text:
29.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 79/32
 Appel iværksat den 28. januar 2008 af Luigi Marcuccio til prøvelse af kendelse afsagt den 6. december 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-40/06, Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag T-46/08 P)
 (2008/C 79/63)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved avvocato G. Cipressa)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellantens påstande
 —
 Kendelse afsagt af EU-Personaleretten (Første Afdeling) den 6. december 2007 i sag F-40/06, Marcuccio mod Kommissionen, annulleres for så vidt som: (a) det søgsmål, appellanten anlagde ved førsteinstansen blev afvist af en hvilken som helst anden grund end den, at sagsøgeren savnede søgsmålsinteresse; (b) sagsøgerens påstand om erstatning (herefter »erstatningspåstanden«) for den skade (herefter »skaden«), appellanten har lidt under denne sag blev afvist; og (c) sagsøgeren tilpligtedes at betale sagsøgtes sagsomkostninger.
 —
 Det fastslås, at søgsmålet for førsteinstansen kunne fremmes til realitetsbehandling, og navnlig at appellanten på tidspunktet for sagsanlægget havde søgsmålsinteresse.
 —
 Principalt, der gives appellanten medhold i erstatningspåstanden, og indstævnte tilpligtes at betale appellantens sagsomkostninger for førsteinstansen og under appelsagen.
 —
 Subsidiært, sagen hjemvises til Personaleretten til fornyet behandling for så vidt angår (a) de dele af den foreliggende sag, som Personaleretten ikke tog stilling til, eller som bliver annulleret ved Rettens afgørelse i denne appelsag; (b) spørgsmålet om fordeling af sagsomkostningerne i førsteinstansen og i appelinstansen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Det gøres gældende, at der foreligger en total mangel på begrundelse, at kendelsen åbenbart ulogisk, at den er usammenhængende og forvirrende, at sagen ikke har været tilstrækkeligt oplyst, at der ikke er truffet afgørelse vedrørende en afgørende faktisk omstændighed i sagen, og at der er tale om en tilsidesættelse af forpligtelsen til en klar fremstilling, om en forvanskning og fordrejelse af fakta (navnlig i den appellerede kendelses præmis 10, 12, 26-38 og 42-46).
 Der foreligger en fejlagtig og forkert fortolkning og anvendelse af de generelle retsprincipper, af retsforskrifterne samt af fællesskabernes retsinstansers retspraksis med hensyn til skadeserstatning (navnlig den appellerede kendelses præmis 42-46).
 Personalerettens afgørelse er åbenbart ulogisk med hensyn til fordeling af sagsomkostningerne, bl.a. som følge af urimelighed, total mangel på begrundelse, inkonsekvens, forvanskning og fordrejelse af de faktiske forhold og vilkårlighed (navnlig i den appellerede kendelses præmis 49 og 50).
 Der er tale om en total mangel på begrundelse for Personalerettens kendelse i den foreliggende sag (navnlig den appellerede kendelses præmis 26-38).
 Der foreligger forvanskning og fordrejelse af de faktiske omstændigheder samt deraf følgende processuelle fejl af en sådan grovhed, at Personaleretten uopretteligt lader hånt om appellantens ret til forsvar og tilsidesætter grundlæggende retsforskrifter på en sådan måde, at den appellerede kendelse uopretteligt er svækket (navnlig den appellerede kendelses præmis 24).
 Der foreligger en tilsidesættelse af forskrifterne vedrørende en retfærdig rettergang navnlig for så vidt angår bestemmelserne i den europæiske menneskerettighedskonvention (denne appelstævnings præmis 24 og præmis 26-38).


text:
10.11.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/42
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 27. september 2007 — Pelle og Konrad mod Rådet og Kommissionen
 (Forenede sager T-8/95 og T-9/95) (1)
 (»Ansvar uden for kontraktforhold - mælk - tillægsafgift - referencemængde - forordning (EØF) nr. 2187/93 - erstatning til producenter - suspension af forældelse«)
 (2007/C 269/76)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Wilhelm Pelle (Kluse-Ahlen, Tyskland) og Ernst-Reinhard Konrad (Löllbach, Tyskland) (ved avocats B. Meisterernst, M. Düsing, D. Manstetten, F. Schulze og W. Haneklaus)
 Sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (først ved A. Brautigam og A.-M. Colaert, derefter ved A.-M. Colaert, som befuldmægtigede) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (først ved D. Booß og M. Niejahr, som befuldmægtigede, derefter ved T. van Rijn og M. Niejahr, bistået af avocats H.-J. Rabe, G. Berrisch og M. Núñez-Müller)
 Sagens genstand
 Erstatningspåstande i henhold til EF-traktatens artikel 178 (nu artikel 235 EF) og EF-traktatens artikel 215, stk. 2 (nu artikel 288, stk. 2, EF), for det tab, sagsøgerne angiveligt har lidt som følge af anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter (EFT L 90, s. 13), som suppleret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 af 16. maj 1984 om gennemførelsesbestemmelserne for den tillægsafgift, der er omhandlet i artikel 5c i forordning nr. 804/68 (EFT L 132, s. 11).
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber skal erstatte det tab, som Wilhelm Pelle og Ernst-Reinhard Konrad har lidt som følge af anvendelsen af Rådets forordning (EØF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i forordning (EØF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mælk og mejeriprodukter, som suppleret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 1371/84 af 16. maj 1984 om gennemførelsesbestemmelserne for den tillægsafgift, der er omhandlet i artikel 5c i forordning nr. 804/68, for så vidt som disse forordninger ikke indeholder nogen bestemmelse om tildeling af en referencemængde til producenter, som efter at have påtaget sig en forpligtelse i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 1078/77 af 17. maj 1977 om indførelse af en præmieordning for ikke-markedsføring af mælk og mejeriprodukter og for omstilling af malkekvægsbesætninger ikke har leveret mælk i det af den pågældende medlemsstat valgte referenceår.
 2)
 Wilhelm Pelle, sagsøger i sag T-8/95, holdes skadesløs for tabet ved anvendelsen af forordning nr. 857/84 for perioden mellem den 5. december 1987 og den 28. marts 1989.
 3)
 Ernst-Reinhard Konrad, sagsøger i sag T-9/95, holdes skadesløs for tabet ved anvendelsen af forordning nr. 857/84 for perioden mellem den 27. november 1986 og den 28. marts 1989.
 4)
 Senest seks måneder efter afsigelsen af denne dom giver parterne Retten meddelelse om de beløb, som de efter fælles overenskomst er blevet enige om skal betales i erstatning.
 5)
 Såfremt parterne ikke når til enighed, giver de inden for samme frist Retten meddelelse om deres påstande med beløbsangivelser.
 6)

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/18
 Domstolens kendelse af 4. oktober 2007 — Republikken Finland mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-457/06 P) (1)
 (Appel - annullationssøgsmål - afvisning - akt, der ikke har bindende retsvirkninger - De Europæiske Fællesskabers egne indtægter - traktatbrudssøgsmål - artikel 11 i forordning (EF, Euratom) nr. 1150/2000 - morarente - forhandlinger om en aftale om betinget betaling - afvisningsskrivelse)
 (2008/C 22/34)
 Processprog: finsk
 Parter
 Appellant: Republikken Finland (ved E. Bygglin, som befuldmægtiget)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Wilms og P. Aalto, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt den 5. september 2006 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling), Finland mod Kommissionen (sag T-350/05), hvorved Retten afviste et annullationssøgsmål til prøvelse af Kommissionens afgørelse af 8. juli 2005, hvorved den afslog at indlede forhandlinger med Republikken Finland vedrørende tilbagebetaling med forbehold af den told af forsvarsmateriel, som Kommissionen havde rejst krav om inden for rammerne af en traktatbrudsprocedure — retsakter, der kan være genstand for søgsmål
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Republikken Finland betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
18.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 90/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af House of Lords (Det Forenede Kongerige) den 9. februar 2009 — Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs mod Baxi Group Limited
 (Sag C-55/09)
 2009/C 90/21
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 House of Lords
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Commissioners for Her Majesty’s Revenue and Customs
 Sagsøgt: Baxi Group Limited
 Præjudicielle spørgsmål
 Under omstændigheder, hvor
 A.
 en afgiftspligtig person anvender en salgsfremmende ordning, der drives af et reklame- og marketingsselskab, og hvorunder der udstedes »point« til den afgiftspligtige persons kunder i forbindelse med kundernes køb af goder hos den afgiftspligtige person
 B.
 kunderne indløser point og vederlagsfrit modtager præmier fra reklame- og marketingsselskabet
 C.
 den afgiftspligtige person har aftalt med dette andet selskab, at den betaler dette den anbefalede salgspris for præmierne.
 1)
 Hvorledes skal artikel 14, 24, 73 og 168 i momsdirektivet (1) [tidligere artikel 5 og 6 samt artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), og artikel 17, stk. 2, i sjette direktiv (2)] fortolkes med hensyn til den afgiftspligtige persons betalinger til det andet selskab?
 2)
 Skal disse bestemmelser navnlig fortolkes således, at den afgiftspligtige persons betalinger til det andet selskab må anses for:
 a)
 udelukkende at være modydelse for det andet selskabs levering af tjenesteydelser til den afgiftspligtige person
 b)
 udelukkende at være modydelse fra tredjemand for det andet selskabs levering af goder til kunderne
 c)
 at være modydelse dels for det andet selskabs levering af tjenesteydelser til den afgiftspligtige person, dels for det andet selskabs levering af goder til kunderne, eller
 d)
 at være modydelse for det andet selskabs levering af såvel reklame- og marketingsydelser som præmier til den afgiftspligtige person?
 3)
 Hvis spørgsmål 2 besvares med, at sådanne betalinger må anses for dels at være modydelse for en levering af tjenesteydelser fra det andet selskab til den afgiftspligtige person, dels at være modydelse fra tredjemand, der af den afgiftspligtige person betales til det andet selskab for dettes levering af goder til kunderne, hvilke kriterier er da fastsat i fællesskabsretten for afgørelsen af, hvorledes betalingen skal fordeles mellem disse to leveringer?
 (1) Rådets direktiv 2006/112/EF af 28.11.2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (EUT L 347, s. 1).
 (2) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1).


text:
18.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 136/49
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 2. marts 2016 — Loescher mod Rådet
 (Sag F-84/15) (1)
 ((Personalesag - tjenestemænd - fagforeningsrepræsentant - stillet til rådighed for en fagforening eller faglig sammenslutning - forfremmelsesåret 2014 - afgørelse om ikke at forfremme sagsøgeren - vedtægtens artikel 45 - sammenligning af fortjenester - ingen vedtægtsmæssig forpligtelse til at fastsætte en specifik metode til sammenligning af fortjenesterne hos de ansatte, som stilles til rådighed for fagforeninger eller faglige sammenslutninger - hensyntagen til bedømmelsesrapporterne - vurdering af det udøvede ansvarsniveau - beviser - efterprøvelse af åbenbart urigtigt skøn))
 (2016/C 136/69)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Bernd Loescher (Rhode-Saint-Genèse, Belgien) (ved advokaterne J.-N. Louis og N. de Montigny)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Bauer og M. Veiga, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren til den nærmeste højere lønklasse (AD 12) i forfremmelsesåret 2014 ved Rådet for Den Europæiske Union.
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes
 2)
 Bernd Loescher bærer sine egne omkostninger og betaler de af Rådet afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 279 af 24.8.2015, s. 60.


