text:
17.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 229/24
 Sag anlagt den 13. juni 2005 af Javier Maria Vega Bordell mod Europa-Parlamentet
 (Sag T-228/05)
 (2005/C 229/53)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 13. juni 2005 anlagt sag mod Europa-Parlamentet af Javier Maria Vega Bordell, Bruxelles, ved avocats Sébastien Orlandi, Xavier Martin, Albert Coolen, Jean-Noël Louis og Etienne Marchal, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Annullation af afgørelsen om at udnævne sagsøgeren til tjenestemand ved De Europæiske Fællesskaber, for så vidt som sagsøgerens indplacering ved ansættelsen fastsættes i henhold til artikel 12 i vedtægtens bilag XIII.
 2.
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 De af sagsøgeren påberåbte søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter er identiske med dem, der er påberåbt i sag T-130/05, Albert-Bousquet m.fl. mod Kommissionen (1), og ligner for visses vedkommende dem, der er påberåbt i sag T-58/05, Centeno Mediavilla m.fl. mod Kommissionen (2).
 (1) EUT C 132 af 28.5.2005, s. 31.
 (2) EUT C 93 af 16.4.2005, s. 38.


text:
27 . 9 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 295/27
 Slettelse af sag C-328/95 ( ' ) Slettelse af sag C-64/97 (')
 ( 97/C 295/54 ) ( 97/C 295/55 )
 Ved kendelse af 3 . juli 1997 har formanden for Femte
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol
 besluttet, at sag C-328/95, Kommissionen for De Europæ Ved kendelse af 3 . juli 1997 har præsidenten for De Euro
 iske Fællesskaber mod Den Italienske Republik, skal slet pæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-64/97,
 tes af registret. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Italienske Republik, skal slettes af registret.
 ( 1 ) EFT C 333 af 9 . 12 . 1995 .
 (') EFT C 108 af 5 . 4. 1997.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/24
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 29. marts 2013 — Damijan Vnuk mod Zavarovalnica Triglav d.d.
 (Sag C-162/13)
 2013/C 156/37
 Processprog: slovensk
 Den forelæggende ret
 Vrhovno sodišče Republike Slovenije
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Damijan Vnuk
 Sagsøgt: Zavarovalnica Triglav d.d.
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal begrebet [transport med] »køretøjer« som omhandlet i artikel 3, stk. 1, i Rådets direktiv 72/166/EØF af 24. april 1972 (1) om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for motorkøretøjer og kontrollen med forsikringspligtens overholdelse fortolkes således, at det ikke omfatter omstændighederne i den foreliggende sag, hvor sagsøgtes forsikringstager stødte ind i sagsøgerens stige med en traktor med anhænger under stabling af høballer ved høladen, idet denne hændelse ikke er indtruffet i forbindelse med færdsel på offentlig vej?
 (1) EFT 1972 II, s. 345.


text:
6.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 70/15
 Rettens dom af 25. januar 2017 — ANKO mod Kommissionen
 (Sag T-768/14) (1)
 ((Voldgiftsbestemmelse - tilskudsaftale indgået inden for rammerne af det syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013) - projektet Pocemon - støtteberettigede omkostninger - modkrav - tilbagebetaling af betalte beløb - morarenter))
 (2017/C 070/21)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Athen, Grækenland) (ved advokat V. Christianos)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og P. Arenas, som befuldmægtigede, bistået af advokat O. Lytra)
 Sagens genstand
 For det første en påstand støttet på artikel 272 TEUF om at det fastslås, at Kommissionens krav om tilbagebetaling af den støtte, der er udbetalt til sagsøgeren i medfør af aftalerne nr. 216088 til finansiering af projektet »Platform til overvågning og diagnosticering af autoimmune sygdomme«, indgået inden for rammerne af syvende rammeprogram for forskning, teknologisk udvikling og demonstration (2007-2013), erklæres ugrundet, og for det andet et modkrav om at sagsøgeren tilpligtes at tilbagebetale den støtte, som uberettiget er udbetalt i forbindelse med denne kontrakt.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias betaler et beløb på 377 733,93 EUR til Europa-Kommissionen forhøjet med morarenter på 3,75 % regnet fra den 3. maj 2014 og indtil fuldstændig betaling af ovennævnte beløb.
 3)
 ANKO AE Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 65 af 23.2.2015.


text:
C 200/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.7.2001
 — havde bopæl i denne medlemsstat uden at udøve erhvervs- DOMSTOLENS DOM
 mæssig beskæftigelse dér og dér modtog pension fra den
 anden medlemsstat som pensioneret tjenestemand
 (Første Afdeling)
 — samtidig i sin bopælsstat er underlagt bestemmelserne
 vedrørende sociale sikringsgrene, som den nævnte forord- af 10. maj 2001
 ning finder anvendelse på.
 Rådets forordning (EØF) nr. 1612/68 af 15. oktober 1968 i sag C-444/99, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet skaber mod Den Italienske Republik (1)
 finder derimod i princippet ikke i anvendelse på en person, der
 har flyttet sin bopæl fra en medlemsstat, hvor han er ophørt
 med at arbejde, til en anden medlemsstat, hvor han hverken har (»Traktatbrud — direktiv 92/106/EØF — manglende gen-
 eller søger arbejde. nemførelse inden for den fastsatte frist«)
 2) Udtrykket »ikke har ret til pension eller rente«, der er indeholdt (2001/C 200/28)
 i artikel 28a i forordning nr. 1408/71, som ændret og
 ajourført ved forordning nr. 2001/83, som ændret ved
 forordning nr. 3096/95, skal fortolkes således, at det finder
 anvendelse på en situation, hvor der til den pågældende faktisk (Processprog: italiensk)
 hverken udbetales en pension på grundlag af bopæl, såsom
 folkepension i henhold til finsk ret, eller en pension på grundlag
 af erhvervsarbejde i henhold til lovgivningen i den medlemsstat,
 hvor den pågældende har bopæl, uden at det er nødvendigt at (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 efterprøve, om den pågældende eventuelt ikke ville kunne have gjort i Samling af Afgørelser)
 ret hertil.
 I sag C-444/99, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 3) Det generelle princip, der følger af forordning nr. 1408/71, ber (befuldmægtigede: M. Wolfcarius og S. Dragone) mod Den
 som ændret og ajourført ved forordning nr. 2001/83, som Italienske Republik (befuldmægtiget: U. Leanza, bistået af
 ændret ved forordning nr. 3096/95, og som gennemføres O. Fiumara), angående en påstand om, at det fastslås, at Den
 ved nævnte forordnings artikel 33, hvorefter pensions- eller Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser efter Rådets
 rentemodtageren ikke på grund af sin bopæl på en medlemsstats direktiv 92/106/EØF af 7. december 1992 om indførelse af
 område kan afkræves lovpligtige sikringsbidrag til dækning af fælles regler for visse former for kombineret godstransport
 ydelser, som bæres af en anden medlemsstats institution, er til mellem medlemsstaterne (EFT L 368, s. 38), navnlig direktivets
 hinder fr, at den medlemsstat, på hvis område pensions- eller artikel 2, da den har opretholdt en bevillings- og kontingent-
 rentemodtageren har bopæl, kræver, at denne betaler bidrag ordning for kombineret transport mellem medlemsstaterne,
 eller tilsvarende beløb, der er foreskrevet ved dens lovgivning uanset at den har ændret den særlige bevillingsordning til en
 til dækning af ydelser ved alderdom, uarbejdsdygtighed og generel bevillingsordning, har Domstolen (Første afdelings),
 arbejdsløshed, når den pågældende oppebærer ydelser, der har sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet, og dommerne
 et tilsvarende formål, og som afholdes af institutionen i den P. Jann (refererende dommer) og L. Sevón; generaladvokat:
 medlemsstat, der er kompetent med hensyn til pensioner. L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass,


text:
den 10. maj 2001
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 4) Den omstændighed, at Republikken Finland og Kongeriget
 Sverige i medfør af artikel 36, stk. 3, i forordning nr. 1408/71, 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i
 som ændret og ajourført ved forordning nr. 2001/83, som henhold til artikel 2 i Rådets direktiv 92/106/EØF af
 ændret ved forordning nr. 3096/95, og artikel 23 i den 7. december 1992 om indførelse af fælles regler for visse former
 nordiske konvention om social sikring af 15. juni 1992 for kombineret godstransport mellem medlemsstaterne, idet
 (106/93), gensidigt har givet afkald på refusion af udgifter i den har opretholdt en bevillings- og kontingentordning for
 forbindelse med naturalydelser, der udredes af en institution i kombineret transport mellem medlemsstaterne, uanset at den
 en af disse medlemsstater for en institution i en anden har ændret den særlige bevillingsordning til en generel
 medlemsstats regning, har ikke nogen betydning for fortolknin- bevillingsordning.
 gen af nævnte forordnings artikel 28a og artikel 33, stk. 2.
 2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 6 af 8.1.2000.
 (1) EFT C 34 af 5.2.2000.


text:
27.1.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 20/41
 Sag anlagt den 22. december 2006 — Bleyaert mod Rådet
 (Sag F-144/06)
 (2007/C 20/64)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Eric Bleyaert (Maldegem, Belgien) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og E. Marchal)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på listen over de tjenestemænd, der blev udvalgt til at følge uddannelsesprogrammet i forbindelse med certificeringsproceduren for bedømmelsesåret 2005 annulleres.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, som er tjenestemand ved Rådet i lønklasse AST 8, indgav ansøgning til certificeringsproceduren for bedømmelsesåret 2005. Hans navn, som var opført på den foreløbige liste over de tjenestemænd, der blev udvalgt til at følge uddannelsesprogrammet i certificeringsåret 2005, blev ikke opført på den endelige liste, offentliggjort den 22. maj 2006, som ansættelsesmyndigheden udarbejdede under hensyntagen til udtalelsen fra det paritetiske udvalg for certificeringsproceduren. Dette udvalg havde hørt sagsøgeren den 17. maj 2006.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet først anført, at begrundelsespligten er tilsidesat, så meget mere som ansættelsesmyndigheden ikke har besvaret hans klage. Sagsøgeren har dernæst anført, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45a og af artikel 5 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til nævnte artikel i vedtægten. Det paritetiske udvalg, som kun kan høre de tjenestemænd, som anfægtede den foreløbige liste, var navnlig ikke berettiget til at indkalde sagsøgeren. Under alle omstændigheder er det sidstnævntes opfattelse, at der ligeledes er sket tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, for så vidt som det paritetiske udvalg ikke har hørt alle de tjenestemænd, der var opført på den foreløbige liste.


