddelt under nummer K(2001) 4218) (EFT L 329, s. 72).
 (3) Kommissionens beslutning af 3.8.2005 om forlængelse af den begrænsede godkendelse af det hellenske skibsregister (meddelt under nummer K(2005) 2940) (EUT L 219, s. 43).


text:
7.4.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 108/19
 advokat J. Brucher, 10, rue de Vianden, mod Kommissionen KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: G. Valsesia), FØRSTE INSTANS
 angående en påstand om annullation af udvælgelseskomitéens
 afgørelse af 7. maj 1999 om ikke at give sagsøgeren adgang til den 8. december 2000
 de skriftlige prøver i forbindelse med den generelle udvælgel-
 sesprøve KOM/A/12/98 og en påstand om, at sagsøgte tilplig-
 tes at betale erstatning, har Retten (Anden Afdeling), sammen- i sag T-237/99 R, BP Nederland vof m.fl. mod Kommissio-
 sat af afdelingsformanden, A.W.H. Meij, og dommerne A. Po- nen for De Europæiske Fællesskaber
 tocki og J. Pirrung; justitssekretær: H. Jung, den 28. november
 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: (Særlige rettergangsformer — udsættelse af gennemførelsen
 — statsstøtte — fumus boni juris — uopsættelighed)
 1) Kommissionen frifindes, da sagen er åbenbart ugrundet.
 (2001/C 108/34)
 2) Hver af parterne bærer sine omkostninger.
 (Processprog: nederlandsk)
 (1) EFT C 281 af 2.10.1999.
 I sag T-237/99, BP Nederland vof, Rotterdam (Nederlandene),
 BP Direct vof, Alphen aan den Rijn (Nederlandene) og Actomat
 BV, Amsterdam (Nederlandene), ved advokaterne M. van
 Empel og M. Smeets, Amsterdam, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokatfirmaet Harles, Arendt og Medernach,
 8-10, rue Mathias Hardt, støttet af Kongeriget Nederlandene
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (befuldmægtiget: M.A. Fierstra) mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Rozet og
 den 16. oktober 2000 H.M.H. Speyart), angående en begæring om delvis udsættelse
 af gennemførelsen af Kommissionens beslutning 1999/705/EF
 af 20. juli 1999 om Nederlandenes statsstøtte til fordel for
 i sag T-195/99, SIM 2 Multimedia SpA mod Kommissionen 633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tyskland (EFT
 for De Europæiske Fællesskaber (1) L 280, s. 87), har Rettens præsident den 8. december 2000
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (Erklæring om inkompetence)
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 (2001/C 108/33)
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (Processprog: italiensk)
 I sag T-195/99, SIM 2 Multimedia SpA, Pordenone (Italien),
 ved advokat Alessio Vianello, Venedig, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokaterne Elvinger, Hoss og Prussen,
 15, Côte d’Eich, mod Kommissionen for De Europæiske KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 Fællesskaber (befuldmægtiget: G. Rozet, A. Abate og E. Cappel- FØRSTE INSTANS
 li), angående en påstand om annullation af Kommissionens
 beslutning K(1999) 1524 af 2. juni 1999 om den italienske den 14. december 2000
 regerings statsstøtte til Seleco SpA, i det omfang Kommissio-
 nen anser sagsøgeren for at hæfte solidarisk for den tilbagebeta-
 ling af støtte, som ikke er opnået hos Seleco, har Retten (Første i sag T-5/00 R, Nederlandse Federatieve Vereniging voor
 Udvidede Afdeling), sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied mod Kom-
 og dommerne A. Potocki, A.W.H. Meij, M. Vilaras og N.J. For- missionen for De Europæiske Fællesskaber
 wood; justitssekretær: H. Jung, den 16. oktober 2000 afsagt
 kendelse, hvis konklusion lyder således: (Særlige rettergangsformer — udsættelsen af gennemfø-
 relsen — konkurrence — betaling af bøde — bankgaranti
 1) Retten erklærer sig inkompetent i


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz (Østrig) den 6. juni 2006 — Firma Ing. Auer — Bausoftware GmbH mod Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
 (Sag C-251/06)
 (2006/C 212/21)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Linz
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Firma Ing. Auer — Bausoftware GmbH
 Sagsøgt:. Finanzamt Freistadt Rohrbach Urfahr
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Såfremt stedet for den egentlige ledelse af et selskab, personsammenslutning eller juridisk person forlægges fra en medlemsstat, der har afskaffet kapitaltilførselsafgiften inden stiftelsen, til en anden medlemsstat, der på dette tidspunkt opkræver kapitaltilførselsafgift, er det da til hinder for kvalificeringen af sådanne selskaber, personsammenslutninger eller juridiske personer som kapitalselskaber »med hensyn til opkrævning af kapitaltilførselsafgift« i henhold til artikel 4, stk. 1, litra g), i direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 (1), som affattet ved direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985, og artikel 4, stk. 3, litra b), i direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969, som affattet ved direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985 (2), at førstnævnte medlemsstat har givet afkald på opkrævning af kapitaltilførselsafgift, idet den har ophævet det relevante nationale retsgrundlag?
 2.
 Forbyder artikel 7, stk. 2, i direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969, som affattet ved direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985, at en medlemsstat, hvortil et kapitalselskab forlægger sædet for sin egentlige ledelse, at der opkræves kapitaltilførselsafgift i anledning af forlæggelse af sædet for den egentlige ledelse af de i artikel 4, stk. 1, litra a) og g), i direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969, som affattet ved direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985, anførte dispositioner, såfremt disse fandt sted på et tidspunkt, hvor sædet for kapitalselskabets egentlige ledelse befandt sig i en medlemsstat, der inden kapitalselskabets stiftelse har givet afkald på opkrævning af kapitaltilførselsafgift, idet den har ophævet det relevante nationale retsgrundlag?
 (1) EFT L 269, s. 12.
 (2) EFT L 156, s. 23.


text:
C 246/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.8.1999
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 af 29. juni 1999 (Sjette Afdeling)
 af 29. juni 1999
 i sag C-158/98, Staatssecretaris van Financiën mod Coffee-
 shop »Siberie« vof (anmodning om præjudiciel afgørelse
 fra Nederlandenes Hoge Raad (1)
 i sag C-172/98, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Kongeriget Belgien (1)
 (»Fiskale bestemmelser — harmonisering af lovgivningerne
 — omsætningsafgifter — det fælles merværdiafgiftssystem (»Traktabrud — Ef-traktatens artikel 6 (efter ændring nu
 — sjette direktiv — anvendelsesområde— bord stillet til artikel 12 EF) — etableringsfrihed — krav om belgiske
 rådighed for salg af euforiserende stoffer«) medlemmer for at en forening kan anerkendes som juridisk
 person«)
 (1999/C 246/10)
 (1999/C 246/11)
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-158/98, angående en anmodning, som Nederlandenes I sag C-172/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 Hoge Raad i medfør af EF-traktatens artikel 234 (tidligere ber (befuldmægtiget: M. Patakia) mod Kongeriget Belgien
 artikel 177) har indigivet til Domstolens for i den for (befuldmægtiget: J. Devadder), angående en påstand om, at det
 nævnte ret verserende sag, Staatssecretaris van Financiën mod fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der
 Coffeeshop »Siberie« vof, at opnå en præjudiciel afgørelse påhviler det i henhold til EF-traktatens artikel 6 (efter ændring
 vedrørende fortolkningen af artikel 2 i Rådets sjette direktiv nu artikel 12 EF), ved at kræve, at der alt efter omstændigheder-
 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlems- ne skal være et belgisk medlem i en forenings bestyrelse, eller
 staternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles at der skal være et mindste antal medlemmer, der er belgiske
 merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT statsborgere, og som desuden skal udgøre flertallet, for at en
 L 145, s. 1), har Domstolen, sammensat af præsidenten, forening kan anerkendes som juridisk person, har Domstolens
 G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsformændene P.J.G. Kapteyn, (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P.J.G. Kap-
 J.-P. Puissochet, G. Hirsch og P. Jann (refererende dommer) teyn, og dommerne J.L. Murray og H. Ragnemalm (referende
 samt dommerne J.C. Moitinho de Almeida, D.A.O. Edward, dommer); generaladvokat: G. Cosmas; justitssekretær: R. Grass,
 H. Ragnemalm og R. Schintgen; generaladvokat: N. Fennely; den 29. juni 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 justitssekretær: R. Grass, den 29. juni 1999 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 1) Kongeriget Belgien har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler det
 i henhold til EF-traktatens artikel 6 (efter ændring nu artikel 12
 EF), ved at kræve, at der alt efter omstændighederne skal være et
 Artikel 2 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om belgisk medlem i en forenings bestyrelse, eller at der skal være et
 harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgif- mindste antal medlemmer, der er belgiske statsborgere, og som
 ter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag desuden skal udgøre flertallet, for at en forening kan anerkendes
 skal fortolkes således, at udlejning af et sted, der anvendes til salg af som juridisk person.


