text:
8 . 2 . 97 DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 40/21
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande fremført føl produktionsenheder og omskoling af de ansatte til andre
 gende tre grunde : økonomiske sektorer end jern- og stålsektoren. I henhold
 til disse regler ydes der støtte til virksomheder, der opgiver
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 25 , stk . 2, idet af deres produktionskapacitet ved at nedlægge deres anlæg .
 slaget på den omhandlede ansøgning helt mangler be Ved beslutning af 12 . december 1994 godkendte Kommis
 grundelse. sionen de ovennævnte foranstaltninger. I henhold til denne
 rammelovgivning gav de italienske myndigheder i septem
 — Den nævnte meddelelse om ledig stilling er ulovlig, ber 1995 meddelelse om et forventet støttebeløb på
 idet den intet indeholder om de kvalifikationer, der 13 509 mio . lire i forbindelse med sagsøgerens definitive
 kræves og er nødvendige for den ledige stilling, hvilket indstilling af jern- og stålproduktionen og den dermed for
 har gjort det muligt for ansættelsesmyndigheden ved bundne lukning af virksomheden samt nedlæggelse af an
 besættelsen af den omtvistede stilling at lægge kriterier, læggene med den virkning, at en produktionskapacitet på
 der ikke angives i meddelelsen, til grund for sin afgø 288 000 tons stål og 165 000 tons varmvalsede produkter
 relse . fjernes .
 — Tilsidesættelse af vedtægtens artikel 7, stk . 1 , artikel 27
 Med den anfægtede beslutning, der er vedtaget med hjem
 mel i reglerne for støtte til jern- og stålindustrien, erklæ
 og artikel 45 , stk. 1 . Sagsøgeren gør med denne søgs
 rede Kommissionen den påtænkte støtte til bl.a . det sag
 målsgrund gældende, at ansættelsesmyndigheden i det
 søgende selskab for uforenelig med fællesmarkedet,
 foreliggende tilfælde ikke alene handlede i tjenestens
 hvorved det blev lagt til grund, at støtte til lukning kun
 interesse, ikke søgte at opnå det højeste kvalifikations
 kan ydes til virksomheder, der har en løbende jern - og stål
 niveau og ikke gennemførte en sammenlignende under
 produktion.
 søgelse af ansøgernes fortjenester og bedømmelser.
 Sagsøgeren har i den forbindelse oplyst, at hvis sag Sagsøgeren gør for det første gældende, at en virksomhed
 søgte har gennemført en sådan sammenlignende under ikke længere opfylder betingelserne i traktatens artikel 80
 søgelse, må det fastslås, at sagsøgtes afgørelse er truffet og artikel 4, litra c ), i tilfælde, hvor den ikke begrænser
 på grundlag af en åbenbar vildfarelse, og at sagsøgte sig til at standse produktionen midlertidigt, men indstiller
 dermed har tilsidesat princippet om beskyttelse af den den definitivt. Det følger heraf, at sagsøgte med den regu
 berettigede forventning. lering og begrænsning, som er indeholdt i reglerne for
 støtte til jern- og stålindustrien, for så vidt angår national
 offentlig støtte til retssubjekter, der ikke er undergivet plig
 ter i henhold EKSF-traktaten, har lovgivet på et område,
 som ikke er omhandlet i traktaten . Herved bliver støttere
 guleringens artikel 4, stk . 2, retsstridig.
 Sag anlagt den 19. oktober 1996 af Moccia Irme SpA mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Sagsøgeren gør desuden gældende, at ligebehandlingsprin
 (


text:
Sag T-164/96 ) cippet er blevet tilsidesat. Sagsøgeren har herved anført, at
 der i forbindelse med en delvis lukning kan ydes støtte til
 ( 97/C 40/50 ) lukning af et anlæg, som kun er egnet til produktion,
 mens der derimod for så vidt angår en jern- og stålvirk
 (Processprog: italiensk) somhed bestående af blot ét anlæg stilles krav om, at den
 skal have haft løbende produktion af jern- og stålproduk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er ter indtil dagen for anmeldelse af støtteordningen . Hvis en
 der den 19 . oktober 1996 anlagt sag mod Kommissionen virksomhed foretager en omstilling af sine anlæg med hen
 for De Europæiske Fællesskaber af Moccia Irme SpA, Na blik på bortskaffelse af industriaffald, og dette sker på
 poli ( Italien ), ved advokaterne Emilio Cappelli, Paolo de grund af krav i lovgivningen, kan den derimod ikke kriti
 Caterini og Andrea Bandini, Rom, og med valgt adresse i seres for at standse produktionen .
 Luxembourg hos advokat Charles Turk, 13 B, avenue
 Guillaume . Hvad angår tilsidesættelse af principperne henholdsvis om
 offentliggørelse af regler og om, at regler ikke må have til
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: bagevirkende gyldighed, gør sagsøgeren gældende , at sag
 søgte ikke kunne tilsidesætte disse grundlæggende krav i
 — Kommissionens beslutning af 30. juli 1996 — Dok .: forbindelse med indførelsen i og anvendelsen fra 1996 ,
 C(96 ) 2385 endelig udg. — annulleres i medfør af dvs . efterfølgende og i konkrete sager, af fortolkningskrite
 EKSF-traktatens artikel 33 og 36 . rier i reglerne for støtte til jern- og stålindustrien med det
 formål at regulere de omhandlede virksomheders jern- og
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. stålproduktion i 1993 .
 Sagsøgeren anfører endelig, at Kommissionen ved at inføre
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: parametre, som er unødvendigt restriktive til brug ved vur
 deringen af lukningsstøtte, og ved samtidig at afvise det al
 I 1994 gav den italienske regering Kommissionen medde ternative kriterium om » produktionsegnethed «, som de
 lelse om lov nr. 481 af 3 . august 1994 og om dekret italienske myndigheder har foreslået, har ignoreret de mål
 nr. 683 af 12 . oktober 1994 fra ministeren for industri, sætninger, der skal nås ved hjælp af Kommissionens skøns
 handel og håndværk, der begge har til formål at fremme beføjelser, og at den har derfor udøvet magtfordrejning.
 gennemførelsen af en plan for omstrukturering af den in
 denlandske stålsektor ved hjælp af støtte til lukning af

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
27.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/18
 Appel iværksat den 4. december 2009 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt den 23. september 2009 af Retten i Første Instans i sag T-183/07, Polen mod Kommissionen
 (Sag C-504/09 P)
 2010/C 51/29
 Processprog: polsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved E. Kružíková, E. White og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, Republikken Polen, Republikken Ungarn, Republikken Litauen og Den Slovakiske Republik
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 23. september 2009 i sag T-183/07 ophæves i sin helhed.
 —
 Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Kommissionen støtter sin appel på fire appelanbringender. For det første har Retten overskredet sin kontrolbeføjelse og begået procedurefejl, hvilket har haft en skadelig indvirkning på Kommissionens interesser, for det andet har den tilsidesat artikel 9, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (1), for det tredje har den anlagt en forkert fortolkning af omfanget af begrundelsespligten i henhold til artikel 296 TEUF, og for det fjerde har den begået en retlig fejl, i det omfang den ikke har anset artikel 1, stk. 1, artikel 2, stk. 1, og artikel 3, stk. 1, i den anfægtede beslutning for at kunne adskilles fra de øvrige bestemmelser og derfor ikke har erklæret beslutningen for ugyldig i sin helhed.
 Inden for rammerne af det første appelanbringende har Kommissionen anført, at Retten i strid med procesreglementets artikel 48, stk. 2, anså den sagsøgende medlemsstats anbringende om, at Kommissionen havde overskredet sine beføjelser, som først blev gjort gældende i forbindelse med sagsøgerens svarskrift, for at kunne antages til realitetsbehandling. Desuden havde Retten selv overskredet grænserne for sin legalitetskontrol, da den traf afgørelse om, hvilke fællesskabsretlige bestemmelser den sagsøgende medlemsstats andet anbringende vedrørte.
 Inden for rammerne af det andet anbringende har Kommissionen gjort gældende, at Retten anlagde en forkert fortolkning af omfanget af Kommissionens beføjelse i henhold til artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87 og måden, hvorpå denne udøves. Dette appelanbringende falder i to led.
 I første led af dette appelanbringende har Kommissionen gjort gældende, at Retten i strid med ligebehandlingsprincippet har anlagt en forkert fortolkning af artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87 ved at fastslå, at Kommission ikke havde beføjelse til i sin kontrol af de for denne forelagte nationale tildelingsplaner II (herefter »NAP II«) på grundlag af kriterierne i bilag III til direktiv 2003/87 at tage hensyn til de efterprøvede CO2-data fra en og samme kilde (Community Independant Transaction Log) for alle medlemsstater i samme tidsrum (2005) og støtte sin beslutning på de for alle medlemsstater i samme tidsrum offentliggjorte fremskrivninger af udviklingen i bruttonationalproduktet fra 2005 til 2010.
 I andet led af dette appelanbringende har Kommissionen gjort gældende, at Retten — fordi den har underkendt genstanden for og formålet med direktiv 2003/87 — har anlagt en


text:
forkert fortolkning af dette direktivs artikel 9, stk. 3, idet den har afskåret Kommissionen retten til ved vurderingen af en NAP II ikke at tage hensyn til de af medlemsstaterne anvendte data, og retten til i den beslutning om afslag på NAP II, som Kommissionen træffer i henhold til artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87, at fastsætte en øverste grænse for den samlede mængde kvoter, som medlemsstaten kan tildele.
 Den forudgående kontrol, der i henhold til artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87 foretages af NAP II, skal muliggøre opnåelsen af direktivets formål, som består i at fremme reduktionen af drivhusgasemissioner på en omkostningseffektiv og økonomisk effektiv måde og i at sikre funktionen af fællesskabsordningen med handel med kvoter. Eftersom beføjelsen til at træffe afgørelse om afslag på en NAP II er underlagt en frist, må der ved fortolkningen af måden, hvorpå Kommissionen udøver sin kontrolbeføjelse i henhold til artikel 9, stk. 3, første punktum, i direktiv 2003/87, tages hensyn til kontrolprocedurens formål i sin helhed, nemlig sikringen af, at alene sådanne NAP II’ere, som opfylder kriterierne i bilag III — navnlig kriterierne i nr. 1)-3) — bliver endelige og kan danne det grundlag, på hvilket medlemsstaterne træffer afgørelse om den samlede mængde kvoter, der skal tildeles.
 Inden for rammerne af det tredje anbringende har Kommissionen gjort gældende, at Retten, da den fastslog, at Kommissionen i den anfægtede beslutning skulle have klargjort, hvorvidt de i Republikken Polens NAP II anvendte data var »mindre pålidelige«, undlod at tage hensyn til det samlede indhold af begrundelsen i den femte betragtning til den anfægtede beslutning, og at Retten under alle omstændigheder har anlagt en for vidtgående fortolkning af begrundelsespligten i artikel 296 TEUF.
 Inden for rammerne af det fjerde anbringende har Kommissionen gjort gældende, at Retten anvendte betingelserne for opdelingen af bestemmelserne i den anfægtede beslutning forkert, idet Retten fastslog, at beslutningens artikel 1, nr. 2)-5), og artikel 2, nr. 2)-5), som vedrørte NAP II’s uforenelighed med andre kriterier i bilag III til direktivet end de i artikel 1, nr. 1), og artikel 2, nr. 1), omhandlede, ikke kunne adskilles fra sidstnævnte artikler. Rettens fejlagtige vurdering har ifølge Kommissionen medført, at den anfægtede beslutning er blevet erklæret ugyldig i sin helhed.
 (1) EUT L 275, s. 32.


