text:
9.6.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Zala Megyei Bíróság (Ungarn) den 10. april 2007 — OTP Bank Rt. og Merlin Gerin Zala Kft. mod Zala Megyei Közigazgatási Hivatal
 (Sag C-195/07)
 (2007/C 129/19)
 Processprog: ungarsk
 Den forelæggende ret
 Zala Megyei Bíróság
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: OTP Bank Rt. og Merlin Gerin Zala Kft
 Sagsøgt: Zala Megyei Közigazgatási Hivatal
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal punkt 3, litra a), i afsnit 4 i bilag X til »tiltrædelsesakten «(Akt vedrørende vilkårene for Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse og tilpasningerne af de traktater, der danner grundlag for Den Europæiske Union (1)), der finder anvendelse i henhold til artikel 24 i nævnte tiltrædelsesakt, og som har følgende ordlyd: »Uanset artikel 87 og 88 i EF-traktaten kan Ungarn til og med den 31. december 2007 anvende nedsættelser af den lokale virksomhedsskat [på erhvervsvirksomhed] på op til 2 % af virksomhedernes nettooverskud, som indrømmes af lokale myndigheder for en begrænset periode på grundlag af artikel 6 og 7 i lov C af 1990 om lokale skatter [...] «fortolkes således, at
 —
 der er tale om en overgangsordning, der gør det muligt for Ungarn at opretholde skatten på erhvervsvirksomhed, eller
 —
 tiltrædelsesakten har anerkendt Ungarns (midlertidige) ret til tillige at opretholde skatter af samme karakter som skatten på erhvervsvirksomhed derved, at den åbner mulighed for at opretholde nedsættelserne af skatten på erhvervsvirksomhed?
 2)
 I tilfælde af, at Domstolen besvarer det første spørgsmål benægtende, forelægges yderligere følgende spørgsmål:
 Henset til en korrekt fortolkning af Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (2) bedes oplyst, efter hvilke kriterier en skat kan anses for ikke at have karakter af omsætningsafgift i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i sjette direktivs artikel 33?
 (1) EUT L 236, s. 846.
 (2) EFT L 145, s. 1.


text:
24.3.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 95/11
 2) Sag T-85/99 afvises. DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 3) Europa-Parlamentet bærer sine egne omkostninger samt de den 21. november 2000
 omkostninger, som er afholdt af Carlo Ripa di Meana og
 Leoluca Orlando i sagerne T-83/99 og T-84/99. i sag T-214/99, Manuel Tomás Carrasco Benı́tez mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 4) Gastone Parigi bærer sine egne samt Europa-Parlamentets
 omkostninger i sag T-85/99. (Tjenestemænd — ansættelse — adgang til interne udvælgel-
 sesprøver — meddelelse om udvælgelsesprøve — betingelse
 vedrørende anciennitet inden for tjenesten — ansøgerens
 (1) EFT C 160 af 5.6.1999. erhvervserfaring)
 (2001/C 95/20)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-214/99, Manuel Tomás Carrasco Benı́tez, tjenestemand
 ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, boende
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS London, ved advokaterne J.-N. Louis, G. Parmentier og V. Peere,
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos Société de
 den 26. oktober 2000 gestion fiduciaire SARL, 13, avenue du Bois, mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Cur-
 rall og D. Waelbroeck), angående en påstand om annullation
 i sag T-138/99, Luc Verheyden mod Kommissionen for af afgørelserne truffet af udvælgelseskomitéerne for de interne
 De Europæiske Fællesskaber (1) udvælgelsesprøver KOM/T/R/ADM/A/98, KOM/R/5179/98,
 KOM/R/5182/98, KOM/R/5183/98, KOM/R/5188/98 og
 KOM/R/5190/98, hvorefter sagsøgeren ikke fik adgang til
 (Tjenestemænd — forudgående administrativ klage — frister disse prøver, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af
 — ny omstændighed — forfremmelse — sammenligning af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne J. Azizi og
 fortjenester) M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio Gonzàlez, den
 21. november 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 (2001/C 95/19)
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Hver part betaler sine egne omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 (1) EFT C 333 af 20.11.1999.
 I sag T-138/99, Luc Verheyden, tjenestemand ved Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber, Angera (Italien), ved
 advokat E. Boigelot, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem-
 bourg hos advokat L. Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: C. Berardis-Kayser og F. Clotuche-Duvieusart), angående
 dels en påstand om annullation af Kommissionens afgørelse DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 om ikke at forfremme sagsøgeren til lønklasse A4 med
 tilbagevirkende kraft fra 10. oktober 1989 og af afgørelsen om den 12. december 2000
 ikke at forfremme sagsøgeren i forfremmelsesåret 1998, og
 dels en påstand om ikke-økonomisk erstatning for lidt tab, har i sag T-11/00, Michel Hautem mod Den Europæiske
 Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, Investeringsbank (1)
 R. Garcı́a-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og J.D. Cooke;
 justitssekretær: fuldmægtig G. Herzig, den 26. oktober 2000
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: (Tjenestemænd — fjernelse fra tjenesten — manglende
 opfyldelse af en annullationsdom — artikel 223 EF —
 Fællesskabets erstatningsansvar uden for kontraktforhold
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. — ikke-økonomisk skade — godtgørelse)
 2) Hver part bærer sine omkostninger. (2001/C 95/21)
 (1) EFT C 226 af 7.8.1999. (Processprog: fransk)
 I sag T-11/00, Michel Hautem, ansat i Den Europæiske
 Investeringsbank og med bopæl i Schouweiler (Luxembourg),

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
3 . 6 . 95 I DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 137/ 11
 græske regering en frist på to måneder til at efterkomme Denne frist er udløbet, uden at den græske regering har
 direktivet. fremsendt nogen meddelelse om, at de nødvendige foran
 staltninger er vedtaget, hvorfor Kommissionen har besluttet
 Denne frist er udløbet, uden at den græske regering har at anlægge nærværende søgsmål i medfør af traktatens
 artikel 189 .
 fremsendt nogen meddelelse om, at de nødvendige foran
 staltninger er vedtaget, hvorfor Kommissionen har besluttet
 at anlægge nærværende søgsmål i medfør af traktatens (M EFT nr . L 110 af 28 . 4 . 1992, s . 52 .
 artikel 189 .
 (') EFT nr . L 166 af 28 . 6 . 1991 , s . 77 .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 12. februar 1995 af Supreme Court, Dublin, i
 sagen Bosphorus Hava Yollari Turizm Ve Ticaret AS mod
 trafik-, energi- og kommunikationsministeren, Irland, og
 the Attorney General
 ( Sag C-84/95 )
 Sag anlagt den 20. marts 1995 af Kommissionen for De ( 95/C 137/21 )
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 ( Sag C-83/95 ) Ved kendelse afsagt den 12 . februar 1995 , indgået til
 ( 95/C 137/20 ) Domstolens Justitskontor den 20 . marts 1995 , har Supreme
 Court, Dublin, i sagen Bosphorus Hava Yollari Turizm Ve
 Ticaret AS mod trafik-, energi- og kommunikationsminis
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den teren, Irland, og the Attorney General forelagt De Europæi
 20. maj 19 95 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af ske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Kom afgørelse af følgende spørgsmål :
 missionens juridiske rådgiver Dimitrios Goulousis, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos Georgios Kremlis, Kom » Skal artikel 8 i Rådets forordning ( EØF ) nr. 990/93 af
 missionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Luxem 26 . april 1993 om handel mellem Det Europæiske Økono
 bourg. miske Fællesskab og Den Føderative Republik Jugoslavien
 ( Serbien og Montenegro ) (*) fortolkes således, at den finder
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : anvendelse på et fly, som ejes af en virksomhed, i hvilken
 majoritetsandele eller kontrollerende andele indehaves af en
 virksomhed i Den Føderative Republik Jugoslavien ( Serbien
 1 ) Det fastlås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine og Montenegro ), når flyets ejer ved en leasingaftale for fire
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke år fra den 22 . april 1992 har overladt brugen til en
 inden for den fastsatte frist har udstedt, eller subsidiært, virksomhed , i hvilken majoritetsandele eller kontrollerende
 meddelt Kommissionen de love og administrative andele ikke indehaves af en person eller en virksomhed, som
 bestemmelser, der er nødvendige for fuldt ud at efter er etableret i eller opererer fra den nævnte Føderative
 komme Rådets direktiv 92/30/EØF af 6 . april 1992 om Republik Jugoslavien ( Serbien og Montenegro )?«
 tilsyn med kreditinsitutter på et konsolideret grund
 lag C ). (M EFT nr