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/14
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 1. oktober 2014 — Rådet for Den Europæiske Union mod Alumina d.o.o. og Europa-Kommissionen
 (Sag C-393/13 P) (1)
 ((Appel - dumping - gennemførelsesforordning (EU) nr. 464/2011 - import af zeolit A i pulverform med oprindelse i Bosnien-Hercegovina - forordning (EF) nr. 1225/2009 - artikel 2 - fastsættelse af den normale værdi - begrebet »normal handel«))
 2014/C 421/18
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix, som befuldmægtiget, bistået først ved advokat G. Berrisch, derefter ved advokat D. Gerardin)
 Den anden part i appelsagen: Alumina d.o.o. (ved advokaterne J.-F. Bellis og B. Servais) og Europa-Kommissionen
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Rådet for Den Europæiske Union betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 274 af 21.9.2013.


text:
15.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 448/6
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Bari (Italien) den 22. september 2014 — straffesag mod Nicola Seminario
 (Sag C-437/14)
 (2014/C 448/08)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di Bari
 Tiltalt i straffesagen
 Nicola Seminario
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 49 ff. TEUF og artikel 56 ff. TEUF ifølge den fortolkning, som Den Europæiske Unions Domstol har anlagt heraf i dom af 16. februar 2012 [i de forenede sager C-72/10 og C-77/10], fortolkes således, at de er til hinder for, at der iværksættes et udbud vedrørende koncessioner, der er af kortere varighed end tidligere tildelte koncessioner, selv om nævnte udbud er blevet iværksat med det erklærede formål at afhjælpe følgerne af den ulovlige udelukkelse af et vist antal erhvervsdrivende fra tidligere udbud?
 2)
 Skal artikel 49 ff. TEUF og artikel 56 ff. TEUF ifølge den fortolkning, som Den Europæiske Unions Domstol har anlagt heraf i ovennævnte dom, fortolkes således, at de er til hinder for, at et krav om tidsmæssig tilpasning af koncessionernes udløb udgør en tilstrækkelig begrundelse for, at varigheden af koncessionerne i udbuddet er blevet begrænset i forhold til varigheden af de koncessioner, der tidligere er blevet tildelt?
 3)
 Skal artikel 49 ff. TEUF og artikel 56 ff. TEUF ifølge den fortolkning, som Den Europæiske Unions Domstol har anlagt heraf i ovennævnte dom, fortolkes således, at de er til hinder for, at der fastsættes en forpligtelse til vederlagsfrit at overdrage anvendelsen af egne materielle og immaterielle aktiver, som udgør nettet til forvaltning af indsamling af væddemål, såfremt aktiviteten ophører ved udløbet af koncessionens varighed eller som følge af afgørelser om fortabelse eller tilbagekaldelse?


text:
21.7.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/21
 Rettens dom af 13. juni 2012 — Hotel Reservation Service Robert Ragge mod KHIM — Promotora Imperial (iHotel)
 (Sag T-277/11) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket iHotel - det ældre EF-figurmærke i-hotel - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2012/C 217/45
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH (Köln, Tyskland) (ved advokaterne M. Koch og D. Hötte)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Schneider, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Promotora Imperial, SA (Pozuelo de Alarcón, Spanien)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 24. februar 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 832/2010-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Promotora Imperial, SA og Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Hotel Reservation Service Robert Ragge GmbH bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Harmoniseringskontoret.
 (1) EUT C 238 af 13.8.2011.


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/53
 Sag anlagt den 29. oktober 2012 — Internationaler Hilfsfonds mod Kommissionen
 (Sag T-482/12)
 2013/C 26/106
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Internationaler Hilfsfonds eV (Rosbach, Tyskland) (ved advokat H.-H. Heyland)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens stiltiende afgørelse, hvorved der blev truffet afgørelse om afslag på sagsøgerens anden begæring af 4. oktober 2012, annulleres.
 —
 Subsidiært annulleres Kommissionens afgørelse af 28. august 2012 delvist, idet denne ikke tog hensyn til de betingelser, der er indeholdt i Rettens dom af 22. maj 2012 i sag T-300/10.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet anfører sagsøgeren i det væsentlige, at Kommissionen i sin afgørelse ikke fuldt ud har taget hensyn til de retningslinjer, der fremgår af Rettens dom af 22. maj 2012 i sag T-300/10 (Internationaler Hilfsfonds mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser).


text:
16.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 224/44
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 14. juni 2006 — Italien mod Kommissionen
 (Sag T-110/05) (1)
 (Fugleinfluenza - undtagelsesforanstaltninger til støtte for markedet for æg - fravær af undtagelsesforanstaltninger til støtte for markedet for fjerkrækød - annullationssøgsmål - afvisning)
 (2006/C 224/95)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italiensk Republik (ved G. Aiello, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Cattabriga og L. Visaggio, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 2102/2004 af 9. december 2004 om undtagelsesforanstaltninger til støtte for markedet for æg i Italien (EUT L 365, s. 10), for så vidt som denne ikke fastsætter undtagelsesforanstaltninger til støtte for markedet for fjerkrækød i henhold til artikel 14 i Rådets forordning (EØF) nr. 2777/75 af 29. oktober 1975 om den fælles markedsordning for fjerkrækød (EFT L 282, s. 77)
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (1) EUT C 115 af 14.5.2005.


text:
11.1.2003 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 7/7
 Klett mod Bundesministerin für Bildung, Wissenschaft und Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Udvidede Afdeling) i
 Kultur, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolknin- sag T-187/99, Agrana Zucker und Stärke mod Kommissionen
 gen af artikel 12 EF og 39 EF samt artikel 19b i Rådets direktiv (Sml. II, s. 1587), hvori der er nedlagt påstand om, at denne
 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af dom ophæves, den anden part i appelsagen: Kommissionen
 eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede M. Erhart
 tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske og D. Triantafyllou), har Domstolen (Tredje Afdeling), sam-
 udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydel- mensat af afdelingsformanden, J.-P. Puisochet, og dommerne
 ser (EFT L 233, s. 1), som ændret ved akten vedrørende F. Macken og J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer);
 vilkårene for Kongeriget Norges, Republikken Østrigs, Repu- generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær: R. Grass, den
 blikken Finlands og Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpas- 5. november 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 ningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæi- således:
 ske Union (EFT 1994 C 241, s. 21, og EFT 1995 L 1, s. 1), og
 af artikel 3 og 9 i Rådets direktiv 93/16/EØF af 5. april 1993
 om fremme af den frie bevægelighed for læger og gensidig 1) Appellen forkastes.
 anerkendelse af deres eksamensbeviser, certifikater og andre
 kvalifikationsbeviser (EFT L 165, s. 1), som ændret ved
 førnævnte tiltrædelsesakt, har Domstolen (Fjerde Afdeling), 2) Agrana Zucker und Stärke AG betaler sagens omkostninger.
 sammensat af afdelingsformanden, C.W.A. Timmermans (refe-
 rerende dommer) og dommerne D.A.O. Edward og S. von
 Bahr; generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: R. Grass, den (1 ) EFT C 203 af 27.10.2001.
 5. november 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 således:
 Artikel 19b i Rådets direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om
 gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre
 kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal
 lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af
 tjenesteydelser, som ændret ved akten vedrørende vilkårene for
 Kongeriget Norges, Republikken Østrigs, Republikken Finlands og
 Kongeriget Sveriges tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 danner grundlag for Den Europæiske Union, skal fortolkes således, se afsagt den 15. august 2002 af Bundessozialgericht
 at en person, som ikke har erhvervet titlen som alment praktiserende i sagen Roberto Adanez-Vega mod Bundesanstalt für
 læge ved et østrigsk universitet, ikke kan få adgang til den Arbeit
 specialuddannelse til tandlæge, der udbydes i denne medlemsstat.
 ( 1) EFT C 227 af 11.8.2001. (Sag C-372/02)
 (2003/C 7/13)
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Tredje Afdeling) Ved kendelse afsagt den 15. august 2002, indgået til Domstol-
 ens Justitskontor den 16. oktober 2002, har Bundessozialge-
 af 5. november 2002 richt i sagen Roberto Adanez-Vega mod Bundesanstalt für
 Arbeit forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 i sag C-321/01 P, AGRANA Zucker und Stärke AG ( 1) anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 (Appel — statsstøtte —


text:
tiltrædelsesakten for Republikken
 Østrig — fælles erklæring nr. 31 i slutakten til tiltrædelses- 1. Er en person, der mere end to måneder efter afslutning af
 akten for Republikken Østrig) sin obligatoriske værnepligt i Spanien ansøger om ydelser
 fra den tyske arbejdsløshedsforsikring,
 (2003/C 7/12)
 a) omfattet af spansk ret i medfør af artikel 13, stk. 2,
 (Processprog: tysk) litra e), i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 (1)
 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige
 gjort i Samling af Afgørelser) erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der
 flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajour-
 ført ved Rådets forordning (EØF) nr. 2001/83 (2) af
 I sag C-321/01 P, AGRANA Zucker und Stärke AG, Wien 2. juni 1983, som ændret ved Rådets forordning
 (Østrig) (Rechtsanwälte: W. Barfuss og H. Wollmann), angåen- (EØF) nr. 2195/91 ( 3) af 25. juni 1991 — i det
 de appel af dom afsagt den 7. juni 2001 af De Europæiske følgende FO 1408/71 — eller
 ---pagebreak--- C 7/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11.1.2003
 b) af tysk ret i medfør af artikel 13, stk. 2, litra f), i FO bb) Hvis spørgsmål 3.c), aa) besvares bekræftende:
 1408/71?
 Indeholder artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii),
 2. Hvis spørgsmål 1, a) besvares bekræftende: første led, i FO 1408/71 også den regel, at den
 seneste beskæftigelse på en anden medlemsstat
 område med henblik på ydelser til arbejdsløse
 a) udgør den aftjente værnepligt i Spanien »seneste skal betragtes som om, den var tilbagelagt i
 beskæftigelse ... i en anden medlemsstat end den bopælsstaten, uden at det er fornødent at
 kompetente stat« i artikel 71, stk. 1, i FO 1408/71’s foretage en prøvelse af, om betingelserne i
 forstand? artikel 67 i FO 1408/71 er opfyldt? (svarer til
 spørgsmål 2. b)
 b) Hvis spørgsmål 2, a), besvares bekræftende:
 4. Såfremt perioden med aftjening af værnepligt i Spanien
 hverken efter artikel 71 eller artikel 67 i FO nr. 1408/71
 Indeholder artikel 71, stk. 1, litra b), nr. ii), første skal medregnes ved afgørelsen af, om sagsøgeren har krav
 led, i FO 1408/71 også den regel, at den seneste på ydelser fra den tyske arbejdsløshedsforsikring, har
 beskæftigelse på en anden medlemsstat område med sagsøgeren da et sådant krav i medfør af ligebehandlings-
 henblik på ydelser til arbejdsløse skal betragtes som princippet i artikel 3 i FO nr. 1408/71 eller i medfør af
 om, den var tilbagelagt i bopælsstaten, uden at andre fællesskabsretlige bestemmelser?
 det er fornødent at foretage en prøvelse af, om
 betingelserne i artikel 67 i FO 1408/71 er opfyldt?
 (1 ) EFT 1971 II, s. 366.
 (2 ) EFT L 230 af 22.8.1983, s. 6.
 c) Hvis spørgsmål 2. b), besvares benægtende: (3 ) EFT L 206 af 29.7.1991, s. 2.
 På hvilke betingelser er en periode med aftjening af
 værnepligt, der efter national (spansk) ret hverken
 udgør en forsikringsperiode under arbejdsløsheds-
 forsikringen, eller en hermed ligestillet periode, en
 beskæftigelsesperiode, der efter artikel 67, stk. 1, i
 FO nr. 1408/71