text:
9 . 11 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 336/25
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS tab og godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, sagsø
 den 19. september 1996 geren har lidt, har Retten ( Fjerde Afdeling ), sammensat af
 afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne P. Lindh og
 i sag T-158/94, François Brunagel mod Europa-Parlamen J. D. Cooke ; justitssekretær: H. Jung, den 19 . september
 tet ( ) 1 996 afsagt dom , hvis konklusion lyder således :
 (Tjenestemænd — ansættelsesprocedure — anvendelse af
 tjenestemandsvedtægtens artikel 29, stk. 2 — bedømmelse 1 ) Kommissionen betaler til sagsøgeren 1 0 000 bfr. som
 afansøgernes faglige kvalifikationer — magtfordrejning — godtgørelse for ikke-økonomisk skade.
 forbud mod forskelsbehandling — begrundelse)
 ( 96/C 336/51 ) 2 ) 1 øvrigt frifindes Kommissionen.
 3 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 0 ) EFT nr . C 392 af 31 . 12 . 1994 .
 I sag T-158/94, François Brunagel , tjenestemand ved
 Europa-Parlamentet, med bopæl i Bruxelles, ved advoka
 terne Georges Vandersanden og Laura Levi , Bruxelles, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 SARL, 1 , rue Glesener, mod Europa-Parlamentet ( befuld
 mægtigede: Manfred Peter og Alex Bonn ), hvori der er DOM AFSAGT AF RETTEN 1 FØRSTE INSTANS
 nedlagt påstand om annullation af Europa-Parlamentets
 afgørelse af 19 . juli 1993 om ikke at udnævne sagsøgeren i den 24 . september 1996
 stillingen som protokolchef og som følge deraf om annul i sag T-485/93 , Société Louis Dreyfus & Cie mod Kommis
 lation af afgørelsen om at udnævne B i stillingen , har Retten sionen for De Europæiske Fællesskaber ( ')
 ( Fjerde Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden, K. (Nødhjælp fra Fællesskabet til staterne i det tidligere
 Lenaerts, og dommerne P. Lindh og J. D. Cooke ; justitsse Sovjetunionen — licitation — annullationssøgsmål —
 kretær : fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den 19 . september formaliteten — erstatningssøgsmål — formaliteten)
 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 ( 96/C 336/53 )
 1 ) Europa-Parlamentet frifindes.
 (Processprog: fransk)
 2 ) Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger.
 I sag T-485/93 , Société Louis Dreyfus & Cie, Paris, ved
 (') EFT nr . C 146 af 28 . 5 . 1994 . advokat Robert Saint-Esteben, Paris , og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31 , Grand-Rue ,
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved
 juridisk konsulent Marie-José Jonczy og Nicholas Kahn ,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste , og under retsmødet ved
 Berend Jan Drijber, Kommissionens Juridiske Tjeneste , som
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 befuldmægtigede, angående dels en påstand om annullation
 af Kommissionens beslutning af 1 . april 1993 rettet til
 den 19 . september 1996 Vnesheconombank , dels en påstand om erstatning for det
 i sag T-386/94 , Alain-Pierre Allo mod Kommissionen for tab, som sagsøgeren gør gældende at have lidt, har Retten
 De Europæiske Fællesskaber (') ( Tredje Afdeling ), sammensat af afdelingformanden , C. P.
 (Tjenestemænd — procedure med henblik på forfremmelse Briët, og


text:
dommerne B. Vesterdorf og A. Potocki ; justitsse
 til lønklasse A 3, den såkaldte » anden forfremmelsesrunde « kretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzålez, den 24 . september
 — annullationssøgsmål — individuel aktmappe — ingen 1996 afsagt dom , hvis konklusion lyder således :
 bedømmelsesrapporter — erstatningssøgsmål)
 1 ) Sagen afvises for så vidt angår annullationspåstan
 ( 96/C 336/52 ) den .
 (Processprog: fransk) 2 ) Formalitetsindsigelsen tages ikke til følge for så vidt
 angår påstandene om erstatning for det økonomiske og
 ikke-økonomiske tab, som sagsøgeren gør gældende at
 I sag T-386/94 , Alain-Pierre Allo, tjenestemand ved Kom have lidt.
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i
 Bruxelles, ved advokat Eric Boigelot, Bruxelles, og med 3 ) Sagen fremmes til realitetsbehandling for så vidt angår
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Louis Schiltz, 2 , rue erstatningspåstandene.
 du Fort Rheinsheim, mod Kommissionen for De Europæi
 ske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Ana Maria Alves Vieira 4 ) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 og Denis Waelbroeck ), hvori der er nedlagt påstand dels om
 annullation af Kommissionens afgørelse af 30 . maj 1 994 om
 opstilling af en liste over tjenestemænd , som ville kunne (') EFT nr . C 198 af 22 . 7 . 1993 .
 forfremmes til lønklasse A 3 som led i den såkaldte » anden
 forfremmelsesrunde «, dels om erstatning for det faktiske


text:
7.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 200/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 3. maj 2012 — Walter Endress mod Allianz Lebensversicherungs AG
 (Sag C-209/12)
 2012/C 200/13
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Walter Endress
 Sagsøgt: Allianz Lebensversicherungs AG
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 15, stk. 1, første punktum, i Rådets andet direktiv 90/619/EØF af 8. november 1990 (1) under hensyntagen til artikel 31, stk. 1, i direktiv 92/96/EØF af 10. november 1992 (2) fortolkes således, at den er til hinder for en bestemmelse — som VVG’s § 5a, stk. 2, fjerde punktum, som affattet ved tredje lov til gennemførelse af forsikringsretlige direktiver fra Rådet for De Europæiske Fællesskaber af 21. juli 1994 (tredje gennemførelseslov/EØF til VAG) — hvorefter en opsigelsesret eller en indsigelsesret udløber senest et år efter betaling af den første forsikringspræmie, selv når forsikringstageren ikke er underrettet om retten til opsigelse eller til at gøre indsigelse?
 (1) Rådets andet direktiv 90/619/EØF af 8.11.1990 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte livsforsikringsvirksomhed, om fastsættelse af bestemmelser, der kan lette den faktiske gennemførelse af den fri udveksling af tjenesteydelser, og om ændring af direktiv 79/267/EØF (andet livsforsikringsdirektiv) EFT L 330, s. 50.
 (2) Rådets direktiv 92/96/EØF af 10.11.1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende direkte livsforsikringsvirksomhed og om ændring af direktiv 79/267/EØF og 90/619/EØF (tredje livsforsikringsdirektiv) EFT L 360, s. 1.


text:
24.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 239/28
 Appel iværksat den 8. maj 2017 af Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd og Csi Solar Power (China), Inc. til prøvelse af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 28. februar 2017 i sag T-163/14, Canadian Solar Emea m.fl. mod Rådet
 (Sag C-237/17 P)
 (2017/C 239/35)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: Canadian Solar Emea GmbH, Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd og Csi Solar Power (China), Inc. (ved avocat J. Bourgeois, advocaat S. De Knop, advocaat M. Meulenbelt og avocat A. Willems)
 De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen
 Appellanterne har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom i sag T-163/14 ophæves.
 —
 Der gives medhold i påstandene i første instans, og den omtvistede forordning annulleres, for så vidt som den vedrører appellanterne.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale appellanternes omkostninger og bære sine egne omkostninger, både i første instans og appelsagen.
 —
 De øvrige parter i appelsagen tilpligtes at bære deres egne omkostninger.
 Subsidiært
 —
 Rettens dom i sag T-163/14 ophæves.
 —
 Sagen hjemvises til Retten til afgørelse.
 —
 Afgørelsen om omkostningerne i første instans og i appelsagen udsættes til Domstolens dom.
 —
 De øvrige parter i appelsagen tilpligtes at bære deres egne omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Retten begik en retlig fejl, idet den krævede, at appellanterne godtgjorde en interesse i at gøre det første og det andet anbringende gældende. Retten begik under alle omstændigheder en fejl ved den retlige kvalificering af de faktiske omstændigheder, da appellanterne har en sådan interesse.


text:
29.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/14
 Rettens dom af 20. september 2011 — Dornbracht mod KHIM — Metaform Lucchese (META)
 (Sag T-1/09) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsesprocedure - ansøgning om EF-ordmærket META - det ældre EF-figurmærke METAFORM - relativ registreringshindring - lighed mellem varerne og mellem tegnene - afslag på registrering - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) - risiko for forveksling)
 2011/C 319/27
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG (Iserlohn, Tyskland) (ved advokaterne P. Mes, C. Graf von der Groeben, G. Rother, J. Bühling, A. Verhauwen, J. Künzel, D. Jestaedt og M. Bergermann)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved S. Schäffner, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Metaform Lucchese SpA (Pescaglia, Italie) (ved advokaterne P. Pozzi et A. Perani)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 3. november 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1152/2006-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Metaform Lucchese SpA og Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Aloys F. Dornbracht GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 69 af 21.3.2009.


text:
19.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/15
 Rettens dom af 8. september 2015 — Ministry of Energy of Iran mod Rådet
 (Sag T-564/12) (1)
 ((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at forhindre nuklear spredning - indefrysning af midler - begrundelsespligt - ret til forsvar - ret til en effektiv domstolsbeskyttelse - urigtigt skøn - tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder - proportionalitet))
 (2015/C 346/17)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ministry of Energy of Iran (Teheran, Iran) (ved advokat M. Lester)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og A. de Elera, som befuldmætigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Rådets afgørelse 2012/635/FUSP af 15. oktober 2012 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 282, s. 58) og af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 945/2012 af 15. oktober 2012 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran (EUT L 282, s. 16)
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Ministry of Energy of Iran betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 55 af 23.2.2013.


text:
8.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 297/23
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Raad van State (Nederlandene) den 17 september 2007 — Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV mod Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
 (Sag C-430/07)
 (2007/C 297/38)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Raad van State
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Exportslachterij J. Gosschalk & Zoon BV
 Sagsøgt: Minister van Landbouw, Natuur en Voedselkwaliteit
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal BSE-test, som var obligatoriske fra den 1. januar 2001 ifølge eksportbekendtgørelsen for fersk kød og kødprodukter af 1985 (Stcrt. 2001, nr. 218), der blev vedtaget til gennemførelse af artikel 1, stk. 1, i beslutning 2000/764/EF om BSE-test af kvæg og om ændring af beslutning 98/272/EF om epidemiologisk overvågning for overførbare spongiforme encephalopatier (1), anses for test i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 2777/2000 om ekstraordinære støtteforanstaltninger for oksekødsmarkedet (2)?
 2)
 Skal i bekræftende fald artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 2777/2000 anses for en intervention til regulering af markedet for oksekød (støtte af markedet) i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 1, st. 2, litra b), i forordning nr. 1258/1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (3) eller for en specifik veterinærforanstaltning i bestemmelsens litra d)'s forstand, eller henhører den under begge foranstaltninger?
 3)
 Hvis der (også) er tale om en foranstaltning til støtte af markedet, medfører dommen af 30. september 2003 i sag C-239/01 (4) da, at de udførte test udelukkende skal finansieres af Fællesskabet, og at artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 2777/2000 derfor er ugyldig, da den er i modstrid med forordning nr. 1254/1999 (5), for så vidt den bestemmer, at Fællesskabet kun finansierer en del af omkostningerne til BSE-test?
 4)
 Hvis artikel 2, stk. 2, i forordning nr. 2777/2000 er gyldig, er denne forordning da til hinder for, at medlemsstaterne overvælter udgifterne til udførelse af BSE-test på markedsdeltageren?
 5)
 Skal artikel 5, stk. 4, sidste afsnit, i direktiv 85/73/EØF om finansiering af veterinærundersøgelse- og kontrol (6) i den forstand, hvori disse udtryk er anvendt i direktiv 89/662/EØF (7), 90/425/EØF (8), 90/675/EØF (9) og 91/496/EØF (10), som ændret og kodificeret ved direktiv 96/43/EF (11), fortolkes således, at direktivet ikke er til hinder for, at en medlemsstat opkræver udgifterne til de udførte BSE-test? I bekræftende fald, hvilke krav skal en afgift for udførte BSE-test da opfylde?
 (1) Kommissionens beslutning 2000/764/EF af 29.11.2000, EFT L 305, s. 35.
 (2) Kommissionens forordning nr. 2777/2000 af 18.12.2000, EFT L 321, s. 47.
 (3) Rådets forordning nr. 1258/1999 af 17.5.1999, EFT L 160, s. 103.
 (4) Tyskland mod Kommissionen, Sml. I, s.10333.
 (5) Rådets forordning nr. 1254/1999 af 17.5.1999 om den fælles markedsordning for mælk og mejeriprodukter, EFT L 160, s. 21.
 (6) Rådets direktiv af 29.1.1985 om finansiering af sundhedsmæssig undersøgelse og kontrol af fersk kød og fjerkrækød, EFT L 32, s. 14.
 (7) Rådets direktiv 89/662/EØF af 11.12.1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked, EFT L 395, s.