text:
. L 102 af 28 . 4 . 1993 , s . 14 .
 2 ) Den Hellenske Republik tilpligtes at afholde sagens
 omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 12 . oktober 1994 af Bundesfinanzhof i sagen
 I henhold til artikel 9 i direktiv 92/30/EØF skal medlems John Reisdorf mod Finanzamt Koln-West
 staterne sætte de nødvendige love og administrative bestem ( Sag C-85/95 )
 melser i kraft for at efterkomme direktivet inden den ( 95/C 137/22 )
 1 . januar 1993 og straks underrette Kommissionen
 herom .
 Ved kendelse afsagt den 12 . oktober 1994, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 20 . marts 1995 , har Bundes
 Da Kommissionen ikke havde fået nogen underretning fra finanzhof i sagen John Reisdorf mod Finanzamt Koln-West
 den græske regerings side om gennemførelsen af direktivet i forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 græsk national ret, tilstillede den den 12. marts 1993 den ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 græske regering en åbningsskrivelse . Da den græske regering
 ikke besvarede denne skrivelse, fremsatte Kommissionen 1 ) Betyder » faktura « i artikel 18 , stk . 1 , litra a ), i sjette
 den 4 . juli 1994 en begrundet udtalelse, i hvilken den gav den direktiv 77/388/EØF ( 1 ) udelukkende det originale, dvs .
 græske regering en frist på to måneder til at efterkomme det oprindelige afregningsdokument, eller forstås ved
 direktivet. faktura tillige gennemslag, afskrifter eller fotokopier ?


text:
C 47/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.2.2000
 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgræn- Fællesskaber (befuldmægtigede: Klaus Wiedner og Stephen
 seværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i Kinsella, støttet af Republikken Finland (befuldmægtigede:
 animalske levnedsmidler (EFT L 170, s. 8), har Retten (Anden Tuula Pynnä og David Vaughan, QC) og Den Franske Republik
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Potocki, og (befuldmægtigede Jean-François Dobelle, Frédérik Million og
 dommerne C.W. Bellamy og A.W.H. Meij; justitssekretær: Kareen Rispal-Bellanger), angående en påstand om annullation
 ekspeditionssekretær B. Pastor, den 1. december 1999 afsagt af Kommissionens beslutning 97/277/EF af 20. november
 dom, hvis konklusion lyder således: 1996 om en fusions uforenelighed med fællesmarkedet (Sag
 IV/M.784 — Kesko/Tuko, EFT 1997 L 110, s. 53), har Retten
 1) Sag T-125/96 og T-152/96 forenes med henblik på domsafsi- (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 gelsen. den, A. Potocki, og dommerne K. Lenaerts, C.W. Bellamy,
 2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1312/96 af 8. juli 1996 J. Azizi og A.W.H. Meij; justitssekretær: fuldmægtig A. Mair,
 om ændring af bilag III til Rådets forordning (EØF) den 15. december 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af således:
 maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlæge-
 midler i animalske levnedsmidler annulleres, for så vidt som 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 gyldigheden af de maksimalgrænseværdier for restkoncentratio-
 ner, der heri er fastsat for clenbuterol, er begrænset til visse 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissio-
 specifikke terapeutiske formål i forbindelse med behandlingen af nens omkostninger.
 hornkvæg og hovdyr.
 3) Republikken Finland og Den Franske Republik bærer hver deres
 3) I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union og Kommissio- egne sagsomkostninger.
 nen for De Europæiske Fællesskaber.
 4) I sag T-125/96 bærer sagsøgerne og Fédération européenne de (1) EFT C 131 af 26.4.1997.
 la santé animale (Fedesa) som intervenient deres egne omkostnin-
 ger og betaler Rådets omkostninger. Det Forenede Kongerige
 Storbritannien og Nordirland, Kommissionen samt Stichting
 Kwaliteitsgarantie Vleeskalverensector (SKV) bærer deres egne
 omkostninger.
 5) I sag T-152/96 bærer Kommissionen sine egne omkostninger
 og betaler halvdelen af de omkostninger, der er afholdt af
 sagsøgerne og af Fédération européenne de la santé animale DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Fedesa), som selv bærer den anden halvdel. Rådet og Stichting
 Kwaliteitsgarantie Vleeskalverensector (SKV) bærer deres egne den 15. december 1999
 omkostninger.
 i forenede sager T-33/98, og T-34/98, Petrotub SA og
 (1) EFT C 318 af 26.10.1996 og C 354 af 23.11.1996. Republica SA mod Rådet for Den Europæiske Union (1)
 (Antidumpingtold — sømløse rør af jern eller ulegeret
 stål — EU’s aftale med Rumænien — normalværdi —
 dumpingmargin — tab — eksportørernes processuelle rettig-
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS heder)
 den 15. december 1999
 (2000/C 47/48)
 i sag T-22/97, Kesko Oy (mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (1)
 (Processprog: engelsk)
 (Kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser — annul-
 lationssøgsmål — formaliteten — søgsmålets genstand — I de forenede sager T-33/98 og T-34/98, Petrotub SA, Roman
 Kommissionens kompetence i henhold til artikel 22, stk. 3, i (Rumænien), og


text:
Republica SA, Bukarest (Rumænien), ved
 forordning (EØF) nr. 4064/89 — påvirkningen af samhan- advokat Alfred L. Merckx, Bruxelles, og med valgt adresse i
 delen mellem medlemsstaterne — skabelse af dominerende Luxembourg hos advokaterne Duro og Lorang, 4, boulevard
 stilling) Royal, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtige-
 de: Stephan Marquardt, Hans-Jürgen Rabe og Georg Berrisch),
 (2000/C 47/47) støttet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: Nicholas Khan og Viktor Kreuschitz), hvori
 (Processprog: engelsk) der er nedlagt påstand om annullation af Rådets forordning
 (EF) nr. 2320/97 af 17. november 1997 om indførelse af
 I sag T-22/97, Kesko Oy, Helsinki, ved advokat Gerwin van endelig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af
 Gerven, Bruxelles, og solicitor Sarah Beeston, og med valgt jern eller ulegeret stål med oprindelse i Ungarn, Polen, Rusland,
 adresse i Luxembourg hos advokatfirmaet Loesch & Wolter, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet, om ophævelse af forordning
 11, rue Goethe, mod Kommissionen for De Europæiske (EØF) nr. 1189/93 og om afslutning af proceduren vedrørende
 ---pagebreak--- 19.2.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 47/29
 import af den pågældende vare med oprindelse i Kroatien (EFT Sag anlagt den 14. oktober 1999 af Direcks Service Station
 L 322, s. 1), i det omfang forordningen vedrører sagsøgerne, Bocholtz BV mod Kommissionen for De Europæiske
 har Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelings- Fællesskaber
 formanden, A. Potocki, og dommerne K. Lenaerts, C.W. Bella-
 my, J. Azizi og A.W.H. Meij; justitssekretær: ekspeditionssekre- (Sag T-236/99)
 tær B. Pastor, den 15. december 1999 afsagt dom, hvis konklu-
 sion lyder således:
 (2000/C 47/50)
 1) Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 (Processprog: nederlandsk)
 2) Sagsøgerne betaler sagens omkostninger.
 3) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sine egne Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 omkostninger. den 14. oktober 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Direcks Service Station Bocholtz
 BV, Bocholtz (Nederlandene), ved advokat Th.J.M. Oostdijk,
 (1) EFT C 113 af 11.4.1998. Maastricht.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til 633 ne-
 derlandske tankstationer i grænseområdet til Tyskland (1)
 annulleres, og det fastslås, at der ikke overfor sagsøgeren
 Sag anlagt den 14. oktober 1999 af Garage Bergsteyn BV skal foretages en tilbagesøgning af støtten, eller der træffes
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber en afgørelse efter Rettens skøn.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Sag T-235/99)
 (2000/C 47/49) Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 (Processprog: nederlandsk) som i sag T-210/99.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87.
 den 14. oktober 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Garage Bergsteyn BV, Berg en
 Terblijt (Nederlandene), ved advokat Th.J.M. Oostdijk, Maas-
 tricht.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Sag anlagt den 3. november 1999 af Territorio Histórico
 — Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 de Gipuzkoa y Gipuzkoako Foru Aldundia — Diputación
 endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til 633 ne-
 Foral de