text:
1.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 431/7
 Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 4. september 2014 — István Tivadar Szabó mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság — Ungarn)
 (Sag C-204/14) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - et kommercielt selskab, der har oparbejdet skattegæld - dette selskabs direktør kan ikke ansættes som direktør i et andet selskab - procesreglementets artikel 53, stk. 2 - de EU-retlige bestemmelser, der ønskes fortolket, finder ikke anvendelse - Domstolen åbenbart inkompetent - spørgsmål af hypotetisk karakter - åbenbart afvisningsgrundlag))
 (2014/C 431/12)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Tatabányai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: István Tivadar Szabó
 Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Közép-dunántúli Regionális Adó Főigazgatósága
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Domstol har ikke kompetence til at besvare det tredje spørgsmål, som Tatabányai közigazgatási és munkaügyi bíróság (Ungarn) har forelagt.
 2)
 De andre spørgsmål, som nævnte ret har forelagt, må åbenbart afvises.
 (1) EUT C 245 af 28.7.2014.


text:
7.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/12
 Rettens dom af 16. november 2011 — Buffalo Milke Automotive Polishing Products mod KHIM — Werner & Mertz (BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products)
 (Sag T-308/06) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket BUFFALO MILKE Automotive Polishing Products - det ældre nationale figurmærke BÚFALO - fremlæggelse af beviser for første gang for appelkammeret - skønsbeføjelse tillagt ved artikel 74, stk. 2, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 76, stk. 2, i forordning (EF) nr. 207/2009) - reel brug af det ældre varemærke - artikel 43, stk. 2 og 3, i forordning nr. 40/94 (nu artikel 42, stk. 2 og 3, i forordning nr. 207/2009))
 2012/C 6/19
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. (Pleasanton, Californien, De Forenede Stater) (ved advokaterne F. de Visscher, E. Cornu og D. Moreau)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Werner & Mertz GmbH (Mainz, Tyskland) (først ved advokaterne M. Thewes og V. Wiot, derefter ved advokaterne M. Thewes og P. Reuter)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 8. september 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1094/2005-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Werner & Mertz GmbH og Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Buffalo Milke Automotive Polishing Products, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
17.10.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 383/18
 Sag anlagt den 16. august 2016 — Galletas Gullón mod EUIPO — Hug (GULLON DARVIDA)
 (Sag T-456/16)
 (2016/C 383/25)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Galletas Gullón, SA (Aguilar de Campoo, Spanien) (ved advokat M. Escudero Pérez)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Hug AG (Malters, Schweiz)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger: Galletas Gullón, SA
 Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »GULLON DARVIDA« — registreringsansøgning nr. 11 705 738
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 13. juni 2016 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 773/2015-4)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 EUIPO og den anden part, såfremt sidstnævnte intervenerer, tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
20150731019616712015/C 270/121002014CJC27020150817DA01DAINFO_JUDICIAL20150611111221Sag C-100/14 P: Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. juni 2015 — Association médicale européenne (EMA) mod Europa-Kommissionen (Appel — voldgiftsbestemmelse — Cocoon- og Dicoems-kontrakter, der er indgået i forbindelse med sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og til innovation (2002 — 2006) — uregelmæssigheder — ikkestøtteberettigede udgifter — opsigelse af kontrakterne)
 ---documentbreak--- C2702015DA1110120150611DA0012111122Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. juni 2015 — Association médicale européenne (EMA) mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-100/14 P) (
 1
 )
 »(Appel — voldgiftsbestemmelse — Cocoon- og Dicoems-kontrakter, der er indgået i forbindelse med sjette rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration som bidrag til realiseringen af det europæiske forskningsrum og til innovation (2002 — 2006) — uregelmæssigheder — ikkestøtteberettigede udgifter — opsigelse af kontrakterne)«2015/C 270/12Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Association médicale européenne (EMA) (ved avvocati A. Franchi, L. Picciano og G. Gangemi)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved S. Delaude og F. Moro, som befuldmægtigede, bistået af avocat D. Gullo)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Association médicale européenne (EMA) betaler sagens omkostninger.
 (
 1
 ) – EUT C 129 af 28.4.2014.


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/30
 Sag anlagt den 26. juni 2006 — Kronoply mod Kommissionen
 (Sag T-162/06)
 (2006/C 212/55)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Kronoply GmbH & Co. KG (Heiligengrabe, Tyskland) (ved Rechtsanwälte R. Nierer og L. Gordalla)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 21. september 2005 om statsstøtte nr. C 5/2004 (ex N 609/2003), hvorved Kommissionen erklærer den støtte, som Forbundsrepublikken Tyskland vil yde til fordel for sagsøgeren, for uforenelig med fællesmarkedet, annulleres.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har anlagt sag til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2005) 3497 af 21. september 2005, hvori Kommissionen har besluttet, at den af Tyskland påtænkte investeringsstøtte til Kronoply GmbH inden for rammerne af de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (1) er statsstøtte, annulleres.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort fire anbringender gældende.
 For det første har sagsøgeren anført, at Kommissionen har begået en åbenbar fejl ved fastlæggelsen af de faktiske omstændigheder. I denne forbindelse har sagsøgeren blandt andet anført, at sagsøgte ikke har fastslået datoen for sagsøgerens ansøgning om støtte, skønt den har afgørende betydning for prøvelsen af de faktiske omstændigheder. Endvidere har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen har overset, at den nationale administrative procedure endnu ikke er afsluttet.
 For det andet støtter sagsøgeren søgsmålet på, at den anfægtede beslutning ikke er tilstrækkeligt begrundet.
 Derudover har sagsøgeren anført, at Kommissionen har tilsidesat artikel 87, stk. 3, litra a) og c) samt artikel 88 EF, forordning (EF) nr.659/1999 (2) og retningslinjer for statsstøtte med regionalt sigte (3).
 Endelig har sagsøgeren gjort gældende, at sagsøgte har begået et åbenbart fejlskøn og magtfordrejning.
 (1) EFT 1998 C 107, s. 7.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93.
 (3) EFT 1998 C 74, s. 9, ændret ved EFT 2000 C 258, s. 5.