text:
13.
 (8) Rådets direktiv 90/425/EØF af 26.6.1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked, EFT L 224, s. 29.
 (9) Rådets direktiv 90/675/EØF af 10.12.1990 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for tredjelandsprodukter, der føres ind i Fællesskabet, EFT L 373, s. 1.
 (10) Rådets direktiv 91/496/EØF af 15.7.1991 om fastsættelse af principperne for tilrettelæggelse af veterinærkontrollen for dyr, der føres ind i Fællesskabet fra tredjelande, og om ændring af direktiv 89/662/EØF, 90/425/EØF og 90/675/EØF, EFT L 268, s. 56.
 (11) Rådets direktiv af 26.6.1996 om ændring og kodifikation af direktiv 85/73/EØF med henblik på finansiering af veterinærundersøgelse og -kontrol af levende dyr og visse animalske produkter og om ændring af direktiv 90/675/EØF og 91/496/EØF, EFT L 162, s. 1.


text:
16.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 11/37
 Sag anlagt den 17. november 2009 — Storck mod KHIM — RAI (Ragolizia)
 (Sag T-462/09)
 2010/C 11/68
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: August Storck KG (Berlin, Tyskland) (ved Rechtsanwälte I. Rohr, P. Goldenbaum og T. Melchert)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Radiotelevisione italiana SpA (RAI) (Rom, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 8. september 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1779/2008-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 Såfremt Radiotelevisione italiana SpA (RAI) indtræder i sagen som intervenient, tilpligtes selskabet at bære sine egne omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: August Storck KG
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Ragolizia« for varer i klasse 30 (ansøgning nr. 5 201 835)
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Radiotelevisione italiana SpA (RAI)
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-ordmærket »FAVOLIZIA« nr. 4 771 762
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge og ansøgningen afslået
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 (1), idet der ikke mellem de omtvistede varemærker er risiko for forveksling.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
24.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira (Portugal) den 8. juli 2011 — Serafim Gomes Oliveira mod Lusitânia — Companhia de Seguros, SA
 (Sag C-362/11)
 2011/C 282/17
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Judicial de Santa Maria da Feira
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Serafim Gomes Oliveira
 Sagsøgt: Lusitânia — Companhia de Seguros, SA
 Præjudicielt spørgsmål
 Er en bestemmelse i national lovgivning, som pålægger en nedsættelse af en erstatning i forhold til den culpøse adfærd, der blev udvist af hver af de to parter i et færdselsuheld, som fandt sted i november 2006, mellem en cykel og en personbil med lovpligtig ansvarsforsikring, selv om den af cyklisten udviste culpøse adfærd udgjorde mindre end 20 %, forenelig med fællesskabsretten?


text:
20.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 53/45
 Sag anlagt den 2. januar 2017 — La Mafia Franchises mod EUIPO — Italien (La Mafia SE SIENTA A LA MESA)
 (Sag T-1/17)
 (2017/C 053/55)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: La Mafia Franchises, SL (Zaragoza, Spanien) (ved advokat I. Sempere Massa)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Den Italienske Republik
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Indehaver af det omtvistede varemærke: La Mafia Franchises, SL
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »La Mafia SE SIENTA A LA MESA« — EU-varemærkeregistrering nr. 5 510 921
 Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 27. oktober 2016 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 803/2016-1)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Det anfægtede EU-varemærke nr. 5 510 921 »La Mafia SE SIENTA A LA MESA« erklæres gyldigt.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra f), i forordning nr. 207/2009.


text:
9.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 46/34
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona (Spanien) den 9. december 2014 — Ismael Fernández Oliva mod Caixabank S.A.
 (Sag C-568/14)
 (2015/C 046/40)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado Mercantil no 3 de Barcelona
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Ismael Fernández Oliva
 Sagsøgt: Caixabank S.A.
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Udgør artikel 43 i den spanske lov om civil retspleje, der hindrer retten i at foreslå parterne en eventuel udsættelse af en civil sag, når en anden ret har forelagt et præjudicielt spørgsmål for Den Europæiske Unions Domstol, en klar begrænsning af artikel 7 i direktiv 93/13/EØF (1) for så vidt angår medlemsstaternes pligt til at sikre, at der i forbrugernes og de konkurrerende erhvervsdrivendes interesse findes egnede og effektive midler til at bringe anvendelsen af urimelige kontraktvilkår i aftaler, der indgås mellem forbrugere og en erhvervsdrivende, til ophør?
 2)
 Udgør artikel 721, stk. 2, i den spanske lov om civil retspleje, der hindrer retten i ex officio at bestemme eller foreslå vedtagelse af retsbevarende foranstaltninger i individuelle søgsmål, hvor der er nedlagt påstand om, at et generelt kontraktvilkår erklæres ugyldigt, fordi det er urimeligt, en klar begrænsning af artikel 7 i direktiv 93/13/EØF for så vidt angår medlemsstaternes pligt til at sikre, at der i forbrugernes og de konkurrerende erhvervsdrivendes interesse findes egnede og effektive midler til at bringe anvendelsen af urimelige kontraktvilkår i aftaler, der indgås mellem forbrugere og en erhvervsdrivende, til ophør?
 3)
 Bør virkningerne af de eventuelle retsbevarende foranstaltninger, der vedtages enten ex officio eller efter opfordring fra en part inden for rammerne af et individuelt søgsmål, forlænges indtil der foreligger en endelig afgørelse enten i den individuelle sag eller i den kollektive sag, der har betydning for gennemførelsen af individuelle søgsmål, med henblik på at sikre egnede og effektive midler som fastsat i det nævnte direktivs artikel 7?
 (1) Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29).


text:
20.9.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/13
 Sag anlagt den 1. august 2003 af Kommissionen for De Sag anlagt den 1. august 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-340/03) (Sag C-341/03)
 (2003/C 226/23) (2003/C 226/24)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 1. august 2003 anlagt sag mod Republikken Østrig af 1. august 2003 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Josef- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Helene
 Christian Schieferer og Gregorio Valero Jordana, Kom- Michard, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 missionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, og med befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 a) Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 98/49/EF
 1. Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine for- af 29. juni 1998 (1) om beskyttelse af supplerende pen-
 pligtelser i henhold til Rådets direktiv 86/278/EØF (1) af sionsrettigheder for arbejdstagere og selvstændige
 12. juni 1986 om beskyttelse af miljøet, navnlig jorden, i erhvervsdrivende, der flytter inden for Fællesskabet, idet
 forbindelse med anvendelse i landbruget af slam fra den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de
 rensningsanlæg, da den ikke fuldstændig og korrekt har nødvendige love og administrative bestemmelser for at
 sikret gennemførelsen af efterkomme direktivet eller i hvert fald ikke har meddelt
 Kommissionen disse bestemmelser.
 a) definitionen i direktivets artikel 2a) i Bundesland
 Steiermark (undtagelser for små rensningsanlæg) b) Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 b) artikel 6, litra b) — vedrørende de oplysninger, Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 som regelmæssigt skal meddeles brugerne ifølge
 bilag II A — i Kärnten 1) I henhold til artikel 249, stk. 3, EF, er et direktiv med hensyn
 til det tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som
 c) artikel 9, jf. bilag II A, II B og II C, i Vorarlberg, samt det rettes til, men overlader det til de nationale myndigheder
 artikel 9, jf. bilag II C, i Kärnten og i Steiermark at bestemme form og midler for gennemførelsen.
 2) I denne sag bestemmer artikel 10, stk. 1, i Rådets direktiv
 d) pligten til at føre registre i henhold til artikel 10 i 98/49/EF af 29. juni 1998, at medlemsstaterne sætter de
 Kärnten [stk. 1, litra a), vedrørende den undtagelse for nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for
 små anlæg, der ikke er fastsat i direktivet], i Steiermark at efterkomme dette direktiv senest 36 måneder efter
 [stk. 1, litra b) og c) vedrørende sammensætningen og dets ikrafttræden. I direktivet fastsattes dagen for dets
 karakteristika samt arten af den foretagne behandling] ikrafttræden til datoen for dets offentliggørelse i De
 og i Vorarlberg [stk. 1, litra a), b) og c), vedrørende Europæiske Fællesskabers Tidende (25.6.1998), hvorfor
 slammængden, slammets sammensætning og karakte- direktivet altså skulle været gennemført i den interne rets-
 ristika samt arten af


text:
den foretagne behandling]. orden inden den 27. januar 2001. I henhold til direktivets
 artikel 10, stk. 2, meddeler medlemsstaterne senest den
 2. Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkostnin- 25. januar 2002 Kommissionen teksten til de nationale
 ger. retsforskrifter, som de udsteder på det område, der omfat-
 tes af dette direktiv.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (1) EFT L 209, af 25.7.1998, s. 46.
 Republikken Østrig skulle have gennemført direktiv 86/278/EØF,
 inden den tiltrådte Den Europæiske Union den 1. januar 1995.
 Denne frist udløb, uden at enkelte bestemmelser i direktivet Sag anlagt den 4. august 2003 af Kongeriget Spanien mod
 blev fuldstændig og korrekt gennemført i delstaterne Kärnten, Rådet for Den Europæiske Union
 Steiermark og Vorarlberg.
 (Sag C-342/03)
 (2003/C 226/25)
 (1) EFT 1986, L 181, s. 6. Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 4. august 2003 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske


text:
4.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/60
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 30. september 2010 — Lebedef og Jones mod Kommissionen
 (Sag F-29/09) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - løn - vedtægtens artikel 64 - artikel 3, stk. 5, første afsnit, og artikel 9 i bilag XI til vedtægten - justeringskoefficient - ligebehandling)
 2010/C 328/97
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Georgio Lebedef (Senningerberg, Luxembourg) og Trevor Jones (Ernzen, Luxembourg) (ved advokaterne F. Frabetti og J.-Y. Vergnaud)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og D. Martin, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved K. Zieleśkiewicz og M. Bauer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om afslag på at bringe købekraften af lønningerne i Luxembourg op på niveau med købekraften af lønningerne i Bruxelles, subsidiært, påstand om annullation af de af sagsøgernes lønsedler, der er udstedt fra 15. juni 2008
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Georgio Lebedef og Trevor Jones betaler sagens omkostninger, med undtagelse af de af Rådet for Den Europæiske Union afholdte omkostninger.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union, som har interveneret i sagen, bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 129 af 6.6.2009, s. 21.