text:
Gipuzkoa, mod Kommissionen for De Euro-
 derlandske tankstationer i grænseområdet til Tyskland (1)
 pæiske Fællesskaber
 annulleres, og det fastslås, at der ikke overfor sagsøgeren
 skal foretages en tilbagesøgning af støtten, eller der træffes
 en afgørelse efter Rettens skøn. (Sag T-269/99)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. (2000/C 47/51)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (Processprog: spansk)
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 som i sag T-210/99. den 3. november 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Territorio Histórico de Gipuzkoa y
 Gipuzkoako Foru Aldundia — Diputación Foral de Gipuzkoa,
 (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87. Gipuzkoa (Spanien), ved advokaterne Antonio Creus Carreras
 og Begoña Uriarte Valiente, hhv. Barcelona og Madrid, og med
 valgt adresse på advokatkontoret Cuatrecasas Abogados, 60,
 Av. de Cortenbergh, Bruxelles.


text:
C 213/24 DA Den Europæiske Unions Tidende 6.9.2003
 Sag anlagt den 23. juli 2003 af Kommissionen for De Sag anlagt den 24. juli 2003 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Huhtamaki Dourdan SA Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (Sag C-322/03)
 (Sag C-315/03)
 (2003/C 213/45)
 (2003/C 213/44)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. juli
 2003 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De Europæi-
 ske Fællesskaber ved Nicola Yerrell, som befuldmægtiget, og
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. juli med valgt adresse i Luxembourg.
 2003 anlagt sag mod Huhtamaki Dourdan SA af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Ch. Giolito, som
 befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg. Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 a) det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til EF-traktaten, idet det ikke har vedtaget de love
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 følgende påstande: efterkomme Rådets direktiv 1999/63/EF af 21. juni 1999
 om gennemførelse af den aftale om tilrettelæggelse af
 arbejdstiden for søfarende, som er indgået mellem Euro-
 1. Huhtamaki Dourdan SA tilpligtes at betale Kommissionen
 pean Community Shipowners’ Association (ECSA) og
 et beløb på 162 342,42 EUR (ethundredeogtoogtrestusin-
 Federation of Transport Workers’ Unions in the European
 de trehundredeogtoogfyrre euro toogfyrre cents), heraf
 Union (FST) ( 1), eller idet det ikke har sikret sig, at
 udgør 151 433,47 EUR det skyldige beløb og
 10 808,95 EUR er morarente, der var forfaldne pr. den redernes og de søfarendes organisationer har indgået
 en overenskomst om gennemførelse af de nødvendige
 6. juni 2003.
 foranstaltninger, og/eller idet det ikke har meddelt Kom-
 missionen dette, og
 2. Huhtamaki Dourdan SA tilpligtes at betale 28,27 EUR
 (otteogtyve euro syvogtyve cents) per dag i morarente b) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 beregnet på grundlag af samme rentesats fra den 6. juni
 2003 indtil fuld betaling er sket.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 3. Huhtamaki Dourdan SA tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. juni
 2002.
 (1 ) EFT L 167 af 2.7.1999, s. 33.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den kompetente ret i den foreliggende sag er Domstolen,
 uanset ordlyden af voldgiftsklausulen, eftersom klausulen ikke
 kan have til formål eller følge at ændre kompetencefordelingen
 mellem Domstolen og Retten i Første Instans, således som det Sag anlagt den 28. juli 2003 af Kommissionen for De
 er fastsat i traktaten. Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (Sag C-331/03)
 Sagsøgte har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til kontrakten
 indgået i henhold til bestemmelserne i særprogrammet for
 (2003/C 213/46)
 forskning og udvikling inden for området for industrielle
 teknologier og materialeteknologi, idet selskabet har nægtet at
 fremlægge dokumentation for de udgifter, som Kommissionen
 har anmodet om, hvorfor det er forpligtet til at tilbagebetale Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 28. juli
 forskuddet til Kommissionen. 2003 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved M. Konstantinidis og
 F. Simonetti, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 Luxembourg.


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/23
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 20. juni 2013 — Nadežda Riežniece mod Latvijas Republikas Zemkopības ministrija, Lauku atbalsta dienests (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Augstākās tiesas Senāts — Letland)
 (Sag C-7/12) (1)
 (Socialpolitik - direktiv 76/207/EØF - ligebehandling af mandlige og kvindelige arbejdstagere - direktiv 96/34/EF - rammeaftalen vedrørende forældreorlov - nedlæggelse af tjenestemandsstillinger som følge af nationale økonomiske vanskeligheder - vurdering af en kvindelig arbejdstager på forældreorlov i forhold til arbejdstagere, der er fortsat i aktiv tjeneste - afskedigelse ved forældreorlovens ophør - indirekte forskelsbehandling)
 2013/C 225/38
 Processprog: lettisk
 Den forelæggende ret
 Augstākās tiesas Senāts
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Nadežda Riežniece
 Sagsøgt: Latvijas Republikas Zemkopības ministrija, Lauku atbalsta dienests
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Augstākās tiesas Senāts (Letland) — fortolkning af Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (EFT L 39, s. 40), og Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS (EFT L 145, s. 4) — afskedigelse af en kvinde på barselsorlov, da hun genoptager sit tidligere arbejde — foranstaltninger truffet med henblik på at optimere antallet af tjenestemænd som følge af statens økonomiske vanskeligheder — vurdering af en kvinde på barselsorlovs kvalifikationer, hvorved der tages hensyn til den sidste årlige vurdering af hendes arbejde før barselsorloven sammenlignet med vurderingen af andre tjenestemænd, der fortsatte med at udøve aktiv tjeneste
 Konklusion
 Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF af 23. september 2002, såfremt det antages, at et meget større antal kvinder end mænd tager forældreorlov, hvilket det tilkommer den nationale ret at undersøge, og rammeaftalen vedrørende forældreorlov, indgået den 14. december 1995, der er vedhæftet som bilag til Rådets direktiv 96/34/EF af 3. juni 1996 om den rammeaftale vedrørende forældreorlov, der er indgået af UNICE, CEEP og EFS, som ændret ved Rådets direktiv 97/75/EF af 15. december 1997, skal fortolkes således, at de er til hinder for:
 —
 at der — med henblik på evaluering af arbejdstagere i forbindelse med nedlæggelse af tjenestemandsstillinger som følge af nationale økonomiske vanskeligheder — foretages en evaluering af en arbejdstager, der har taget forældreorlov, under dennes fravær på grundlag af principper og evalueringskriterier, der stiller den pågældende i en ufordelagtig situation i forhold til arbejdstagere, der ikke har taget en sådan orlov; med henblik på at undersøge, at dette ikke er tilfældet, skal den nationale ret bl.a. sikre sig, at evalueringen omfatter alle de arbejdstagere, der vil kunne blive berørt af nedlæggelsen af stillingen, at den er baseret på kriterier, der er fuldstændigt identiske med dem, der finder anvendelse på arbejdstagere i aktiv tjeneste, og at anvendelsen af disse kriterier ikke indebærer, at arbejdstagere på forældreorlov skal være fysisk