text:
8.5.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 144/43
 Rettens kendelse af 14. marts 2017 — Karl Conzelmann mod EUIPO (LIKE IT)
 (Sag T-21/16) (1)
 ((EU-varemærker - ansøgning om registrering af ordmærket LIKE IT - absolut registreringshindring - manglende fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009))
 (2017/C 144/59)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Karl Conzelmann GmbH + Co. KG (Albstadt, Tyskland) (ved advokat J. Klink)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (ved A. Graul og M. Fischer, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 11. november 2015 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 223/2015-1) vedrørende en ansøgning om registrering af ordmærket LIKE IT som EU-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret frifindes.
 2)
 Karl Conzelmann GmbH + Co. KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 98 af 14.3.2016.


text:
8 . 3 . 97 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 74/15
 I hvilke tilfælde og af hvilke grunde skal der i så fald tages ren af et konkurrerende produkt, at denne ikke alene
 hensyn til de selskaber, der hører til en dominerende juri indgår aftale om udbringning, men også om andre til
 disk person i en koncern ? budte ydelser ( f.eks. distribution via udsalgssteder,
 trykning ) som led i en samlet pakke ?
 (') EFT nr. C 132 af 14 . 5 . 1994, s . 4 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved beslut
 ning truffet den 9. januar 1997 af Maaseutuelinkeinojen
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 1 . juli 1996 af Oberlandesgericht Wien i sagen valituslautakunta i sagen Raijsa-Liisa Jokela
 Oskar Bronner Gesellschaft mbH & Co. KG mod 1 . Me ( Sag C-9/97)
 diaprint Zeitungs- und Zeitschriftenverlag Gesellschaft
 mbH & Co. KG, 2. Mediaprint Zeitungsvertriebsgesell ( 97/C 74/31 )
 schaft mbH & Co. KG og 3 . Mediaprint Anzeigengesell
 schaft mbH & Co. KG
 ( Sag C-7/97) Ved beslutning truffet den 9 . januar 1997, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 16. januar 1997, har
 ( 97/C 74/30 ) Maaseutuelinkeinojen valituslautakunta i sagen Raija-Liisa
 Jokela forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs
 mål :
 Ved kendelse afsagt den 1 . juli 1996, indgået til Domsto
 lens Justitskontor den 15 . januar 1997, har Oberlandes
 gericht Wien som kartelretlig instans i sagen Oskar Bron
 ner Gesellschaft mbH & Co. KG mod 1 . Mediaprint Zei 1 ) Er det foreneligt med målsætningerne i artikel 17 og
 tungs- und Zeitschriftenverlag Gesellschaft mbH & Co . 18 i Rådets forordning ( EØF ) nr. 2328/91 (*) om for
 KG, 2. Mediaprint Zeitungsvertriebsgesellschaft mbH & bedring af landbrugsstrukturernes effektivitet og
 Co. KG og 3 . Mediaprint Anzeigengesellschaft mbH & artikel 1 i Rådets direktiv 75/268/EØF (2 ) om landbrug
 Co. KG forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en i bjergområder og i visse ugunstigt stillede områder at
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgs tildele udligningsgodtgørelse for naturbetingede ulem
 mål : per til en landbruger, hvis hun ikke i overensstemmelse
 med nævnte direktiv bor i det ugunstigt stillede om
 råde i Finland på en landbrugsbedrift, som hun ejer og
 1 ) Skal EF-traktatens artikel 86 fortolkes således, at der besidder, men størstedelen af året bor uden for det
 nævnte område ?
 er tale om misbrug af dominerende stilling i form af,
 at der uberettiget opstilles hindringer for at få adgang
 til markedet, når en virksomhed, som udgiver, fremstil
 ler og distribuerer dagblade og med sine produkter Såfremt ovennævnte spørgsmål besvares helt eller del
 indtager en fremtrædende stilling på det østrigske vist bekræftende,
 dagsbladsmarked ( nemlig 46,8 % af det samlede oplag,
 42% af annonceindtægterne og 71 %'s dækning, set i
 a ) er det foreneligt med ovennævnte artikler og prin
 forhold til samtlige dagblade ) og som driver den eneste cipperne i Rom-traktatens artikel 5 , artikel 40 ,


text:
i Østrig eksisterende landsdækkende ordning med di stk. 3 , andet afsnit, og artikel 42, stk. 2, litra a) —
 rekte udbringning til abonnenter, over for en anden
 og herved navnlig når henses til princippet om lige
 virksomhed, som også udgiver, fremstiller og distribue behandling af landbrugere og det hermed for
 rer et dagblad i Østrig, nægter at afgive et bindende bundne forbud mod forskelsbehandling — at der
 tilbud om at optage dette dagblad i sin udbringnings ved § 6 i den nationale regeringsbeslutning ( 861 /
 ordning, når det endvidere lægges til grund, at den
 1995 ) med henblik på tildeling af udligningsgodt
 virksomhed, der ønsker at blive optaget i udbring gørelse for naturbetingede ulemper — i den situa
 ningsordningen, på grund af sit beskedne oplag og den tion hvor landbrugeren bor i mere end 12 kilome
 heraf følgende ringe abonnementstæthed hverken alene ters vejafstand fra bedriftens økonomiske centrum
 eller i samarbejde med de øvrige virksomheder, der ud — er fastsat den betingelse, at landbrugeren des
 byder dagblade på markedet, med rimelige omkostnin uden skal erhverve mindst halvdelen af sin samlede
 ger kan opbygge sin egen udbringningsordning og dri
 ve den rentabelt ?
 indkomst fra landbrug, gartneri og skovbrug og fra
 andre på bedriften udøvede erhverv, samt aktivt
 drive landbrug på bedriften; og
 2 ) Er der tale om misbrug som omhandlet i EF-traktatens
 artikel 86, såfremt — under de i spørgsmål 1 nærmere b ) er det nærmere bestemt foreneligt med retssikker
 angivne omstændigheder — den, der står for ordnin hedsprincippet, som skal overholdes inden for fæl
 gen med udbringning af dagblade, gør det til en betin lesskabsretten, at det desuden altid er en betin
 gelse for at optage forretningsforbindelser med udgive gelse, at der skal foreligge en særlig grund ?


text:
17.4.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 100/43
 Sag anlagt den 27. januar 2010 — CECA mod Kommissionen
 (Sag T-24/10)
 2010/C 100/67
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: CECA SA (La Garenne Colombes, Frankrig) (ved barrister J. Joshua, lawyer E. Aliende Rodríguez)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Artikel 1, stk. 1 og 2, i Kommissionens beslutning K(2009) 8682 af 11. november 2009 annulleres, for så vidt som den angår sagsøgeren, og artikel 1, stk.1, annulleres under alle omstændigheder, for så vidt som den fastslår, at sagsøgeren deltog i en overtrædelse vedrørende tinstabilisatorer mellem 16. marts 1994 og 31. marts 1996.
 —
 De bøder, der er pålagt sagsøgeren i artikel 2, ophæves.
 —
 Såfremt Retten ikke ophæver bøderne fuldstændigt, foretager den væsentlig nedsættelse heraf i henhold til sin fulde prøvelsesret.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med dette søgsmål er der nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 11. november 2009 i sag COMP/38.589 — Varmestabilisatorer, der fastslår, at sagsøgeren deltog i to individuelle overtrædelser af artikel 81 EF (nu artikel 101 TEUF), en vedrørende tinstabilisatorer og en vedrørende ESBO, og pålægger en bøde for hvert produkt.
 Sagsøgeren gør følgende anbringender gældende til støtte for sit søgsmål:
 For det første bliver det anført, at en korrekt anvendelse af artikel 25 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1) ville bevirke, at Akzo-sagen (2) ikke indebar, at fristen blev stillet i bero, og at Kommissionens beføjelse til at pålægge bøder var forældet for begge overtrædelser i henhold til bestemmelsen om tiårig»dobbelt forældelsesfrist«. Sagsøgeren påstår, at Kommissionen begik en retlig fejl ved at fastslå, at forældelsesfristen blev stillet i bero så længe Akzo-sagen verserede for Retten, og med urette konkluderede, at den frist på ti år, der er fastsat i ovennævnte forordnings artikel 25, stk. 5, kunne forlænges i den foreliggende sag.
 For det andet påstår sagsøgeren, at Kommissionen ikke har påvist nogen berettiget interesse i at foretage en konstatering af, at der blev begået overtrædelser, vedrørende hvilke den ikke havde nogen beføjelse til at pålægge bøder. Sagsøgeren anfører, at artikel 7 i forordning (EF) nr. 1/2003 faktisk tillader Kommissionen, hvis den ikke pålægger en bøde, at foretage en konstatering af, at en overtrædelse er blevet begået, forudsat at det er påvist, at Kommissionen har en berettiget interesse deri.
 For det tredje og uafhængigt af de to første anbringender anmoder sagsøgeren Retten om at annullere den konstatering, der er indeholdt i den anfægtede beslutnings artikel 1, stk. 1, hvorefter sagsøgeren havde deltaget i en overtrædelse vedrørende tinstabilisatorer i perioden 16. marts 1994 — 31. marts 1996, og gør gældende, at Kommissionen ikke har påvist nogen berettiget interesse i at foretage en sådan konstatering.
 For det fjerde, og såfremt Retten ikke ophæver bøderne fuldstændigt, gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen ikke har påvist varighed efter 23. februar 1999, og at den bøde, der er pålagt for den anden kartelperiode, derfor skal nedsættes for at afspejle overtrædelsernes kortere varighed.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel


text:
Nr . C 31 / 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 3 . 2 . 96
 Sag anlagt den 8 . december 1995 af Kommissionen for De af 19 . december 1991 om forsikringsselskabers årsregn
 Europæiske Fællesskaber mod Irland skaber og konsoliderede regnskaber, har tilsidesat sine
 ( Sag C-387/95 ) forpligtelser i henhold til EF-traktaten og det oven
 nævnte direktiv .
 ( 96/C 31 /32 )
 2 ) Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den ninger.
 8 . december 1995 anlagt sag mod Irland af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Dimitrios Gouloussis og Carmel O'Reilly, Kommissionens
 Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede , og med valgt Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, samme som dem, der er fremsat i sag C-387/95 ( 2 ); den i
 Wagner-Centret . direktivet fastsatte frist udløb den 1 . januar 1994 .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : (') EFT nr . L 374 af 31 . 12 . 1991 , s . 7 .
 ( 2 ) Se side 16 i denne Tidende .
 1 ) Det fastslås, at Irland ved ikke at have givet meddelelse
 om de love og administrative bestemmelser, som er
 nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 91 /
 674/EØF af 19 . december 1991 om forsikringsselska
 bers årsregnskaber og konsoliderede regnskaber ( ! ),
 eller ved ikke have truffet de nødvendige foranstaltnin Sag anlagt den 15 . december 1995 af Kommissionen for De
 ger for at efterkomme det nævnte direktiv, har tilsidesat Europæiske Fællesskaber mod Irland
 sine forpligtelser i henhold til dette direktiv. ( Sag C-3 94/95 )
 ( 96/C 31 /34 )
 2 ) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: 15 . december 1995 anlagt sag mod Irland af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn Dimitrios Gouloussis og Carmel O'Reilly, Kommissionens
 til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, Juridiske Tjeneste , som befuldmægtigede , og med valgt
 indebærer en forpligtelse for medlemsstaterne til at over adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz,
 holde den i direktivet fastsatte gennemførelsesfrist. Denne Wagner-Centret.
 frist udløb den 1 . januar 1994 , uden at Irland har vedtaget
 de nødvendige bestemmelser for at efterkomme det i Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Kommissionens påstande omhandlede direktiv .
 1 ) Det fastslås, at Irland ved ikke at have givet meddelelse
 (') EFT nr . L 374 af 31 . 12 . 1991 , s . 7 . om de love og administrative bestemmelser, som er
 nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 91 /
 371 /EØF af 20 . juni 1991 om gennemførelse af aftalen
 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og
 Schweiz om direkte forsikring bortset fra livsforsik
 ring ( ! ), eller ved ikke have truffet de nødvendige
 Sag anlagt den 15 . december 1995