text:
C 289/24 DA Den Europæiske Unions Tidende 29.11.2003
 3) Afgørelsen om sagens omkostninger, herunder intervenientens KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 omkostninger, udsættes. FØRSTE INSTANS
 den 1. august 2003
 i sag T-378/02 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Foreløbige forholdsregler — statsstøtte — tilbagesøgnings-
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 pligt — fumus boni juris — uopsættelighed — interesseaf-
 vejning — ekstraordinære omstændigheder — foreløbig
 udsættelse)
 den 9. september 2003
 (2003/C 289/52)
 i sag T-293/02, Éric Vranckx mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (1)
 (Processprog: tysk)
 (Almindelig udvælgelsesprøve — manglende tildeling af
 det nødvendige antal points for den mundtlige prøve —
 manglende opførelse på reservelisten — begrundelse —
 overensstemmelse mellem klagen og stævningen — åbenbart,
 at sagen delvis er ugrundet, delvis må afvises) I sag T-378/02 R, Technische Glaswerke Ilmenau GmbH,
 Ilmenau (Tyskland), ved Rechtsanwälte G. Schohe og C. Ar-
 hold, og med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: V. Di Bucci
 (2003/C 289/51) og V. Kreuschitz), støttet af Schott Glas, Mainz, (Tyskland), ved
 Rechtsanwalt U. Soltész, angående en begæring om udsættelse
 af gennemførelsen af artikel 2 i Kommissionens beslutning af
 (Processprog: fransk) 2. oktober 2002 [K (2002) 2147 endelig udg.] vedrørende
 Tysklands statsstøtte (C44/2001) til Technische Glaswerke
 Ilmenau GmbH, har Rettens præsident den 1. august 2003
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 I sag T-293/02, Éric Vranckx, midlertidigt ansat ved Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i Bruxelles 1) Gennemførelsen af artikel 2 i Kommissionens beslutning af
 (Belgien), ved avocats J.-N. Louis, É. Marchal og A. Coolen, og 2. oktober 2002 [K (2002) 2147 endelig udg.] vedrørende
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for Tysklands statsstøtte (C44/2001) til Technische Glaswerke
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og Ilmenau GmbH udsættes til den 31. oktober 2003.
 L. Lozano Palacios), angående en påstand om annullation af
 den af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/B/1/
 00 trufne afgørelse, hvorefter sagsøgeren for den mundtlige 2) Til udsættelsen er knyttet følgende betingelser: For det første skal
 prøve i forbindelse med nævnte udvælgelsesprøve blev tildelt sagsøgeren senest den 30. september 2003 betale Thüringer
 et antal points, der var lavere end det antal, der krævedes for Aufbaubank [...] EUR og inden for en uge efter denne betaling
 at blive opført på reservelisten, har Retten (Tredje Afdeling), og senest den 7. oktober 2003 over for Rettens Justitskontor og
 sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne Kommissionen fremlægge dokumentation herfor, for det andet
 J. Azizi og M. Jaeger; justitssekretær: H. Jung, den 9. september skal det pant med 1. prioritet i den grund, hvorpå den
 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: fjerde ovn er placeret, som er stillet til fordel for Thüringer
 Aufbaubank, aflyses og stilles på ny, inden den 10. oktober
 2003, til sikkerhed for Bundesanstalt für vereinigungsbedingte
 Sonderaufgaben’s krav på betaling af restbeløbet af den
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 købesum, der var aftalt i asset-deal 1, for det tredje skal hr.
 Geiß inden den 10. oktober 2003 til fordel


text:
for Bundesanstalt
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. für vereinigungsbedingte Sonderaufgaben stille en kaution, for
 den købesum, der var aftalt i asset-deal 1, svarende til den
 personlige, solidariske kaution, han stillede den 10. marts
 2003 til sikkerhed for tilbagebetalingen af lånet fra Thüringer
 (1) EFT C 289 af 23.11.2002. Aufbaubank, og for det fjerde skal der senest den 17. oktober
 2003 over for Rettens Justitskontor og Kommissionen fremlæg-
 ges dokumentation for fornyelsen af den i anden og tredje
 betingelse omhandlede sikkerhedsstillelse.


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/11
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 6. juni 2013 — Bundeswettbewerbsbehörde mod Donau Chemie AG, Donauchem GmbH, DC Druck-Chemie Süd GmbH & Co KG, Brenntag Austria Holding GmbH, Brenntag CEE GmbH, ASK Chemicals GmbH, tidligere Ashland-Südchemie-Kernfest GmbH og ASK Chemicals Austria GmbH tidligere Ashland Südchemie Hantos GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberlandesgericht Wien — Østrig)
 (Sag C-536/11) (1)
 (Konkurrence - aktindsigt - retssag om bøder for en overtrædelse af artikel 101 TEUF - andre virksomheder, der ønsker at anlægge en erstatningssag - national lovgivning, der gør aktindsigt betinget af samtykke fra alle parterne i proceduren - effektivitetsprincippet)
 2013/C 252/16
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberlandesgericht Wien
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Bundeswettbewerbsbehörde
 Sagsøgte: Donau Chemie AG, Donauchem GmbH, DC Druck-Chemie Süd GmbH & Co KG, Brenntag Austria Holding GmbH, Brenntag CEE GmbH, ASK Chemicals GmbH, tidligere Ashland-Südchemie-Kernfest GmbH og ASK Chemicals Austria GmbH tidligere Ashland Südchemie Hantos GmbH
 Procesdeltagere: Bundeskartellanwalt og Verband Druck & Medientechnik
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberlandesgericht Wien — fortolkning af EU-retlige kartelbestemmelser — aktindsigt — national lovgivning, hvorefter aktindsigt til tredjemænd i konkurrencesager under den administrative procedure kræver samtykke fra alle sagens parter uden mulighed for at foretage en afvejning af alle de foreliggende interesser, mens der foretages en sådan afvejning for aktindsigt i sammenlignelige civilretlige og strafferetlige sager
 Konklusion
 EU-retten, navnlig effektivitetsprincippet, er til hinder for en bestemmelse i national ret, ifølge hvilken aktindsigt i dokumenter, der indgår i sagsakterne til en national procedure vedrørende anvendelsen af artikel 101 TEUF, herunder dokumenter, der er blevet meddelt inden for rammerne af et samarbejdsprogram, for tredjemand, der ikke er part i denne procedure, og som ønsker at anlægge erstatningssøgsmål mod deltagerne i et kartel, er betinget af samtykke fra alle parterne i proceduren, uden at de nationale retter er tillagt nogen mulighed for at foretage en afvejning af de foreliggende interesser.
 (1) EUT C 13 af 14.1.2012.


text:
12.12.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 462/3
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 12. oktober 2016 — straffesag mod Aleksandrs Ranks og Jurijs Vasiļevičs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija — Letland)
 (Sag C-166/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - intellektuel ejendomsret - ophavsret og beslægtede rettigheder - direktiv 91/250/EØF - artikel 4, litra a) og c) - artikel 5, stk. 1 og 2 - direktiv 2009/24/EF - artikel 4, stk. 1 og 2 - artikel 5, stk. 1 og 2 - retlig beskyttelse af edb-programmer - videresalg af kopier af edb-programmer med en brugt licens på fysiske medier, der ikke er de originale - udtømmelse af spredningsrettigheder - eneret til reproduktion))
 (2016/C 462/04)
 Processprog: lettisk
 Den forelæggende ret
 Rīgas apgabaltiesas Krimināllietu tiesu kolēģija
 Parter i hovedsagen
 Aleksandrs Ranks og Jurijs Vasiļevičs
 Procesdeltagere: Finanšu un ekonomisko noziegumu izmeklēšanas prokuratūra og Microsoft Corp.
 Konklusion
 Artikel 4, litra a) og c), og artikel 5, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 91/250/EØF af 14. maj 1991 om retlig beskyttelse af edb-programmer skal fortolkes således, at selv om den første erhverver af kopien af et edb-program, der er ledsaget af en licens til ubegrænset brug, har ret til at videresælge denne kopi og dens licens som brugt til en senere erhverver, kan han derimod ikke, når det originale fysiske medium, som han oprindelig fik overdraget, er beskadiget, ødelagt eller mistet, give denne senere erhverver sin sikkerhedskopi af dette edb-program uden rettighedshaverens tilladelse.
 (1) EUT C 205 af 22.6.2015.


text:
14.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 302/48
 Rettens dom af 15. juli 2015 — CSF mod Kommissionen
 (Sag T-337/13) (1)
 ((Tilnærmelse af lovgivningerne - direktiv 2006/42/EF - maskiner forsynet med CE-mærkning - væsentlige sikkerhedskrav - fare for personers sikkerhed - sikkerhedsklausul - Kommissionens afgørelse, der erklærer en national foranstaltning om forbud mod markedsføring for berettiget - betingelser for gennemførelsen af sikkerhedsklausulen - åbenbart urigtigt skøn - ligebehandling))
 (2015/C 302/61)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: CSF Srl Grumolo delle Abbadesse, Italien) (ved advokaterne R. Santoro, S. Armellini og R. Bugaro)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Zavvos, som befuldmægtiget, bistået af advokat M. Pappalardo)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Kongeriget Danmark (først ved V. Pasternak Jørgensen og M. Wolff, derefter ved M. Wolff, C. Thorning, U. Melgaard og M. Lyshøj, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2013/173/EU af 8. april 2013 om en foranstaltning, der er truffet af Danmark i overensstemmelse med artikel 11 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/42/EF, og som forbyder en type af multifunktionelle jordflytningsmaskiner (EUT L 101, s. 29)
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 CSF Srl bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, som Kommissionen har afholdt i forbindelse med det foreliggende søgsmål og anmodningen om foreløbige forholdsregler.
 3)
 Kongeriget Danmark bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 233 af 10.8.2013.


text:
6.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Fővárosi Bíróság, Ungarn den 18. april 2011 — Bericap Záródástechnikai Bt. mod Plastinnova 2000
 (Sag C-180/11)
 2011/C 232/20
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Fővárosi Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Bericap Záródástechnikai Bt.
 Sagsøgt: Plastinnova 2000 Kft.
 Procesdeltagere: Szellemi Tulajdon Nemzeti Hivatala (tidligere Magyar Szabadalmi Hivatal)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er det i overensstemmelse med EU-retten, at foranstaltninger, procedurer og retsmidler i en sag vedrørende ændring af en ansøgning om ugyldiggørelse af beskyttelsen af en brugsmodel er udformet således, at den nationale retsinstans ikke er bundet af parternes påstande og øvrige erklæringer med retsvirkninger, og nærmere bestemt at den pågældende retsinstans ex officio kan optage de beviser, den finder nødvendige?
 2)
 Er det i overensstemmelse med EU-retten, at foranstaltninger, procedurer og retsmidler i en sag vedrørende ændring af en ansøgning om ugyldiggørelse af beskyttelsen af en brugsmodel er udformet således, at den nationale retsinstans, når den træffer afgørelse, ikke er underlagt hverken den administrative afgørelse, der er truffet i forbindelse med ansøgningen om ugyldiggørelse, eller de faktiske omstændigheder, der er anført i den administrative afgørelse, og nærmere bestemt heller ikke de grunde til ugyldiggørelse, der er fremført under den administrative procedure, eller de erklæringer, vurderinger og beviser, der er fremkommet under den administrative procedure?
 3)
 Er det i overensstemmelse med EU-retten, at foranstaltninger, procedurer og retsmidler i en sag vedrørende ændring af en ny ansøgning om ugyldiggørelse af beskyttelsen af en brugsmodel er udformet således, at den nationale retsinstans, mellem beviserne vedrørende den nye ansøgning — herunder beviser vedrørende state of the art — udelukker dem, der allerede var blevet fremført til støtte for den tidligere ansøgning om ugyldiggørelse af beskyttelsen af brugsmodellen?