text:
til stede, og
 —
 at en kvindelig arbejdstager, der blev overført til en anden stilling ved forældreorlovens ophør og efter denne evaluering, afskediges som følge af nedlæggelsen af den nye stilling, for så vidt som det ikke var umuligt for arbejdsgiveren at lade arbejdstageren vende tilbage til sin tidligere stilling, eller hvis den stilling, hun blev tildelt, ikke var tilsvarende eller lignende og i overensstemmelse med hendes ansættelseskontrakt eller ansættelsesforhold, bl.a. på grund af den omstændighed, at arbejdsgiveren på tidspunktet for overførslen var vidende om, at den nye stilling skulle nedlægges, hvilket det tilkommer den nationale ret at undersøge.
 (1) EUT C 65 af 3.3.2012.


text:
4.5.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/5
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 7. marts 2013 — Euronics Belgium CVBA mod Kamera Express BV og Kamera Express Belgium BVBA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank van Koophandel te Gent — Belgien)
 (Sag C-343/12) (1)
 (Procesreglementets artikel 99 - direktiv 2005/29/EF - national lovgivning, som generelt forbyder udbud til salg eller salg af varer med tab)
 2013/C 129/09
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank van Koophandel te Gent
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Euronics Belgium CVBA
 Sagsøgte: Kamera Express BV og Kamera Express Belgium BVBA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Rechtbank van Koophandel te Gent (Belgien) — fortolkning af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (»direktivet om urimelig handelspraksis«) (EUT L 149, s. 22) — national lovgivning, der bortset fra foreskrevne undtagelser indeholder et almindeligt forbud mod salg med tab, og som bl.a. har til formål at beskytte forbrugernes interesser — forenelighed med direktiv 2005/29
 Konklusion
 Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/29/EF af 11. maj 2005 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked og om ændring af Rådets direktiv 84/450/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/7/EF, 98/27/EF og 2002/65/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2006/2004 (»direktivet om urimelig handelspraksis«) skal fortolkes således, at det er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, der indeholder et generelt forbud mod udbud til salg eller salg af varer med tab, for så vidt som denne bestemmelse har til formål at beskytte forbrugerne.
 (1) EUT C 303 af 6.10.2012.


text:
26.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/11
 Sag anlagt den 31. januar 2011 — Truvo Belgium mod KHIM — AOL (TRUVO)
 (Sag T-77/11)
 2011/C 95/17
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Truvo Belgium (Antwerpen, Belgien) (ved advokat O.F.A.W. van Haperen)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: AOL LLC (Dulles, De Forenede Stater)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 7. november 2010 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 923/2009-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Truvo Belgium
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »TRUVO« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 16, 35, 38, 41 og 42 — EF-varemærkeansøgning nr. 5560099
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: AOL LLC
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeansøgning nr. 4756169 af figurmærket »TRUVEO« for tjenesteydelser i klasse 42
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge med hensyn til alle de anfægtede tjenesteydelser i klasse 38 og 42 og afslag på EF-varemærkeansøgningen med hensyn til alle de anfægtede tjenesteydelser
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Sagsøgeren gør gældende, at den anfægtede afgørelse tilsidesætter artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 2007/2009 og ikke er ordentligt begrundet eller på anden måde ikke opfylder kravene i henhold til europæisk sagsbehandling, da appelkammeret foretog en fejlagtig (i) sammenligning af tjenesteydelserne, (ii) sammenligning af tegnene, (iii) bedømmelse af den relevante kundekreds og (iv) bedømmelse af risikoen for forveksling.


text:
C 47/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.2.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 3. november 1999 af Territorio Histórico
 de Alava, Arabako Foru Aldundia — Diputación Foral de
 Alava, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 — Kommissionens beslutning af 14. juli 1999 annulleres, i
 det omfang den skattenedsættelse, som er fastsat i den af ber
 provinsen Gipuzkoa vedtagne lov nr. 7/1997 af 22. de-
 cember 1997, betegnes som en statsstøtte i artikel 87 EF’s (Sag T-271/99)
 forstand.
 (2000/C 47/52)
 — Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost-
 ninger.
 (Processprog: spansk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3. november 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Territorio Histórico de Alava,
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at Arabako Foru Aldundia — Diputación Foral de Alava, Alava
 Kommissionen i den anfægtede beslutning (Spanien), ved advokaterne Antonio Creus Carreras og Begoña
 Uriarte Valiente, hhv. Barcelona og Madrid, og med valgt
 — har anlagt en urigtig fortolkning af begrebet statsstøtte i adresse på advokatkontoret Cuatrecasas Abogados, 60, Av. de
 artikel 87, stk. 1, EF ved at antage, at den skattenedsættelse, Cortenbergh, Bruxelles.
 som er fastsat i ovennævnte lov, udstedt af provinsen
 Gipuzkoa, udgør en selektiv foranstaltning og dermed har Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 karakter af en statsstøtte. Efter sagsøgerens opfattelse er
 skattenedsættelsen en foranstaltning af generel karakter, da — Kommissionens beslutning af 14. juli 1999 annulleres, i
 den gælder lige for alle erhvervsdrivende, som opfylder det omfang den skattenedsættelse, som er fastsat i den af
 betingelserne i den pågældende lov, og da den har en provinsen Alava vedtagne lov nr. 22/1994 af 20. december
 objektiv og ikke-diskriminerende karakter. Selv om det 1994, med senere ændringer, betegnes som en statsstøtte i
 imidlertid forudsættes, at den omhandlede foranstaltning artikel 87 EF’s forstand.
 måtte have en vis selektiv karakter, må dette anses for
 begrundet i ordningens natur og opbygning, da dens — Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost-
 anvendelsesområde ikke er diskriminerende, idet den er ninger.
 baseret på objektive og horisontale betingelser eller krite-
 rier, og idet den endvidere bidrager til effektiviteten af den
 skatteordning, som den indgår i. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — har anlagt en urigtig fortolkning af artikel 87 EF ved at Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de
 antage, at der er ydet statsstøtte, uden at have godtgjort, at i sag T-269/99 anførte.
 der er sket en fordrejning af konkurrencevilkårene eller
 en påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne,
 således som det kræves efter denne traktatbestemmelse.
 — fejlagtigt har antaget, at de spanske myndigheder har
 tilsidesat forpligtelsen efter artikel 88, stk. 3, EF til at give
 underretning.
 Sag anlagt den 3. november 1999 af Territorio Histórico
 — har begået magtfordrejning ved at anvende proceduren de Bizkaia, Bizkaiko Foru Aldundia — Diputación Foral
 vedrørende statsstøtte i stedet for den procedure, som de Bizkaia, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 fællesskabslovgiver har fastlagt på det pågældende område skaber
 (fiskal harmonisering), hvor Kommissionens kompetence
 er betydeligt mere