text:
18.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 141/5
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. marts 2013 — Mohamed Aziz mod Caixa d’Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona — Spanien)
 (Sag C-415/11) (1)
 (Direktiv 93/13/EØF - forbrugeraftaler - låneaftale med pant i fast ejendom - procedure med henblik på realisering af pant i fast ejendom - kompetencen for den nationale ret, der skal påkende et anerkendelsessøgsmål - urimelige kontraktvilkår - bedømmelseskriterier)
 2013/C 141/07
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de lo Mercantil no 3 de Barcelona
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Mohamed Aziz
 Sagsøgt: Caixa d’Estalvis de Catalunya, Tarragona i Manresa (Catalunyacaixa)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Juzgado de lo Mercantil — fortolkning af artikel 1, litra e) og litra q), i bilaget til Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29) — kontraktvilkår, der har til formål eller som virkning at pålægge en forbruger, der ikke har opfyldt sine forpligtelser, at betale et beløb, der er uforholdsmæssigt højt — lån med sikkerhed i fast ejendom — bestemmelse i national procesret med hensyn til realisering af pant fast ejendom eller anden sikkerhedsstillelse, der begrænser de indsigelser, som rekvisitus kan gøre gældende
 Konklusion
 1)
 Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler skal fortolkes således, at det er til hinder for en ordning i en medlemsstat som den i hovedsagen omhandlede, som — inden for rammerne af en procedure med henblik på realisering af pant i fast ejendom — ikke fastsætter bestemmelse om indsigelsesgrunde knyttet til et urimeligt vilkår i en aftale, som er indgået mellem en forbruger og en erhvervsdrivende, og hvor den ret, der skal påkende anerkendelsessøgsmålet, og som har kompetence til at efterprøve, om et sådant vilkår er urimeligt, ikke har mulighed for at iværksætte foreløbige foranstaltninger med henblik på at sikre den fulde virkning af sin endelige afgørelse.
 2)
 Artikel 3, stk. 1, i direktiv 93/13 skal fortolkes således, at:
 —
 Begrebet »betydelig skævhed« til skade for forbrugeren skal vurderes på grundlag af en undersøgelse af de nationale regler, der ville finde anvendelse, såfremt parterne ikke havde indgået en aftale, med henblik på en vurdering af, om, og i givet fald i hvilket omfang, aftalen giver forbrugeren en mindre gunstig retsstilling end den, der følger af den gældende nationale lovgivning. Ligeledes med dette formål for øje er det relevant at foretage en undersøgelse af den retlige situation, som den nævnte forbruger befinder sig i, under hensyn til de midler, han råder over i medfør af den nationale lovgivning, med henblik på at bringe anvendelsen af urimelige kontraktvilkår til ophør.
 —
 For at afgøre, under hvilke omstændigheder der opstår en sådan skævhed »til trods for kravene om god tro«, skal det efterprøves, om den erhvervsdrivende ved at handle loyalt og rimeligt med forbrugeren med rimelighed kunne forvente, at forbrugeren ville acceptere det omhandlede vilkår efter individuel forhandling.
 Artikel 3, stk. 3,


text:
26.10.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 313/35
 Personalerettens kendelse (Anden Afdeling) af 19. september 2013 — Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag F-31/13)
 (Personalesag - procesreglementets artikel 34, stk. 1 og 6 - stævning indgivet pr. fax inden for søgsmålsfristen forlænget med afstandsfristen på ti dage - stævning indgivet pr. post inden for de efterfølgende ti dage - ingen lighed mellem den ene og den anden - sagen for sent anlagt)
 2013/C 313/66
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afslaget på sagsøgerens ansøgning om betaling af erstatning for det tab, han angiveligt har lidt i anledning af og efter hans omplacering fra Kommissionens delegation i Luanda til Kommissionens hovedkontor i Bruxelles.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger.


text:
C 135/36 DA Den Europæiske Unions Tidende 7.6.2003
 Den anden part i sagen for appelkammeret var Grotto SpA. Sag anlagt den 7. april 2003 af Oreste Montalto mod
 Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag T-116/03)
 — Den anfægtede afgørelse annulleres. Subsidiært fastslås
 det, at der ikke er risiko for forveksling af de omhandlede (2003/C 135/58)
 varemærker med hensyn til alle de ansøgte varer —- med
 undtagelse af »blue jeans« for så vidt angår hvilket der er
 risiko for forveksling —- eller i det mindste med hensyn
 (Processprog: fransk)
 til de varer, for så vidt angår hvilke der efter Rettens
 opfattelse ikke er risiko for forveksling, og følgelig
 annulleres den anfægtede afgørelse med hensyn til disse
 varer.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 den 7. april 2003 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske
 kostninger i det omfang det ikke får medhold i sagen.
 Union af Oreste Montalto, Alicante (Spanien), ved avocat
 Georges Vandersanden.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Rådets afgørelse af 23. maj 2002, som er truffet af dets
 Ansøger om EF-vare- Sagsøgeren. formand, om udnævnelse af en medformand for et
 mærket: appelkammer, der samtidig er præsident for klageafdelin-
 gen under Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked,
 EF-varemærket, der Ordmærket »GAS STATION« — hvorved sagsøgerens ansøgning om stillingen følgelig
 søges registreret: ansøgning nr. 721647 for varer i afslås, annulleres.
 klasse 25 (beklædningsgenstande,
 fodtøj og hovedbeklædning).
 — Der tilkendes sagsøgeren en erstatning for hans økonomi-
 ske og ikke-økonomiske skade, som foreløbigt anslås at
 Indehaver af det i indsi- Grotto SpA. udgøre 20 000 EUR.
 gelsessagen påberåbte
 varemærke eller tegn:
 — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Det i indsigelsessagen Det italienske mærke »BLUE
 påberåbte varemærke JEANS GAS« for varer i klasse 25
 eller tegn: (»bukser, jakker, jeans, skjorter,
 nederdele, vindjakker, pullovers,
 sweaters, veste, sokker, sko, støv- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 ler, hjemmesko«).
 Indsigelsesafdelingens Afslag på ansøgningen.
 afgørelse: Sagsøgeren er tjenestemand ved Kontoret for Harmonisering i
 det Indre Marked (KHIM). Han har på foranledning af en
 meddelelse om ledig stilling indgivet ansøgning til stillingen
 Appelkammerets afgø- Afslag på klagen som formand for et appelkammer ved KHIM. Ved den
 relse: anfægtede afgørelse har en anden ansøger imidlertid fået tildelt
 stillingen, og sagsøgerens ansøgning er følgelig blevet afslået.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren fremført to anbrin-
 Søgsmålsgrunde: Fejlagtig anvendelse af artikel 8,
 gender. Det første anbringende er, at den foreskrevne udvælgel-
 stk. 1, litra b), i forordning (EF)
 sesprocedure er tilsidesat. Herom anfører sagsøgeren, at udvæl-
 nr. 40/94, da de omtvistede varer
 gelsesproceduren er blevet overdraget til et privat selskab, og
 ikke kan anses for at ligne hinan-
 at såvel de kompetente myndigheder ved KHIM som Rådet
 den i denne bestemmelses for-
 reelt har fralagt sig deres kontrolbeføjelse og blot stadfæstet de
 stand.
 konklusioner, selskabet er kommet frem til. Sagsøgeren anfører
 endvidere, at den anfægtede afgørelse burde være truffet af
 KHIM’s formand og ikke af Rådet. Det andet anbringende er,