text:
er tilbagelagt som arbejdstager efter
 en anden medlemsstats lovgivning?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 17. september 2002 af Oberster Gerichtshof
 3. Hvis spørgsmål 1. b), besvares bekræftende: der Republik Österreich i sagen Sakir Öztürk mod Pen-
 sionsversicherungsanstalt der Arbeiter
 a) har en person, der for over ét år siden har afsluttet
 sin seneste forsikringsperiode i Tyskland, og som (Sag C-373/02)
 derefter har aftjent ni måneders værnepligt i Spanien,
 »senest«, jf. artikel 67, stk. 3, i FO 1408/71, tilbage-
 lagt forsikringsperioder efter tysk ret? (2003/C 7/14)
 b) Hvis spørgsmål 3. a), besvares bekræftende:
 Ved kendelse afsagt den 17. september 2002, indgået til
 Under hvilke betingelser er en periode med aftjening Domstolens Justitskontor den 17. oktober 2002, har Oberster
 af værnepligt, der efter national (spansk) ret hverken Gerichtshof der Republik Österreich i sagen Sakir Öztürk
 udgør en forsikringsperiode under arbejdsløsheds- mod Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter forelagt De
 forsikringen, eller en hermed ligestillet periode, en Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi-
 beskæftigelsesperiode, der efter artikel 67, stk. 1, i ciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 FO nr. 1408/71 er tilbagelagt som arbejdstager efter
 en anden medlemsstats lovgivning? (svarer til 2. c).
 1. Skal reglerne vedrørende associeringen mellem EØF og
 Tyrkiet (navnlig artikel 9 i Aftalen om oprettelse af
 c) Hvis FO nr. 1408/71 ikke finder anvendelse på en associering mellem Det Europæiske Økonomiske
 sagsøgeren (spørgsmål 3. a) og b): Fællesskab og Tyrkiet af 12. september 1963) fortolkes
 således, at de er til hinder for en national ordning i en
 medlemsstat, hvorefter det bl.a. er en betingelse for
 aa) udgør den aftjente værnepligt i Spanien »seneste opnåelse af krav på førtidspension ved arbejdsløshed, at
 beskæftigelse ... var bosat i en anden medlems- arbejdstageren inden for et bestemt tidsrum forud for
 stat end den kompetente stat« i artikel 71, skæringsdagen har modtaget en pengeydelse på grund
 stk. 1, i FO 1408/71’s forstand? (svarer til af arbejdsløshed fra arbejdsløshedsforsikringen i den
 spørgsmål 2. a) pågældende medlemsstat?


text:
1.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 431/9
 Appel iværksat den 20. august 2014 af Basic AG Lebensmittelhandel til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 26. juni 2014 i sag T-372/11 — Basic AG Lebensmittelhandel mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-400/14 P)
 (2014/C 431/15)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Basic AG Lebensmittelhandel (ved Rechtsanwälte D. Altenburg og T. Haug)
 De andre parter i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og Repsol YPF, SA
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Afgørelsen, der blev truffet af Den Europæiske Unions Ret den 26. juni 2014 (sag T-372/11), ophæves og sagen hjemvises til Retten til fornyet behandling
 —
 Indstævnte tilpligtes at betale alle omkostningerne i denne sag.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten anfægter Rettens fortolkning af definitionen af »distributionstjenesteydelser«, som — af retlige grunde — er et indledende spørgsmål i forhold til vurderingen af spørgsmålet, om tjenesteydelserne er af lignende art. Appellanten gør følgelig gældende, at Retten har lagt en fejlagtig opfattelse til grund som det retlige grundlag for dens efterfølgende vurdering af risikoen for forveksling mellem de omtvistede varemærker.
 Appellanten fremhæver, at Domstolens hovedfunktion er at give en ensartet fortolkning af begrebet og omfanget af de pågældende tjenesteydelser (dommen i sag C-418/02, Praktiker, præmis 33, og dommen i de forenede sager C-414/99–C-416/99, Zino Davidoff og Levi Strauss, præmis 42 og 43) og »IP-Translator«-dommen (sag C-307/10 af 19.6.2012), hvorefter »varer og tjenesteydelser skal kunne defineres på en objektiv måde for at opfylde varemærkets funktion som en oprindelsesangivelse« og appellanten anmoder Domstolen om en »tiltrækkelig præcis og klar« definition af »distributionstjenesteydelser«.
 Det er appellantens opfattelse, at tjenesteydelsen »distribution« skal forstås meget snævert og kun omfatter aktiviteterne »transport, pakning og opbevaring af varer«, men ikke tjenesteydelser inden for »detail- og engroshandel«. Appellanten fremhæver endvidere, at Domstolen i »Praktiker«-dommen præciserede, at formålet med »detailhandel« (klasse 35) — modsat tjenesteydelserne i klasse 39 — er at sælge varer til forbrugere, eftersom disse aktiviteter »bl.a. [består] i udvælgelsen af et varesortiment, der udbydes til salg, og af tilbuddet om forskellige ydelser, som har til formål at få forbrugeren til at indgå aftalen med denne handlende frem for med en konkurrent«.
 Efter appellantens opfattelse kan der ikke ses bort fra den almindelige klassifikation af »distribution« i klasse 39 i Niceklassifikationen, eftersom Domstolen i sin argumentation i Praktiker-afgørelsen udtrykkeligt henviste til den vejledende bemærkning til klasse 35 i Niceklassifikationen (sag C-418/02, præmis 36).
 Derfor skal Rettens afgørelse ophæves og hjemvises til fornyet behandling.


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/46
 Sag anlagt den 23. september 2011 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-93/11)
 2011/C 347/87
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Rodrigues og A. Blot)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af den afgørelse, som formanden for udvælgelsesprøve EPSO/AST/111/10 — sekretærer (AST 1) traf, om ikke at give sagsøgeren adgang til færdighedstesten.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Principalt: Afgørelsen af 15. juni 2011 om afslag på at give sagsøgeren ret til at deltage i færdighedstesten i forbindelse med udvælgelsesprøve EPSO/AST/111/10 — Sekretærer i lønklasse AST 1 annulleres.
 —
 Følgelig fastslås det, at sagsøgeren skal genindtræde i den ved nævnte udvælgelsesprøve fastsatte ansættelsesprocedure, om fornødent derved, at der afholdes en ny færdighedstest.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes EPSO at fremlægge de oplysninger, som kontoret ligger inde med for så vidt angår de resultater, som samtlige ansøgere opnåede i test d).
 —
 Subsidiært: Såfremt sagsøgeren mod forventning ikke skulle få medhold i sin principale påstand, tilkendes han et beløb, der foreløbigt og efter ret og billighed fastsættes til 50 000 EUR.
 —
 Under alle omstændigheder tilkendes han et beløb, der foreløbigt og efter ret og billighed fastsættes til 50 000 EUR i erstatning for den ikke-økonomiske skade.


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/60
 Personalerettens dom (Første Afdeling) af 23. november 2010 — Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag F-65/09) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - social sikring - sygeforsikring - alvorlig sygdom - ulovlighedsindsigelse vedrørende de kriterier, der er fastsat af lægetjenesten - afslag på ansøgninger om godtgørelse af udgifter til lægebehandling)
 2011/C 30/114
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afslaget på at godtgøre sagsøgerens udgifter til lægebehandling med 100 %
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Luigi Marcuccio betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 220 af 12.9.2009, s. 43.


text:
14.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 112/49
 Sag anlagt den 27. januar 2014 — UAB MELT WATER mod KHIM (formen på en flaske)
 (Sag T-70/14)
 2014/C 112/63
 Processprog: litauisk
 Parter
 Sagsøger: Research and Production Company MELT WATER UAB (Klaipėda, Litauen) (ved advokat V. Viešūnaitė)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 26. november 2013 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 481/2013-5) annulleres og det pålægges Harmoniseringskontoret at registrere varemærket, der består i formen på en flaske, hvorom sagsøgeren, Research and Production Company MELT WATER UAB, har indgivet registreringsansøgning (ansøgning nr. 010 751 584), som EF-varemærke.
 —
 Sagsøgeren, Research and Production Company MELT WATER UAB, tilkendes sagsomkostninger.
 —
 Sagsøgte, Harmoniseringskontoret, pålægges at fremlægge sagsakterne vedrørende søgsmålet angående denne ansøgning om EF-varemærke (ansøgning nr. 010 751 584).
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Research and Production Company MELT WATER UAB
 Det omhandlede EF-varemærke: Et tredimensionalt mærke bestående af formen på en flaske for varer i klasse 32 — EF-varemærkeansøgning nr. 010 751 584
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 4 og 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, sammenholdt med retspraksis fra Den Europæiske Unions retsinstanser.


text:
8.1.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 6/23
 Sag anlagt den 20. september 1999 af Bovanda Oil ved Sag anlagt den 22. september 1999 af Borrekuil BV mod
 J.H. Gankema mod Kommissionen for De Europæiske Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Fællesskaber
 (Sag T-211/99)
 (Sag T-210/99)
 (2000/C 6/42)
 (2000/C 6/41)
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: nederlandsk) Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Borrekuil BV, Beek (Nederlandene),
 ved advokat Ph.W.A.M. van Roy, Beek.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 20. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Bovanda Oil ved J.H. Gankerna, Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Veendam (Nederlandene), ved advokat E. Maas, Groningen.
 — Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 endelig udg.) (1) om Nederlandenes statsstøtte til fordel for
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Kommissionens 633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tyskland
 beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539 endelig udg.) (1) om annulleres, og det fastslås, at der ikke skal foretages en
 Nederlandenes statsstøtte til fordel for 633 nederlandske tilbagesøgning af støtten.
 tankstationer ved grænsen til Tyskland annulleres, og det
 fastslås, at støtten til Bovanda Oil ikke er i strid med nogen — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 form for EF-retlige bestemmelser.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sag T-210/99.
 I den anfægtede beslutning fastslås det bl.a., at Nederlandene
 skal tilbagesøge den støtte, som er blevet ydet 450 tankstatio- (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87.
 ner, herunder sagsøgerens, som er beliggende i nærheden af
 den tyske grænse, som kompensation for en afgiftsforhøjelse i
 Nederlandene pr. 1. juli 1997. For så vidt angår en del af
 disse tankstationer havde Nederlandene efter Kommissionens
 opfattelse ikke fremlagt oplysninger om ejerforholdene og
 tilknytningerne til leverandørerne, som kunne godtgøre, at
 en mærkbar indvirkning på samhandelen og konkurrencen
 mellem medlemsstater kunne udelukkes, eller også havde
 Nederlandene kun fremlagt ufyldestgørende oplysninger.
 Sag anlagt den 29. september 1999 af Autoservice Fer-
 mans Exclusive BV mod Kommissionen for De Europæi-
 ske Fællesskaber
 Sagsøgeren driver for egen regning og risiko en tankstation,
 der tilhører sagsøgeren. Sagsøgeren har anført, at tankstationen
 ikke er tilknyttet en fast leverandør af brændstoffer, og at den (Sag T-215/99)
 tilkendte støtte derfor også falder ind under de minimis-
 reglen (2).
 (2000/C 6/43)
 (Processprog: nederlandsk)
 (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87.
 (2) Kommissionens meddelelse, EFT 1996 C 68, s. 9.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 29. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Autoservice Fermans Exclusive
 BV, Amstenrade (Nederlandene), ved advokat H.F.A. Bronne-
 berg, Geleen.
 ---pagebreak--- C 6/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.1.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 30. september 1999 af Anton Dürbeck
 GmbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 — Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539 ber
 endelig udg.) (1) om Nederlandenes statsstøtte til fordel for