text:
begrænset, da den er delt mellem (Sag T-272/99)
 Kommissionen og Rådet for Den Europæiske Union.
 (2000/C 47/53)
 — har tilsidesat begrundelsespligten, da beslutningen ikke
 klart angiver de faktiske og retlige omstændigheder, som
 har foranlediget Kommissionen til at antage, at den (Processprog: spansk)
 skattemæssige foranstaltning udgør en statsstøtte i arti-
 kel 87 EF’s forstand.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 3. november 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Territorio Histórico de Bizkaia,
 Bizkaiko Foru Aldundia — Diputación Foral de Bizkaia,
 ---pagebreak--- 19.2.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 47/31
 Bizkaia (Spanien), ved advokaterne Antonio Creus Carreras og begrebet »virksomhed« forkert. Enhver tankstation eller juridisk
 Begoña Uriarte Valiente, hhv. Barcelona og Madrid, og med enhed, der driver en tankstation, kan anses for en virksomhed,
 valgt adresse på advokatkontoret Cuatrecasas Abogados, 60, således at den støtte, der er blevet tildelt en ansøger eller en
 Av. de Cortenbergh, Bruxelles. tankstation, ikke falder under EF-traktatens artikel 87, stk. 1,
 når den ikke overskrider det i de minimis-meddelelsen nævnte
 beløb. Denne bestemmelse kan alle rede af den grund ikke
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 finde anvendelse, da den pågældende støtte er omfattet af
 meddelelsen.
 — Kommissionens beslutning af 14. juli 1999 annulleres, i
 det omfang den skattenedsættelse, som er fastsat i den af
 provinsen Bizkaia vedtagne lov nr. 7/1996 af 26. december
 1996, som senere er blevet forlænget, betegnes som en (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87.
 statsstøtte i artikel 87 EF’s forstand.
 — Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkost-
 ninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til de Sag anlagt den 27. oktober 1999 af De Haan Minerale
 i sag T-269/99 anførte. Oliën BV m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 (Sag T-279/99 — T-284/99)
 (2000/C 47/55)
 Sag anlagt den 27. oktober 1999 af Autoservice J. van
 Deursen BV m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske (Processprog: nederlandsk)
 Fællesskaber
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 (Sag T-273/99 — T-278/99) den 27. oktober 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af De Haan Minerale Oliën BV,
 (2000/C 47/54) Alblasserdam (Nederlandene), m.fl. ved advokat M.J.C. Deriks,
 Rotterdam.
 (Processprog: nederlandsk) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der a) Kommissionen beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 den 27. oktober 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til fordel for
 Europæiske Fællesskaber af Autoservice J. van Deursen BV, 633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tysk-
 Budel-Schoot (Nederlandene), m.fl. ved advokat M.J.C. Deriks, land (1) annulleres.
 Rotterdam.
 b) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 a) Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til fordel for Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tysk-
 land (1) annulleres.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sagerne T-273/99 — T-278/99.
 b) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (1)


text:
C 19/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 5. Skal de nævnte direktiver og navnlig bestemmelserne i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Michel
 artikel 44, stk. 3, litra g), i traktaten samt artikel 2, stk. 1, Nollin og Nina Constantinidi, Kommissionens Juridiske Tjene-
 litra f), og artikel 6 i det såkaldte første direktiv (68/151/ ste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 EF) samt artikel 2, stk. 2-3-4, i det såkaldte fjerde direktiv
 (78/660/EF, som suppleret ved direktiv 83/349 og 90/
 605) fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder
 for en lov i en medlemsstat, som vedrørende overtrædelse Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 af disse pligter til offentlighed og pålidelig oplysning, der
 påhviler selskaberne med henblik på beskyttelsen af
 »selskabsdeltageres og tredjemands interesser«, alene for a) Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 selskabsdeltagere og kreditorer giver ret til påtale, således forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/38/EØF ( 1) af
 at man udelukker en almindelig og effektiv beskyttelse 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne ved
 for tredjemand? tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt
 transport og telekommunikation, navnlig artikel 20 ff.,
 6. Skal de nævnte direktiver og navnlig bestemmelserne i idet Dimosia Epicheirisi Ilektrismou (DEI) har overladt
 artikel 44, stk. 3, litra g), i traktaten samt artikel 2, stk. 1, opførelsen af et system af transportbånd for elektricitets-
 litra f), og artikel 6 i det såkaldte første direktiv (68/151/ værket i Megalopolis på grundlag af en underhåndsproce-
 EF) samt artikel 2, stk. 2-3-4, i det såkaldte fjerde direktiv dure uden en forudgående udbudsbekendtgørelse.
 (78/660/EF, som suppleret ved direktiv 83/349 og 90/
 605) fortolkes således, at disse bestemmelser er til hinder
 for en lov i en medlemsstat, som vedrørende overtrædelse b) Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 af disse pligter til offentlighed og pålidelig oplysning, der ninger.
 påhviler selskaberne med henblik på beskyttelsen af
 »selskabsdeltageres og tredjemands interesser«, indfører en
 noget anderledes påtalemekanisme og et noget anderledes
 sanktionssystem, hvorved det udelukkende er vedrørende
 krænkelser til skade for selskabsdeltagere og kreditorer,
 at der kan straffes efter privat påtale samt fastsættes Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 strengere og effektive sanktioner?
 ( 1) Rådets første direktiv 68/151/EØF af 9.3.1968 om samordning af Bestemmelserne i direktiv 93/38/EØF regulerer fremgangsmå-
 de garantier, som kræves i medlemsstaterne af de i traktatens
 derne ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning
 artikel 58, stk. 2, nævnte selskaber til beskyttelse af såvel
 selskabsdeltagernes som tredjemands interesser, med det formål samt transport og telekommunikation og finder anvendelse på
 at gøre disse garantier lige byrdefulde (EFT 1968 I, s. 41). kontrakter, hvis anslåede værdi mindst svarer til 5 mio. EUR.
 ( 2) Rådets fjerde direktiv 78/660/EØF af 25.7.1978 på grundlag af
 traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om årsregnskaberne for visse
 selskabsformer (EFT L 222 af 14.8.1978, s. 11).
 ( 3) Rådets syvende direktiv 83/349/EØF af 13.6.1983 på grundlag af Ifølge Kommissionen er den omhandlede kontrakt både på
 traktatens artikel 54, stk. 3, litra g), om konsoliderede regnskaber grund af dens værdi og


text:
dens art omfattet af direktivets
 (EFT L 193 af 18.7.1983, s. 1).
 anvendelsesområde. Derfor skulle den ordregivende myndig-
 ( 4) Rådets direktiv 90/605/EØF af 8.11.1990 om ændring af direktiv
 78/660/EØF og 83/349/EØF om henholdsvis årsregnskaber og
 hed (DEI) følge fremgangsmåderne i direktivets artikel 20,
 konsoliderede regnskaber, for så vidt angår deres anvendelsesom- stk. 1, og iværksætte et udbud i overensstemmelse med
 råde (EFT L 317 af 16.11.1990, s. 60). direktivets artikel 21. Kontrakten blev imidlertid ikke tildelt på
 grundlag af et udbud, men blev overdraget i henhold til en
 underhåndsprocedure.
 Kommissionen gør gældende, at hverken betingelserne for at
 anvende undtagelsen i direktivets artikel 20, stk. 2, litra c)
 Sag anlagt den 8. november 2002 af Kommissionen (tekniske eller kunstneriske grunde gør, at aftalen kun kan
 for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske overdrages til en bestemt entreprenør), eller i direktivets
 Republik artikel 20, stk. 2, litra d) (sagens yderst hastende karakter som
 følge af begivenheder, som ordregiverne ikke har kunnet
 (Sag C-394/02) forudse), er opfyldt.
 (2003/C 19/22)
 (1 ) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 84.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. no-
 vember 2002 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af