text:
at der er foretaget et åbenbart fejlskøn, og at ligebehandlings-
 ---pagebreak--- 7.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/37
 princippet er tilsidesat ved, at der er anvendt engelsk under i Det Forenede Kongerige. Ifølge sagsøgeren er alle disse
 udvælgelsesproceduren og begået en række andre fejl under betragtninger fejlagtige, idet der ikke ville opstå nogle væsentli-
 proceduren. Ifølge sagsøgeren er den trufne afgørelse heller ge sociale problemer, hvis British Energy blev insolvent, og
 ikke begrundet. den anfægtede beslutning er derfor i strid med pkt. 23, litra
 c), i rammebestemmelserne. Sagsøgeren har endvidere gjort
 gældende, at den omhandlede støtte ikke er begrænset til det
 beløb, der er nødvendigt for at British Energy kan fortsætte
 sine aktiviteter, hvilket begrundes med, at hvis British Energy
 blev sat under administration i henhold til engelsk insolvensret,
 ville omkostningerne ved fortsættelse af aktiviteterne muligvis
 være mindre. På denne baggrund finder sagsøgeren ligeledes,
 at beslutningen er i strid med pkt. 23, litra e) i rammebestem-
 Sag anlagt den 14. april 2003 af AES Drax Power Limited melserne. Sagsøgeren har endvidere anført, at den anfægtede
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber beslutning er i strid med pkt. 23, litra a) i rammebestemmelser-
 ne, idet den ikke tager højde for, at den omhandlede støtte
 ydes i form af et kontantbeløb, som deponeres af regeringen.
 (Sag T-124/03) Ifølge sagsøgeren fjerner disse deponeringer markedsrisikoen
 ved at handle med British Energy, og er derfor ikke sammenfal-
 dende med lån eller statsgaranterede lån, som omhandlet i
 (2003/C 135/59) pkt. 23, litra a) i rammebestemmelserne. Endelig har sagsøge-
 ren anført, at sagsøgte har overskredet grænserne for sin
 skønsudøvelse i henhold til EF-traktaten og de generelle EU-
 (Processprog: engelsk) retlige principper, idet der ikke er taget hensyn til virkningerne
 af den omhandlede støtte for British Energys konkurrrenter.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der (1 ) EFT 1999 C 288, s. 2.
 den 14. april 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af AES Drax Power Limited, Selby
 (Det Forenede Kongerige), ved K.P.E. Lasok QC og Solicitor
 E. Gibson-Bolton.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Der anordnes den bevisoptagelse, som er fornøden med
 henblik på afklaring af sagens faktiske omstændigheder. Sag anlagt den 14. april 2003 af Reckitt Benckiser (España),
 S.L., mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 — Den anfægtede beslutning af 27. november 2002 om (Varemærker og Design)
 statsstøtte NN101/02 til British Energy plc. annulleres.
 — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger. (Sag T-126/03)
 (2003/C 135/60)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (processproget vil blive fastlagt i henhold til procesreglementets
 artikel 131, stk. 2 — det sprog, stævningen blev affattet på: engelsk)
 I september 2002 tildelte den britiske regering statsstøtte til
 redning af British Energy plc., som er en af hovedproducenter-
 ne af elektricitet i Det Forenede Kongerige og er kernekraft-
 værksoperatør. Ved den anfægtede beslutning fastslog sagsøg-
 te, at denne statsstøtte var forenelig med EF-traktaten. Sagsøge- Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 ren, en af British Energys konkurrenter, har anlagt sag med den 14. april


text:
2003 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 påstand om annullation af denne beslutning, idet den har i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Reckitt Benckiser
 anført, at Kommissionen handlede i strid med dens egne (España), S.L., Barcelona (Spanien), ved advokat Monica Esteve
 rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukture- Sanz.
 ring af kriseramte virksomheder ( 1). Sagsøgeren har bestridt
 sagsøgtes anbringende om, at British Energy uden den om-
 handlede støtte ville være insolvent og måtte have indstillet
 sine aktiviteter, og at dette ville have alvorlige konsekvenser Den anden part i sagen for appelkammeret var ALADIN
 både for den nukleare sikkerhed og for forsyningssikkerheden Gesellschaft für innovative mikrobiologische Systeme GmbH.


text:
C 7/34 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.1.2004
 1) Kommissionen betaler sagsøgeren 3 000 EUR ud over de KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 1 500 EUR, ansættelsesmyndigheden allerede har ydet ham. FØRSTE INSTANS
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen.
 den 9. juli 2003
 3) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 i sag T-288/02 R, Asian Institute of Technology (AIT) mod
 (1) EFT C 118 af 18.5.2002. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Særlige rettergangsformer — uopsættelighed — foreligger
 ikke)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS (2004/C 7/63)
 den 21. oktober 2003
 (Processprog: fransk)
 i sag T-392/02, Solvay Pharmaceuticals BV mod Rådet for
 Den Europæiske Union (1)
 (Direktiv 70/524/EØF — fællesskabsgodkendelse knyttet til I sag T-288/02 R, Asian Institute of Technology (AIT),
 den ansvarlige for markedsføringen af et tilsætningsstof Pathumthani (Thailand), ved advokat H. Teissier du Cros, og
 til foderstoffer — overgangsordning — tilbagekaldelse af med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De
 godkendelse — annullationssøgsmål — formaliteten — Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: P.-J. Kuijper og B.
 betingelser for tilbagekaldelse — forsigtighedsprincippet — Schöfer), angående en begæring om udsættelse af gennemfø-
 principperne om ligebehandling, retssikkerhed, god forvalt- relsen af Kommissionens beslutning af 22. februar 2002 om
 ningsskik og god tro) indgåelse af en forskningskontrakt inden for rammerne af
 Asia-Invest-programmet med Center for Energy-Environment
 (2004/C 7/62) Research and Development, har Rettens præsident den 9. juli
 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 (Processprog: fransk)
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 I sag T-392/02, Solvay Pharmaceuticals BV, Weesp (Nederlan- 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 dene) ved advokaterne C. Meijer, F. Herbert og L. Struys, og
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Rådet for Den Europæi-
 ske Union (befuldmægtigede: M. Balta og M. Ruggeri Laderchi),
 støttet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtiget: A. Bordes), angående en påstand om annulla-
 tion af Rådets forordning (EF) nr. 1756/2002 af 23. september
 2002 om ændring af Rådets direktiv 70/524/EØF om tilsæt-
 ningsstoffer til foderstoffer for så vidt angår tilbagekaldelse af
 godkendelse af et tilsætningsstof og om ændring af Kommissio-
 Sag anlagt den 8. oktober 2003 af Deutsche Post AG og
 nens forordning (EF) nr. 2430/1999 (EFT L 265, s. 1), har
 Securicor Omega Express Limited mod Kommissionen
 Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 for De Europæiske Fællesskaber
 N.J. Forwood, og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij;
 justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio González, den
 21. oktober 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: (Sag T-343/03)
 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 (2004/C 7/64)
 2) Solvay Pharmaceuticals BV bærer sine egne og Rådets omkost-
 ninger, herunder omkostningerne ved sagen om foreløbige
 forholdsregler. (Processprog: tysk)
 3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine
 egne omkostninger, herunder omkostningerne ved sagen om
 foreløbige forholdsregler. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 8. oktober 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 (1) EUT C 55 af 8.3.2003. Europæiske Fællesskaber af Deutsche Post AG, Bonn (Tyskland)
 og Securicor Omega Express Limited, Sutton (Det Forenede
 Kongerige), ved Rechtsanwalt Th. Lübbig.