text:
633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tyskland
 annulleres, og det fastslås, at der ikke skal foretages en (Sag T-218/99)
 tilbagesøgning af støtten.
 — Subsidiært træffes der afgørelse efter Rettens skøn. (2000/C 6/45)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Processprog: tysk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sag T-210/99. den 30. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber af Anton Dürbeck GmbH,
 Frankfurt am Main (Forbundsrepublikken Tyskland), ved advo-
 (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87. kat Dr. Gert Meier, Berrenrather Straße 313, Köln.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1. Sagsøgtes beslutning af 28. juli 1999 om overgangsforan-
 staltninger til fordel for A. Dürbeck inden for rammerne af
 Sag anlagt den 30. september 1999 af Ter Huurne’s
 den fælles markedsordning for bananer annulleres på
 Handelsmaatschappij BV mod Kommissionen for De
 grund af tilsidesættelse af traktaten.
 Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-216/99) 2. Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (2000/C 6/44)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Processprog: nederlandsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Ved den anfægtede beslutning afslog Kommissionen at udstede
 den 30. september 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De supplerede licenser for import af 25 000 tons bananer fra
 Europæiske Fællesskaber af Ter Huurne’s Handelsmaatschappij tredjelande til sagsøgeren, fordi der ikke forelå noget særligt
 BV, Haaksbergen (Nederlandene), ved advokat H.C. van der vanskeligt tilfælde, og fordi sagsøgerens nuværende situation
 Sijs, Enschede, og med valgt adresse i Luxembourg hos Rettens allerede måtte anses for udlignet og i øvrigt havde kunnet
 Justitskontor, Kirchberg. forudses.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sagsøgeren har gjort gældende, at artikel 30 i forordning
 — Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539 nr. 404/93 (1) er tilsidesat.
 endelig udg.) (1) om Nederlandenes statsstøtte til fordel for
 633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tyskland
 annulleres.
 Det særligt vanskelige tilfælde, der skal udlignes, ligger i den
 manglende mulighed for at indføre de bananer, som sagsøgeren
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 i 1991 havde indgået en aftale om med Consultban in Machala
 (Ecuador) vedrørende en ugentlig markedsføring af 100 000
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter til 150 000 kasser. Ved flytningen af referenceperioden ved
 artikel 4, stk. 2, i forordning nr. 2362/98 (2) har sagsøgeren
 ligeledes mistet licenser for 14 312 tons bananer. Det indtrådte
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme tab på 75 % af importrettighederne har medført alvorlige
 som i sag T-210/99. vanskeligheder for sagsøgeren og praktisk talt betydet dennes
 forsvinden fra markedet. Tabet beløber sig til 3 578 000 DEM,
 (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87. altså det dobbelte af sagsøgerens ansvarlige kapital. Sagsøgte
 er i henhold til artikel 30 i forordning nr. 404/93 forpligtet til
 at udligne det særligt vanskelige tilfælde, som forårsages af
 forordning nr. 2362/98.


text:
10.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 175/15
 Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 6. februar 2014 — Gabi Thesing og Bloomberg Finance LP mod Den Europæiske Centralbank (ECB)
 (Sag C-28/13 P) (1)
 ((Appel - artikel 181 i Domstolens procesreglement - artikel 169, stk. 2, i Domstolens procesreglement - appelskriftets nødvendige indhold))
 2014/C 175/17
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellanter: Gabi Thesing og Bloomberg Finance LP (ved solitors M Stephens og R Lands, samt ved T. Pitt-Payne, QC)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Centralbank (ved López Torres og S. Lambrinoc, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Syvende Afdeling) den 29. november 2012 i sag T-590/10, Gabi Thesing og Bloomberg Finance LP mod Den Europæiske Centralbank (ECB), hvorved Retten frifandt ECB i en sag med påstand om annullation af Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 21. oktober 2010 om afslag på at give sagsøgerne aktindsigt i to dokumenter vedrørende offentlig gæld og offentligt underskud.
 Konklusion.
 1)
 Den Europæiske Centralbank frifindes.
 2)
 Gabi Thesing og Bloomberg Finance LP betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 101 af 6.4.2013.


text:
29.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 12. marts 2015 — Max-Heinz Feilen mod Finanzamt Fulda
 (Sag C-123/15)
 (2015/C 213/23)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Max-Heinz Feilen
 Sagsøgt: Finanzamt Fulda
 Præjudicielt spørgsmål
 Er de frie kapitalbevægelser i henhold til artikel 63, stk. 1, sammenholdt med artikel 65 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde til hinder for lovgivning i en medlemsstat, som ved arv fastsætter en nedsættelse af arveafgiften for personer omfattet af en bestemt skatteklasse, når arven indeholder aktiver, som inden for de seneste ti år inden arven allerede er blevet arvet af personer omfattet af denne skatteklasse, og der med hensyn til denne forudgående arv blev fastsat arveafgift i medlemsstaten, mens en afgiftsnedsættelse er udelukket, hvis den forudgående arv blev pålagt arveafgift i en anden medlemsstat?


text:
9.6.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Superior de Justicia de Canarias (Spanien) den 2. april 2007 — Comunidad Autónoma de Canarias mod Club Náutico de Gran Canaria
 (Sag C-186/07)
 (2007/C 129/14)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Superior de Justicia de Canarias
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Comunidad Autónoma de Canarias
 Sagsøgt: Club Náutico de Gran Canaria
 Præjudicielle spørgsmål
 EF-Domstolen anmodes om at udtale sig om, hvilke retsvirkninger dens dom af 7. maj 1998 (1) har på artikel 10.1.13 i lov nr. 20/91 af 7. juni om ændring af de afgiftsmæssige aspekter ved Régimen Económico y Fiscal de Canarias
 (1) Sag C-124/96, Kommissionen mod Spanien, Samling af Afgørelser 1998 I, s. 2501.


text:
20150731029616882015/C 270/342742015TC27020150817DA01DAINFO_JUDICIAL20150616272711Sag T-274/15 R: Kendelse afsagt af Rettens præsident den 16. juni 2015 — Alcogroup og Alcodis mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — konkurrence — karteller — markedet for bioethanol og ethanol — administrativ procedure — påbud om at underkaste sig en inspektion — afvisning af at udsætte undersøgelsesforanstaltningerne — begæring om foreløbige foranstaltninger — afvisning)
 ---documentbreak--- C2702015DA2710120150616DA0034271271Kendelse afsagt af Rettens præsident den 16. juni 2015 — Alcogroup og Alcodis mod Kommissionen
 (Sag T-274/15 R)
 »(Særlige rettergangsformer — konkurrence — karteller — markedet for bioethanol og ethanol — administrativ procedure — påbud om at underkaste sig en inspektion — afvisning af at udsætte undersøgelsesforanstaltningerne — begæring om foreløbige foranstaltninger — afvisning)«2015/C 270/34Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Alcogroup (Bruxelles, Belgien) og Alcodis (Bruxelles) (ved advokaterne P. de Bandt, J. Dewispelaere og J. Probst)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Giolito, V. Bottka og F. Jimeno Fernández, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om foreløbige foranstaltninger med henblik på dels at udsætte gennemførelsen af Kommissionens afgørelse C(2015) 1769 final af 12. marts 2015, stilet til Alcogroup og alle virksomheder, der er direkte eller indirekte kontrolleret af førstnævnte, herunder Alcodis, vedrørende en procedure i henhold til artikel 20 stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (AT.40244 — AQUAVIT), og af Kommissionens afgørelse af 8. maj 2015 stilet til Alcogroup i forbindelse med undersøgelserne AT.A0244 — Bioethanol — og AT.A0054 — Oil and Biofuel Markets, dels at kræve, at Kommissionen udsætter alle undersøgelsesforanstaltninger i forbindelse med sag AT.A0054 og AT.A0244.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
10.1.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 7/35
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande: diering på området for pakke- og eksprespakkepost lider
 beslutningen under en væsentlig begrundelsesmangel (tilside-
 sættelse af artikel 253 EF).
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers afgørelse
 af 27. maj 2003 om statsstøtte N 784/2002 — United
 Kingdom, »Government rural network support funding, (1) EFT L 247, s. 27.
 debt payment funding and rolling working capital loan
 to Post Office Limited« K(2003)1652 endelig udg. annul-
 leres, i det omfang klageproceduren som indledtes ved
 den første sagsøgers skrivelse af 3. december 2002
 hermed blev afsluttet.
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes
 at betale sagens omkostninger.
 Sag anlagt den 9. oktober 2003 af Eugénio Branco, Lda. —
 Em Liquidação mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 (Sag T-347/03)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (2004/C 7/65)
 Ved skrivelse af 3. december 2002 opfordrede sagsøgerne
 Kommissionen til at undersøge omkostnings- og indtægts- (Processprog: portugisisk)
 strukturen for postvirksomheden Consignia plc (Royal Mail
 Group plc) på området for pakke- og eksprespakkepost med
 henblik på at fastslå, om der forelå en krydssubsidiering.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 9. oktober 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Eugénio Branco, Lda. — Em
 Med klagen har sagsøgerne modsat sig, at den af dem indledte Liquidação, Lisabon (Portugal), ved advogado Bolota Belchior.
 statsstøtteklageprocedure ved beslutningen blev afsluttet. Sag-
 søgerne anfægter navnlig, at Kommissionen med den anfægte-
 de godkendelsesbeslutning afsluttede undersøgelsesproceduren
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 vedrørende støtten, da denne stadig var i den indledende fase.
 — Kommissionens afgørelse K(2002) 3455 af 23. oktober
 2002, hvorved tilskuddet fra Den Europæiske Socialfond
 Sagsøgerne har anført, at hvis Kommissionen havde foretaget (herefter »ESF«) til de uddannelsesforanstaltninger, der
 en saglig og omfattende undersøgelse af de af sagsøgerne blev godkendt ved Kommissionens beslutning (sag
 fremførte faktiske forhold, ville den være stødt på alvorlige 870302P3), nedsættes, og sagsøgeren pålægges at tilbage-
 problemer og tvivl om disses forenelighed med fællesmarkedet, betale 13 929,57 EUR, annulleres.
 og ville have været nødsaget til at åbne den formelle undersø-
 gelsesprocedure. Sagsøgernes klage beviser nemlig i detaljer, — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 at det britiske postvæsens pakketjeneste ikke opnår den
 omkostningsdækningsgrad, som kræves i henhold til Kommis-
 sionen beslutning af 19. juni 2002 om Forbundsrepublikken
 Tysklands foranstaltninger til fordel for Deutsche Post AG (1),
 hvorfor der består en begrundet mistanke om en — i henhold Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 til Deutsche Post beslutningen ulovlig — krydssubsidiering på
 pakkeområdet.
 Sagsøgeren har gjort gældende, at de anfægtede nedsættelser
 og tilbagebetalingspligten skyldes det forhold, at Kommissio-
 nen ikke godkendte ansøgningen om udbetaling af saldobelø-
 Sagsøgerne har gjort gældende at pakketjenesterne, som er bet ifølge ESF’s finansieringsprocedure og ikke fandt visse af
 genstand for sagsøgernes klage, i Kommissionens beslutning de af sagsøgeren fremlagte udgifter tilskudsberettigede.
 kun behandles i forbifarten og uden, at der foretages en
 strukturel opdeling mellem de forskellige forretningsområder.
 Kommissionen undersøgte ikke, om »Parcel Services« dækkede Sagsøgeren indgav den 29. juni 1986 til Departamento para
 over pakketjenesteydelser omfattet af befordringspligten, eller