text:
1.9.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 245/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM ningsgrundlaget for levering af en gave, som modtageren får tı́lsendt
 for at have erhvervet en ny kunde, ud over indkøbsprisen for gaven
 (Sjette Afdeling) også forsendelsesomkostningerne, når disse afholdes af den, der leverer
 gaven.
 af 3. juli 2001
 (1) EFT C 6 af 8.1.2000.
 i sag C-380/99, Bertelsmann AG mod Finanzamt Wi-
 edenbrück (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bun-
 desfinanzhof) (1)
 (»Sjette momsdirektiv — artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a)
 — beskatningsgrundlag — forsendelsesomkostninger for
 levering af hvervegaver«) DOMSTOLENS DOM
 (2001/C 245/01) (Tredje Afdeling)
 af 3. juli 2001
 (Processprog: tysk)
 i sag C-297/00, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- skaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (1)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (»Traktatbrud — direktiv 98/35/EF — uddannelse af søfa-
 I sag C-380/99, angäende en anmodning, som Bundesfinanz- rende — manglende gennemførelse inden for den fastsatte
 hof (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til frist«)
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Bertelsmann
 AG mod Finanzamt Wiedenbrück, at opnå en præjudiciel (2001/C 245/02)
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 11, punkt A,
 stk. 1, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj
 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om (Processprog: fransk)
 omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensar-
 tet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1), har Domstolen (Sjette
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 dommerne V. Skouris (refererende dommer), J.-P. Puissochet, gjort i Samling af Afgørelser)
 R. Schintgen og N. Colneric; generaladvokat: C. Stix-Hackl;
 justitssekretær: ekspeditionssekretær H. Rühl, den 3. juli 2001 I sag C-297/00, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: ber (befuldmægtiget: B. Mongin) mod Storhertugdømmet
 Luxembourg (befuldmægtiget: først P. Steinmetz, derefter
 I henhold til artikel 11, punkt A, stk. 1, litra a), i Rådets sjette J. Faltz), angående en påstand om, at det fastslås, at Storhertug-
 direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af dømmet Luxembourg ikke har overholdt de forpligtelser, der
 medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles påhviler det i henhold til artikel 249 EF og artikel 2 i Rådets
 merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag omfatter beskat- direktiv 98/35/EF af 25. maj 1998 om ændring af direktiv
 ---pagebreak--- C 245/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 1.9.2001
 94/58/EF om minimumsuddannelsesniveauet for søfartser- tolkningen af EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu
 hverv (EFT L 172, s. 1), idet det ikke inden for den fastsatte artikel 49 EF), artikel 86 og artikel 90, stk. 1 (nu artikel 82 EF
 frist har sat de love og administrative bestemmelser, herunder og artikel 86, stk. 1, EF), har Domstolen (Fjerde Afdeling),
 eventuelle sanktionsbestemmelser, i kraft, der er nødvendige sammensat af afdelingsformanden, A. La Pergola, og dommer-
 for at efterkomme direktivet, har Domstolen (Tredje Afdeling), ne D.A.O. Edward og C.W.A. Timmermans (refererende dom-
 sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne mer); generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær:
 J.-P. Puissochet og J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer); R.


text:
Grass, den 19. juni 2001 afsagt kendelse, hvis konklusion
 generaladvokat: C. Stix-Hackl; justitssekretær: R. Grass, den lyder således:
 3. juli 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Offentlige arbejdsformidlingskontorer omfattes af forbuddet i EF-
 1) Storhertugdømmet Luxembourg har ikke overholdt de forpligtel- traktatens artikel 86 (nu artikel 82 EF), når anvendelsen af denne
 ser, der påhviler det i henhold til artikel 2 i Rådets direktiv bestemmelse ikke hindrer opfyldelsen af den særlige opgave, som er
 98/35/EF af 25. maj 1998 om ændring af direktiv 94/58/EF blevet overdraget disse kontorer. En medlemsstat, der forbyder enhver
 om minimumsuddannelsesniveauet for søfartserhverv, idet det form for formidling og virksomhed som mellemmand mellem
 ikke inden for den fastsatte frist har sat de love og administrative efterspørgsel og udbud af arbejde, der ikke udøves af sådanne kontorer,
 bestemmelser, herunder eventuelle sanktionsbestemmelser, i overtræder traktatens artikel 90, stk. 1 (nu artikel 86, stk. 1, EF),
 kraft, der er nødvendige for at efterkomme direktivet. såfremt den skaber en situation, i hvilken offentlige arbejdsformid-
 lingskontorer nødvendigvis foranlediges til at tilsidesætte bestemmel-
 2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger. serne i traktatens artikel 86. Denne situation foreligger navnlig, når
 følgende betingelser er opfyldt:
 (1) EFT C 273 af 23.9.2000.
 — De offentlige arbejdsformidlingskontorer er klart ikke i stand
 til for den pågældende slags virksomhed at imødekomme
 efterspørgslen på arbejdsmarkedet.
 — Private selskabers arbejdsformidlingsvirksomhed gøres faktisk
 umulig ved opretholdelsen af lovbestemmelser, der indeholder et
 forbud mod en sådan virksomhed, som pålægges strafferetlige
 DOMSTOLENS KENDELSE og administrative sanktioner.
 (Fjerde Afdeling) — Den pågældende arbejdsformidlingsvirksomhed vil kunne om-
 fatte andre medlemsstaters statsborgere eller områder.
 af 19. juni 2001
 i de forenede sager C-9/01 — C-12/01, Stéphane Monnier (1) EFT C 61 af 24.2.2001.
 mod Govan Sports NV, Edwin van Ankeren mod Govan
 Sports NV, Govan Sports NV mod Pascal Jacobs og
 Govan Sports NV mod Dannie D’Hondt (anmodninger
 om præjudiciel afgørelse fra Hof van Beroep te Gent) (1)
 (Procesreglementets artikel 104, stk. 3 — formidling af
 professionelle sportsudøvere)
 Appel iværksat den 23. maj 2001 af T. Port GmbH &Co.
 (2001/C 245/03) KG til prøvelse af dom afsagt den 20. marts 2001 af De
 Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte
 Afdeling) i sag T-52/99, T. Port GmbH &Co. KG mod
 (Processprog: nederlandsk) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-213/01 P)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (2001/C 245/04)
 I de forenede sager C-9/01 — C-12/01, angående anmodnin-
 ger, som Hof van Beroep te Gent (Belgien) i medfør af Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. maj
 artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i de for nævnte 2001 iværksat appel af T. Port GmbH &Co. KG ved Rechtsan-
 ret verserende sager, Stéphane Monnier mod Govan Sports walt Dr. G. Meier, Köln, til prøvelse af dom afsagt den
 NV, Edwin van Ankeren mod Govan Sports NV, Govan Sports 20. marts 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 NV mod Pascal Jacobs og Govan Sports NV mod Dannie Instans (Femte Afdeling) i sag T-52/99, T.


text:
25.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 199/11
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 5. juli 2007 — Fendt Italiana Srl mod Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Commissione tributaria di secondo grado di Trento — Italien)
 (Sag C-145/06) (1)
 (Direktiv 2003/96/EF - EF-bestemmelser for beskatning af energiprodukter og elektricitet - direktivets anvendelsesområde - mineralolier - smøreolier, der anvendes til andet end som motorbrændstof eller som brændsel til opvarmning - ikke omfattet - ophævelse af direktiv 92/81/EØF - nationalt afgiftssystem)
 (2007/C 199/17)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Commissione tributaria di secondo grado di Trento
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Fendt Italiana Srl
 Sagsøgt: Agenzia Dogane Ufficio Dogane di Trento
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Commissione Tributaria di secondo grado di Trento — fortolkning af Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EFT L 283, s. 51) — lovligheden efter fællesskabsretten af en national lov, hvorefter smøreolie, der anvendes til andet end brændsel til opvarmning eller motorbrændstof er pålagt afgift
 Konklusion
 Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet, som ændret ved Rådets direktiv 2004/75/EF af 29. april 2004, skal fortolkes således, at det ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, som fastsætter, at der kan opkræves en forbrugsafgift på smøreolier, når disse er bestemt til at anvendes, afsættes eller anvendes på anden måde end som motorbrændstof eller som brændsel til opvarmning.
 (1) EUT C 143 af 17.6.2006.