text:
24.11.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 283/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgericht Gießen (Tyskland) den 3. september 2007 — Olaf Amadeus Wilhelm Happel mod Wetteraukreis
 (Sag C-410/07)
 (2007/C 283/27)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgericht Gießen
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Olaf Amadeus Wilhelm Happel
 Sagsøgt: Wetteraukreis
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 43 EF og 49 EF fortolkes således, at de er til hinder for et nationalt monopol på visse hasardspil, f.eks. sportsvæddemål, såfremt der i den pågældende medlemsstat ikke under ét findes en sammenhængende og systematisk politik til begrænsning af hasardspil, navnlig idet de nationalt koncessionerede arrangører yder tilskyndelse til deltagelse i andre hasardspil — såsom statslige lotterier og kasinospil — ligesom private tjenesteydere må tilbyde andre spil, der må antages at indebære tilsvarende eller større potentiel risiko for afhængighed — såsom væddemål om visse sportsbegivenheder (f.eks. hestevæddeløb) og automatspil?
 2)
 Skal artikel 43 EF og 49 EF fortolkes således, at tilladelser udstedt af kompetente statslige organer i medlemsstaterne til at foranstalte sportsvæddemål, der ikke er begrænset til den pågældende stats område, berettiger indehaveren af godkendelsen samt tredjemænd, som handler på hans vegne, til tillige at fremsætte og gennemføre tilbud om indgåelse af aftaler i andre medlemsstater, uden at dette kræver yderligere nationale tilladelser?


text:
4.12.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 352/29
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 — Det fastslås, at Den Italienske Republik ikke har overholdt 1) Det fastslås, at Den Italienske Republik ikke har udstedt de
 de forpligtelser, der påhviler den i henhold til Rådets nødvendige love og administrative bestemmelser for at
 direktiv 93/13/EØF (1) af 5. april 1993 om urimelige efterkomme:
 kontraktvilkår i forbruger-aftaler idet den ikke har truffet
 de foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på at a) Rådets direktiv 96/51/EF af 23. juli 1996 om ændring
 af direktiv 70/524/EØF om tilsætningsstoffer til foder-
 — lade direktivets bestemmelser finde anvendelse på stoffer (1)
 alle aftaler, der indgås mellem en forbruger og en
 erhvervsdrivende b) Rådets direktiv 96/93/EF af 17. december 1996 om
 udstedelse af certifikater for dyr og animalske pro-
 — gennemføre direktivets artikel 5, tredje punktum dukter (2)
 — gennemføre direktivets artikel 6, stk. 2, fuldt ud eller i hvert fald ikke har underrettet Kommissionen
 om sådanne bestemmelser og således har tilsidesat sine
 — gennemføre direktivets artikel 7, stk. 3, fuldt ud. forpligtelser i henhold til traktaten og ovennævnte direk-
 tiver.
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger. 2) Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ifølge Kommissionen er de italienske bestemmelser til gennem-
 førelse af direktiv 93/13/EF utilstrækkelige i forhold til direk- Artikel 249 EF (tidligere EF-traktatens artikel 189), hvorefter
 tivets krav. Kommissionen har nærmere bestemt rejst kritik af et direktiv med hensyn til det tilsigtede mål er bindende for
 følgende tilsidesættelser: den medlemsstat, som det rettes til, indebærer en pligt for
 medlemsstaterne til at overholde de frister for gennemførelsen,
 — Anvendelsesområdet for de nationale bestemmelser er der er fastsat i direktivet. For så vidt angår ovennævnte
 begrænset i forhold til direktivets anvendelsesområde. direktiver er fristerne udløbet, uden at Den Italienske Republik
 har udstedt de nødvendige bestemmelser for at efterkomme
 — Direktivets artikel 5, tredje punktum, er ikke blevet gen- dem.
 nemført.
 — Direktivets artikel 6, stk. 2, og artikel 7, stk. 3, er ikke (1) EFT L 235 af 17.9.1996, s. 39.
 blevet gennemført fuldt ud. (2) EFT L 13 af 16.1.1997, s. 28.
 (1) EFT L 95 af 21.4.1993, s. 29.
 Slettelse af sag C-336/98 (1)
 (1999/C 352/49)
 Sag anlagt den 12. oktober 1999 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 Ved kendelse af 21. juni 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-336/98,
 (Sag C-395/99)
 Agenzia R di Recapito srl mod Poste Italiane SpA og Rinaldi
 Agenzia di Recapito srl (anmodning om præjudiciel afgørelse
 (1999/C 352/48) fra Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia), skal
 slettes af registeret.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. okto-
 ber 1999 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommis- (1) EFT C 340 af 7.11.1998.
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved Francesco P. Rugge-
 ri Laderchi, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuld-
 mægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos
 Gómez de


text:
C 180/36 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.7.2002
 III
 (Oplysninger)
 (2002/C 180/64)
 Domstolens seneste offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende
 EFT C 169 af 13.7.2002
 Liste over tidligere offentliggørelser
 EFT C 156 af 29.6.2002
 EFT C 144 af 15.6.2002
 EFT C 131 af 1.6.2002
 EFT C 118 af 18.5.2002
 EFT C 109 af 4.5.2002
 EFT C 97 af 20.4.2002
 Teksterne er tilgængelige i:
 EUR-Lex: http://europa.eu.int/eur-lex
 CELEX: http://europa.eu.int/celex


text:
20.2.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 55/23
 RETTEN I FéRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS skaber, ved advokaterne Jean-NoeÈl Louis, Thierry Dema-
 den 17. december 1997 seure, VeÂronique Leclerq og Ariane Tornel, Bruxelles, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 i sag T-152/95, Odette Nicos Petrides Co. Inc. mod SARL, 30, rue de Cessange, mod Kommissionen for De
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1) Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Gianluigi Val-
 (Den fñlles markedsordning for råtobak Ð Kommissio- sesia og Ana Maria Alves Vieira), angående påstand om
 nens forvaltning Ð erstatningssùgsmål Ð forñldelse Ð annullation af afgùrelser truffet af udvñlgelseskomiteÂen
 proportionalitetsprincippet Ð ligebehandlingsprincippet) for den interne udvñlgelsesprùve KOM/B/9/93 om, at
 sagsùgernes prñstation ved den mundtlige del af den
 (98/C 55/46) nñvnte udvñlgelsesprùve ikke berettiger til point svarende
 til det minimum, der er krñvet i meddelelsen om udvñlgel-
 (Processprog: fransk) sesprùven, og om som fùlge heraf ikke at opfùre sagsù-
 gerne på listen over beståede ansùgere, har Retten (Fjerde
 I sag T-152/95, Odette Nicos Petrides Co. Inc., Kavala Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts,
 (Grñkenland), ved advokaterne Edouard Didier og JoeÈl og dommerne P. Lindh og J. D. Cooke; justitssekretñr:
 GrangeÂ, Paris, og med valgt adresse i Luxembourg hos fuldmñgtig A. Mair, den 17. december 1997 afsagt dom,
 advokat Carlos Zeyen, 67, rue Ermesinde, mod Kommissi- hvis konklusion lyder således:
 onen for De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget:
 GeÂrard Berscheid), angående en påstand om, at Kommissi- 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 onen i medfùr af EF-traktatens artikel 178 og artikel 215, des.
 stk. 2, tilpligtes at betale sagsùgeren erstatning for den
 skade, sagsùgeren angiveligt har lidt som fùlge af forvalt-
 ningen af den fñlles markedsordning for råtobak i perio- 2) Hver part bñrer sine omkostninger.
 den 1990-1991, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat
 af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne P. (1) EFT C 268 af 14.10.1995.
 Lindh og J. D. Cooke; justitssekretñr: fuldmñgtig J. Pala-
 cio GonzaÂlez, den 17. december 1997 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 des. DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 17. december 1997
 2) Sagsùgeren betaler sagens omkostninger.
 i sag T-110/96, Dominique-FrancËois Bareth mod Den
 (1) EFT C 268 af 14.10.1995. Europñiske Unions Regionsudvalg (1)
 (Tjenestemñnd Ð intern udvñlgelsesprùve Ð afslag på at
 udnñvne en bestået ansùger Ð magtfordrejning Ð
 princippet om ligebehandling Ð begrundelsespligt)
 (98/C 55/48)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 (Processprog: fransk)
 den 17. december 1997
 i sag T-159/95, Luigia Dricot m.fl. mod Kommissionen
 I sag T-110/96, Dominique-FrancËois Bareth, tjenestemand
 for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 ved Den Europñiske Unions ékonomiske og Sociale
 (Tjenestemñnd Ð intern udvñlgelsesprùve med henblik på Udvalg, Bruxelles, ved advokaterne Jean-NoeÈl Louis,
 overgang fra kategori C til kategori B Ð udvñlgelsesko- Thierry Demaseure og Ariane Tornel, Bruxelles, og med
 miteÂens afgùrelse om, at en ansùger ikke har bestået den valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL,
 mundtlige prùve Ð overensstemmelse mellem klagen og 30, rue de Cesssange, mod Den Europñiske Unions
 stñvningen Ð princippet om ligebehandling af


text:
mñnd og Regionsudvalg (befuldmñgtiget: Dominique Lagasse), an-
 kvinder Ð princippet om forbud mod forskelsbehandling gående en påstand om annullation af Regionsudvalgets
 Ð begrundelsespligtens omfang Ð udvñlgelseskomiteÂens afgùrelse af 20. september 1995, for så vidt det derved
 vurdering) afslås at udnñvne sagsùgeren til en af de ledige stillinger,
 der blev nñvnt i meddelelsen om intern udvñlgelsesprùve
 (98/C 55/47)
 A/02/95, og der udnñvnes andre beståede ansùgere til
 disse stillinger, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af
 (Processprog: fransk) afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne P. Lindh
 og J. D. Cooke; justitssekretñr: fuldmñgtig A. Mair, den
 I sag T-159/95, Luigia Dricot og 29 andre sagsùgere, tjene- 17. december 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 stemñnd ved Kommissionen for De Europñiske Fñlles- således:


text:
30.4.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 130/6
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. marts 2011 — Finanzamt Burgdorf (sag C-497/09), CinemaxX Entertainment GmbH & Co. KG, tidligere Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG (sag C-499/09), Lothar Lohmeyer (sag C-501/09) og Fleischerei Nier GmbH & Co. KG (sag C-502/09) mod Manfred Bog (sag C-497/09), Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst (sag C-499/09), Finanzamt Minden (sag C-501/09) og Finanzamt Detmold (sag C-502/09) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanzhof — Tyskland)
 (Forenede sager C-497/09, C-499/09, C-501/09 og C-502/09) (1)
 (Afgiftspåligning - moms - sjette direktiv 77/388/EØF - artikel 5 og 6 - kvalifikation af en handelsmæssig virksomhed som »levering af et gode« eller som »tjenesteydelse« - levering af tilberedte måltider eller levnedsmidler til umiddelbar indtagelse på stedet fra snackboder - levering, i en biograf, af popcorn og tortillachips (»nachos«) til umiddelbar indtagelse på stedet - cateringvirksomhed - bilag H, kategori 1 - fortolkning af begrebet »levnedsmidler«)
 2011/C 130/10
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Finanzamt Burgdorf (sag C-497/09), CinemaxX Entertainment GmbH & Co. KG, tidligere Hans-Joachim Flebbe Filmtheater GmbH & Co. KG (sag C-499/09), Lothar Lohmeyer (sag C-501/09) og Fleischerei Nier GmbH & Co. KG (sag C-502/09)
 Sagsøgte: Manfred Bog (sag C-497/09), Finanzamt Hamburg-Barmbek-Uhlenhorst (sag C-499/09), Finanzamt Minden (sag C-501/09) og Finanzamt Detmold (sag C-502/09)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesfinanzhof — fortolkning af artikel 5 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), samt begrebet »levnedsmidler« indeholdt i bilag H til nævnte direktiv — en bestemt handelsmæssig virksomheds sidestilling med »levering af goder« eller en »tjenesteydelse« — salg fra en varevogn af måltider (pølser, pommes frites osv.) til umiddelbar indtagelse
 Konklusion
 1)
 Artikel 5 og 6 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 92/111/EØF af 14. december 1992, skal fortolkes således at:
 —
 levering af nytillavede spisevarer eller levnedsmidler til umiddelbar indtagelse på stedet fra snackboder eller i biograffoyerer udgør en levering af goder som omhandlet i nævnte artikel 5, når det fremgår af en kvalitativ undersøgelse af den samlede transaktion, at de tjenesteydelseselementer, der går forud for eller følger med leveringen af levnedsmidler, ikke er de væsentligste
 —
 medmindre cateringvirksomheden begrænser sig til at levere standardiserede retter uden yderligere tjenesteydelseselementer, eller når andre særlige omstændigheder viser, at leveringen af retterne udgør transaktionens væsentligste element, udgør cateringvirksomhed en tjenesteydelse som omhandlet i nævnte artikel 6.
 2)
 Begrebet »levnedsmidler« i bilag H, kategori 1, til sjette direktiv 77/388, som ændret ved direktiv 92/111, skal i tilfælde af levering af goder fortolkes således, at det også dækker spisevarer og måltider, der — ved kogning, stegning, bagning eller på anden vis — er tilberedt til umiddelbar indtagelse på stedet.
 (1) EUT C 63 af 13.3.2010.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/54
 EU-Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 13. december 2007 — Basili mod Kommissionen
 (Sag F-108/06) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - bedømmelse - karriereudviklingsrapport - bedømmelse for 2004 - annullationssøgsmål - personalerepræsentant - udtalelse fra ad hoc-gruppen)
 (2008/C 22/103)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Tamara Diomede Basili (Bruxelles, Belgien) (først ved avocats T. Bontinck og J. Feld, dernæst ved avocat T. Bontinck)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Martin og H. Kraemer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af den karriereudviklingsrapport, der blev meddelt sagsøgeren den 10. november 2005, idet der heri ikke blev taget hensyn til udtalelsen fra »ad hoc bedømmelsesgruppen og henstillinger om forfremmelse af personalerepræsentanter«.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 261 af 28.10.2006, s. 37.


text:
15.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/23
 Sag anlagt den 9. april 2013 — Europa-Kommissionen mod Forbundsrepublikken Tyskland
 (Sag C-211/13)
 2013/C 171/45
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved W. Mölls og W. Roels, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 63 TEUF, idet den har vedtaget og opretholdt forskrifter, ifølge hvilke der ved anvendelsen af arve- og gaveafgift vedrørende en i Tyskland beliggende fast ejendom kun indrømmes et lavere fribeløb, når gavegiveren eller arveladeren og modtageren på arve- eller gavetidspunktet var bosat i en anden medlemsstat, mens der indrømmes et væsentligt højere fribeløb, når i det mindste den ene af de to involverede var bosat i Tyskland på førnævnte tidspunkt.
 —
 Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Beskatningen af arv og gaver afbødes i tysk ret gennem relativt høje fribeløb, navnlig i tilfælde af arv og gaver mellem ægtefæller, mellem forældre og børn samt mellem visse slægtninge. Disse høje fribeløb finder dog alene anvendelse, såfremt Tyskland udøver en fuld beskatningsret, mens der ved begrænset beskatningsret blot indrømmes et lavere fast fribeløb. Denne ordning er ifølge de kriterier, som Domstolen redegjorde for i Mattner-dommen (1), ikke forenelig med artikel 63 TEUF.
 (1) Dom af 22.4.2010, sag C-510/08, Mattner, Sml. I, s. 3553.


text:
15.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/34
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 8. januar 2014 — Stichting Sona og Nao mod Kommissionen
 (Sag T-505/13 R)
 (Særlige rettergangsformer - ordningen for associering af de oversøiske lande og territorier - Tiende Europæiske Udviklingsfond - gennemførelsesbestemmelser - Nederlandske Antiller - begæring om udsættelse af gennemførelsen - begæring om foreløbige forholdsregler - formaliteten)
 2014/C 45/59
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøgere: Stichting Sona (Curaçao, De Nederlandske Antiller) og Nao NV (Curaçao) (ved advokaterne R. Martens, K. Beirnaert og A. Van Vaerenbergh)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved M. van Beek, G. Wils og S. Pardo Quintallán, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Dels en begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning om at delegere organet International Management Group til inden for rammerne af den indirekte centraliserede forvaltning af ressourcerne at gennemføre enhedsprogrammeringsdokumentet for De Nederlandske Antiller under Den Tiende Europæiske Udviklingsfond, dels en begæring om, at der meddeles Kommissionen et midlertidigt pålæg om at indlede seriøse forhandlinger med sagsøgerne med henblik på at indgå en delegationsaftale, ifølge hvilken den første sagsøger får overdraget opgaverne til gennemførelse af Den Tiende Europæiske Udviklingsfond, hvad angår De Nederlandske Antiller, indtil Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig har afgivet sin endelige rapport efter undersøgelsen vedrørende kloakeringsprojektet på øen Bonnaire.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes


text:
22.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 134/34
 Rettens kendelse af 24. marts 2010 — Eriksen mod Kommissionen
 (Sag T-516/08) (1)
 (Erstatningssag - konsekvenser for folkesundheden af atomulykken i Thule (Grønland) - direktiv 96/29/Euratom - Kommissionens manglende vedtagelse af foranstaltninger over for en medlemsstat - søgsmålet åbenbart ugrundet)
 2010/C 134/58
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Heinz Helmuth Eriksen (Ebeltoft, Danmark) (ved advokat I. Anderson)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. White og M. Patakia, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Erstatningssag med påstand om erstatning af tab som følge af Kommissionens påståede manglende vedtagelse af nødvendige foranstaltninger med henblik på at forpligte Kongeriget Danmark til at vedtage love og administrative bestemmelser for at efterkomme Rådets direktiv 96/29/Euratom af 13. maj 1996 om fastsættelse af grundlæggende sikkerhedsnormer til beskyttelse af befolkningens og arbejdstagernes sundhed mod de farer, som er forbundet med ioniserende stråling (EFT L 159, s. 1), og til at anvende disse bestemmelser på de arbejdstagere, der var involveret i atomulykken i Thule (Grønland)
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Heinz Helmuth Eriksen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 44 af 21.2.2009.


text:
8.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 303/31
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour d’appel de Mons (Belgien) den 9. juli 2014 — Kongeriget Belgien mod Nathalie De Fruytier
 (Sag C-334/14)
 2014/C 303/39
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour d’appel de Mons
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Kongeriget Belgien
 Sagsøgt: Nathalie De Fruytier
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 13, punkt A, stk. 1, litra b) og c), i sjette momsdirektiv (1) til hinder for, at transport af prøver og organer med henblik på medicinske analyser eller medicinsk pleje eller behandling, som udføres af en selvstændig tredjemand, hvis ydelser indgår i refusionen fra socialsikringssystemet til klinikker og laboratorier, fritages for moms som værende ydelser i nær tilknytning til ydelser af medicinsk karakter, dvs. ydelser, hvis formål er diagnosticering, behandling og så vidt muligt helbredelse af sygdomme eller lidelser?
 2)
 Kan en ydelse i form af transport af prøver og organer med henblik på medicinske analyser eller medicinsk pleje eller behandling, som udføres af en selvstændig tredjemand, hvis ydelser indgår i refusionen fra socialsikringssystemet til klinikker og laboratorier for udførelse af medicinske analyser, blive fritaget for moms i medfør af artikel 13, punkt A, stk. 1, litra b) og c), i sjette momsdirektiv?
 3)
 Skal begrebet andre lignende behørigt anerkendte institutioner i sjette direktivs artikel 13, punkt A, stk. 1, litra b), fortolkes således, at det omfatter private selskaber, hvis ydelser består i transport af prøver fra mennesker med henblik på analyser, som er uundværlige for at kunne opfylde behandlingsformål på hospitaler og centre for lægebehandling?
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).


text:
19.7.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/27
 Sag anlagt den 22. maj 2008 — JOOP! mod KHIM (gengivelse af et udråbstegn)
 (Sag T-191/08)
 (2008/C 183/51)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: JOOP! GmbH (Hamburg, Tyskland) (ved Rechtsanwälte H. Schmidt-Hollburg, W. Möllering, A. Löhde, H. Leo, A. Witte, T. Frank, A. Theil, H.-P. Rühland, B. Willers og T. Rein)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. marts 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1822/2007-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er opstået under klagesagen.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det EF-varemærke, der søges registreret: Et figurmærke, der forestiller et udråbstegn, for varer i klasse 14, 18 og 25 (ansøgning nr. 5 332 176).
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da det ansøgte varemærke har særpræg, og der ikke er noget behov for at friholde det.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L, s. 1).


text:
11.9.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 228/39
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 26. maj 2004
 i sag T-165/02, Enrique José Lloris Maeso mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Annullationssøgsmål - sagsøgerens passivitet - ufornødent at træffe afgørelse i sagen)
 (2004/C 228/88)
 Processprog: spansk
 I sag T-165/02, Enrique José Lloris Maeso, Valencia (Spanien), ved avocat Julian Bosch Abaraca, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: Julian Curall, bistået af avocats José Rivas Andrés og Juan José Gutiérrez Gisber, og med valgt adresse i Luxembourg), angående en påstand om annullation af den af udvælgelseskomitéen for udvælgelsesprøve KOM/A/10/01 trufne afgørelse om i forbindelse med stopprøven at tildele sagsøgeren en karakter, som ikke gjorde det muligt for ham at få adgang til udvælgelsespøven, har Retten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne A.W.H. Meij og N.J. Forwood; justitssekretær: H. Jung, den 26. maj 2004 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Sagsøgeren betaler sine egne samt Kommissionens omkostninger.
 (1) EFT C 261 af 26.10.2002.