text:
9.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 71/6
 Domstolens beslutning (Afdeling med Ansvar for Beslutninger om Fornyet Prøvelse) af 11. december 2012 om fornyet prøvelse af Rettens dom (Appelafdelingen) afsagt den 8. november 2012 i sag T-268/11 P, Kommissionen mod Strack
 (Sag C-579/12 RX)
 (2013/C 71/10)
 Processprog: tysk
 Parter i sagen for Retten
 Sagsøger: Europa-Kommissionen
 Den anden part i sagen: Guido Strack
 Spørgsmål, der er genstand for fornyet prøvelse
 Den fornyede prøvelse vedrører spørgsmålene om, hvorvidt den af Den Europæiske Unions Ret afsagte dom af 8. november 2012, sag T-268/11 P, Kommissionen mod Strack, henset til Domstolens retspraksis vedrørende ret til årlig betalt ferie som et princip i Unionens sociallovgivning, der ligeledes er fastsat i artikel 31, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og navnlig omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (1), påvirker EU-rettens ensartede anvendelse eller sammenhæng derved, at Retten som appelinstans har fortolket:
 —
 artikel 1e, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union således, at den ikke dækker forskrifterne om tilrettelæggelse af arbejdstiden i direktiv 2003/88 og, bl.a., årlig betalt ferie, og
 —
 efterfølgende, artikel 4 i bilag V til nævnte vedtægt således, at den indebærer, at ret til overførsel af årlig ferie ud over den grænse, som er fastsat i nævnte bestemmelse, kun kan tildeles i tilfælde af en forhindring, som har sammenhæng med tjenestemandens virksomhed som følge af udøvelsen af tjenesten.
 De berørte, der er omhandlet i artikel 23 i statutten for Den Europæiske Unions Domstol, og parterne i sagen for Den Europæiske Unions Ret opfordres til at indgive deres skriftlige bemærkninger om disse spørgsmål til Den Europæiske Unions Domstol inden for en frist på en måned fra forkyndelsen af denne beslutning.
 (1) DO L 299, p. 9.


text:
4.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/36
 Sag anlagt den 6. december 2011 — Royal Scandinavian Casino Århus mod Kommissionen
 (Sag T-615/11)
 2012/C 32/72
 Processprog: dansk
 Parter
 Sagsøger: Royal Scandinavian Casino Århus I/S (Århus, Danmark) (ved advokat B. Jacobi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens/Sagsøgernes påstande
 —
 Kommissionens afgørelse af 20.9.2011 om foranstaltning nr. C 35/2010 (ex N 302/2010) som Danmark agter at gennemføre i form af afgifter på onlinespil i den danske lov om afgifter på spil annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at udrede omkostningerne ved denne sags førelse ved Retten.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.
 1)
 Første anbringende om, at Kommissionen fejlagtigt har godkendt støtten på grundlag af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF, da:
 —
 artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF ikke åbner mulighed for at godkende statsstøtte til en del af en erhvervsgren,
 —
 støtten ikke opfylder betingelsen i artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF om at tjene til fremme af udviklingen af en erhvervsgren,
 —
 støtten ændrer samhandelsvilkårene i strid med den fælles interesse, og da
 —
 støtten ikke tjener et veldokumenteret formål af fællesskabsinteresse.
 Sagsøger henviser desuden til, at undtagelsen i artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF skal fortolkes snævert, og at bestemmelsen ikke åbner mulighed for at yde statsstøtte under påberåbelse af statsfinansielle hensyn.
 2)
 Andet anbringende om, at Kommissionen har godkendt støtten i strid med Domstolens praksis vedrørende driftsstøtte. Sagsøger gør gældende, at den omhandlede støtte, der ydes som en permanent støtte i form af en afgiftsnedsættelse, udgør driftsstøtte, der ifølge fast retspraksis ikke kan godkendes i tilfælde som dette.
 3)
 Tredje anbringende om, at Kommissionen har krænket proportionalitetsprincippet, da formålene bag den danske lovgivning kan opnås, uden at der ydes statsstøtte.
 4)
 Fjerde anbringende om, at Kommissionen har foretaget et åbenbart fejlskøn, idet Kommissionen fejlagtigt er af den opfattelse, at støtten er nødvendig for at tiltrække onlinespiludbydere til at søge dansk licens.
 5)
 Femte anbringende om, at Kommissionen har begået magtfordrejning ved at henvise til en traktatbestemmelse, der giver hjemmel til at godkende støtte, der skal tjene til at fremme udviklingen af en erhvervsgren, hvorimod det fremgår af afgørelsen, at den reelle begrundelse for godkendelsen af støtten er ønsket om at tiltrække et passende antal ansøgere om dansk licens til onlinespil. Sagsøger gør desuden gældende, at der er tale om magtfordrejning, når Kommissionen som begrundelse for godkendelsen henviser til en målsætning om liberalisering og fremme af udviklingen af en erhvervsgren, mens den danske stat selv henviser til, at afgiftsordningens overordnede formål er at opnå det størst mulige afgiftsprovenu.
 6)
 Sjette anbringende om, at Kommissionen ikke har overholdt kravet om tilstrækkelig begrundelse, da begrundelsen:
 —
 generelt er inkonsistent og på visse punkter selvmodsigende,
 —
 ikke redegør tilstrækkeligt for, hvorvidt liberalisering på spilområdet er et legitimt mål at forfølge ved en godkendelse baseret på artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF,
 —
 ikke rummer en tilfredsstillende redegørelse for Kommissionens fortolkning af artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF,
 —
 ikke dokumenterer nødvendigheden af statsstøtte


text:
6.10.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 235/7
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 24. april 2007 — Castellblanch, SA mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), Champagne Louis Roederer SA
 (Sag C-131/06 P) (1)
 (Appel - figurmærket CRISTAL CATELLBLANCH - afslag på registrering)
 (2007/C 235/11)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Castellblanch, SA (ved avocats F. de Visscher, E. Cornu, E. De Gryse og D. Moreau)
 De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved I. de Medrano Caballero, som befuldmægtiget), Champagne Louis Roederer SA (ved avocat P. Cousin)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) den 8. december 2005 i sag T-29/04, Castellblanch SA mod KHIM, hvorved Retten frifandt Harmoniseringskontoret i en sag anlagt af ansøgeren om figurmærket »CRISTAL CASTELLBLANCH« for varer i klasse 33, med påstand om annullation af afgørelse R 0037/2000-2, truffet den 17. november 2003 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret, vedrørende afslag på en klage over Indsigelsesafdelingens afgørelse, hvorved denne afslog at registrere det nævnte mærke i en indsigelsessag rejst af indehaveren af de nationale og internationale ordmærker, der indeholder ordet »CRISTAL«, for varer i klasse 33.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Castellblanch SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 6.5.2006.