text:
12.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 335/22
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 30. juni 2016 — Kongeriget Belgien mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-270/15 P) (1)
 ((Appel - de belgiske myndigheders støtte til finansiering af screeninger for overførbare spongiforme encephalopatier hos kvæg - selektiv fordel - afgørelse, der erklærer støtten uforenelig med det indre marked))
 (2016/C 335/29)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Appellant: Kongeriget Belgien (ved C. Pochet og J.-C. Halleux, som befuldmægtigede, bistået af advokat L. Van den Hende)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved S. Noë og H. van Vliet, som befuldmægtigede)
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Kongeriget Belgien bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 254 af 3.8.2015.


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/58
 Sag anlagt den 10. juni 2008 — EuroChem MCC mod Rådet
 (Sag T-234/08)
 (2008/C 209/105)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: EuroChem Mineral and Chemical Company OAO (EuroChem MCC) (Moskva, Rusland) (ved lawyers P. Vander Schueren og B. Evtimov)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Rådets forordning (EF) nr. 238/2008 af 10. marts 2008 om afslutning af den delvise interimsundersøgelse vedrørende antidumpingtolden på import af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 annulleres, for så vidt som der herved pålægges sagsøgeren, selskabets produktionsdatterselskaber og de i betragtning 10 til den anfægtede forordning anførte forbundne selskaber en antidumpingtold.
 —
 I lyset af alvoren af de fastslåede tilsidesættelser af fællesskabsretten tilpligtes de kompetente institutioner at indstille pålæggelse af antidumpingtold for så vidt angår sagsøgeren og selskabets produktionsdatterselskaber samt forbundne selskaber, indtil fællesskabsinstitutionerne har vedtaget de til efterkommelse af den af Retten afsagte dom nødvendige foranstaltninger.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, der er en russisk producent og eksportør af urinstof- og ammoniumnitratopløsninger, har i henhold til artikel 230 EF nedlagt påstand om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 238/2008 (1) (herefter »den anfægtede forordning«).
 Til støtte for annullationssøgsmålet gør sagsøgeren et hovedanbringende, der er opdelt i tre led, gældende. Sagsøgeren gør gældende, at fællesskabsinstitutionerne foretog en urigtig fastsættelse af den normale værdi for sagsøgeren, hvilket førte til den kunstige forhøjelse heraf, og at de foretog en urigtig sammenligning med eksportprisen og derfor med urette konkluderede, at der forelå dumping, hvorved de tilsidesatte grundforordningens (2) artikel 1 og 2, idet de foretog en række åbenbart urigtige skøn og tilsidesatte grundlæggende fællesskabsretlige principper. Ifølge sagsøgeren førte disse retsstridige forhold direkte til den uberettigede afslutning af den delvise interimsundersøgelse uden ændring af antidumpingforanstaltningen vedrørende sagsøgeren.
 Sagsøgeren gør med anbringendets første led nærmere bestemt gældende, at fællesskabsinstitutionerne foretog urigtig retsanvendelse og tilsidesatte grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 5, idet de bortså fra en væsentlig del af sagsøgerens produktionsomkostninger, der blev anset for upålidelige, og/eller idet de de facto anvendte en metode til fastlæggelse af den væsentligste del af sagsøgerens normale værdi, der ikke var støttet på markedsøkonomi.
 Sagsøgeren gør med anbringendets andet led gældende, at Kommissionen, idet den vedtog at justere gasprisen, tilsidesatte grundforordningens artikel 2, stk. 5, andet punktum, og/eller foretog et åbenbart urigtigt skøn. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at Kommissionen angav en utilstrækkelig begrundelse, idet den foretog justering af gasprisen på grundlag af gasprisen inden for Fællesskabet i Waidhaus i Tyskland og idet den undlod at trække den russiske eksporttold på 30 % fra justeringsbeløbet.
 Sagsøgeren gør med anbringendets tredje led gældende, at fællesskabsinstitutionerne tilsidesatte grundforordningens artikel 2, stk. 10, og foretog en åbenbart urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder, idet den fra sagsøgerens eksportpris fratrak det første salg til en uafhængig kunde, generelle og administrative omkostninger og provision vedrørende forbundne selskaber, der er ordinære dele af den økonomiske enhed,


text:
der udgøres af sagsøgeren og selskabets integrerede salgsafdeling.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 238/2008 af 10.3.2008 om afslutning af den delvise interimsundersøgelse vedrørende antidumpingtolden på import af opløsninger af urinstof og ammoniumnitrat med oprindelse i Rusland i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 (EUT L 75, s. 14).
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22.12.1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EFT 1996 L 56, s. 1).


text:
19.3.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/2
 Domstolens kendelse af 16. november 2010 — Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-73/10 P) (1)
 (Appel - konkurrence - Kommissionens beslutning om en procedure i henhold til artikel 81 EF - annullationssøgsmål - frist - søgsmål anlagt for sent - årsager, der kan begrunde en fravigelse af søgsmålsfristen - retten til søgsmålsadgang - legalitetsprincippet og proportionalitetsprincippet - appel åbenbart ugrundet)
 2011/C 89/03
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG (ved Rechtsanwalt A. Rinne, solicitors S. Kon og C. Humpe samt C. Vajda, QC)
 Den anden part appelsagen: Europa-Kommissionen (ved M. Kellerbauer og A. Biolan, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Ottende Afdeling) den 30. november 2009 i sag T-2/09, Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert & Co. mod Kommissionen, hvorved Retten afviste et søgsmål, der var anlagt med påstand om delvis annullation af Kommissionens beslutning K(2008) 5955 endelig af 15. oktober 2008 om en procedure vedrørende anvendelse af artikel 81 EF (sag COMP/39.188 — Bananer) om et kartel på dele af det europæiske marked for bananer, subsidiært annullation eller nedsættelse af den bøde, som blev pålagt sagsøgeren — søgsmålsfrister — for sent anlagt søgsmål
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Internationale Fruchtimport Gesellschaft Weichert GmbH & Co. KG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 80 af 27.3.2010.