text:
af Kommissionen for De foranstaltninger for at efterkomme det nævnte direktiv,
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til dette
 direktiv .
 ( Sag C-3 93/95 )
 ( 96/C 31 /33 ) 2 ) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 15 . december 1995 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Dimi
 trios Gouloussis , som befuldmægtiget, og med valgt adresse EF-traktatens artikel 189 , hvorefter et direktiv med hensyn
 i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Wagner til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 Centret, Kirchberg. indebærer en forpligtelse for medlemsstaterne til at over
 holde den i direktivet fastsatte gennemførelsesfrist. Denne
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : frist udløb den 4 . juli 1993 , uden at Irland havde vedtaget de
 nødvendige bestemmelser for at efterkomme det i Kommis
 1 ) Det fastslås, at Kongeriget Belgien ved ikke inden for sionens påstand omhandlede direktiv.
 den fastsatte frist at have vedtaget, subsidiært ved ikke
 at have givet meddelelse til Kommissionen om de love og (M EFT nr . L 205 af 27. 7 . 1991 , s . 48 .
 administrative bestemmelser, som er nødvendige for
 fuldt ud at efterkomme Rådets direktiv 91 /674/EØF (M


text:
20.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 207/62
 Sag anlagt den 15. maj 2013 — ZZ m.fl. mod EIB
 (Sag F-45/13)
 2013/C 207/108
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved L. Levi)
 Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelserne i sagsøgernes lønsedler om at anvende Den Europæiske Investeringsbanks generelle afgørelse om fastsættelse af en lønstigning begrænset til 2,3 % for samtlige ansatte, og om at anvende afgørelsen om at benytte en meritskala, der medfører et løntab på 1-3 %, og en deraf følgende påstand om, at institutionen tilpligtes at betale lønforskellen samt at betale erstatning.
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af afgørelserne om på sagsøgerne at anvende bestyrelsen for EIB’s afgørelse af 18. december 2012, hvorved der fastsattes en lønstigning begrænset til 2,3 %, og om at anvende direktionen for EIB’s afgørelse af 29. januar 2013 om at benytte en meritskala, der ifølge sagsøgerne medfører et løntab på 1-3 %, hvilke afgørelser er indeholdt i lønsedlerne for april 2013, samt annullation i samme udstrækning af de afgørelser, der var indeholdt i deres tidligere lønsedler, og om fornødent annullation af den informationsskrivelse, som sagsøgte fremsendte til sagsøgerne den 5. februar 2013.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale den lønforskel, der følger af anvendelsen af ovennævnte afgørelser truffet af henholdsvis EIB’s bestyrelse den 18. december 2012 og EIB’s direktion den 29. januar 2013 i forhold til anvendelsen af en meritskala »4-3-2-1-0« og af en »ung« skala »5-4-3-1-0«, eller, subsidiært, for de sagsøgere, der har modtaget karakteren A, i forhold til anvendelsen af en meritskala 3-2-1-0-0, og, for de sagsøgere, der er omfattet af den »unge« skala, i forhold til en ung skala »4-3-2-0-0«. Denne lønforskel tillægges morarenter med virkning fra den 12. april 2013, derefter den 12. i hver måned, indtil fuld betaling sker, idet disse renter fastsættes til ECB’s rentesats forhøjet med 3 point.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale erstatning for det tab, som sagsøgerne har lidt som følge af tabet af købekraft, idet dette tab foreløbigt og efter ret og billighed er opgjort til 1,5 % af hver sagsøgers månedsløn.
 —
 EIB tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
C 21/10 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.1.2004
 B) Er de gældende nationale bestemmelser, hvorefter denne ria Provinciale di Massa e Carrara — Tredje Afdeling — i sagen
 afgift opkræves, forenelige med fællesskabsretten? Navn- Omya SpA mod Commune di Carrara forelagt De Europæiske
 lig ønskes det oplyst, om bestemmelsen i den statslige lov Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 nr. 749 af 15. juli 1911 (med senere ændringer og af følgende spørgsmål:
 tilføjelser), hvorved der til fordel for Carrara Kommune
 pålægges og opkræves en afgift på marmor (og dets
 biprodukter), der udvindes på kommunens område og
 som transporteres bort derfra (den såkaldte marmorafgift) A) Udgør en afgift, der opkræves af en kommune i en
 er i overensstemmelse — eller i strid med — artikel 23 medlemsstat ved udførsel af varer til en anden medlems-
 (tidl. artikel 9) i Traktaten om Oprettelse af Det Europæi- stat, når varen forlader en kommune i den første
 ske Fællesskab, hvori det bestemmes, at »Fællesskabets medlemsstat, en afgift med tilsvarende virkning som
 grundlag er en Toldunion, som omfatter al vareudveks- udførselstold, selv om afgiften også opkræves ved udførsel
 ling, og som indebærer forbud mod told ved indførsel fra af varer fra kommunen til et andet sted på medlemsstatens
 og ved udførsel til andre medlemsstater, såvel som mod område.
 alle afgifter med tilsvarende virkning«, og med artikel 25
 (tidl. artikel 12), der bestemmer, at »Told ved indførsel og
 udførsel og andre afgifter med tilsvarende virkning er B) Er de gældende nationale bestemmelser, hvorefter denne
 forbudt mellem medlemsstaterne. Dette gælder også afgift opkræves, forenelige med fællesskabsretten? Navn-
 finanstold.« lig ønskes det oplyst, om bestemmelsen i den statslige lov
 nr. 749 af 15. juli 1911 (med senere ændringer og
 C) Er denne afgift på marmor i overensstemmelse med tilføjelser), hvorved der til fordel for Carrara Kommune
 traktatens artikel 81-89 (tidl. artikel 85-90 og 92-94), pålægges og opkræves en afgift på marmor (og dets
 som tilsigter at gennemføre af en ordning, der sikrer, at biprodukter), der udvindes på kommunens område og
 konkurrencen inden for fællesmarkedet ikke fordrejes, og som transporteres bort derfra (den såkaldte marmorafgift)
 at fjerne de eksisterende hindringer for at nå dette mål? er i overensstemmelse — eller i strid med — artikel 23
 (tidl. artikel 9) i Traktaten om Oprettelse af Det Europæi-
 ske Fællesskab, hvori det bestemmes, at »Fællesskabets
 D) Såfremt ovenstående spørgsmål besvares benægtende — grundlag er en Toldunion, som omfatter al vareudveks-
 henset til, at der for den kommune, hvori afgiften på ling, og som indebærer forbud mod told ved indførsel fra
 marmor (og dets biprodukter) opkræves, ikke er fastsat og ved udførsel til andre medlemsstater, såvel som mod
 særlige foranstaltninger til fordel for Den Italienske alle afgifter med tilsvarende virkning«, og med artikel 25
 Republik i den nævnte traktat — ønskes det oplyst, om (tidl. artikel 12), der bestemmer, at »Told ved indførsel og
 en ordning, hvorefter der pålægges en økonomisk byrde udførsel og andre afgifter med tilsvarende virkning er
 (marmorafgiften) på varer, der udføres fra en kommune forbudt mellem medlemsstaterne.


text:
Dette gælder også
 til andre områder i den samme stat, er forenelig med finanstold.«
 fællesskabsretten, eller om denne særlige økonomiske
 byrde udgør en mindre gunstig behandling af de varer,
 der er bestemt for disse områder, i forhold til de
 varer, der udføres til andre medlemsstater, og om denne C) Er denne afgift på marmor i overensstemmelse med
 økonomiske byrde resulterer i en hindring af de frie traktatens artikel 81-89 (tidl. artikel 85-90 og 92-94),
 varebevægelser inden for fællesmarkedet. som tilsigter at gennemføre af en ordning, der sikrer, at
 konkurrencen inden for fællesmarkedet ikke fordrejes, og
 at fjerne de eksisterende hindringer for at nå dette mål?
 D) Såfremt ovenstående spørgsmål besvares benægtende —
 henset til, at der for den kommune, hvori afgiften på
 marmor (og dets biprodukter) opkræves, ikke er fastsat
 særlige foranstaltninger til fordel for Den Italienske
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Republik i den nævnte traktat — ønskes det oplyst, om
 se afsagt den 21. juli 2003 af Commissione Tributaria en ordning, hvorefter der pålægges en økonomisk byrde
 Provinciale di Massa e Carrara — Tredje Afdeling — i (marmorafgiften) på varer, der udføres fra en kommune
 sagen Omya SpA mod Commune di Carrara til andre områder i den samme stat, er forenelig med
 fællesskabsretten, eller om denne særlige økonomiske
 byrde udgør en mindre gunstig behandling af de varer,
 (Sag C-427/03) der er bestemt for disse områder, i forhold til de
 varer, der udføres til andre medlemsstater, og om denne
 økonomiske byrde resulterer i en hindring af de frie
 (2004/C 21/17) varebevægelser inden for fællesmarkedet.
 Ved kendelse afsagt den 21. juli 2003, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 7. oktober 2003, har Commissione Tributa-


text:
13.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/12
 Sag anlagt den 6. august 2012 — Debonair Trading Internacional mod KHIM — Ibercosmetica (SÔ:UNIC)
 (Sag T-356/12)
 2012/C 311/16
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Debonair Trading Internacional Lda (Funcha, Madeira) (ved barrister T. Alkin)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Ibercosmetica, SA de CV (Mexico, Mexico)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 4. juni 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1033/2011-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Ibercosmetica, SA de CV
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SÔ:UNIC« for varer i klasse 3 — EF-varemærkeansøgning nr. 8197972
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke/de i indsigelsessagen påberåbte varemærker eller tegn: Sagsøgeren
 De påberåbte varemærker eller tegn: 24 EF-varemærker, internationale varemærker, varemærker fra Det Forenede Kongerige og irske varemærker bestående af ordet »SO« i sammenhæng med andre bestanddele for varer i klasse 3; en serie på 17 ikke-registrerede tegn bestående af ordet »SO« i sammenhæng med andre bestanddele brugt i forbindelse med varer i klasse 3
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen ikke taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009.
 —
 Tilsidesættelse af regel 15, stk. 2, litra b), nr. iii), i Kommissionens forordning nr. 2868/95.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 4, i Rådets forordning nr. 207/2009.