text:
C 358/16 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 21.11.98
 Sag anlagt den 19. juni 1998 af A. Alferink m.fl. mod Sag anlagt den 20. august 1998 af Hewlett Packard France
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag T-94/98) (Sag T-133/98)
 (98/C 358/31) (98/C 358/32)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er (Processprog: fransk)
 der den 19. juni 1998 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber af A. Alferink m.fl., alle
 hjemmehùrende i Nederlandene, ved advokaterne H. J.
 Bronkhorst og E. H. Pijnacker Hordijk, Haag og Bruxel- Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 les, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat T. der den 20. august 1998 anlagt sag mod Kommissionen
 Loesch, 11, rue Goethe. for De Europñiske Fñllesskaber af Hewlett Packard
 France, Courcouronnes (Frankrig), ved advokaterne
 Fabrice Goguel og Anne Trager, Paris, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31,
 Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande: Grand-Rue.
 1) Det Europñiske Fñllesskab tilpligtes at betale de i Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 stñvningen specificerede belùb til dñkning af den
 skade, sagsùgerne har lidt som fùlge af den uklare
 affattelse af artikel 3a i forordning (EéF) nr. 1546/
 88 (1), med tillñg af rente 8 % p.a. fra den 23. februar Ð Kommissionens beslutning 98/406/EF af 16. juni 1998
 1998, til betaling sker. (EFT L 178 af 23.6.1988, s. 45) annulleres, for så vidt
 det herved bestemmes, at den bindende tariferingsop-
 lysning nr. FR 12030199700151, hvorved apparaterne
 HP JetDirect EX Plus (og EX Plus 3) korrekt blev tari-
 2) Det Europñiske Fñllesskab tilpligtes at betale sagens feret i pos. 8471 80 10, skal ophñves.
 omkostninger.
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Sagsùgerne, som alle er SLOM-landmñnd, der har benyt- Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 tet driftsmidler lejet hos tredjemand, gùr gñldende, at
 Kommissionen har begået en fejl ved udstedelsen af en
 uklar bestemmelse. Efter sagsùgernes opfattelse svarer den
 Sagsùgeren, som er et fransk selskab, og som importerer og
 fortolkning, der er anlagt af den nñvnte bestemmelse Ð
 i Frankrig fremstiller hardware og software til etablering
 hvorefter mñlkeproduktionen ved tildelingen af den ende-
 af »lokale netvñrk« (LAN), anfñgter ophñvelsen af den
 lige referencemñngde skal tilbagefùres til den oprindelige
 bindende tariferingsoplysning nr. FR 12030199700151,
 SLOM-bedrift eller den oprindelige driftsùkonomiske og
 som de franske toldmyndigheder udstedte, og hvorved
 organisatoriske enhed, som bestod, da SLOM-forpligtelsen
 apparaterne HP JetDirect EX Plus/EX Plus 3 blev tariferet
 blev påtaget Ð ikke til bestemmelsens ordlyd eller til for-
 i pos. 8471 80 10 i den kombinerede nomenklatur. Appa-
 ordning (EéF) nr. 1078/77 (2) eller gennemfùrelsesforord-
 ratet består af et elektronisk kort af JetDirect-typen, som
 ningerne hertil. Kommissionen har ikke tydeligt ladet den
 indsñttes i en boks, der er forbundet med en eller flere
 tiltñnkte begrñnsning komme til udtryk og dermed tilside-
 printere, således at denne eller disse printer(e) kan benyttes
 sat det almindelige krav om påpasselighed i forvaltningen.
 og styres fra flere pc'ere i et lokalt netvñrk. Efter den
 anfñgtede beslutning har den


text:
franske Direction geÂneÂrale
 (1) Kommissionens forordning (EéF) nr. 1546/88 af 3. juni 1988 des Douanes endeligt tariferet apparatet i pos. 8517 50.
 om gennemfùrelsesbestemmelserne for den tillñgsafgift, der er
 omhandlet i artikel 5c i forordning (EéF) nr. 804/68 (EFT
 L 139 af 4.6.1988, s. 12).
 (2) Rådets forordning (EéF) nr. 1078/77 af 17. maj 1977 om ind- Til stùtte for påstandene gùr sagsùgeren gñldende, at der
 fùrelse af en prñmieordning for ikke-markedsfùring af mñlk foreligger en forkert anvendelse af de almindelige tarife-
 og mejeriprodukter og for omstilling af malkekvñgsbesñtnin- ringsbestemmelser vedrùrende den kombinerede nomen-
 ger (EFT L 131 af 26.5.1977, s. 1).
 klatur, således som disse er fastsat i del I, afsnit I, punkt A,
 i bilag I til Rådets forordning (EéF) nr. 2658/87 af 23. juli
 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fñlles
 toldtarif, senest ñndret ved forordning (EF) nr. 2509/97.
 ---pagebreak--- 21.11.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 358/17
 Navnlig anfñgter sagsùgeren, at forsùget på at tillñgge Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 lokale netvñrk en selvstñndig funktion i forbindelse med
 telekommunikation beror på en alt for vidtrñkkende
 opfattelse af begrebet telekommunikation. Ifùlge sagsùge- Sagsùgeren anfñgter ophñvelsen af tre bindende tarife-
 ren er det vñsentligste kendetegn ved telekommunikations- ringsoplysninger vedrùrende apparater, der er beregnet til
 materiel transmission af data uden afstandsmñssig at blive anvendt som omskifter i forbindelse med lokale
 begrñnsning, og herved adskiller det sig vñsentligt fra netvñrk.
 lokale netvñrk. Den afstandsmñssige forskel står endvi-
 dere i direkte forbindelse med en funktionel forskel. Trans-
 mission inden for et lokalt netvñrk sker med stor hastig- Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter er de
 samme som dem, der er påberåbt i sag T-133/98, Hewlett
 hed, hvilket teknisk kun er muligt over korte afstande.
 Med hensyn til langdistance-telekommunikation er maksi- Packard France mod Kommissionen.
 mumshastighederne vñsentligt lavere.
 Endvidere gùr sagsùgeren gñldende, at det omhandlede
 hardware opfylder alle tre betingelser i note 5.B til
 kapitel 84 for, at en enhed kan anses for en del af et Sag anlagt den 7. september 1998 af Amministrazione
 komplet anlñg og derfor i henhold til note 5.C skal tarife- Autonoma dei Monopoli di Stato mod Kommissionen for
 res i pos. 8471: Der er tale om hardware af en type, som De Europñiske Fñllesskaber
 udelukkende anvendes i automatisk databehandlingsma-
 (Sag T-139/98)
 skiner, det kan tilsluttes centralenheden gennem de(t)
 lokale netvñrk, og der kan modtages data i en form, som (98/C 358/34)
 kan anvendes af anlñgget.
 (Processprog: italiensk)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 7. september 1998 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber af Amministrazione Auto-
 Sag anlagt den 20. august 1998 af Hewlett Packard noma dei Monopoli di Stato ved advokat Pier Giorgio
 Europe BV mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- Ferri og advokat Danilo Del Gaizo, Avvocatura Generale
 skaber dello Stato, og med valgt adresse i Luxembourg på Den
 Italienske Ambassade, 5, rue Marie Adelaide.
 (Sag T-134/98)
 (98/C 358/33) Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 (Processprog: fransk) Ð Principalt annulleres den anfñgtede beslutning, idet
 der gives medhold i sùgsmålsgrundene i


text:
stñvningens
 litra B (punkt 8 ff.).
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 20. august 1998 anlagt sag mod Kommissionen Ð Subsidiñrt annulleres den del af beslutningen, som
 for De Europñiske Fñllesskaber af Hewlett Packard sùges underkendt med henvisning til de ùvrige sùgs-
 Europe BV, Amstelveen (Nederlandene), ved advokaterne målsgrunde, og fùlgelig nedsñttes sanktionens stùr-
 Fabrice Goguel og Anne Trager, Paris, og med valgt relse.
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31,
 Grand-Rue.
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande: Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Sagsùgeren i denne sag er et organ under Amministrazione
 Ð Kommissionens beslutning 98/406/EF af 16. juni 1998
 finanziaria dello Stato italiano (1) (AAMS), som ud over
 (EFT L 178 af 23.6.1988, s. 45) annulleres, for så vidt
 varetagelsen af forskellige forvaltningsfunktioner også dri-
 det herved bestemmes, at de bindende tariferingsoplys-
 ver virksomhed med produktion samt distribution engros
 ninger nr. FR 12030199701394, 12030199702134 og
 af forarbejdet tobak. Ifùlge den anfñgtede beslutning (2)
 12030199702135, hvorved apparaterne korrekt blev
 har sagsùgte rejst tvivl om, hvorvidt visse tiltag fra det
 tariferet i pos. 8471 80, skal ophñves.
 sagsùgende organs side er forenelige med EF-traktatens
 artikel 86. Der er herved tale om visse klausuler i stan-
 dardkontrakter vedrùrende distribution af cigaretter fore-
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. taget fra andre producenter samt visse ensidige handlinger


text:
20.11.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 317/38
 Sag anlagt den 16. september 2010 — Trefilerías Quijano mod Kommissionen
 (Sag T-427/10)
 ()
 2010/C 317/69
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Trefilerías Quijano, SA. (Los Corrales de Buelna, Spanien) (ved advokaterne E. González Díaz og A. Tresandí Blanco)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K(2010) 4387 endelig af 30. juni 2010 i sag COMP/38.344 — Forspændingsstål, annulleres i henhold til artikel 263 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde.
 —
 Subsidiært annulleres eller nedsættes i henhold til artikel 261 i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde den bøde, der blev pålagt sagsøgeren ved den nævnte beslutning.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den beslutning, der anfægtes i den foreliggende sag, er den samme som i sagen T-426/10, Moreda-Riviere Trefilerías mod Kommissionen.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter i sagen T-426/10 svarer til dem, der er gjort gældende i den foreliggende sag.
 Sagsøgeren har gjort indsigelse mod tilregnelsen af ansvaret for den angivelige overtrædelse af artikel 101 TEUF.


text:
8.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 273/7
 Sag anlagt den 26. juni 2012 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-308/12)
 2012/C 273/11
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P. Hetsch, D. Düsterhaus og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Polen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 40, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/98/EF af 19. november 2008 om affald og om ophævelse af visse direktiver (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet og under alle omstændigheder ikke har meddelt disse bestemmelser til Kommissionen.
 —
 Republikken Polen pålægges i henhold til artikel 260, stk. 3, TEUF at betale en tvangsbøde på 67 314,24 EUR pr. dag fra datoen for dommens afsigelse i sagen, fordi den ikke har efterkommet sin forpligtelse til at meddele gennemførelsesforanstaltningerne til Kommissionen.
 —
 Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2008/98/EF udløb den 12. december 2010.
 (1) EUT L 312, s. 3.


text:
27.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/30
 Dom afsagt af Retten den 20. januar 2010 — Sungro m.fl. mod Rådet og Kommissionen
 (Forenede sager T-252/07, T-271/07 og T-272/07) (1)
 (Ansvar uden for kontraktforhold - fælles landbrugspolitik - ændring af støtteordningen for bomuld - afsnit IV, kapitel 10a, i forordning (EF) nr. 1782/2003, indføjet ved artikel 1, nr. 20), i forordning (EF) nr. 864/2004 - annullation af de pågældende bestemmelser ved en dom afsagt af Domstolen - årsagsforbindelse)
 2010/C 51/58
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøgere: Sungro SA (Córdoba, Spanien) (sag T-252/07), Eurosemillas SA (Córdoba) (sag T-271/07) og Surcotton SA (Córdoba) (sag T-272/07) (ved avocat L. Ortiz Blanco)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Moore, A. De Gregorio Merino og A. Westerhof Löfflerova, som befuldmægtigede) og Europa-Kommissionen (ved L. Parpala og F. Jimeno Fernández, som befuldmægtigede, bistået af avocats E. Díaz-Bastien Lopez, L. Divar Bilbao og J. Magdalena Anda)
 Sagens genstand
 Påstande om erstatning i henhold til artikel 235 EF og artikel 288, stk. 2, EF for det tab, som sagsøgerne angiveligt har lidt som følge af vedtagelsen og anvendelsen i produktionsåret 2006/07 af afsnit IV, kapitel 10a, i Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EUT L 270, s. 1), indføjet ved artikel 1, nr. 20, i Rådets forordning (EF) nr. 864/2004 af 29. april 2004 om ændring af forordning nr. 1782/2003 og om tilpasning heraf som følge af Den Tjekkiske Republiks, Estlands, Cyperns, Letlands, Litauens, Ungarns, Maltas, Polens, Sloveniens og Slovakiets tiltrædelse af Den Europæiske Union (EUT L 161, s. 48), og annulleret ved Domstolens dom af 7. september 2006, Spanien mod Rådet (sag C-310/04, Sml. I, s. 7285).
 Konklusion
 1)
 Sagerne T-252/07, T-271/07 og T-272/07 forenes med henblik på dommen.
 2)
 Rådet for Den Europæiske Union og Europa-Kommissionen frifindes.
 3)
 Sungro SA, Eurosemillas SA og Surcotton SA bærer hver især deres egne omkostninger og betaler in solidum de af Rådet og af Kommissionen afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 211 af 8.9.2007.