text:
os Assuntos do Fund Social Europeu (styrelsen for anliggender
 om det vedrørte eksempelvis befordringen af ekspres-pakker vedrørende Den Europæiske Socialfond, herefter DAFSE) en
 som længe har udgjort et liberaliseret konkurrenceområde. ansøgning om finansiering fra ESF af en erhvervsuddannelses-
 Henset til de af sagsøgerne fremførte påstande om krydssubsi- foranstaltning, som Kommissionen havde godkendt.
 ---pagebreak--- C 7/36 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.1.2004
 Efterfølgende indgav sagsøgeren til DAFSE en ansøgning om Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 udbetaling af saldobeløbet på 991 009 PTE fra ESF og
 saldobeløbet på 810 226 PTE fra den portugisiske stat. DAFSE — Kommissionens beslutning af 9. juli 2003 om den
 attesterede ansøgningen, som Kommissionen godkendte ved støtte til omstrukturering, som Frankrig påtænker at
 skrivelse nr. 4242 af 13. marts 1989, til trods for at den fandt gennemføre til fordel for Société Nationale Maritime
 1 192 162 PTE ikke-tilskudsberettiget. Den 17. februar 1998 Corse-Méditerranée, annulleres.
 besluttede Kommissionen imidlertid at suspendere tilskuddet.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 De portugisiske domstole afviste de søgsmål, der blev anlagt
 mod sagsøgeren, hvorved de — efter sagsøgerens opfattelse
 — afviste de påståede uregelmæssigheder, som sagsøgeren Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 beskyldes for. Ikke desto mindre traf Kommissionen den
 afgørelse, der er genstand for dette søgsmål.
 Ved den anfægtede beslutning har Kommissionen fastslået, at
 den støtte til omstrukturering, som Frankrig påtænkte at
 Den anfægtede afgørelse er i strid med Rådets forordning (EØF) gennemføre til fordel for Société Nationale Maritime Corse-
 nr. 2950/83 og afgørelse 83/516/EØF, idet sagsøgeren har Méditerranée, på visse betingelser var forenelig med fællesmar-
 opfyldt de fastsatte betingelser for godkendelse af tilskuddet fra kedet. Sagsøgeren har anfægtet denne beslutning og gjort
 ESF og herved erhvervet selvstændige og subjektive rettigheder. gældende, at sagsøgeren har en umiddelbar og individuel
 interesse i at opnå annullation deraf på grund af sagsøgerens
 aktive deltagelse i den formelle procedure for undersøgelse af
 støtten og sagsøgerens konkurrencemæssige stilling på det
 Afgørelsen er desuden i strid med princippet om den berettige- relevante marked.
 de forventning og om retssikkerheden, fordi Kommissionens
 godkendelsesbeslutning gav sagsøgeren ret til tilskuddene og
 skabte en forventning hos selskabet om, at det ville modtage Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren dels påberåbt sig, at den
 tilskuddene, såfremt det gennemførte foranstaltningerne på de anfægtede beslutning savner begrundelse, og dels indeholder
 fastsatte betingelser, og endvidere fordi den afgørelse, der nu åbenbare materielle fejl og fejlskøn.
 er truffet, allerede kunne have været truffet i 1989.
 Den anfægtede afgørelse udgør endelig en alvorlig tilsidesættel-
 se af proportionalitetsprincippet, idet sagsøgeren afholdt udgif-
 terne i den formodning, at Kommissionen ville dække dens
 forpligtelser.
 Sag anlagt den 13. oktober 2003 af Wirtschaftskammer
 Kärnten og best connect Ampere Strompool GmbH mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-350/03)
 (2004/C 7/67)
 Sag anlagt den 13. oktober 2003 af Corsica Ferries France
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (Processprog: tysk)
 (Sag T-349/03)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 (2004/C 7/66) den 13. oktober 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Wirtschaftskammer Kärnten best
 connect Ampere Strompool GmbH, Klagenfurt (Østrig),


text:
ved
 (Processprog: fransk) Rechtsanwalt M. Angerer.
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstand:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der — Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslut-
 den 13. oktober 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De ning af 11. juni 2003 COMP/M.2947 — Verbund/
 Europæiske Fællesskaber af Corsica Ferries France, Bastia EnergieAllianz angående sammenslutningens forenelig-
 (Frankrig), ved avocats Stéphane Rodrigues og Christian Scapel, hed med fællesmarkedet og EØS-aftalen annulleres, og
 og med valgt adresse i Luxembourg. Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/41
 Sag anlagt den 18. juli 2006 — FMC Foret mod Kommissionen
 (Sag T-191/06)
 (2006/C 212/71)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: FMC Foret SA (Sant Cugat del Vallés, Spanien) (ved lawyer M. Seimetz)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og natriumperborat) vedrørende en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53, annulleres for så vidt sagsøgeren er blevet pålagt en bøde.
 —
 Subsidiært nedsættes den bøde, som sagsøgeren er blevet pålagt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har i stævningen nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006, for så vidt den vedrører sagsøgeren (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og natriumperborat), hvorved Kommissionen fastslog, at de pågældende virksomheder havde tilsidesat artikel 81, stk. 1, EF og EØS-aftalens artikel 53 ved at have deltaget i en enkelt vedvarende overtrædelse, der omfattede hele EØS-området, vedrørende brintoverilte og natriumperborat, som hovedsageligt bestod i udveksling af oplysninger mellem konkurrenterne om priser og salgsmængder, prisaftaler, aftaler om nedsættelse af produktionskapaciteten inden for EØS-området og overvågning af de konkurrencestridige tiltag.
 Sagsøgeren bestrider til støtte for sin påstand om nedsættelse af bøden navnlig den bevisstandard, som Kommissionen har fastsat for sagsøgerens vedkommende, og gør dernæst gældende, at der er sket en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar.
 For det første gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen ikke har løftet sin bevisbyrde og ikke har foretaget en rimelig vurdering af de beviser, som vedrører tilstedeværelsen af et kartel. Sagsøgeren kritiserer herved Kommissionen for, at den på trods af sin høringskonsulents tvivl har støttet sig på uklare og ubekræftede påstande, som er indeholdt i ansøgninger om favorabel behandling, der er indgivet af andre virksomheder.
 Sagsøgeren gør endvidere gældende, at både selskabets vidneudsagn og de beviser, som det har fremlagt på forskellige tidspunkter under sagen for at godtgøre, at de indlæg, der er fremlagt mod sagsøgeren, er urigtige, forblev ubestridte, hvorefter Kommissionen endeligt afviste dem uden begrundelse.
 For det andet gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen uberettiget har tilbageholdt beviser fra sagsøgeren. I den forbindelse blev sagsøgeren angiveligt nægtet retten til forsvar for så vidt angår adgang til de svar, som blev afgivet på Kommissionens klagepunktmeddelelse, hvorimod sagsøgeren gør gældende, at selskabet i sit eget svar godtgjorde, at det havde nægtet at deltage i kartelaktiviteter.
 Endelig finder FMC Foret, at den bøde, som Kommissionen har pålagt selskabet, er urimelig stor og uforholdsmæssig i forhold til selskabets omsætning og under hensyntagen til den fuldstændigt passive rolle, som sagsøgeren gør gældende at have haft i det påståede kartel.


text:
29.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 213/35
 Rettens dom af 13. maj 2015 — Ferring mod KHIM — Kora (Koragel)
 (Sag T-169/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket Koragel - ældre EF-ordmærke CHORAGON - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 (2015/C 213/59)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ferring BV (Hoofddorp, Nederlandene) (ved advokat A. Thünken)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Walicka, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Kora Corp. Ltd (Swords, Irland)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 13. januar 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 721/2013-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Ferring BV og Kora Corp. Ltd
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Ferring BV betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 151 af 19.5.2014.


text:
C 323/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.12.2002
 har givet Kommissionen meddelelse herom, har Domstolen, Et direktiv kan ikke i sig selv skabe forpligtelser for private og kan
 sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet (refererende således ikke som sådan påberåbes over for dem.
 dommer), og dommerne P. Jann og A. Rosas; generaladvokat:
 J. Mischo; justitssekretær: R. Grass, den 7. november 2002
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: (1 ) EFT C 245 af 1.9.2001.
 1) Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16. februar
 1998 om markedsføring af biocidholdige produkter, idet det
 ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de love og
 administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkom-
 me direktivet.
 DOMSTOLENS KENDELSE
 2) Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 (Femte Afdeling)
 ( 1) EFT C 317 af 10.11.2001.
 af 3. oktober 2002
 i sag C-273/01, Walter Ferro mod Giovanni Santoro
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di
 Bari) (1)
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Tredje Afdeling) (Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — direktiv 86/
 653 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om
 af 24. oktober 2002 selvstændige handelsagenter — anvendelighed på mæglere)
 i sag C-233/01, Riunione Adriatica di Securtà SpA (RAS) (2002/C 323/34)
 mod Dario Lo Bue (anmodning om præjudiciel afgørelse
 indgivet af Giudice di pace di Palermo) ( 1)
 (Processprog: italiensk)
 (»Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — direktiv 73/239/
 EØF og 92/49/EØF — fri tariffastsættelse — mulighed for (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 at gøre et direktiv gældende over for en borger«) gjort i Samling af Afgørelser)
 (2002/C 323/33)
 (Processprog: italiensk) I sag C-273/01, angående en anmodning, som Tribunale di
 Bari (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Walter
 gjort i Samling af Afgørelser) Ferro mod Giovanni Santoro, at opnå en præjudiciel afgørelse
 vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv 86/653/EØF af
 18. december 1986 om samordning af medlemsstaternes
 lovgivning om selvstændige handelsagenter (EFT L 382, s. 17),
 I sag C-233/01, angående en anmodning, som Giudice di pace og subsidiært af EF-traktatens artikel 52 og 59 (efter ændring
 di Palermo (Italien) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til nu artikel 43 EF og 49 EF), har Domstolen (Femte Afdeling),
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Riunione sammensat af afdelingsformanden, P. Jann (refererende dom-
 Adriatica di Securtà SpA (RAS) mod Dario Lo Bue, at opnå en mer), og dommerne D.A.O. Edward, A. La Pergola, M. Wathelet
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 8, og A. Rosas; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitssekretær:
 stk. 3, i Rådets første direktiv 73/239/EØF af 24. juli 1973 R. Grass, den 3. oktober 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion
 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte lyder således:
 bestemmelser om adgang til udøvelse af direkte forsikrings-
 virksomhed bortset fra livsforsikring (EFT L 228, s. 3), i den
 udgave, der følger af Rådets direktiv 92/49/EØF af 18. juni Bestemmelserne i Rådets direktiv 86/653/EØF af 18. december