text:
29.11.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 289/13
 3. Hvis et af de foregående spørgsmål besvares bekræftende, foranstaltninger, som Irland har truffet, i sin helhedsvurdering
 er fællesskabsretten da til hinder for regler om procesom- med henblik på i givet fald at stille forslag om fællesskabsforan-
 kostninger som de foreliggende, hvorefter i princippet staltninger vedrørende de minimumskvalifikationer, som per-
 kun en begrænset del af procesomkostningerne erstattes, sonalet skal være i besiddelse af.
 når en national domstol giver en borger medhold på
 grund af en medlemsstats tilsidesættelse af fællesskabs-
 retten?
 Kommissionen er endvidere af den opfattelse, at Irland har
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til forordningens arti-
 kel 17, stk. 2. Irland har ikke fastsat krav til de minimumskvali-
 fikationer, som det personale, der skal træffe alle praktisk
 gennemførlige sikkerhedsforanstaltninger for at undgå og
 minimere udsivning af methylbromid fra desinfektionsanlæg
 og aktiviteter, hvor metalbromid anvendes, skal være i besiddel-
 se af. Kommissionen har heller ikke i den henseende modtaget
 Sag anlagt den 29. september 2003 af Kommissionen for nogen oplysninger, der viser, at Irland har truffet de nødvendi-
 De Europæiske Fællesskaber mod Irland ge sikkerhedsforanstaltninger.
 (Sag C-406/03)
 (1) EFT L 244 af 29.9.2000, s. 1.
 (2003/C 289/25)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. sep-
 tember 2003 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber ved U. Wölker og M. Shotter, som
 befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 16. september 2003 af Landgericht Koblenz
 i handelsregistersagen vedrørende selskabet SEVIC Sy-
 — Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i stems Aktiengesellschaft
 henhold til artikel 16, stk. 5 og 6, og artikel 17, stk. 1 og
 2, i forordning (EF) nr. 2037/2000 om stoffer, der
 nedbryder ozonlaget (1), idet Irland ikke har indsendt
 meddelelser, som omhandlet i forordningens artikel 16, (Sag C-411/03)
 stk. 5 og 6, og artikel 17, stk. 1, og idet Irland ikke i
 henhold til forordningens artikel 17, stk. 2, har truffet
 alle praktisk gennemførlige sikkerhedsforanstaltninger (2003/C 289/26)
 for at undgå og minimere udsivning af methylbromid og
 ikke har fastsat krav til de minimumskvalifikationer, som
 personalet skal være i besiddelse af.
 — Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. Ved kendelse afsagt den 16. september 2003, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 2. oktober 2003, har Landge-
 richt Koblenz i handelsregistersagen vedrørende selskabet
 SEVIC Systems Aktiengesellschaft forelagt De Europæiske
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse
 af følgende spørgsmål:
 Kommissionen har indtil den fastsatte dato, den 31. december
 2001, ikke modtaget nogen oplysninger fra Irland vedrørende
 mængden af ozonlagsnedbrydende stoffer, der er genvundne, Skal artikel 43 og 48 EF fortolkes således, at det er i strid med
 etableringsfriheden for selskaber at nægte et udenlandsk
 regenererede, genanvendte og destruerede. Indtil dette tids-
 europæisk selskab at få registreret dets tilsigtede fusion med et
 punkt modtog den heller ikke de andre krævede detaljerede
 oplysninger, der skulle meddeles den i henhold til forordnin- tysk selskab i det tyske handelsregister i henhold


text:
til §§ 16 ff. i
 gens artikel 16, stk. 5 og 6, og artikel 17, stk. 1. Da den ikke Umwandlungsgesetz (lov om omdannelse af selskaber, herefter
 »UmwG«), fordi UmwG’s § 1, stk. 1, nr. 1, kun hjemler
 har modtaget disse oplysninger, er der efter Kommissionens
 opfattelse risiko for, at Irlands bestræbelser på at begrænse omdannelse af juridiske personer med hjemsted i Tyskland?
 ozonlagsnedbrydende stoffer ikke opfylder forordningens krav,
 da Kommissionen er blevet frataget et middel til at kontrollere
 opfyldelsen. Kommissionen er også forhindret i at medtage de


text:
14.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/19
 Sag anlagt den 7. november 2011 — El Corte Inglés mod KHIM Chez Gerard (CLUB GOURMET)
 (Sag T-571/11)
 2012/C 13/41
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanien) (ved advokaterne E. Seijo Veiguela og J.L. Rivas Zurdo)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd (London, Det Forenede Kongerige)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 28. juli 2011 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1946/2010-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret og den anden part i sagen for appelkammeret, hvis denne sidstnævnte intervenerer i sagen til støtte for sagsøgte, tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Groupe Chez Gerard Restaurants Ltd
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »CLUB GOURMET« for varer i klasse 16, 21, 29, 30, 32 og 33
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: El Corte Inglés, SA
 Det påberåbte varemærke eller tegn: Det nationale figurmærke »CLUB DEL GOURMET, EN ... El Corte Inglés«, ansøgning om det nationale ordmærke »EL SITIO DEL GOURMET« og det nationale varemærke og EF-varemærket »CLUB DEL GOURMET« for tjenesteydelser i klasse 35
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 3, i forordning nr. 207/2009, idet der foreligger risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker.


text:
1.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 154/2
 Domstolens kendelse (Fjerde Afdeling) af 21. februar 2006 — Deutsche Post AG og DHL Express (Italy) Srl, tidligere DHL International Srl mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Den Italienske Republik og Poste Italiane SpA
 (Sag C-367/04 P) (1)
 (Appel - støtte ydet af de italienske myndigheder til fordel for Poste Italiane)
 (2006/C 154/03)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellanter: Deutsche Post AG og DHL Express (Italy) Srl, tidligere DHL International Srl (ved Rechtsanwälte J. Sedemund og T. Lübbig)
 De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved V. Kreuschitz og M. Niejahr, som befuldmægtigede), Den Italienske Republik (ved I. Braguglia, som befuldmægtiget og avvocato D. Del Gaizo) og Poste Italiane SpA (ved avvocati A. Sandulli, Fratini og B. O'Connor)
 Sagens genstand
 Appel iværksat til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Anden Udvidede Afdeling) den 27. maj 2004 i sag T-358/02, Deutsche Post og DHL International mod Kommissionen, hvorved det annullationssøgsmål, appellanterne havde anlagt til prøvelse af Kommissionens beslutning 2002/782/EF af 12. marts 2002 om Italiens statsstøtte til fordel for Poste Italiane SpA (tidligere Ente Poste Italiane), blev afvist (EFT L 282, s. 29).
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Deutsche Post AG og DHL Express (Italy) Srl, tidligere DHL International Srl, betaler sagens omkostninger.
 3)
 Den Italienske Republik bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 284 af 20.11.2004.


text:
17.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 370/10
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 27. oktober 2011 — Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd mod Rådet for Den Europæiske Union, Europa-Kommissionen og IML Industria Meccanica Lombarda Srl
 (Sag C-511/09 P) (1)
 (Appel - dumping - import af bueformede ringmekanismer med løftearm (hebel) med oprindelse i Folkerepublikken Kina - forordning (EF) nr. 1136/2006 - fastsættelse af dumpingmargen - sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen - forordning (EF) nr. 384/96 - artikel 2, stk. 7, litra a), og artikel 10)
 2011/C 370/14
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd (ved P. Bentley, QC)
 De andre parter i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union (ved J.-P. Hix og B. Driessen, som befuldmægtigede, samt Rechtsanwalt G. Berrisch), Europa-Kommissionen (ved H. van Vliet og C. Clyne, som befuldmægtigede) og IML Industria Meccanica Lombarda Srl (ved Rechtsanwalt R. Bierwagen)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Syvende Afdeling) den 23. september 2009 i sag T-296/05, Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd mod Rådet, hvorved appellanten ikke fik medhold i en påstand om delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1136/2006 af 24. juli 2006 om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af bueformede ringmekanismer med løftearm (hebel) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (EUT L 205, s. 1) — fastsættelsen af dumpingmargenen
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Dongguan Nanzha Leco Stationery Mfg. Co., Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Rådet for Den Europæiske Union og IML Industria Meccanica Lombarda Srl.
 3)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 37 af 13.2.2010.


text:
24.1.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 21/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- 6. Må det normalt antages, at der er sket en relevant
 se afsagt den 12. marts 2003 af Verwaltungsgericht opløsning af det familiemæssige fællesskab, såfremt et nu
 Freiburg i sagen Ceyhun Audinli mod Land Baden- myndigt barn af en tyrkisk arbejdstager varigt fraflytter
 Württemberg, ved Regierungspräsidium Freiburg dennes bolig, og hverken han eller den tyrkiske arbejdsta-
 ger længere har behov for særlig nærhed eller omsorg?
 (Sag C-373/03) 7. Skal afgørelsen af, hvorvidt et familiemedlem til en tyrkisk
 arbejdstager har forladt arbejdsmarkedet — ud fra den
 retsstilling, der tilkommer ham i henhold til artikel 7,
 stk. 1, andet led — træffes efter de samme kriterier som
 (2004/C 21/15) med henblik på en fortabelse af rettigheder ifølge artikel 6,
 stk. 1, tredje led?
 8. Fortaber en tyrkisk arbejdstagers barn, som har gennem-
 ført en erhvervsuddannelse i værtslandet, sin ret ifølge
 Ved kendelse afsagt den 12. marts 2003, indgået til Domsto- artikel 7, stk. 2, i afgørelse nr. 1/80 til at modtage ethvert
 lens Justitskontor den 5. september 2003, har Verwaltungsge- tilbud om beskæftigelse i den pågældende medlemsstat,
 richt Freiburg i sagen Ceyhun Audinli mod Land Baden- når barnet allerede gennem et varigt ansættelsesforhold
 Württemberg, ved Regierungspräsidium Freiburg, forelagt De var kommet ind på arbejdsmarkedet der?
 Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi-
 ciel afgørelse af følgende spørgsmål: 9. Fortabes retten ifølge artikel 7, stk. 2, i afgørelse nr. 1/80,
 såfremt den berettigede forlader det lovlige arbejdsmarked
 i denne medlemsstat under omstændigheder, der ville
 1. Kan en tyrkisk arbejdstagers fravær fra det lovlige arbejds- føre til, at en tyrkisk arbejdstager mister sin retsstilling
 marked på grund af fuldbyrdelse af en tidsbegrænset ifølge artikel 6, stk. 1, tredje led?
 frihedsstraf føre til, at det antages, at han har forladt dette
 og følgelig mister de rettigheder, han i henhold til
 artikel 6, stk. 1, tredje led, i Associeringsrådets afgørelse
 nr. 1/80 af 19. september 1980 om udvikling af associe-
 ringen,herefter »afgørelse nr. 1/80«, har opnået som følge
 af lang tids beskæftigelse i medlemsstaten?
 2. Hvorledes defineres i bekræftende fald varigheden af et
 fravær fra arbejdsmarkedet, der medfører rettighedsforta- Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 belse, på grund af fuldbyrdelse af en frihedsstraf? se afsagt den 21. juli 2003 af Commissione Tributaria
 Provinciale di Massa e Carrara — Tredje Afdeling — i
 sagen GE.M.E.G. Srl mod Commune di Carrara og Cerit
 3. Kan der ved fastlæggelsen af dette tidsrum tillige tages
 SpA
 hensyn til den tyrkiske arbejdstagers fraværsperioder,
 som skyldes varetægtsfængsling umiddelbart forud for
 fuldbyrdelsen af frihedsstraffen? (Sag C-426/03)
 4. Kan der ved fastlæggelsen af dette tidsrum tillige tages
 (2004/C 21/16)
 hensyn til, at sagsøgeren på udvisningstidspunktet måtte
 forventes at ville være fraværende fra arbejdsmarkedet
 igennem længere tid, idet der, såfremt der ikke sker
 udvisning, er en høj grad af sandsynlighed for, at han
 kan indlede en langtidsnarkobehandling — hvorunder Ved kendelse afsagt den 21. juli 2003, indgået til Domstolens
 fuldbyrdelsen af frihedsstraffen stilles i bero — med Justitskontor den


text:
7. oktober 2003, har Commissione Tributa-
 henblik på social og erhvervsmæssig revalidering, og idet ria Provinciale di Massa e Carrara — Tredje Afdeling — i sagen
 der yderligere er udsigt til et tilfredsstillende resultat GE.M.E.G. Srl mod Commune di Carrara og Cerit SpA forelagt
 heraf? De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 5. Er det en betingelse for bortfald af den retsstilling, der
 tilkommer et familiemedlem til en tyrkisk arbejdstager A) Udgør en afgift, der opkræves af en kommune i en
 ifølge artikel 7, stk. 1, andet led, i afgørelse nr. 1/80, at medlemsstat ved udførsel af varer til en anden medlems-
 såvel det familiemæssige fællesskab mellem familiemed- stat, når varen forlader en kommune i den første
 lemmet og den tyrkiske arbejdstager, fra hvem familie- medlemsstat, en afgift med tilsvarende virkning som
 medlemmet oprindelig har afledt sin opholdsret, er blevet udførselstold, selv om afgiften også opkræves ved udførsel
 opløst, som at familiemedlemmet endeligt har forladt det af varer fra kommunen til et andet sted på medlemsstatens
 lovlige arbejdsmarked i den medlemsstat, hvor begge bor? område.