text:
27.5.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 149/23
 2) Skal forordning (EF) nr. 1785/81 fortolkes således, at med henblik på at afklare den retlige natur af afgørelsen om
 spørgsmålet om, hvorvidt et område skal kvalificeres som attestering og af betalingsordren med hensyn til et bestemt
 et underskudsområde, skal afgøres på grundlag af en beløb i forbindelse med erhvervsuddannelsesforanstaltninger,
 beregningsmetode, hvorefter sukker, der i det pågældende der støttes finansielt af Den Europæiske Socialfond. Supremo
 område er tilsat et forarbejdet produkt, betragtes som Tribunal Administrativo har i nogle sager antaget, at disse
 forbrugt i området, også selv om produktet indtages i et attesteringer er behæftet med en mangel bestående i absolut
 andet land, eller skal kvalificeringen af et område som et inkompetence, som kan medføre annullation i henhold til
 underskudsområde ske på grundlag af en beregningsmeto- artikel 133, stk. 2, litra b), i Código do Procedimento Admini-
 de, hvorefter sukker, der i det pågældende område er tilsat strativo, da den endelige afgørelse på området henhører under
 et forarbejdet produkt, der er afsat i et andet land, ikke Europa-Kommissionen. I andre sager har Supremo Tribunal
 betragtes som forbrugt i området? Administrativo derimod antaget, at DAFSE har en selvstændig
 enekompetence på området, hvilket bestyrkes af den omstæn-
 3) Er forordning (EF) nr. 1361/98 af 26. juni 1998 gyldig, for dighed, at det i portugisisk ret udtrykkeligt er bestemt, at
 så vidt som der heri ikke fastsat en afledt interventionspris attesterede kopier af DAFSE’s afgørelser kan anvendes som
 for alle områder i Italien, jf. artikel 3, stk. 1, artikel 5, stk. 3 fundament for inddrivelse af fordringer, der fremgår af atteste-
 og artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1785/81, og ringen.
 forordningen ikke indeholder nogen begrundelse herfor?
 (1) EFT L 289 af 22.10.1983, s. 1.
 ( 1) EFT L 185 af 30.6.1998, s. 1. (2) EFT L 289 af 22.10.1983, s. 38.
 (2) EFT L 185 af 30.6.1998, s. 3.
 (3) EFT L 177 af 1.7.1981, s. 4.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 24. november 1999 af Supremo Tribunal
 Administrativo, Første Afdeling, Tredje Underafdeling, i
 sagen Directora-Geral do Departamento para os Assuntos Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 do Fundo Social Europeu (DAFSE) mod Mobilcromo- se afsagt den 3. december 1999 af Verwaltungsgericht
 Indústria de Mobiliário e Revestimentos Metálicos, Lda Berlin i sagen Berlin i sagen Bülent Recep Bicakci, Bedriye
 Bicakci, Hidajet Kemal Bicakci og Burak Bicakci mod Land
 Berlin
 (Sag C-88/00)
 (2000/C 149/40) (Sag C-89/00)
 Ved kendelse afsagt den 24. november 1999, indgået til (2000/C 149/41)
 Domstolens Justitskontor den 7. marts 2000, har Supremo
 Tribunal Administrativo, Første Afdeling, Tredje Underafde-
 ling, i sagen Directora-Geral do Departamento para os Assun- Ved kendelse afsagt den 3. december 1999, indgået til Dom-
 tos do Fundo Social Europeu (DAFSE) mod Mobilcromo- stolens Justitskontor den 8. marts 2000, har Verwaltungsge-
 Indústria de Mobiliário e Revestimentos Metálicos, Lda, forelagt richt Berlin i sagen Bülent Recep Bicakci, Bedriye Bicakci,
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om Hidajet Kemal Bicakci og Burak Bicakci mod


text:
Land Berlin
 præjudiciel afgørelse vedrørende den rette fortolkning af forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 følgende fællesskabsretlige bestemmelser: om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 — artikel 1, artikel 5, stk. 4, artikel 6, stk. 1 og 2, og artikel 7,
 stk. 1, 2 og 5, i Rådets forordning (EØF) nr. 2950/83 (1) af Er en udvisning, som bringer opholdet for en tyrkisk statsbor-
 17. oktober 1983 om gennemførelse af afgørelse ger, der opfylder kravene i artikel 7, stk. 1, i Associeringsrådet
 83/516/EØF (2) om Den Europæiske Socialfonds opgaver EØF-Tyrkiets afgørelse nr. 1/80, til ophør, og som alene
 foretages af generalpræventive grunde med henblik på afskræk-
 kelse af andre udlændinge, forenelig med artikel 14, stk. 1, i
 og Associeringsrådet EØF-Tyrkiets afgørelse nr. 1/80?
 — artikel 5, stk. 1 og 5, i Rådets afgørelse 83/516/EØF
 af 17. oktober 1983 om Den Europæiske Socialfonds
 opgaver


text:
25.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 145/38
 Sag anlagt den 4. februar 2016 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-7/16)
 (2016/C 145/47)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat C. Mourato)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Kommissionens afgørelse om nedjustering af beløbet på den udligningsgodtgørelse, som er blevet udbetalt til sagsøgeren, der har været ansat på en tidsubegrænset kontrakt i henhold til belgisk ret, og om tilbagesøgning af de beløb, som er blevet udbetalt for meget.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Principalt annulleres Kommissionens (PMO) notat af 9. april 2015, som blev fremsendt til sagsøgeren, samt de lønsedler, der efterfølgende blev udstedt, og om fornødent notatet af 12. december 2014 samt de lønsedler, der blev udarbejdet efterfølgende, for så vidt angår genberegningen af sagsøgerens månedlige udligningsgodtgørelse, nærmere bestemt:
 —
 notat af 9. april 2015 fra Europa-Kommissionen (Kontoret for forvaltning og fastsættelse af individuelle rettigheder, PMO/1 — Løn og forvaltning af individuelle økonomiske rettigheder) til sagsøgeren
 —
 sagsøgerens lønsedler fra 04/2015 til 06/2015 og de efterfølgende lønsedler, der indeholder et fradrag på 208,30 EUR (kode DPN — Remboursement dett) og de følgende lønsedler
 —
 det foreløbige notat af 12. december 2014 fra Europa-Kommissionen (Kontoret for forvaltning og fastsættelse af individuelle rettigheder, PMO/1 — Løn og forvaltning af individuelle økonomiske rettigheder) til sagsøgeren
 —
 sagsøgerens lønsedler fra 12/2014 til 03/2015.
 —
 Subsidiært annulleres notaterne og lønsedlerne, for så vidt som de pålægger de anvendte fradrag med tilbagevirkende kraft på de lønudbetalinger, som sagsøgeren har modtaget indtil den 9. april 2015.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes Europa-Kommissionen at betale sagens omkostninger.


text:
15.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/17
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Krajský súd v Prešove (Slovakiet) den 29. oktober 2013 — CD Consulting, s.r.o. mod Marián Vasko
 (Sag C-558/13)
 2014/C 45/30
 Processprog: slovensk
 Den forelæggende ret
 Krajský súd v Prešove
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: CD Consulting, s.r.o.
 Sagsøgt: Marián Vasko
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal artikel 6, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF (1) af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler og artikel 4 i Rådets direktiv 87/102/EØF (2) af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen foreliggende, hvorefter den nationale ret, som skal træffe afgørelse vedrørende de rettigheder, der følger af en endosseret veksel, i princippet på intet tidspunkt under proceduren af egen drift kan efterprøve den aftale, som vekslen udspringer af, grundlaget for retsforholdet, spørgsmålet om kontraktvilkårene er urimelige eller om bestemmelserne vedrørende manglende angivelse af ÅOP i en forbrugerkreditaftale er blevet overtrådt?
 (1) EFT L 95, s. 29.
 (2) EFT L 42, s. 48.


text:
12.8.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/12
 Sag anlagt den 16. juni 2006 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-264/06)
 (2006/C 190/20)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Maidani og R. Vidal Puig, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16, stk. 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11. februar 2004 (1) ved ikke at have fastlagt sanktioner for overtrædelse af denne forordning.
 —
 Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Artikel 16, stk. 3, i forordning (EF) nr. 261/2004 bestemmer: »De sanktioner, som medlemsstaterne fastlægger for overtrædelse af denne forordning, skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning«. Det følger af artikel 19, at forordningen træder i kraft den 17. februar 2005. Ifølge de oplysninger Kommissionen ligger inde med, har Storhertugdømmet Luxembourg endnu ikke opfyldt forpligtelsen til at fastlægge sanktioner i tilfælde af overtrædelse af forordningen, der er effektive, forholdsmæssige og har afskrækkende virkning.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).


text:
17.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 422/7
 DOMSTOLENS DOM
 af 28. september 2015
 i sag E-6/15,
 EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Kongeriget Norge
 (En EFTA-stats tilsidesættelse af sine forpligtelser — fri udveksling af tjenesteydelser — direktiv 2006/123/EF om tjenesteydelser i det indre marked — lokalt krav om tilladelse til byggearbejder)
 (2016/C 422/06)
 I sag E-6/15, EFTA-Tilsynsmyndigheden mod Kongeriget Norge, hvori der er nedlagt påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Norge har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16 i den retsakt, der er omhandlet i punkt 1 i bilag X til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked), eller, subsidiært, i henhold til artikel 36 i samme aftale, idet landet har opretholdt § 20, stk. 1, andet afsnit, og § 22, stk. 3, i planlægningsloven sammenholdt med § 9, stk.1-4, og § 11, stk. 1, i bygningsreglementet, hvorved det er fastsat, at byggefirmaer skal indhente en godkendelse fra kommunalbestyrelsen, før arbejderne påbegyndes, har Domstolen, sammensat af Carl Baudenbacher (præsident) og dommerne Per Christiansen og Páll Hreinsson (refererende dommer), afsagt dom den 28. september 2015.
 Domskonklusionen lyder således:
 1.
 Kongeriget Norge har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 16 i den retsakt, der er omhandlet i punkt 1 i bilag X til EØS-aftalen (Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/123/EF af 12. december 2006 om tjenesteydelser i det indre marked), idet landet har opretholdt § 20, stk. 1, andet afsnit, og § 22, stk. 3, i planlægningsloven sammenholdt med § 9, stk.1-4, og § 11, stk. 1, i bygningsreglementet, hvorved det er fastsat, at byggefirmaer skal indhente en godkendelse fra kommunalbestyrelsen, før arbejderne påbegyndes.
 2.
 Kongeriget Norge betaler sagens omkostninger.