text:
1992 om samordning af love og administrative bestemmelser 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgivning om selvstændi-
 vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsfor- ge handelsagenter skal fortolkes således, at de ikke finder anvendelse
 sikring og om ændring af direktiv 73/239/EØF og 88/357/ på en national lovgivning, hvorefter retten til vederlag for en person,
 EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv) (EFT L 228, s. 1), samt af der udøver erhverv som mægler, er betinget af, at denne er optaget i
 artikel 29 og 39 i direktiv 92/49, har Domstolen (Tredje det herfor foreskrevne register.
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet,
 og dommerne F. Macken og J.N. Cunha Rodrigues (refererende
 dommer); generaladvokat: S. Alber; justitssekretær: R. Grass, (1 ) EFT C 289 af 13.10.2001.
 den 24. oktober 2002 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 således:


text:
8.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 297/30
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz (Østrig) den 9. oktober 2007 — Veli Elshani mod Hauptzollamt Linz
 (Sag C-459/07)
 (2007/C 297/49)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Graz
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Veli Elshani
 Sagsøgt: Hauptzollamt Linz
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Ophørsbetingelsen i artikel 233, litra d), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1) (herefter »toldkodeksen«) refererer ikke til tidspunktet for toldskyldens opståen, men til et tidsrum efter toldskyldens opståen, idet den forudsætter, at der i henhold til artikel 202 er tale om en »opstået« toldskyld.
 Skal ordlyden »ved deres ikke forskriftsmæssige indførsel« i toldkodeksens artikel 233, litra d), fortolkes således,
 —
 at indførsel af en vare i Fællesskabets toldområde, for hvilken der er opstået toldskyld i henhold til toldkodeksens artikel 202, allerede er fuldbyrdet med indførsel til grænsetoldstedet eller et andet sted, som er udpeget af toldmyndighederne, og senest i hvert fald på det tidspunkt hvor den forlader grænsetoldstedet eller det andet udpegede sted, idet varen dermed er kommet ind i toldområdet, således at beslaglæggelse og konfiskation af varerne efter dette tidspunkt ikke bevirker, at toldskylden ophører,
 eller således,
 —
 at indførsel af en vare i Fællesskabets toldområde, for hvilken der er opstået toldskyld i henhold til toldkodeksens artikel 202, ud fra en økonomisk betragtning fortsat varer ved, så længe dens transport forstået som et samlet handlingsforløb i tilslutning til indførslen af varen i toldområdet endnu varer ved, at varen således endnu ikke på toldområdet er ankommet til dens første bestemmelsessted og kommet til stilstand dér, således at en beslaglæggelse og konfiskation af varerne indtil dette tidspunkt bevirker, at toldskylden ophører?
 2)
 Ved en ikke forskriftsmæssig adfærd, som omhandlet i toldkodeksens artikel 202, der opdages ved indførslen, ophører toldskylden nødvendigvis. Beslaglæggelse af varerne, der sker umiddelbart i tilknytning til unddragelse af toldtilsyn som ikke forskriftsmæssig adfærd, som omhandlet i toldkodeksens artikel 203, medfører derimod ikke, at toldskylden straks ophører.
 Skal toldkodeksens artikel 233, litra d), fortolkes således, at dette ophør af toldskyld, der udtrykkeligt er begrænset til toldskyld, som er opstået i henhold til toldkodeksens artikel 202, desuagtet er i overensstemmelse med kravet om ligebehandling af ikke forskriftsmæssig adfærd?
 (1) EFT L 302, s. 1.


text:
30.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/4
 DOMSTOLENS DOM
 (Store Afdeling)
 af 15. februar 2005
 i sag C-13/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Tetra Laval BV (1)
 (Appel - konkurrence - forordning (EØF) nr. 4064/89 - dom, hvorved det fastslås, at en beslutning om påbud om deling af virksomheder er ulovlig som følge af ulovligheden af en forudgående beslutning, hvori en fusion erklæres uforenelig med fællesmarkedet)
 (2005/C 106/07)
 Processprog: engelsk
 I sag C-13/03 P, angående en appel i henhold til artikel 49 i EF-statutten for Domstolen, iværksat den 8. januar 2003, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: M. Petite, A. Whelan og P. Hellström), den anden part i appelsagen: Tetra Laval BV, Amsterdam (Nederlandene), ved avocats A. Vandencasteele, D. Waelbroeck og M. Johnsson samt A. Weitbrecht og S. Völcker, har Domstolen (Store Afdeling), sammensat af P. Jann, formand for Første Afdeling, som fungerende afdelingsformand, og afdelingsformændene C.W.A. Timmermans og A. Rosas (refererende dommer), samt dommerne C. Gulmann, J.-P. Puissochet, R. Schintgen, N. Colneric, S. von Bahr og J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: ekspeditionssekretær L. Hewlett, den 15. februar 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i appelsagen.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 70 af 22.3.2003.


text:
10.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 175/56
 Sag anlagt den 28. marts 2014 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-30/14)
 2014/C 175/81
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat V. Wellens)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelse om at pålægge sagsøgeren den disciplinære sanktion degradering.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelsen om at degradere sagsøgeren, fordi denne havde undladt at meddele Kommissionen, at han ud over at modtage familietillæg i form af børnetilskud i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 2, også modtog et nationalt tillæg af samme art.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
21.9.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 274/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Centrale Raad van Beroep (Nederlandene) den 27. juni 2013 — B. Martens mod Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
 (Sag C-359/13)
 2013/C 274/10
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Centrale Raad van Beroep
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: B. Martens
 Sagsøgt: Minister van Onderwijs, Cultuur en Wetenschap
 Præjudicielle spørgsmål
 1A)
 Skal EU-retten, især artikel 45 TEUF og artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 1612/68 (1), fortolkes således, at den er til hinder for, at EU-medlemsstaten Nederlandene indstiller studiestøtten til en uddannelse uden for EU til et voksent barn, over for hvem en i Belgien bosat grænsearbejder med nederlandsk statsborgerskab, som arbejder dels i Nederlandene, dels i Belgien, har forsørgerpligt, og dette sker på det tidspunkt, da grænsearbejdet ophører, og arbejdstageren nu kun arbejder i Belgien, og med den begrundelse, at barnet ikke opfylder betingelsen om at have boet i Nederlandene i mindst tre af de seneste seks år forud for optagelsen på den pågældende undervisningsanstalt?
 1B)
 Såfremt spørgsmål 1A skal besvares bekræftende, og det antages, at de øvrige betingelser for studiestøtte er opfyldt, er EU-retten da til hinder for, at studiestøtten tilkendes for en periode, der er kortere end varigheden af den uddannelse, som studiestøtten er bevilget til?
 Såfremt Domstolen ved besvarelsen af spørgsmål 1A og 1B når til den afgørelse, at reglerne om arbejdskraftens frie bevægelighed ikke er til hinder for, at der i perioden fra november 2008 til juni 2011 eller i en del af denne periode ikke tilkendes Babette Martens nogen studiestøtte:
 2)
 Skal artikel 20 TEUF og artikel 21 TEUF da fortolkes således, at de er til hinder for, at EU-medlemsstaten Nederlandene ikke forlænger studiestøtten til en uddannelse på en undervisningsanstalt i et OLT-område (Curaçao), som der var ret til, da den pågældendes fader var beskæftiget i Nederlandene som grænsearbejder, idet den manglende forlængelse begrundes med, at den pågældende ikke opfylder den betingelse, der gælder for enhver unionsborger, herunder egne statsborgere, nemlig at den pågældende i mindst tre af de seneste seks år forud for optagelsen på den omhandlede uddannelse skal have boet i Nederlandene?
 (1) Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15.10.1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet (EFT 1968 II, s. 467).


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/53
 Sag anlagt den 6. juli 2011 — Bial — Portela & Ca mod KHIM — Isdin (ZEBEXIR)
 (Sag T-366/11)
 2011/C 269/118
 Stævningen er affattet på: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Bial — Portela & Ca, SA (São Mamede do Coronado, Portugal) (ved advokaterne B. Braga da Cruz og J.M. Pimenta)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Isdin, SA (Barcelona, Spanien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. april 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1212/2009-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at give afslag på registrering af EF-varemærke nr. 6809008 »ZEBEXIR«.
 —
 Isdin, SA tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Isdin, SA
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ZEBEXIR« for varer i klasse 3 og 5 — EF-varemærkeansøgning nr. 6809008
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Bial — Portela & Ca, SA
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 3424223 af ordmærket »ZEBINIX« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 5 og 42
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, eftersom appelkammeret fejlagtigt fastslog, at de omhandlede varemærker ikke lignede hinanden i en sådan grad, at de kunne forveksles.


text:
18.11.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 281/41
 Sag anlagt den 25. september 2006 — Den Italienske Republik mod Kommissionen
 (Sag T-267/06)
 (2006/C 281/73)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Den Italienske Republik (ved avvocato dello stato G. Aiello)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning af 27. juli 2006 meddelt under nr. K(2006) 3331 annulleres, for så vidt som den udelukker visse udgifter afholdt af Den Italienske Republik for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, fra EF-finansiering.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det foreliggende søgsmål er rettet imod Kommissionens beslutning af 27. juli 2006 meddelt under nr. K(2006) 3331 om udelukkelse fra EF-finansiering af visse udgifter, som Den Italienske Republik har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen.
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort gældende, at følgende er tilsidesat eller urigtigt anvendt:
 —
 Punkt 4, nr. iv), i bilaget til Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95 af 7. juli 1995 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 729/70, for så vidt angår proceduren for regnskabsafslutning for EUGFL, Garantisektionen (EFT L 158 af 8.7.1995, s. 6).
 —
 Artikel 23, 24 og artikel 30, stk. 1 og 2, i Rådets Forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1).
 —
 Artikel 17, stk. 2 og 3, i Kommissionens Forordning (EF) nr. 659/97 af 16. april 1997 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 2200/96 (EFT L 100 af 17.4.1997, s. 22).
 —
 Artikel 4, stk. 3, artikel 8 og artikel 24, stk. 3, samt punkt 2, litra a), i bilag III til Kommissionens forordning (EF) nr. 562/2000 af 15. marts 2000 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1254/1999 for så vidt angår ordningerne for offentligt interventionsopkøb af oksekød (EFT L 68 af 16.3.2000, s. 22).