text:
1.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 61/18
 Sag anlagt den 6. januar 2014 — Banco Mare Nostrum mod Kommissionen
 (Sag T-16/14)
 2014/C 61/32
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Banco Mare Nostrum SA (Madrid, Spanien) (ved advokaterne J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro, R. Calvo Salinero, A. Lamadrid de Pablo og A. Biondi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den kvalificerer samtlige foranstaltninger, der ifølge afgørelsen udgør det spanske system for finansiel leasing, som ny statsstøtte, der er uforenelig med det indre marked.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 1 og 4, der identificerer AIE-investorerne som modtagere af den angivelige støtte og som de eneste adressater for tilbagesøgningspåbuddet.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelses artikel 4, for så vidt som den anordner tilbagesøgning af den angivelige støtte.
 —
 Den anfægtede afgørelses artikel 4 annulleres, for så vidt som den tager stilling til lovligheden af private kontrakter mellem investorer og andre enheder.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-700/13, Bankia mod Kommissionen.


text:
8 . 2 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 40/3
 finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond fremlægges som bevis for fradragsret, og at de kan tillade,
 for Landbruget ( EUGFL ), Garantisektionen ( EFT nr. L 352 at beviset for, at den transaktion, der er genstand for an
 af 31 . 12 . 1994, s. 82 ), har Domstolen ( Sjette Afdeling ), søgningen om fradrag, faktisk har fundet sted, føres på an
 sammensat af formanden for Fjerde Afdeling, J. L. Mur den måde, såfremt den afgiftspligtige ikke længere er i be
 ray, som fungerende formand for Sjette Afdelng, samt siddelse af originalen.
 dommerne P. J. G. Kapteyn ( refererende dommer ), G.
 Hirsch, H. Ragnemalm og R. Schintgen; generaladvokat: (') EFT nr. C 137 af 3 . 6 . 1995 .
 D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: assisterende ju
 stitssekretær H. von Holstein, den 5 . december 1996 af
 sagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifin
 des .
 DOMSTOLENS DOM
 2 ) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 af 5 . december 1996
 (') EFT nr. C 137 af 3 . 6 . 1995 .
 i de forenede sager C-267/95 og C-268/95 , Merck & Co.
 Inc. m.fl. mod Primecrown Ltd m.fl. og Beecham Group
 pic mod Europharm of Worthing Ltd ( anmodning om præ
 judiciel afgørelse fra High Court of Justice, Chancery Divi
 sion, Patents Court ) (')
 DOMSTOLENS DOM
 (Akten vedrørende Spaniens og Portugals tiltrædelse —
 (Femte Afdeling) fortolkningen af artikel 47 og 209 — overgangsperiodens
 af 5 . december 1996 udløb — EF-traktatens artikel 30 og 36 — parallelimport
 af farmaceutiske produkter; som ikke kan patenteres)
 i sag C-85/95 , John Reisdorf mod Finanzamt Köln-West
 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesfinanz ( 97/ C 40/06 )
 hof) (')
 (Merværdiaftgift — fortolkning af artikel 18, stk. 1, (Processprog: engelsk)
 litra a), i sjette direktiv 77/388/EØF — fradrag for ind
 gående afgift — afgiftspligtige personers forpligtelser —
 besiddelse af en faktura) (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 ( 97/C 40/05 ) offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 (Processprog: tysk)
 I de forenede sager C-267/95 og C-268/95 , angående an
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive modninger, som High Court of Justice, Chancery Division ,
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) Patents Court ( Det Forenede Kongerige ) i medfør af EF-
 traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i de
 I sag C-85/95 , angående en anmodning, som Bundesfi for nævnte ret verserende sager, Merck & Co . Inc ., Merck
 nanzhof i medfør af EF-traktatens artikel 177 har indgivet Sharp & Dohme Ltd og Merck Sharp & Dohme Internati
 til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag John onal Services BV mod Primecrown Ltd , Ketan Himatlal
 Reisdorf mod Finanzamt Köln-West at opnå en præjudiciel Mehta, Bharat Himatlal Mehta og Necessity Supplies Ltd
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 18 , stk . 1 , samt Beecham Group plc mod Europharm of Worthing
 litra a


text:
), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj Ltd at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolk
 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning ningen af artikel 47 og 209 i akten vedrørende vilkårene
 om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssy for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltræ
 stem: ensartet beregningsgrundlag ( EFT nr. L 145 af 13 . 6 . delse og tilpasningerne af traktaterne ( EFT nr. L 302 af
 1977, s . 1 ), har Domstolen ( Femte Afdeling ), sammensat 15 . 11 . 1985 , s . 23 ) samt vedrørende fortolkningen af EF-
 af afdelingsformanden, J. C. Moitinho de Almeida ( refere traktatens artikel 30 og 36 , har Domstolen, sammensat af
 rende dommer ), og dommerne C. Gulmann, D. A. O. Ed præsidenten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsformæn
 ward, J.-P. Puissochet og P. Jann; generaladvokat: N. Fen dene G. F. Mancini, J. L. Murray og L. Sevón samt dom
 nelly; justitssekretær: ekspeditionssekretær H. A. Rühl, merne C. N. Kakouris, C. Gulmann ( refererende dommer),
 den 5 . december 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet og H. Ragnemalm; ge
 således : neraladvokat: N. Fennelly; justitssekretær: fuldmægtig L.
 Hewlett, den 5 . december 1996 afsagt dom, hvis konklu
 Artikel 18, stk . 1 , litra a), og artikel 22, stk . 3, i Rådets sion lyder således:
 sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmoni
 sering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsaf
 gifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet bereg 1 ) Overgangsperioderne i henbold til artikel 47 og 209 i
 ningsgrundlag giver medlemsstaterne adgang til at fortolke akten vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og
 » faktura « således, at det ikke blot betyder den originale Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af
 faktura, men ligeledes ethvert andet tilsvarende dokument, traktaterne udløb for Kongeriget Spaniens vedkom
 som opfylder de af medlemsstaterne fastsatte kriterier, lige mende den 6. oktober 1 995 og for Republikken Portu
 som medlemsstaterne kan kræve, at den originale faktura gals vedkommende den 31 . december 1994.
 ---pagebreak--- Nr. C 40/4 1 DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 2 . 97
 2 ) EF-traktatens artikel 30 og 36 er til hinder for at an 1 ) Den Flellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser
 vende en national lovgivning, som giver indehaveren af i henhold til henholdsvis artikel 20, stk . 1 , i Rådets di
 et patent på et farmaceutisk produkt ret til at mod rektiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyre
 sætte sig, at en tredjemand indfører produktet fra en sundhedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for
 anden medlemsstat, i tilfælde hvor indehaveren har samhandel med og indførsel til Fællesskabet af pro
 markedsført produktet første gang i denne stat efter dukter, der for så vidt angår disse betingelser ikke er
 dens tiltrædelse af Det Europæiske Fællesskab, men på underlagt specifikke fællesskabsbestemmelser, som om
 et tidspunkt, hvor produktet ikke kunne patentbeskyt handlet i bilag A, kapitel I, i direktiv 89/662/EØF, og
 tes i denne stat, medmindre patenthaveren kan bevise, for så


text:
vidt angår patogener, i direktiv 90/425/EØF, og
 at han har en reel og aktuel juridisk forpligtelse til at i henhold til artikel 2 , stk . 1 , i Rådets direktiv 93/52/
 markedsføre produktet i en nævnte medlemsstat. EØF af 24. juni 1993 om ændring af direktiv 89/556/
 EØF om fastsættelse af veterinærpolitimæssige betin
 (') EFT nr. C 248 af 23 . 9 . 1995 og gelser i forbindelse med handel inden for Fællesskabet
 EFT nr. C 268 af 14 . 10 . 1995 . med embryoner af tamkvæg samt med indførsel heraf
 fra tredjelande, idet den ikke inden for de fastsatte fri
 ster har vedtaget de love og administrative bestemmel
 ser, der er nødvendige for at efterkomme direktiverne.
 2 ) Den Flellenske Republik betaler sagens omkostninger.
 DOMSTOLENS DOM
 H EFT nr. C 145 af 18 . 5 . 1996 .
 ( Sjette Afdeling)
 af 5 . december 1996
 i sag C-91/96, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber mod Den Hellenske Republik (')
 DOMSTOLENS DOM
 (Traktatbrud ikke bestridt — direktiv 92/118/EØF og
 direktiv 93/52/EØF — manglende gennemførelse inden (Femte Afdeling )
 for de fastsatte frister) af 12. december 1996
 ( 97/C 40/07) i sag C-104/95 , Georgios Kontogeorgas mod Kartonpak
 AE ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Polymeles
 (Processprog: græsk) Protodikeio, Athen ) ( 1 )
 (Samordning af lovgivning — selvstændige handelsagenter
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive — ret til provision — agenturforretninger afsluttet i agen
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) turkontraktperioden)
 97/C 40/08
 I sag C-91/96, Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber (befuldmægtiget: Maria Condou-Durande ) mod (Processprog: græsk)
 Den Hellenske Republik ( befuldmægtigede : Ioanna Gala
 ni-Maragkoudaki og Nana Dafniou ), angående en påstand (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 om, at det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilside offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 sat sine forpligtelser i henhold til traktaten og Rådets di
 rektiv 92/118/EØF af 17. december 1992 om dyresund I sag C-104/95 , angående en anmodning, som Polymeles
 hedsmæssige og sundhedsmæssige betingelser for Protodikeio, Athen, i medfør af EF-traktatens artikel 177
 samhandel med og indførsel til Fællesskabet af produkter, har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verse
 der for så vidt angår disse betingelser ikke er underlagt rende sag Georgios Kontogeorgas mod Kartonpak AE at
 specifikke fællesskabsbestemmelser, som omhandlet i opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 bilag A, kapitel I, i direktiv 89/662/EØF, og for så vidt an artikel 7, stk . 2, i Rådets direktiv 86/653/EØF af 18 . de
 går patogener, i direktiv 90/425/EØF ( EFT nr. L 62 af cember 1986 om samordning af medlemsstaternes lovgiv
 15 . 3 . 1993 , s. 49 ) samt Rådets direktiv 93/52/EØF af ning om selvstændige handelsagenter ( EFT nr. L 382 af
 24. juni 1993 om ændring af direktiv 89/556/EØF om 31 . 12 . 1986 , s. 17), har Domstolen ( Femte Afdeling ),
 fastsættelse af veterinærpolitimæssige betingelser i forbin sammensat af dommer D. A. O. Edward , som fungerende
 delse med handel inden for