text:
20.10.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 247/23
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 12. september 2007 — Nikolaou mod Kommissionen
 (Sag T-259/03) (1)
 (Ansvar uden for kontrakt - undersøgelse foretaget af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) af en dommer ved Revisionsretten - offentliggørelse af oplysninger - beskyttelse af personlige oplysninger - adgang til indsigt i sagsakterne og OLAF's rapport - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som har til formål at tillægge borgerne rettigheder - kausalitet - skade)
 (2007/C 247/33)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Kalliopi Nikolaou (Athen, Grækenland) (ved avocats V. Christianos og V. Vlassi)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Condou-Durande og C. Ladenburger, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om erstatning i medfør af artikel 288, stk. 2, EF for skade lidt af sagsøgeren efter offentliggørelse af oplysninger vedrørende en undersøgelse af hans forhold, der blev foretaget af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) samt som følge af OLAF's nægtelse af at give ham adgang til sagsakterne og at give ham en kopi af den endelige rapport.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler Kalliopi Nikolaou en erstatning på 3 000 EUR.
 2)
 I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 3)
 Kalliopi Nikolaou bærer tre fjerdedele af sine egne omkostninger og tre fjerdedele af Kommissionens omkostninger og sidstnævnte bærer en fjerdedel af sine egne omkostninger og en fjerdedel af Kalliopi Nikolaous omkostninger.
 (1) EUT C 264 af 1.11.2003.


text:
19.12.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 397/3
 DOMSTOLENS DOM 2) Artikel 26 i sjette direktiv 77/388/EéF skal fortolkes
 således, at når en erhversdrivende, som er omfattet af
 (Femte Afdeling)
 bestemmelserne i denne artikel, mod betaling af et fast
 af 22. oktober 1998 belùb udfùrer transaktioner, som dels består af ydelser
 leveret af ham selv, dels af ydelser leveret af andre
 i de forenede sager C-308/96 og C-94/97, Commissioners afgiftspligtige personer, finder den ordning med hensyn
 of Customs & Excise mod T. P. Madgett og R. M. Bald- til momsen, der er fastsat i denne bestemmelse, ude-
 win og T. P. Madgett og R. M. Baldwin mod lukkende anvendelse på tjenesteydelser leveret af tred-
 Commissioners of Customs & Excise (anmodninger om jemand. Det kan ikke forlanges, at en erhvervsdri-
 prñjudiciel afgùrelse fra High Court of Justice (England vende skal beregne, hvilken del af pakkerejsen der sva-
 and Wales), Queen's Bench Division) (1) rer til hans egen ydelse, efter princippet om faste
 omkostninger, når denne del kan udskilles af pakkerej-
 (Moms Ð artikel 26 i sjette momsdirektiv Ð sñrordnin- sen på grundlag af markedsprisen for ydelser, der sva-
 gen for rejsebureauer og personer, der organiserer turistrej- rer til dem, som indgår i pakkerejsen.
 ser Ð hotelvirksomhed Ð pakke, der omfatter rejse og
 ophold Ð grundlaget for beregningen af fortjenstmarge-
 nen) (1) EFT C 336 af 9.11.1996 og
 EFT C 131 af 26.4.1997.
 (98/C 397/04)
 (Processprog: engelsk)
 DOMSTOLENS DOM
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) (Femte Afdeling)
 af 22. oktober 1998
 I de forenede sager C-308/96 og C-94/97, angående i de forenede sager C-9/97 og C-118/97, vedrùrende sager
 anmodninger, som High Court of Justice (England and indbragt af Raija-Liisa Jokela (sag C-9/97) og Laura Pitkä-
 Wales), Queen's Bench Division (Det Forenede Kongerige), ranta (sag C-118/97) (anmodninger om prñjudiciel afgù-
 og VAT and Duties Tribunal, London (Det Forenede Kon- relse fra maaseutuelinkeinojen valituslautakunta) (1)
 gerige), i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 til Domstolen for i den for de nñvnte retter verserende (Begrebet »national ret« Ð landbrug Ð udligningsgodtgù-
 sager, Commissioners of Customs & Excise mod T. P. relse for varige naturbetingede ulemper Ð betingelser for
 Madgett og R. M. Baldwin, der driver virksomhed under ydelse)
 navnet »The Howden Court Hotel« (sag C-308/96), og (98/C 397/05)
 T. P. Madgett og R. M. Baldwin, der driver virksomhed
 under navnet »The Howden Court Hotel«, mod
 Commissioners of Customs and Excise (sag C-94/97), at
 opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen af (Processprog: finsk)
 artikel 26 i Rådets sjette direktiv 77/388/EéF af 17. maj
 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning
 om omsñtningsafgifter Ð Det fñlles mervñrdiafgifts-
 system: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145 af (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 13.6.1977, s. 1), har Domstolen (Femte Afdeling), sam- offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 mensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dom-
 merne J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann (refere-
 rende dommer), L. Sevón og M. Wathelet; generaladvokat:
 I de forenede sager C-9/97 og C-118/97, angående anmod-
 P. LeÂger; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr


text:
H. A. Rühl,
 ninger, som maaseutuelinkeinojen valituslautakunta (Fin-
 den 22. oktober 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 land) i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til
 således:
 Domstolen for i de sager, der er indbragt af Raijsa-Liisa
 Jokela (sag C-9/97) og Laura Pitkäranta ved sin vñrge
 Anne Pitkäranta (sag C-118/97), at opnå en prñjudiciel
 1) Artikel 26 i Rådets sjette direktiv 77/388/EéF af afgùrelse vedrùrende fortolkningen af artikel 17 og 18 i
 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes Rådets forordning (EéF) nr. 2328/91 af 15. juli 1991 om
 lovgivning om omsñtningsafgifter Ð Det fñlles mer- forbedring af landbrugsstrukturernes effektivitet (EFT
 vñrdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag finder L 128 af 6.8.1991, s. 1) og af artikel 1 i Rådets direktiv
 anvendelse på en hotelejer, som Ð mod betaling af et 75/268/EéF af 28. april 1975 om landbrug i bjergområder
 fast belùb Ð ud over indkvartering sñdvanligvis tilby- og i visse ugunstigt stillede områder (EFT L 218 af
 der sine gñster transport frem og tilbage mellem hotel- 19.5.1975, s. 1), har Domstolen (Femte Afdeling), sam-
 let og visse fjerntliggende opsamlingssteder og en mensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dom-
 udflugt med bus under opholdet, således at transport- merne P. Jann (refererende dommer), J. C. Moitinho de
 ydelserne kùbes af trejdemand. Almeida, C. Gulmann og M. Wathelet; generaladvokat:
 ---pagebreak--- C 397/4 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 19.12.98
 J. Mischo; justitssekretñr: assisterende justitssekretñr H. C-16/97), EMO Srl (sag C-17/97), Emoda Srl (sag C-18/
 von Holstein, den 22. oktober 1998 afsagt dom, hvis kon- 97), Sappesi Srl (sag C-19/97), Ing. Luigi Martini Srl (sag
 klusion lyder således: C-20/97), Giacomo Srl (sag C-21/97) og Mafar Srl (sag
 C-22/97), at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende
 virkningerne i national ret af en national afgiftsordnings
 1) Artikel 17 og 18 i Rådets forordning (EéF) nr. 2328/ ulovlighed efter fñllesskabsretten, har Domstolen, sam-
 91 af 15. juli 1991 om forbedring af landbrugsstruktu- mensat af prñsidenten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelings-
 rernes effektivitet og artikel 1 i Rådets direktiv 75/ formñndene, P. J. G. Kapteyn, J.-P. Puissochet (refererende
 268/EéF af 28. april 1975 om landbrug i bjergområ- dommer), G. Hirsch og P. Jann, samt dommerne G. F.
 der og i visse ugunstigt stillede områder er ikke til hin- Mancini, J. C. Moitinho de Almeida, C. Gulmann, J. L.
 der for at tildele udligningsgodtgùrelse for varige Murray, D. A. O. Edward, H. Ragnemalm, L. Sevón, M.
 naturbetingede ulemper til en landbruger, når denne Wathelet, R. Schintgen og K. M. Ioannou; generaladvokat:
 ikke bor varigt på sin bedrift. D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretñr: assisterende
 justitssekretñr H. von Holstein, den 22. oktober 1998
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 2) Hverken ligebehandlingsprincippet eller retssikkerheds-
 princippet er til hinder for, at det krñves af den land- En national ret, som er forpligtet til at undlade at anvende
 bruger, som ansùger om udligningsgodtgùrelse, og som en national lovgivning, hvorved der er indfùrt en afgift,
 bor uden for bedriften i mere end 12 km's vejafstand der er i strid med fñllesskabsretten, skal principielt imùde-
 fra bedriftens ùkonomiske centrum,