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/3
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 19. april 2007 — Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-134/04) (1)
 (Fiskeri - forordning (EF) nr. 2287/2003 om fordeling af fangstkvoter mellem medlemsstaterne - akten vedrørende Spaniens tiltrædelse - overgangsperiodens udløb - krav om relativ stabilitet - princippet om forbud mod forskelsbehandling - nye fiskerimuligheder)
 (2007/C 96/04)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved M.A. Sampol Pucurull og E. Braquehais Conesa, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved F. Florindo Gijón og G. Ramos Ruano, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved T. van Rijn og S. Pardo Quintillán, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 2287/2003 af 19. december 2003 om fastsættelse for 2004 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (EUT L 344, s. 1), for så vidt som de nye fiskerimuligheder i Nordsøen og Østersøen ikke er blevet tildelt under hensyntagen til Spaniens interesser, og dette trods udløbet af overgangsperioden — forskelsbehandling — anvendelse af artikel 20, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (EFT L 358, s. 59)
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 3)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2004.


text:
8.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 297/19
 Domstolens kendelse af 5. juli 2007 — Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-255/06 P) (1)
 (Appel - internationale aftaler - aftale EØF-Tyrkiet - toldunion mellem Den Europæiske Union og Tyrkiet - kompenserende økonomisk støtte)
 (2007/C 297/31)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ (ved avocat R. Sinner)
 De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bishop og D. Canga Fano, som befuldmægtigede) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved X. Lewis og J. Hottiaux, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Femte Afdeling) den 30. marts 2006 i sag T-367/03, Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret mod Rådet og Kommissionen, hvorved Retten frifandt Rådet og Kommissionen i et erstatningssøgsmål, hvori der var nedlagt påstand om erstatning for skade, som sagsøgeren hævder at have lidt som følge af, at de pågældende institutioner ikke har overholdt deres forpligtelser i henhold til bestemmelserne vedrørende en toldunion mellem Den Europæiske Union og Tyrkiet, navnlig forpligtelsen til at yde økonomisk støtte som kompensation for toldunionens negative indvirkning på den tyrkiske økonomi
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Yedaș Tarim ve Otomotiv Sanayi ve Ticaret AȘ betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 212 af 2.9.2006.


text:
10.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 395/43
 Rettens dom af 25. september 2014 — Grazyte mod Kommissionen
 (Sag T-86/13 P) (1)
 ((Appel - personalesag - midlertidigt ansatte - løn - udlandstillæg - betingelse i henhold til artikel 4, stk. 1, litra b), i bilag VII til statutten - tiårig referenceperiode - tjeneste i en international organisation))
 (2014/C 395/52)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Diana Grazyte (Utena, Litauen) (ved advokat R. Guarino)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (først ved V. Joris, dernæst J. Currall og G. Gattinara, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten for EU-Personalesager (Tredje Afdeling) den 5. december 2012, i sag F-76/11, Grazyte mod Kommissionen, Sml. Pers. (EU:F:2012:173), med påstand om ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Diana Grazyte bærer sine egne omkostninger, og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger i nærværende instans.
 (1) EUT C 101 af 6.4.2013.


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/30
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 29. marts 2007 — Scott mod Kommissionen
 (Sag T-366/00) (1)
 (Statsstøtte - pris for salg af en grund - beslutning om tilbagesøgning af en støtte, der er uforenelig med fællesmarkedet - fejl i beregningen af støtten - Kommissionens forpligtelser hvad angår beregningen af støtten - støttemodtagerens rettigheder - forordning (EF) nr.659/1999 - artikel 13, stk. 1)
 (2007/C 96/63)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Scott SA (Saint-Cloud, Frankrig) (ved Sir Jeremy Lever, QC, barristers J. Gardner og G. Peretz, samt solicitors R. Griffith og M. Papadakis)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Rozet og J. Flett, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgeren: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, S. Seam og F. Million, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2002/14/EF af 12. juli 2000 om den statsstøtte, Frankrig har iværksat til fordel for Scott Paper SA/Kimberly Clark (EFT 2002 L 12, s. 1)
 Konklusion
 1)
 Artikel 2 i Kommissionens beslutning 2002/14/EF af 12. juli 2000 om den statsstøtte, Frankrig har iværksat til fordel for Scott Paper SA/Kimberly Clark, annulleres, for så vidt som den vedrører den støtte i form af en favørpris for en grund, som er omhandlet i beslutningens artikel 1.
 2)
 Kommissionen betaler sine egne omkostninger og de omkostninger, sagsøgeren har afholdt i sagn ved Retten i Første Instans.
 3)
 Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger i sagen ved Retten i Første Instans.
 (1) EFT C 61 af 24.2.2001.


text:
14.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/46
 Appel iværksat den 14. februar 2007 af José António de Brito Sequeira Carvalho til prøvelse af dom afsagt den 13. december 2006 af Retten for EU-personalesager i sag F-17/05, Brito Sequeira Carvalho mod Kommissionen
 (Sag T-40/07 P)
 (2007/C 82/98)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: José António de Brito Sequeira Carvalho (Bruxelles, Belgien) (ved avocat O. Martins)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellantens påstande
 —
 Appellen fremmes til realitetsbehandling, og der gives appellanten medhold.
 —
 Kommissionen tilpligtes at fremlægge en aktmappe indeholdende samtlige dokumenter vedrørende sagsøgeren, som befinder sig i hans personlige aktmappe, i Kommissionens Undersøgelses- og Disciplinærkontor (IDOC), i lægetjenesten og alle andre steder, herunder aktstykker og dokumenter fra den indledende procedure af 2. februar 2001 vedrørende angivelige beviser på ærekrænkende handlinger, som skal tilskrives sagsøgeren.
 —
 Kommissionen tilpligtes at fremlægge retsgrundlaget for en tjenestemand ved Kommissionens iværksættelse af en lægelig procedure vedrørende appellantens mentale helbredstilstand, straks efter at ansættelsesmyndigheden udpegede appellanten i forbindelse med en administrativ undersøgelse vedrørende ærekrænkende handlinger, samt en fortegnelse over akterne vedrørende nævnte indledende procedure.
 —
 Ophævelse af den af Retten for EU-personalesager afsagte dom i sag F-17/05.
 —
 Det fastslås, at den lægelige procedure, der trådte i stedet for den administrative procedure, som har varet siden 2001, er ulovlig.
 —
 Det fastslås, at princippet om en rimelig frist er tilsidesat ved nævnte procedure, som endnu ikke er afsluttet.
 —
 Det fastslås, at retsakten af 18. juni 2004 fra en tjenestemand ved Kommissionen, er ugyldig på grund af manglende kompetence, manglende begrundelse samt den omstændighed, at den er ikke-eksisterende, og at den ikke kan tilregnes Kommissionen.
 —
 Det fastslås, at der retligt set ikke foreligger en retsakt fra ansættelsesmyndigheden af 28. juni 2004 og at denne ikke kan gøres gældende over for appellanten, over for hvilken den aldrig er blevet meddelt.
 —
 Det fastslås, at der i Kommissionen føres en parallel aktmappe, som indeholder forkerte personlige oplysninger til skade for sagsøgeren.
 —
 Det fastslås, at retsakten fra en læge af 13. juli 2004, hvorefter appellanten forbydes adgang til Kommissionens bygninger er ugyldig og ulovlig, idet der ikke er tale om en afgørelse fra ansættelsesmyndigheden, som er behørigt begrundet.
 —
 Det fastslås, at retsakten af 22. september 2004 fra en tjenestemand ved Kommissionen, hvorefter appellantens beordrede sygeorlov forlænges i seks måneder, og de efterfølgende retsakter, som henviser til tidligere dokumenter fra en tjenestemand ved ansættelsesmyndigheden af juni 2004, er ugyldige.
 —
 I øvrigt gives der appellanten medhold i dennes påstande for EU-Personaleretten.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har i appelskriftet anført, at EU-Personaleretten har begået en fejl ved at basere sin afgørelse på et ukorrekt retsgrundlag, nemlig vedtægtens artikel 59 vedrørende beordret sygeorlov, mens Kommissionen ifølge appellanten har tilsidesat vedtægtens artikel 86 og bilag IX til vedtægten, samt de lovbestemmelser, som regulerer gennemførelsen af administrative undersøgelser og disciplinær forfølgning. Appellanten har desuden anført, at EU-Personaleretten har tilsidesat hans ret til kontradiktion og har tilsidesat artikel 6 i


text: den europæiske menneskerettighedskonvention samt princippet om en retfærdig rettergang ved at træffe afgørelse på grundlag af en ufuldstændig aktmappe og uden at have taget stilling til den angivelige forelæggelse af en parallel aktmappe. Appellanten har ligeledes anført, at EU-Personaleretten har tilsidesat artikel 8 i den europæiske menneskerettighedskonvention ved at træffe afgørelse på grundlag af falske beviser. Appellanten har desuden foreholdt EU-Personaleretten, at denne ikke i den appellerede dom har taget stilling til hans begæring om genåbning af retsforhandlingerne. Appellanten har ligeledes anført, at EU-Personaleretten ulovligt undlod at drage retlige konsekvenser af den manglende kompetence hos den myndighed, som havde truffet afgørelsen om hans beordrede sygeorlov, en afgørelse, som EU-Personaleretten ifølge appellanten burde have fastslået var ikke-eksisterende på grund af manglende kompetence og manglende begrundelse.


text:
12.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 8/11
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 27. november 2007 — Pitsiorlas mod Rådet og ECB
 (Forenede sager T-3/00 og T-337/04) (1)
 (Aktindsigt - Basel/Nyborg-overenskomsten - annullationssøgsmål - retsakter, som kan anfægtes - begrundelse - ulovlighedsindsigelse - afgørelse 93/731/EF - Den Europæiske Centralbanks forretningsorden - erstatningssøgsmål - Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold for dets institutioners retsstridige handlemåde - tab - årsagsforbindelse)
 (2008/C 8/19)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Athanasios Pitsiorlas (Thessaloniki, Grækenland) (ved advokat D. Papafilippou)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (først ved M. Bauer, S. Kyriakopoulou og D. Zachariou, og derefter ved M. Bauer og D. Zachariou, som befuldmægtigede) og Den Europæiske Centralbank (i sag T-3/00 først ved C. Zilioli, C. Kroppenstedt og P. Vospernik, derefter ved Zilioli, Kroppenstedt, F. Athanasiou og S. Vuorensola, og endelig ved Zilioli, Kroppenstedt og Athanasiou, og, i sag T-337/04, ved C. Kroppenstedt, F. Athanasiou og P. Papapaschalis, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Dels påstand om annullation af Rådets og Den Europæiske Centralbanks beslutninger om at nægte sagsøgeren aktindsigt i dokumenterne vedrørende Basel/Nyborg-overenskomsten fra september 1987, dels påstand om erstatning.
 Konklusion
 1)
 Beslutningen truffet af Den Europæiske Centralbanks (ECB) Styrelsesråd den 21. oktober 1999 — i den form, hvori denne blev meddelt Athanasios Pitsiorlas ved skrivelse af 8. november 1999 — annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes de sagsøgte parter i annullationssøgsmålet.
 3)
 De sagsøgte parter frifindes i erstatningssøgsmålet.
 4)
 ECB, Rådet og sagsøgeren bærer deres egne omkostninger i sag T-3/00 og sag T-337/04. Rådet bærer sine egne omkostninger og betaler og de af sagsøgeren afholdte omkostninger i sag C-193/01 P.
 (1) EFT C 122 af 29.4.2000.