text:
Fællesskabet med embryoner afdelingsformand, og dommerne C. Gulmann, J.-P. Puisso
 af tamkvæg samt med indførsel heraf fra tredjelande ( EFT chet, P. Jann ( referende dommer ) og M. Wathelet; general
 nr. L 175 af 19 . 7. 1993 , s . 21 ), idet den ikke inden for de advokat: G. Cosmas; justitssekretær: ekspeditionssekretær
 fastsatte frister har vedtaget de love og administrative be H. A. Rühl, den 12 . december 1996 afsagt dom, hvis kon
 stemmelser, som er nødvendige for at efterkomme direkti klusion lyder således :
 verne, har Domstolen ( Sjette Afdeling ), sammensat af afde
 lingsformanden, G. F. Mancini, og dommerne J. L. 1 ) Artikel 7, stk. 2, første led, i Rådets direktiv 86/653/
 Murray, C. N. Kakouris, P. J. G. Kapteyn og H. Ragne EØF af 18. december 1986 om samordning af med
 malm ( refererende dommer ); generaladvokat: D. Ruiz-Ja lemsstaternes lovgivning om selvstændige handelsagen
 rabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 5 . december ter skal fortolkes således, at handelsagenten, når han
 1996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: har fået overdraget et geografisk område, har ret til


text:
11.10.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/4
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 12. august 2008 — Straffesag mod Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour d'appel de Montpellier, Frankrig)
 (Sag C-296/08 PPU) (1)
 (Politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager - rammeafgørelse 2002/584/RIA - artikel 31 og 32 - den europæiske arrestordre og procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne - mulighed for en stat, der skal fuldbyrde en udleveringsanmodning, for at anvende en konvention vedtaget inden den 1. januar 2004, men anvendelig i denne stat på et senere tidspunkt)
 (2008/C 260/05)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour d'appel de Montpellier
 Part i hovedsagen
 Ignacio Pedro Santesteban Goicoechea
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Cour d'appel de Montpellier — fortolkning af artikel 31 og 32 i Rådets rammeafgørelse af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (EFT L 190, s. 1) — en medlemsstats mulighed for i forholdet til en anden medlemsstat at anvende andre procedurer end de procedurer, som er fastsat i rammeafgørelsen, herunder navnlig de procedurer, som er fastsat i Dublinkonventionen af 27. september 1996 om udlevering mellem Den Europæiske Unions medlemsstater — betydningen af, at den stat, som har udstedt arrestordren, ikke har meddelt, at den fortsat ønsker at anvende eksisterende aftaler og ordninger — mulighed for, at fuldbyrdelsesstaten kan anvende en konvention, som er vedtaget før den 1. januar 2004, men som er trådt i kraft i denne medlemsstat efter denne dato
 Konklusion
 1)
 Artikel 31 i Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne skal fortolkes således, at den kun omfatter tilfælde, hvori ordningen vedrørende den europæiske arrestordre finder anvendelse, hvilket ikke er tilfældet, når en udleveringsanmodning vedrører handlinger begået inden en dato, som en medlemsstat har angivet i en erklæring afgivet i overensstemmelse med rammeafgørelsens artikel 32.
 2)
 Artikel 32 i rammeafgørelse 2002/584 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at en fuldbyrdelsesmedlemsstat anvender konventionen om udlevering mellem Den Europæiske Unions medlemsstater, udarbejdet ved retsakt vedtaget af Rådet den 27. september 1996 og undertegnet samme dag af samtlige medlemsstater, selv om den først er blevet anvendelig i denne medlemsstat efter den 1. januar 2004.
 (1) EUT C 223 af 30.8.2008.


text:
C 305/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.12.2002
 overlod affaldet til en privat eller offentlig indsamler eller Slettelse af sag C-246/99 ( 1)
 til et selskab, der foretager de operationer, som omhandles
 i bilag II A eller II B i direktivet, eller sørgede for selv at
 nyttiggøre eller bortskaffe affaldet. (2002/C 305/33)
 2. Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Ved kendelse af 11. september 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-246/
 99, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 Kongeriget Danmark, skal slettes af registeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (1 ) EFT C 246 af 28.8.1999.
 Direktivets artikel 4, stk. 1, fastsætter, at medlemsstaterne
 træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at affaldet
 nyttiggøres eller bortskaffes, uden at menneskets sundhed
 bringes i fare, og uden at der anvendes fremgangsmåder eller
 metoder, som vil kunne skade miljøet; navnlig må der ikke
 skabes risiko for hverken vand, luft eller jord, eller for fauna
 og flora, ligesom der ikke må forårsages gener ved støj eller
 lugt eller påføres landskaber eller områder af særlig interesse Slettelse af sag C-434/00 ( 1)
 skade.
 (2002/C 305/34)
 I denne sag har Den Italienske Republik ikke truffet nogen
 foranstaltning, der er egnet til at sikre, at affald deponeret i
 affaldsdepotet i Rodano blev nyttiggjort eller bortskaffet uden
 fare for menneskets sundhed og uden at anvende fremgangs- Ved kendelse af 24. september 2002 har præsidenten for De
 måder eller metoder, som vil kunne skade miljøet. Følgelig har Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-434/00,
 Den Italienske Republik tilsidesat sine forpligtelser i henhold G. Cuomo (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge
 til direktivets artikel 4. Raad der Nederlanden), skal slettes af registeret.
 (1 ) EFT C 28 af 27.1.2001.
 Direktivets artikel 8 bestemmer, at medlemsstaterne træffer de
 foranstaltninger, der er nødvendige for, at enhver indehaver af
 affald overlader dette til en privat eller offentlig indsamler eller
 til en virksomhed, som varetager bortskaffelse af affald som
 nævnt i bilag II A eller II B til direktivet, eller selv sørger
 for dets nyttiggørelse eller bortskaffelse under iagttagelse af
 direktivets bestemmelser. Med henblik herpå anses ejere af
 eller de, som driver affaldsdepotet, for indehavere i henhold til
 artikel 8.
 Slettelse af sag C-120/01 ( 1)
 Den Italienske Republik har undladt at træffe de nødvendige (2002/C 305/35)
 foranstaltninger med henblik på, at indehaveren af affald
 deponeret i affaldsdepotet i Rodano (Milano) overlader dette
 til en privat eller offentlig indsamler eller til en virksomhed,
 som varetager operationerne efter bilag II A eller II B i
 direktivet. Følgelig har Den Italienske Republik tilsidesat sine Ved kendelse af 9. september 2002 har præsidenten for De
 forpligtelser i medfør af direktivets artikel 8. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-120/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland,
 skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT L 194 af 25.7.1975, s. 39.
 ( 2) EFT L 78 af 26.3.1991, s. 32.
 (1 ) EFT C 150 af 19.5.2001.


text:
27.3.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 80/30
 Sag anlagt den 24. december 2009 — TF1 m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-520/09)
 2010/C 80/51
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Télévision française 1 (TF1) (Boulogne Billancourt, Frankrig), Métropole télévision (M6) (Neuilly-sur-Seine, Frankrig), Canal + SA (Issy-Les-Moulineaux, Frankrig) (ved avocats J.-P. Hordies og C. Smits)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af Europa-Kommissionens beslutning af 1. september 2009 i sagen Statsstøtte C 27/09 (ex N 34/A/09 & N 34/B/09) — Budgettilskud til France Télevisions (2010-2012), hvorved Kommissionen beslutter at anse det anmeldte budgettilskud på 450 mio. EUR i 2009 til France Télévisions som værende i overensstemmelse med EF-traktaten i henhold til dens artikel 86, stk. 2.
 —
 Kommissionen tilpligtes at iværksætte den formelle procedure som fastsat i artikel 108, stk. 2, TEUF til undersøgelse af støtten.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens fulde omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med søgsmålet søges Kommissionens beslutning K(2009) 6693 endelig udg. af 1. september 2009 annulleret, en beslutning der blev truffet på baggrund af proceduren fastsat i artikel 88, stk. 3, EF (nu artikel 108 TEUF), og hvori Kommissionen fandt, at et budgettilskud på maksimalt 450 mio. EUR i 2009 til France Télévisions var foreneligt med det fælles marked. Sagsøgerne har på den baggrund nedlagt påstand om iværksættelse af den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF.
 Til støtte for deres påstand gør sagsøgerne et anbringende gældende, om at der forelå alvorlige vanskeligheder, på baggrund af hvilke Kommissionen var forpligtet til at iværksætte den formelle undersøgelsesprocedure fastsat i artikel 88, stk. 2, EF (nu artikel 108, stk. 2, TEUF) og at opfordre de interesserede parter til at meddele den deres bemærkninger.
 Sagsøgerne påberåber sig, at der forelå tegn på alvorlige vanskeligheder, hvilke fremgår dels af omstændighederne ved den forudgående undersøgelsesprocedure, og dels af indholdet af den anfægtede beslutning.
 Den unødvendigt lange forudgående undersøgelsesprocedure, afviklingen af proceduren og størrelsen af den anfægtede bevilling viser, at der eksisterer tegn på alvorlige vanskeligheder, der kan henføres til omstændighederne for den forudgående undersøgelsesprocedure.
 Eksistensen af tegn på alvorlige vanskeligheder på baggrund af indholdet af den anfægtede beslutning støttes af to elementer. Vanskelighederne skyldes dels det utilstrækkelige omfang, eller ligefrem urigtige indhold, af oplysningerne, som Kommissionen var i besiddelse af på tidspunktet for den anfægtede beslutning, og dels, at Kommissionen ikke kunne fastslå foreneligheden af støtten uden en dybere undersøgelse henset til de strukturelle risici for overkompensation i det foreliggende tilfælde.


text:
Nr . C 189/ 14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 7. 95
 Anmodning om préjudiciel afgorelse forelagt ved kendelse Social n" 2 de Santiago de Compostela i sagen Mercedes
 afsagt den 26. maj 1995 af Juzgado de lo Social n° 2 de Lores Guillín mod Instituto Nacional de Empleo og
 Santiago de Compostela i sagen Mercedes Lores Guillín Instituto Nacional de la Segundad Social forelagt De
 mod Instituto Nacional de Empleo og Instituto Nacional de Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 la Seguridad Social præjudiciel afgørelse af de samme spørgsmål som i sag
 ( Sag C-l 84/95 ) C-88/95 ( M.
 ( 95/C 189/27 )
 Ved kendelse afsagt den 26 . maj 19 95 , indgået til Domsto
 lens Justitskontor den 12 . juni 1995 , har Juzgado de lo C ) EFT nr . C 137 af 3 . 6 . 1995 , s . 12 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 17. maj 1995 den 17. maj 1995
 i sag T-10/94 , Achim Kratz mod Kommissionen for De i sag T-16/94, Dimitrios Benecos mod Kommissionen for
 Europæiske Fællesskaber (') De Europæiske Fællesskaber ( ] )
 (Meddelelse om ledig stilling — den ledige stillings indpla (Meddelelse om ledig stilling — den ledige stillings indpla
 cering i lønklasse — ansættelsesmyndighedens afgørelse cering i lønklasse — afslag på ansøgninger —
 efter høring afDet Rådgivende Udvalg for Udnævnelser — begrundelse)
 afslag på ansøgninger) ( 95/C 189/29 )
 ( 95/C 189/28 )
 (Processprog: fransk) (Processprog: fransk)
 I sag T-10/94, Achim Kratz, tjenestemand i Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber, Tervuren ( Belgien ), ved I sag T-16/94 , Dimitrios Benecos , tjenestemand i Kommis
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, Bruxelles , ved
 advokat Nicolas Lhoëst, Bruxelles , og med valgt adresse i
 advokaterne Jean-Noël Louis , Thierry Demaseure og Véro
 Luxembourg hos Fiduciaire Myson Sàrl, 1 , rue Glesener,
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( be nique Leclercq, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem
 bourg hos Fiduciaire Myson Sari, 1 , rue Glesener, mod
 fuldmægtigede : Joseph Griesmar og, under den mundtlige
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuld
 forhandling, Gianluigi Valsesia ), hvori der er nedlagt
 påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af mægtigede : Ana-Maria Alves Vieira og Denis Waelbroeck
 og, under den mundtlige forhandling, Gianluigi Valsesia ),
 3 , maj 1993 om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøg
 hvori der er nedlagt påstand om annullation af Kommissio
 ning om at blive udnævnt i stillingen som chef for den
 nens afgørelse om ikke at imødekomme sagsøgerens ansøg
 administrative enhed » Sundhed — AIDS-bekæmpelse «, har
 Retten ( Fjerde Afdeling ), sammensat af afdelingsforman ning om at blive udnævnt i stillingen KOM/ 1 06/92 som chef
 for den administrative enhed I. E.4 , » Infrastruktur, herunder
 den, K. Lenaerts, og dommerne R. Schintgen og P. Lindh;
 justitsskeretær: B. Pastor, den 1 7, maj 1 995 afsagt dom, hvis
 telekommunikation. Energi, herunder nuklear sikkerhed «,
 konklusion lyder