text:
at han selv vareta- komme krav om tilbagebetaling af denne afgift. Tilbage-
 ger dennes drift og erhverver mindst 50 % af sin ind- sùgningen skal ske på grundlag af den nationale rets
 komst fra landbrugsvirksomhed eller hermed ligestillet bestemmelser, idet dog disse ikke må vñre mindre gunstige
 virksomhed, og at der desuden skal godtgùres at fore- end dem, der gñlder for tilsvarende sùgsmål på grundlag
 ligge sñrlige grunde. af national ret, og under ingen omstñndigheder i praksis
 må gùre det umuligt eller uforholdsmñssigt vanskeligt at
 (1) EFT C 74 af 8.3.1997 og udùve de rettigheder, der tillñgges ved fñllesskabsretten.
 EFT C 166 af 31.5.1997. En eventuel ñndret definition af retsforholdet mellem en
 medlemsstats afgiftsmyndigheder og selskaber i den pågñl-
 dende stat som fùlge af opkrñvelsen af en national afgift,
 der senere er kendt fñllesskabsretsstridig, henhùrer således
 under national ret.
 (1) EFT C 94 af 22.3.1997.
 DOMSTOLENS DOM
 af 22. oktober 1998
 i de forenede sager C-10/97 Ð C-22/97, Ministero delle
 Finanze mod IN.CO.GE.'90 Srl m.fl. (anmodninger om
 prñjudiciel afgùrelse fra Pretura circondariale di Roma) (1)
 DOMSTOLENS DOM
 (Tilbagesùgning af belùb erlagt i urigtig formening om (Sjette Afdeling)
 skyld Ð tilbagesùgning af afgifter, der er erlagt i henhold
 til en national afgiftsordning, der strider mod fñllesskabs- af 22. oktober 1998
 retten)
 i de forenede sager C-36/97 og C-37/97, Hilmar Kelling-
 (98/C 397/06) husen mod Amt für Land- und Wasserwirtschaft Kiel og
 Ernst Detlef Ketelsen mod Amt für Land- und Wasserwirt-
 schaft Husum (anmodninger om prñjudiciel afgùrelse fra
 (Processprog: italiensk) Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht) (1)
 (Fñlles landbrugspolitik Ð administrationsgebyr Ð de
 stùtteberettigedes pligt til at betale gebyr)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive (98/C 397/07)
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Processprog: tysk)
 I de forenede sager C-10/97 Ð C-22/97, angående anmod-
 ninger, som Pretura circondariale di Roma (Italien) i med-
 fùr af EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 for i de for nñvnte ret verserende sager, Ministero delle offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 Finanze mod IN.CO.GE.'90 Srl (sag C-10/97), Idelgard Srl
 (sag C-11/97), Iris'90 Srl (sag C-12/97), Camed Srl (sag
 C-13/97), Pomieza Progetti Appalti Srl (PPA) (sag C-14/ I de forenede sager C-36/97 og C-37/97, angående anmod-
 97), Edilcam Srl (sag C-15/97), A. Cecchini & C. Srl (sag ninger, som Schleswig-Holsteinisches Verwaltungsgericht


text:
C 71/12 DA Den Europæiske Unions Tidende 20.3.2004
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sag anlagt den 28. januar 2004 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 De spanske myndigheder har ikke officielt udpeget strandene
 Viela/A Videira, Niño do Corvo og Canabal i Moaña-kommune
 (Sag C-29/04)
 (Pontevedra) som badeområder uanset den hyppige tilstedevæ-
 relse af badende på dem. Såfremt der ikke er nedlagt badefor-
 bud, medfører den nævnte tilstedeværelse, at strandene skal
 udpeges som badeområder i henhold til direktiv 76/160. Da (2004/C 71/19)
 en sådan udpegning ikke er foretaget, er de tre nævnte strande
 ikke blevet undergivet den kontrol, der foreskrives i direktivet.
 Dernæst opfylder vandet ved Ría de Vigo ikke de værdier, som
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 er fastsat i direktiv 79/923 for fækale kolibakterier, uanset at
 28. januar 2004 anlagt sag mod Republikken Østrig af
 praktisk taget alle de nævnte vandområder af de spanske
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Klaus
 myndigheder er blevet betegnet som skaldyrvande. Følgelig
 Wiedner, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxem-
 finder det nævnte direktivs artikel 5 anvendelse, hvorefter der
 bourg.
 skal udarbejdes et program med henblik på at mindske
 forureningen og sikre, at de udpegede vandområder er i
 overensstemmelse med de værdier, der er fastsat i direktivets
 bilag. Et mindskningsprogram for Ría de Vigo er imidlertid Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 ikke blevet fremsendt til Kommissionen.
 1. Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine
 (1) EFT L 31 af 5.12.1976, s. 1. forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 92/50/EØF af
 (2) EFT L 281 af 10.11.1979, s. 47. 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved
 indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (1), idet byen
 Mödling har indgået en affaldsbortskaffelsesaftale uden at
 overholde de i forordningens artikel 8 sammenholdt med
 artikel 11, stk. 1, og artikel 15, stk. 2, fastsatte procedure-
 og offentliggørelsesforskrifter.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 2. Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkost-
 se afsagt den 5. december 2003 af tribunal de grande
 ninger.
 instance de Paris, Tredje Afdeling, Andet Kammer, i
 sagen Tod’s SpA (tidligere EMA Srl), Tod’s France SARL
 (tidligere DEVA France) mod Heyraud SA — intervenient:
 Société Technisynthèse
 (Sag C-28/04) Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (2004/C 71/18)
 Mödling kommune besluttede den 21. maj 1999 selv at
 varetage driften af et anlæg, til opfyldelse af de forpligtelser
 med hensyn til affaldsbortskaffelse, som den er blevet pålagt
 Ved kendelse afsagt den 5. december 2003, indgået til ved lov. Selskabet AbfallGmbH blev oprettet til dette formål.
 Domstolens Justitskontor den 28. januar 2004, har tribunal de Selskabets stamkapital blev stillet af den eneste deltager, nemlig
 grande instance de Paris, Tredje Afdeling, Andet Kammer, i Mödling kommune. Affaldsbortskaffelsesaftalen, hvorved
 sagen Tod’s SpA (tidligere EMA Srl), Tod’s France SARL Mödling kommune gav AbfallGmbH eneret til indsamling og
 (tidligere DEVA France) mod Heyraud SA — intervenient: behandling af affald, blev indgået den 15. september 1999.
 Société Technisynthèse forelagt De Europæiske Fællesskabers Aftalen blev indgået tidsubegrænset og trådte i kraft med
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende


text:
tilbagevirkende gyldighed fra den 1. juli 1999. To uger efter
 spørgsmål: indgåelsen af affaldsbortskaffelsesaftalen besluttede Mödling
 kommunalbestyrelse, at kommunen som eneste deltager i
 AbfallGmbH skulle afhænde 49 % af dets ejerandel til en privat
 Er EF-traktatens artikel 12, som fastslår det almindelige princip virksomhed.
 om forbud mod forskelsbehandling på grundlag af nationalitet,
 til hinder for, at en ophavsmands ret til ophavsretlig beskyttelse
 i en medlemsstat, således som den ydes i henhold til denne
 stats lovgivning, er betinget af et kriterium om sondring på Republikken Østrig er af den opfattelse, at tildelingen af
 grundlag af værkets hjemland? affaldsbortskaffelsesaftalen til AbfallGmbH ikke er omfattet af
 anvendelsesområdet for forordning 92/50/EØF, idet der er tale
 om en selvudført ydelse, en såkaldt »in-house-ydelse«.
 ---pagebreak--- 20.3.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 71/13
 Kommissionen har anført, at aftalen af 15. september 1999 Sag anlagt den 29. januar 2004 af Kommissionen for De
 om overdragelse af opgaven med indsamling og behandling af Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 affald fra Mödling kommune til AbfallGmbH ikke kan anses for
 en »delegation mellem organer« inden for Mödling kommunes (Sag C-32/04)
 forvaltningsstruktur, idet kommunen ikke længere har den
 samme kontrol over AbfallGmbH, som den har over sine
 egne tjenestegrene. Overdragelsen af pligten til at udføre (2004/C 71/21)
 tjenesteydelsen udgør således en udbudspligtig tjenesteydelses-
 aftale.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 29. januar 2004 anlagt sag mod Den Franske Republik af
 (1) EFT L 209, s. 1.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved U. Wölker
 og F. Simonetti, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Sag anlagt den 29. januar 2004 af Kommissionen for De — Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2001/
 58/EF af 27. juli 2001 om anden ændring af direktiv 91/
 155/EØF om fastsættelse af de nærmere bestemmelser
 (Sag C-31/04) for en særlig informationsordning vedrørende farlige
 præparater til gennemførelse af artikel 14 i Europa-
 (2004/C 71/20) Parlamentets og Rådets direktiv 1999/45/EF og vedrøren-
 de farlige stoffer til gennemførelse af artikel 27 i Rådets
 direktiv 67/548/EØF (sikkerhedsdatablade) (1), idet den
 ikke har udstedt de love og administrative bestemmelser,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller
 29. januar 2004 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommis-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Karen sionen herom.
 Banks og Fernando Castillo de la Torre, Kommissionens
 Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg. — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 forpligtelser i henhold til artikel 13 i Europa-Parlamentets
 og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om
 harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægte- Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 30. juli
 de rettigheder i informationssamfundet (1), idet det ikke 2002.
 har udstedt de love og administrative bestemmelser, der
 er nødvendige for


text:
at efterkomme direktivet eller under (1) EFT L 212 af 7.8.2001, s. 24.
 alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen
 herom.
 — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Sag anlagt den 29. januar 2004 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Luxembourg
 Fristen for gennemførelsen af direktivet i national ret udløb (Sag C-33/04)
 den 22. december 2002.
 (2004/C 71/22)
 (1) EFT L 167 af 22.6.2001, s. 10.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 29. januar 2004 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxem-
 bourg af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 W. Wils og M. Shotter, som befuldmægtigede, og med valgt
 adresse i Luxembourg.


text:
7.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 200/5
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 24. maj 2012 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-366/11) (1)
 (Traktatbrud - miljø - direktiv 2000/60/EF - Unionens vandpolitiske foranstaltninger - vandområdeplaner, - offentliggørelse og meddelelse til Kommissionen - foreligger ikke - offentlig oplysning og høring vedrørende forvaltningsplaner - foreligger ikke)
 2012/C 200/08
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved I. Hadjiyiannis og A. Marghelis, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved T. Materne og J.-C. Halleux, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for de fastsatte frister af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327, s. 1) — manglende udarbejdelse af vandområdeplanerne i henhold til direktivets artikel 13, stk. 2, 3 og 6, og artikel 15, stk. 1 — procedure for offentlig oplysning og høring vedrørende udkastene til de pågældende planer — fravær
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 13, stk. 2, 3 og 6, og artikel 15, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger, idet det ikke inden for den fastsatte frist har udarbejdet alle vandområdeplaner for såvel de vandområdedistrikter, der i det hele er beliggende på dens nationale område, som for de internationale vandområdedistrikter, og idet den ikke inden for den fastsatte frist har meddelt Europa-Kommissionen en kopi af disse planer, og Kongeriget Belgien har endvidere tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktivets artikel 14, stk. 1, litra c), idet det ikke inden for den fastsatte frist har påbegyndt alle procedurerne for offentlig oplysning og høring vedrørende udkastene til vandområdeplaner.
 2)
 Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 298 af 8.10.2011.


text:
18.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 25. april 2016 – Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED) mod Diputación General de Aragón
 (Sag C-237/16)
 (2016/C 260/31)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Segunda
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Asociación Nacional de Grandes Empresas de Distribución (ANGED)
 Sagsøgt: Diputación General de Aragón
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 49 TEUF og 54 TEUF fortolkes således, at de er til hinder for en regional afgift, som angiveligt pålægges miljøskader forårsaget af anvendelsen af bygninger og anlæg, der er knyttet til aktiviteter og trafik i detailhandelscentre, der råder over et stort salgs- og parkeringsareal til deres kunder, såfremt det offentlige salgsareal er på over 500 m2, men som i praksis opkræves, uanset om disse detailhandelscentre reelt er placeret uden for eller inden for byzonen, og i de fleste tilfælde pålægges virksomheder fra andre medlemsstater, i betragtning af: i) afgiften i praksis ikke pålægges forretningsdrivende, der ejer flere detailhandelscentre, uanset det samlede offentlige salgsareal, hvis ingen af disse detailhandelscentre har et offentligt salgsareal på over 500 m2, eller hvis nogen eller nogle af dem overskrider denne grænseværdi, men afgiftsgrundlaget er på under 2 000 m2, men derimod påhviler forretningsdrivende med ét detailhandelscenter med et offentligt salgsareal, der overskrider disse grænseværdier, og ii) at afgiften ikke pålægges detailhandelscentre, der udelukkende beskæftiger sig med salg af maskiner, køretøjer, værktøj og industrimaterialer; byggematerialer, vvs-artikler, døre og vinduer, der udelukkende sælges til fagfolk; salg af møbler i individuelle, traditionelle og specialiserede forretninger; salg af motorkøretøjer ved autoriserede forhandlere og reparatører; salg af gartneri- og havebrugsprodukter fra planteskoler samt salg af brændsel og motorbrændstof, uanset størrelsen af disse detailhandelscentres offentlige salgsareal?
 2)
 Skal artikel 107, stk. 1, TEUF fortolkes således, at følgende udgør statsstøtte, der er forbudt i henhold til denne bestemmelse: den manglende afgiftspligt i praksis for så vidt angår IDMGAV for detailhandelscentre med et offentligt salgsareal på under 500 m2 eller et større areal for detailhandelscentre med et afgiftsgrundlag på under 2 000 m2 og for detailhandelscentre, der udelukkende beskæftiger sig med salg af maskiner, køretøjer, værktøj og industrimaterialer; byggematerialer, vvs-artikler, døre og vinduer, der udelukkende sælges til fagfolk; salg af møbler i individuelle, traditionelle og specialiserede forretninger; salg af motorkøretøjer ved autoriserede forhandlere og reparatører; salg af gartneri- og havebrugsprodukter fra planteskoler samt salg af brændsel og motorbrændstof?