text:
8.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 39/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af tribunal de commerce de Versailles (Frankrig) den 6. december 2013 — Comité d'entreprise de Nortel Networks SA m.fl., Fr. Rogeau, likvidator for Nortel Networks SA, mod Fr. Rogeau, likvidator for Nortel Networks SA, Alan Robert Bloom m.fl.
 (Sag C-649/13)
 2014/C 39/23
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal de commerce de Versailles
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Comité d'entreprise de Nortel Networks SA m.fl., Fr. Rogeau, likvidator for Nortel Networks SA
 Sagsøgt: Fr. Rogeau, likvidator for Nortel Networks SA, Alan Robert Bloom m.fl.
 Præjudicielt spørgsmål
 Har en medlemsstats ret, der indleder en sekundær insolvensbehandling, enekompetence eller alternativt kompetence sammen med den medlemsstats ret, der indleder hovedinsolvensbehandlingen, til at træffe afgørelse vedrørende fastlæggelsen af, hvilke af skyldnerens aktiver, som er omfattet af virkningerne af den sekundære insolvensbehandling i henhold til artikel 2, litra g), artikel 3, stk. 2, og artikel 27 i Rådets forordning (EF) nr. 1346/2000 af 29. maj 2000 om konkurs (1), og er det, i tilfælde af enekompetence eller alternativ kompetence, de retsregler, der regulerer hovedinsolvensbehandlingen eller de retsregler, der regulerer den sekundære insolvensbehandling, der finder anvendelse?
 (1) EFT L 160, s. 1.


text:
C 109/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.5.2002
 — Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine
 forpligtelse i henhold til Kommissionens direktiv
 96/48/EF af 23. juli 1996 om interoperabilitet i det
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog (1),
 da den dels ikke har vedtaget de lov- og forvaltningsforsk-
 rifter, der er nødvendige for at efterkomme direktivet,
 Med vedtagelsen af Quality of Shellfish Waters (Amendment) dels i hvert fald ikke har givet Kommissionen meddelelse
 Regulations 2001, har Irland bragt sin lovgivning i overens- herom.
 stemmelse med artikel 5 i direktiv 79/923/EØF ved at stille krav
 om vedtagelse af programmer for alle udpegede vandområder. 2. Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkost-
 Kommissionen råder imidlertid ikke over nogen som helst ninger.
 oplysninger, der viser, at Irland på tilsvarende måde har
 korrigeret den manglende vedtagelse af alle de programmer,
 som er foreskrevet i direktivets artikel 5. Det er ikke tilstrække-
 ligt blot at introducere et krav herom i den nationale lovgivning Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — programmerne skal vedtages i praksis i overensstemmelse
 med artikel 5. Ifølge artikel 249, stk. 3, EF er et direktiv med hensyn til det
 tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som det rettes
 til. Ifølge artikel 10, stk. 1, EF træffer medlemsstaterne alle
 Kommissionen er i besiddelse af officiel bekræftelse fra de irske almindelige eller særlige foranstaltninger, som er egnede til at
 myndigheder af, at der den 14. december 2000 ikke var blevet sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af denne
 vedtaget noget forureningsforebyggelsesprogram for udpegede traktat, eller af retsakter foretaget af Fællesskabets institutioner.
 skaldyrvande. Efterfølgende er Kommissionen ikke blevet
 orienteret om ændringer i dette forhold til trods for, at der i
 henhold til direktivets artikel 5 skulle være vedtaget program- Medlemsstaterne har pligt til rettidigt at gennemføre direktivet
 mer for alle udpegede vandområder inden for en frist på seks i national ret, således at gennemførelsesproceduren tilendebrin-
 år efter udpegningen. ges inden udløbet af den frist, der er fastsat for gennemførelsen.
 Denne frist udløb den 8. april 1999, uden at Østrig havde
 vedtaget de nødvendige foranstaltninger.
 Kommissionen mener derfor, at Irland har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til direktivet. (1) EFT 1996 L 235, s. 6.
 (1) EFT L 281 af 10.11.1979, s. 47.
 Sag anlagt den 1. marts 2002 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-70/02)
 Sag anlagt den 28. februar 2002 af Kommissionen for De (2002/C 109/59)
 Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 (Sag C-68/02) Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. marts
 2002 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Antonio Aresu og
 (2002/C 109/58) Michael Shotter, som befuldmægtigede.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 28. fe- — Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine
 bruar 2002 anlagt sag mod Republikken Østrig af Kommissio- forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 6, og artikel 9,
 nen for


text:
De Europæiske Fællesskaber ved Claudia Schmidt, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, og juridisk konsulent Marie 97/66/EF (1) af 15. december 1997 om behandling af
 Wolfcarius, og med valgt adresse i Luxembourg hos juridisk personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred inden
 konsulent Luis Escobar Guerrero, Wagnercentret C 254, for telesektoren, da den ikke har vedtaget de nødvendige
 Kirchberg. foranstaltninger for at efterkomme direktiverne.
 ---pagebreak--- 4.5.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 109/35
 — Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 ninger.
 I) Dommen ophæves som følge af urigtig og modstridende
 anvendelse af fællesskabsretten, i det omfang den opret-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter holder Kommissionens beslutning nr. 98/247/EKSF af
 21. januar 1998 om at pålægge sagsøgeren en bøde,
 a) Manglende gennemførelse af artikel 8, stk. 6, i direktiv uagtet at denne tilhører KTS-koncernen.
 97/66.
 Artikel 6, stk. 6, i dekret 171/98 udgør en kun delvis Subsidiært:
 gennemførelse af det omhandlede direktivs artikel 8,
 stk. 6, eftersom der heri ikke omtales nogen pligt til at
 give offentligheden meddelelse om mulighederne ifølge II) Dommen ophæves som følge af urigtig anvendelse af
 sidstnævnte bestemmelses stk. 1, 2, 3 og 4 for at hindre fællesskabsretten, i det omfang den opretholder artikel 1 i
 CLI (»Calling line identification«) af de indgående opkald, Kommissionens beslutning nr. 98/247/EKSF af 21. januar
 såfremt CLI er slettet, og muligheden for at slette fremkal- 1998, hvorefter AST’s tilsidesættelse af konkurrencereg-
 delsen af identifikationen af samtalepartnerens telefon- lerne skulle have bestået, indtil Kommissionen traf sin
 linje. beslutning.
 b) Manglende gennemførelse af artikel 9, litra b), i direktiv
 97/66. III) Dommen ophæves som følge af, at ligebehandlingsprin-
 cippet og forbuddet mod forskelsbehandling er tilsidesat,
 Artikel 9, litra b), i direktivet vedrører medlemsstaternes for så vidt som den ikke tager sagsøgerens krav om en
 pligt til at sikre fremgangsmåder, hvorefter man kan yderligere nedsættelse af bøden til 40 % til følge på grund
 ophæve fjernelsen af identifikationen af opkaldslinjen, af det samarbejde, sagsøgeren ydede under sagen.
 linje for linje, for de tjenestegrene, som modtager de af
 en medlemsstat som sådanne anerkendte nødopkald, med
 henblik på, at de nævnte opkald kan besvares. Italiens Under alle omstændigheder,
 lovgivning ses ikke at have gennemført denne bestem-
 melse.
 IV) tilpligtes Kommissionen at betale sagens omkostninger.
 ( 1) EFT L 24 af 30.1.1998, s. 1.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Appel iværksat den 28. februar 2002 af Thyssenkrupp Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede dom bør ophæves
 Acciai Speciali Terni SpA til prøvelse af dom afsagt den af følgende grunde:
 13. december 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans (Første Afdeling) i de forenede sager
 T-45/98 og T-47/98, Krupp Thyssen Stainless GmbH og — Kommissionen foretog en urigtig og modstridende anven-
 Acciai Speciali Terni Spa mod Kommissionen for De delse af fællesskabsretten, da den pålagde AST en bøde,
 Europæiske Fællesskaber uagtet at AST tilhører KTS-koncernen, der er allerede er
 blevet pålagt en bøde.
 (Sag C-73/02 P)
 — Kommissionen foretog en urigtig anvendelse af fælles-
 (2002/C 109/60) skabsretten, da


text:
den fastslog, at AST vedvarende havde
 tilsidesat konkurrencereglerne.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 28. fe-
 bruar 2002 iværksat appel af Thyssenkrupp Acciai Speciali — Kommissionen tilsidesatte ligebehandlingsprincippet og
 Terni SpA ved avvocati Giulia Di Tommaso og Andrea forbuddet mod forskelsbehandling, da den fastsatte om-
 Giardina, og med valgt adresse i Luxembourg, til prøvelse fanget af nedsættelsen af bøden på grund af det samar-
 af dom afsagt den 13. december 2001 af De Europæiske bejde, sagsøgeren ydede under sagen.
 Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i de forenede
 sager T-45/98 og T-47/98, Krupp Thyssen Stainless GmbH
 og Acciai Speciali Terni SpA mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber.


text:
14.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tatabányai Törvényszék (Ungarn) den 26. maj 2017 — Éva Nothartová mod József Boldizsár Sámson
 (Sag C-306/17)
 (2017/C 269/11)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Tatabányai Törvényszék
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Éva Nothartová
 Sagsøgt: József Boldizsár Sámson
 Præjudicielle spørgsmål
 Når et modkrav udspringer af en anden aftale eller et andet forhold end det, som hovedkravet støttes på
 a)
 er det da alene artikel 8, stk. 3, i forordning nr. 1215/2012/EU (herefter »Bruxelles Ia-forordningen«) (1), der skal finde anvendelse, når det drejer sig om at afgøre hvilken ret, der er kompetent for så vidt angår modkravet, eftersom det er den eneste bestemmelse, der vedrører modkrav, eller
 b)
 vedrører Bruxelles Ia-forordningens artikel 8, stk. 3, alene modkrav, der udspringer af den samme aftale eller det samme forhold, som hovedkravet støttes på, og kan denne bestemmelse følgelig ikke finde anvendelse på modkrav, der ikke udspringer af den samme aftale eller det samme forhold, som hovedkravet støttes på, hvilket fører til, at det med hensyn til modkrav kan fastslås på grundlag af andre kompetenceregler i Bruxelles Ia-forordningen, at den ret, der træffer afgørelse vedrørende hovedkravet, ligeledes er kompetent vedrørende modkravet?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1215/2012 af 12.12.2012 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EUT L 351, s. 1).