text:
således : har Retten ( Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsfor
 manden , K. Lenaerts, og dommerne R. Schintgen og P.
 Lindh; justitssekretær: B. Pastor, den 17. maj 1995 afsagt
 1 ) Kommissionens afgørelse af 3 , maj 1993 om ikke at dom, hvis konklusion lyder således :
 imødekomme sagsøgerens ansøgning om at blive
 udnævnt i stillingen som chef for den administrative
 enhed » Sundhed — AIDS-bekæmpelse « samt de her 1 ) Kommissionen frifindes.
 med forbundne afgørelser om denne stillings indplace
 ring i lønklasse A5/A4 og om herefter at udnævne D.
 Dellicour i stillingen annulleres.
 2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 2 ) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (M EFT nr . C 76 af 12 . 3 . 1994 .
 (') EFT nr . C 76 af 12 . 3 . 1994 .


text:
7.4.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 102/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 27. januar 2014 — Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières og Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyonr mod Utopia SARL, med handelsbetegnelsen Marshall Bioresources
 (Sag C-40/14)
 2014/C 102/27
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Direction générale des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de poursuites de la Direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières og Direction régionale des douanes et droits indirects de Lyon
 Sagsøgt: Utopia SARL, med handelsbetegnelsen Marshall Bioresources
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan en importør af dyr, som er særlig opdrættede med henblik på anvendelse i laboratorier, indrømmes importafgiftsfritagelse for denne type varer i henhold til artikel 60 i Rådets forordning (EØF) nr. 918/83 af 28. marts 1983 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter (1), når importøren ikke selv er en offentlig, almennyttig eller godkendt privat institution med undervisning eller videnskabelig forskning som hovedbeskæftigelse, men hvis kunder er institutioner, som opfylder disse betingelser?
 2)
 Skal punkt 5 b) i de almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur fortolkes således, at bure, der anvendes til transport af levende dyr, der er bestemt til laboratorieforskning, hører under kategorien emballagematerialer og pakningsgenstande i denne bestemmelses forstand?
 (1) EFT L 105, s. 1.


text:
14.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 10/2
 DOMSTOLENS DOM
 (Store Afdeling)
 af 8. november 2005
 i sag C-443/03, Götz Leffler mod Berlin Chemie AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden) (1)
 (Retligt samarbejde i civile sager - forkyndelse af retslige og udenretslige dokumenter - manglende oversættelse af dokumentet - retlige virkninger)
 (2006/C 10/04)
 Processprog: nederlandsk
 I sag C-443/03, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i medfør af artikel 68 EF og 234 EF, indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene), ved afgørelse af 17. oktober 2003, indgået til Domstolen den 20. oktober 2003, i sagen Götz Leffler mod Berlin Chemie AG, har Domstolen (Store Afdeling), sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas (refererende dommer) og J. Malenovský samt dommerne S. von Bahr, J.N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, K. Lenaerts, E. Juhász, G. Arestis, A. Borg Barthet og M. Ilešič; generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: ekspeditionssekretær M. Ferreira, den 8. november 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1348/2000 af 29. maj 2000 om forkyndelse i medlemsstaterne af retslige og udenretslige dokumenter i civile og kommercielle sager skal fortolkes således, at når et dokuments adressat nægter at modtage dette med den begrundelse, at det ikke er affattet på et officielt sprog i modtagerstaten eller på et af afsenderstatens sprog, som adressaten forstår, har afsenderen mulighed for at afhjælpe dette ved at fremsende den ønskede oversættelse.
 2)
 Artikel 8 i forordning nr. 1348/2000 skal fortolkes således, at når et dokuments adressat nægter at modtage dette med den begrundelse, at det ikke er affattet på et officielt sprog i modtagerstaten eller på et af afsenderstatens sprog, som adressaten forstår, kan denne situation afhjælpes ved fremsendelse hurtigst muligt af en oversættelse af dokumentet efter de fremgangsmåder, der er fastsat i forordningen.
 For at løse problemerne vedrørende den måde, hvorpå afhjælpningen af den manglende oversættelse skal ske, hvilket ikke er reguleret i forordningen, således som denne er fortolket af Domstolen, tilkommer det den nationale ret at anvende sine nationale procesregler samtidig med, at den sikrer forordningens fulde virkning under overholdelse af dens formål.
 (1) EFT C 304 af 13.12.2003.


text:
3.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 104/24
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungarn) den 10. november 2016 — Dávid Vámos mod Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 (Sag C-566/16)
 (2017/C 104/35)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Nyíregyházi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Dávid Vámos
 Sagsøgt: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatóság
 Præjudicielt spørgsmål
 Er en national bestemmelse, i henhold til hvilken skatte- og afgiftsmyndigheden i forbindelse med en efterfølgende skattekontrol kan udelukke muligheden for at vælge subjektiv afgiftsfritagelse, med henvisning til at den afgiftspligtige person kun har mulighed herfor på tidspunktet for sin anmeldelse af den afgiftspligtige virksomheds påbegyndelse, i strid med EU-retten?


text:
31.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 249/29
 Sag anlagt den 16. maj 2017 — Fakro mod Europa-Kommissionen
 (Sag T-293/17)
 (2017/C 249/45)
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Fakro sp z o.o. (Nowy Sącz, Polen) (ved advokat [radca prawny] A. Radkowiak-Macuda)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kommissionen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til TEUF og chartret om grundlæggende rettigheder, idet den har undladt at tage stilling til den klage, som sagsøgeren den 12. juli 2012 har indgivet til nævnte institution vedrørende VELUX-koncernens misbrug af dominerende stilling, selv om den formelt var blevet opfordret hertil.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne, også i det tilfælde, at proceduren indstilles, såfremt Kommissionen under den retslige procedure skulle træffe en afgørelse.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort et anbringende gældende om, at der foreligger en tilsidesættelse af artikel 288 TEUF, sammenholdt med artikel 102 TEUF og 105 TEUF samt artikel 41 i chartret om grundlæggende rettigheder.
 En angivelig første stillingtagen til sagsøgerens klage, der først afgives efter 3,5 år, udgør ikke en behandling inden for en rimelig frist. Kommissionen har ikke fremlagt noget bevis for, at den i forbindelse med undersøgelsen har foretaget sig noget. Kommissionen er forpligtet til inden vedtagelsen af en afgørelse at foretage en nøje prøvelse af de faktiske og retlige omstændigheder, som klageren har anført. Klageren har ingen anden måde at varetage sine rettigheder på end at indlede en sag.


text:
4.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 293/36
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 20. juli 2017 — António Conde & Companhía mod Kommissionen
 (Sag T-244/17 R)
 ((Foreløbige forholdsregler - fiskerfartøj - Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav - antagelse til realitetsbehandling - begæring om foreløbige forholdsregler - manglende søgsmålsinteresse))
 (2017/C 293/44)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: António Conde & Companhía, SA (Gafanha de Nazaré, Portugal) (ved advokat J.R. García-Gallardo Gil-Fournier)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved A. Bouquet, A. Lewis og F. Moro, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt i henhold til artikel 278 TEUF og 279 TEUF med påstand om iværksættelse af foreløbige forholdsregler, der pålægger Europa-Kommissionen at afholde sig fra at lægge pres på Den Portugisiske Republik med henblik på at udelukke fiskerfartøjet Calvão fra listen over fartøjer, der fører portugisisk flag, med tilladelse til at fiske i det NAFO-regulerede område.
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/17
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 6. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige
 (Sag C-258/07) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2004/18/EF - fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2008/C 22/32)
 Processprog: svensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Kukovec og Nyberg, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Sverige (ved A. Falk, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114)
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv.
 2)
 Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 183 af 4.8.2007.


text:
19.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 340/16
 Rettens dom af 6. oktober 2011 — Bang & Olufsen mod KHIM (Gengivelse af en højttaler)
 (Sag T-508/08) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om et tredimensionalt EF-varemærke - gengivelse af en højttaler - Harmoniseringskontorets opfyldelse af en dom om annullation af en appelkammerafgørelse - artikel 63, stk. 6, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 65, stk. 6, i forordning (EF) nr. 207/2009) - absolut registreringshindring - tegn, som udelukkende består af en udformning, hvorved varen får en væsentlig værdi - artikel 7, stk. 1, litra e), nr. iii), i forordning nr. 40/94 (nu artikel 7, stk. 1, litra e), nr. iii), i forordning nr. 207/2009))
 2011/C 340/31
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Bang & Olufsen A/S (Struer, Danmark) først ved advokat K. Wallberg, derefter ved advokat J. Glaesel)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved D. Botis og G. Schneider, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 10. september 2008 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 497/2005-1) vedrørende en ansøgning om registrering af et tredimensionalt varemærke, der gengiver en højttaler, som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Bang & Olufsen A/S betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 19 af 24.1.2009.


text:
C 71/20 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 13.3.1999
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved dom Ð forsikringstageren ved udleveringen af forsikringspoli-
 afsagt den 13. januar 1999 af Cour d'appel de Grenoble i cen skriftligt i typografisk tydelig form er blevet gjort
 sagen Echirolles Distribution SA mod Association du Dau- bekendt med retten til at gùre indsigelse og med
 phineÂ, Association des libraires de bandes dessineÂes, fristens begyndelse og lñngde
 Patrick Corbet og Union des libraires de France
 (Sag C-9/99)
 Ð det påhviler forsikringsgiveren at bevise, at disse doku-
 (1999/C 71/33) menter er kommet frem, og
 Ved dom afsagt den 13. januar 1999, indgået til Domsto- Ð det er tilstrñkkeligt til overholdelse af fristen, at indsi-
 lens Justitskontor den 18. januar 1999, har Cour d'appel gelsen er afsendt rettidigt, men retten til at gùre indsi-
 de Grenoble (Afdelingen for Handelssager) i sagen Echirol- gelse dog udlùber et år efter betaling af den fùrste prñ-
 les Distribution SA mod Association du DauphineÂ, Asso- mie?
 ciation des libraires de bandes dessineÂes, Patrick Corbet og
 Union des libraires de France forelagt De Europñiske Fñl-
 lesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel afgù-
 relse af fùlgende spùrgsmål:
 Er den franske lovgivning, som forpligter forlñggere til at
 pålñgge boghandlere en bindende videresalgspris for Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 bùger, uanset deres indhold, både i forhold til forbrugere afsagt den 7. januar 1999 af Arbeitsgericht Siegen i sagen
 og til erhververe i erhvervsmñssigt ùjemed, forenelig med Margrit Dietrich mod Westdeutscher Rundfunk
 det indre marked, der blev indfùrt den 1. januar 1993, og (Sag C-11/99)
 navnlig med artikel 3, litra c) og litra g), artikel 3 A,
 artikel 5, artikel 7 A, stk. 2, artikel 102 A og artikel 103, (1999/C 71/35)
 stk. 3 og 4, i traktaten om oprettelse af Det Europñiske
 ékonomiske Fñllesskab, som ñndret ved den europñiske
 fñlles akt og ved traktaten om Den Europñiske Union?
 Ved kendelse afsagt den 7. januar 1999, indgået til Dom-
 stolens Justitskontor den 18. januar 1999, har Arbeits-
 gericht Siegen (1. Afdeling) i sagen Margrit Dietrich mod
 Westdeutscher Rundfunk forelagt De Europñiske Fñlles-
 skabers Domstol en anmodning om prñjudiciel afgùrelse
 af fùlgende spùrgsmål:
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 16. december 1998 af Amtsgericht München i
 sagen Feiler mod Karlsruher Lebensversicherungs-AG 1. Skal artikel 2, litra a), i Rådets direktiv 90/270/EéF af
 29. maj 1990 om minimumsforskrifter for sikkerhed
 (Sag C-10/99)
 og sundhed i forbindelse med arbejde ved skñrmtermi-
 (1999/C 71/34) naler (1) fortolkes således, at »grafisk« i henhold til
 denne bestemmelse også omfatter gengivelse af filmop-
 tagelser på monitorer?
 Ved kendelse afsagt den 16. december 1998, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 18. januar 1999, har Amts-
 gericht München i sagen Feiler mod Karlsruher Lebensver- 2. Hvis spùrgsmål 1 besvares benñgtende: Skal artikel 2,
 sicherungs-AG forelagt De Europñiske Fñllesskabers litra a), i direktiv 90/270/EéF fortolkes således, at
 Domstol en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùl- »grafisk« i henhold til denne bestemmelse også omfat-
 gende spùrgsmål: ter gengivelse på monitorer af videofiler, som indehol-
 der filmoptegnelser


text:
i digitaliseret form?
 Kan artikel 31, stk. 1, i det tredje livsforsikringsdirektiv
 (direktiv 92/96/EéF af 10. november 1992, EFT L 360 af 3. Hvis spùrgsmål 1 eller 2 besvares bekrñftende: Skal
 9.12.1992, s. 1) fortolkes således, at det Ð i stedet for at artikel 1, stk. 3, litra a), i direktiv 90/270/EéF fortol-
 forsikringstageren får forelagt de i bilag II, punkt A, kes således, at en arbejdsstation, hvor analogt eller
 nñvnte oplysninger, allerede inden en forsikringsaftale ind- digitaliseret billedmateriale bearbejdes ved hjñlp af
 gås Ð er tilstrñkkeligt, at den pågñldende får ret til skrift- tekniske indretninger og/eller computerprogrammer,
 ligt at gùre indsigelse inden for 14 dage, når skal anses for at vñre en maskinbetjeningsplads i hen-
 hold til denne bestemmelse?
 Ð fristen fùrst begynder at lùbe, når forsikringspolicen,
 forsikringsvilkårene og forbrugeroplysningerne i over- (1) EFT L 156 af 21.6.1990, s. 14.
 ensstemmelse med § 10a i Versicherungsaufsichtsgesetz
 (den tyske forsikringstilsynslov) i fuldt omfang er udle-
 veret til forsikringstageren


text:
21.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 146/9
 2) Brændværdien af affald, som er genstand for forbrænding, er DOMSTOLENS DOM
 ikke et relevant kriterium ved afgørelsen af, om denne operation
 udgør en bortskaffelsesoperation som omhandlet i punkt D 10
 i bilag II A til direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/ (Sjette Afdeling)
 156 og ved beslutning 96/350, eller en nyttiggørelsesoperation
 som nævnt i punkt R 1 i bilag II B til dette direktiv.
 Medlemsstaterne kan fastsætte kriterier for denne sondring, af 8. maj 2003
 forudsat at disse kriterier er i overensstemmelse med dem, der er
 fastsat i nævnte direktiv.
 i sag C-171/01, Wählergruppe »Gemeinsam Zajedno/Bir-
 likte Alternative und Grüne GewerkschafterInnen/UG«
 ( 1) EFT C 161 af 2.6.2001. (anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verfas-
 sungsgerichtshof) (1)
 (»Associeringsaftalen EØF-Tyrkiet — arbejdskraftens frie
 bevægelighed — artikel 10, stk. 1, i associeringsrådets
 afgørelse nr. 1/80 — forbud mod forskelsbehandling for så
 vidt angår arbejdsvilkår — direkte virkning — rækkevidde
 DOMSTOLENS DOM — en medlemsstats retsforskrifter, hvorefter tyrkiske ar-
 bejdstagere ikke er valgbare til Arbeitskammer«)
 (Sjette Afdeling)
 (2003/C 146/15)
 af 8. maj 2003
 i sag C-122/01 P, T. Port GmbH & Co. KG mod Kommissio- (Processprog: tysk)
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (»Appel — bananer — fælles markedsordning — forordning gjort i Samling af Afgørelser)
 (EF) nr. 478/95 — ordning med eksportlicenser — erstat-
 ningssøgsmål — bevis for tabet og for årsagsforbindelsen«)
 (2003/C 146/14)
 I sag C-171/01, angående en anmodning, som Verfassungsge-
 richtshof (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 (Processprog: tysk) Domstolen for i den sag, der for denne ret er anlagt af
 Wählergruppe »Gemeinsam Zajedno/Birlikte Alternative und
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- Grüne GewerkschafterInnen/UG«, procesdeltagere: Bundesmi-
 gjort i Samling af Afgørelser) nister für Wirtschaft und Arbeit, Kammer für Arbeiter und
 Angestellte für Vorarlberg, Wählergruppe »Vorarlberger Arbei-
 ter- und Angestelltenbund (ÖAAB) — AK-Präsident Josef
 Fink«, Wählergruppe »FSG — Walter Gelbmann — mit euch
 I sag C-122/01 P, T. Port GmbH & Co. KG, Hamburg ins nächste Jahrtausend/Liste 2«, Wählergruppe »Freiheitliche
 (Tyskland), ved Rechtsanwalt G. Meier, angående appel af dom und parteifreie Arbeitnehmer Vorarlberg — FPÖ«, Wählergrup-
 afsagt den 1. februar 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret pe »Gewerkschaftlicher Linksblock« og Wählergruppe »NBZ —
 i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-1/99, T. Port mod Neue Bewegung für die Zukunft«, at opnå en præjudiciel
 Kommissionen (Sml. II, s. 465), hvori der er nedlagt påstand afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 10, stk. 1, i
 om delvis ophævelse af denne dom, den anden part i appelsa- afgørelse nr. 1/80 om udvikling af associeringen, som det
 gen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld- associeringsråd, der er oprettet ved aftalen om oprettelse af en
 mægtigede: K.-D. Borchardt og M. Niejahr), har Domstolen associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab
 (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puis- og Tyrkiet, traf den 19. september 1980, har Domstolen (Sjette
 sochet, og dommerne R. Schintgen (refererende dommer), Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet,
 V. Skouris, F. Macken


text:
og N. Colneric; generaladvokat: P. Léger; og dommerne R. Schintgen (refererende dommer), V. Skouris,
 justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 8. maj F. Macken og J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: F.G. Ja-
 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: cobs; justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den
 8. maj 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Appellen forkastes.
 Artikel 10, stk. 1, i afgørelse nr. 1/80 om udvikling af associeringen,
 2) T. Port GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.
 som det associeringsråd, der er oprettet ved aftalen om oprettelse af
 en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og
 ( 1) EFT C 161 af 2.6.2001. Tyrkiet, traf den 19. september 1980, skal fortolkes således:
 — Bestemmelsen har direkte virkning i medlemsstaterne.


text:
17.11.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/2
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 11. september 2012 — Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias m.fl. mod Ypourgos Perivallontos m.fl. (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Symvoulio tis Epikrateias — Grækenland)
 (Sag C-43/10) (1)
 (Præjudiciel forelæggelse - direktiv 85/337/EØF, 92/43/EØF, 2000/60/EF og 2001/42/EF - Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger - omledning af en flods løb - begrebet »frist« for udarbejdelse af vandområdeplaner)
 2012/C 355/03
 Processprog: græsk
 Den forelæggende ret
 Symvoulio tis Epikrateias
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Nomarchiaki Aftodioikisi Aitoloakarnanias, Dimos Agriniou, Dimos Oiniádon, Emporiko kai Viomichaniko Epimelitirio Aitoloakarnanias, Enosi Agrotikon Synetairismon Agriniou, Aitoliki Etaireia Prostasias Topiou kai Perivallontos, Elliniki Ornithologiki Etaireia, Elliniki Etaireia gia tin prostasia tou Perivallontos kai tis Politistikis Klironomias, Dimos Mesologiou, Dimos Aitolikou, Dimos Inachou, Topiki Enosi Dimon kai Koinotiton Nomou Aitoloakarnanias og Pagkosmio Tameio gia ti Fysi WWF Ellas
 Sagsøgte: Ypourgos Perivallontos, Chorotaxias kai Dimosion ergon, Ypourgos Esoterikon, Dimosias Dioikisis kai Apokentrosis, Ypourgos Oikonomias kai Oikonomikon, Ypourgos Anaptyxis, Antagonistikotitas kai Naftilias, Ypourgos Agrotikis Anaptyxis kai Trofimon og Ypourgos Politismou
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Symvoulio tis Epikrateias — fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327, s. 1) — arbejder, der har til formål at omlægge et flodløb — begrebet frist for udarbejdelse af forvaltningsplaner for vandressourcer i direktivets artikel 13, stk. 6
 Konklusion
 1)
 Artikel 13, stk. 6, og artikel 24, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger skal fortolkes således, at de henholdsvis fastsætter datoen for udløbet af fristen for medlemsstaterne til offentliggørelse af vandområdeplanerne til den 22. december 2009 og datoen for udløbet af den sidste frist, som medlemsstaterne råder over til gennemførelse af direktivet, navnlig dets artikel 3-6, 9, 13 og 15, til den 22. december 2003.
 2)
 Direktiv 2000/60 skal fortolkes således, at:
 —
 det principielt ikke er til hinder for en national bestemmelse, med hvilken det inden den 22. december 2009 tillades at omlede vand fra et vandløbsopland til et andet eller fra et vandområdedistrikt til et andet, når de kompetente nationale myndigheder endnu ikke har vedtaget vandområdeplaner for de berørte områder
 —
 en sådan omledning ikke må kunne bringe virkeliggørelsen af det i direktivet foreskrevne resultat alvorligt i fare
 —
 den pågældende omledning, for så vidt som den kan medføre skadelige virkninger for vand i henhold til samme direktivs artikel 4, stk. 7, dog kan tillades, i det mindste såfremt betingelserne i henhold til samme bestemmelses litra a)-d) er opfyldt, og
 —
 det forhold, at det modtagende vandløbsopland eller vandområdedistrikt ikke kan dække de behov, det har for drikkevandsforsyning, el-produktion eller kunstvanding gennem sine egne vandressourcer, ikke er en ufravigelig betingelse for, at en sådan omledning er forenelig med det pågældende direktiv, såfremt de ovennævnte betingelser er opfyldt.
 3)
 Den omstændighed, at et nationalt parlament vedtager forvaltningsplaner for vandløbsoplande såsom de i hovedsagen omhandlede, uden at der er iværksat procedurer med oplysning, høring og deltagelse af