text:
7.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/5
 EF har indgivet til Domstolen for i de for nævnte ret verserende DOMSTOLENS DOM
 sager, Linde AG (sag C-53/01), Winward Industries Inc. (sag
 C-54/01) og Rado Uhren AG (sag C-55/01), at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 3, (Sjette Afdeling)
 stk. 1, litra b), c) og e), i Rådets første direktiv 89/104/EØF af
 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af medlemssta-
 ternes lovgivning om varemærker (EFT 1989 L 40, s. 1) af 10. april 2003
 har Domstolen, sammensat af præsidenten, G.C. Rodríguez
 Iglesias, afdelingsformændene J.-P. Puissochet, R. Schintgen og
 C.W.A. Timmermans samt dommerne C. Gulmann, D.A.O. Ed-
 i sag C-65/01, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 ward, A. La Pergola og V. Skouris, F. Macken (refererende skaber mod Den Italienske Republik (1)
 dommer), J.N. Cunha Rodrigues og A. Rosas; generaladvokat:
 D. Ruíz-Jarabo Colomer; justitssekretær: assisterende justitssek-
 retær H. von Holstein, den 8. april 2003 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således: (»Traktatbrudssøgsmål — direktiv 89/655/EØF — mangel-
 fuld gennemførelse«)
 (2003/C 135/07)
 1) Ved bedømmelsen af, om et tredimensionalt varemærke, som (Processprog: italiensk)
 består af varens form, har fornødent særpræg i henhold til
 artikel 3, stk. 1, litra b), i Rådets første direktiv 89/104/
 EØF af 21. december 1988 om indbyrdes tilnærmelse af (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 medlemsstaternes lovgivning om varemærker, skal der ikke gjort i Samling af Afgørelser)
 anvendes en strengere målestok end ved andre typer varemærker.
 I sag C-65/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtiget: A. Aresu) mod Den Italienske Republik
 2) Ud over artikel 3, stk. 1, litra e), i første direktiv 89/104, har (befuldmægtiget: U. Leanza, bistået af avvocato dello Stato
 artikel 3, stk. 1, litra c), også en betydning for så vidt angår D. Del Gaizo), angående en påstand om, at det fastslås, at Den
 tredimensionale varemærker, som består af varens form. Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
 artikel 4, stk. 1, samt punkt 2.1, sjette punktum, punkt 2.2,
 andet punktum, punkt 2.3, andet til fjerde punktum, og
 punkt 2.8, andet afsnit, andet til femte led, i bilag I til
 Ved efterprøvelsen af registreringshindringen i direktivets arti- Rådets direktiv 89/655/EØF af 30. november 1989 om
 kel 3, stk. 1, litra c), i første direktiv 89/104 skal der i hvert minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse
 enkelt tilfælde tages hensyn til den almene interesse, der ligger med arbejdstagernes brug af arbejdsudstyr under arbejdet
 bag denne bestemmelse, dvs. at alle tredimensionale varemærker, (andet særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/
 der består af en vares form, og som udelukkende består af tegn 391/EØF) (EFT L 393, s. 13), som ændret ved Rådets direktiv
 eller angivelser, der i denne bestemmelses forstand kan tjene til 95/63/EF af 5. december 1995 (EFT L 335, s. 28), idet den
 at betegne egenskaber ved en vare eller tjenesteydelse, skal være ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative
 til fri rådighed for alle og ikke kan registreres, medmindre forskrifter til gennemførelse af bindende


text:
minimumsforskrifter
 direktivets artikel 3, stk. 3, finder anvendelse. i national ret og således ikke har sikret beskyttelsen af
 arbejdstagerne, har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dommerne C. Gul-
 mann, F. Macken, N. Colneric (refererende dommer) og
 J.N. Cunha Rodrigues; generaladvokat: J. Mischo; justitssekre-
 tær: R. Grass, den 10. april 2003 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 ( 1) EFT C 150 af 19.5.2001.
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til artikel 4, stk. 1, samt punkt 2.1, sjette punktum,
 punkt 2.2, andet punktum, punkt 2.3, tredje og fjerde punktum,
 og punkt 2.8, andet afsnit, andet til femte led, i bilag I til
 Rådets direktiv 89/655/EØF af 30. november 1989 om
 minimumsforskrifter for sikkerhed og sundhed i forbindelse med
 arbejdstagernes brug af arbejdsudstyr under arbejdet (andet
 særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/
 EØF), som ændret ved Rådets direktiv 95/63/EF af 5. december
 ---pagebreak--- C 135/6 DA Den Europæiske Unions Tidende 7.6.2003
 1995, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og faktiske og retlige forhold, der står til dens rådighed, at
 administrative forskrifter til gennemførelse af nævnte direktivs bedømme, om resultaterne af analyser af prøver af en producents
 bindende minimumsforskrifter i national ret. produkter skal tillades som bevis for producentens overtrædelse
 af en medlemsstats nationale levnedsmiddellovgivning, såfremt
 2) Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- producenten ikke har haft mulighed for at udøve den ret til at
 ninger. lade foretage en kontraekspertise, der er fastsat i direktivets
 artikel 7, stk. 1, andet afsnit. I denne forbindelse påhviler det
 ( 1) EFT C 118 af 21.4.2001.
 den nationale ret at efterprøve, at de nationale regler om
 bevisførelse, som finder anvendelse under en sådan sag, ikke er
 mindre gunstige end dem, der gælder for søgsmål på grundlag
 af national ret (ækvivalensprincippet), og at de ikke i praksis
 gør det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve de
 rettigheder, der tillægges i henhold til Fællesskabets retsorden
 (effektivitetsprincippet). Den nationale ret skal desuden undersø-
 DOMSTOLENS DOM ge, om et sådant bevismiddel skal udelukkes for at undgå
 foranstaltninger, der er uforenelige med overholdelsen af de
 (Femte Afdeling) grundlæggende rettigheder, særligt princippet om retten til en
 retfærdig rettergang ved en domstol som fastslået i artikel 6,
 af 10. april 2003 stk. 1, i den europæiske konvention til beskyttelse af menneske-
 rettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.
 i sag C-276/01, Joachim Steffensen ( 1) (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht Schleswig)
 (1 ) EFT C 275 af 29.9.2001.
 (Direktiv 89/397/EØF — offentlig kontrol med levnedsmid-
 ler — artikel 7, stk. 1, andet afsnit — analyse af prøver —
 ret til en kontraekspertise — direkte virkning — tilladelighe-
 den af analyseresultater som bevismiddel i tilfælde af en
 tilsidesættelse af retten til at lade foretage en kontraeksperti-
 se)
 DOMSTOLENS DOM
 (2003/C 135/08)
 (Processprog: tysk) (Første Afdeling)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- af 10. april 2003
 gjort i Samling af Afgørelser)
 i sag C-114/02, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Den Franske Republik (1)
 I sag


text:
C-276/01, angående en anmodning, som Amtsgericht
 Schleswig (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag mod (»Traktatbrud — direktiv 98/8/EF — manglende gennemfø-
 Joachim Steffensen at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende relse inden for den fastsatte frist«)
 fortolkningen af artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i Rådets direktiv
 89/397/EØF af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med
 levnedsmidler (EFT L 186, s. 23), har Domstolen (Femte (2003/C 135/09)
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M. Wathelet,
 og dommerne C.W.A. Timmermans (refererende dommer), (Processprog: fransk)
 P. Jann, S. von Bahr og A. Rosas; generaladvokat: C. Stix-Hackl;
 justitssekretær: ekspeditionssekretær M.-F. Contet, den 10. april
 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 1) Artikel 7, stk. 1, andet afsnit, i Rådets direktiv 89/397/EØF
 af 14. juni 1989 om offentlig kontrol med levnedsmidler skal
 fortolkes således, at en producent på grundlag af denne
 bestemmelse over for en medlemsstats kompetente myndigheder I sag C-114/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 kan påberåbe sig en ret til at lade foretage en kontraekspertise, ber (befuldmægtiget: L. Ström) mod Den Franske Republik
 når myndighederne gør gældende, at produkterne ikke er i (befuldmægtigede: G. de Bergues og E. Puisais), angående en
 overensstemmelse med den nationale levnedsmiddellovgivning påstand om, at Den Franske Republik har tilsidesat sine
 på grundlag af en analyse af prøver af produkterne, der er forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets
 udtaget i detailhandelen. direktiv 98/8/EF af 16. februar 1998 om markedsføring af
 biocidholdige produkter (EFT L 123, s. 1), idet den ikke har
 2) Det tilkommer en national ret, for hvilken der er blevet indbragt vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er
 en sag som den i hovedsagen omhandlede, i lyset af alle de nødvendige for at efterkomme direktivet, har Domstolen


text:
Nr. C 87/14 | DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 4 . 95
 rammerne af Kommissionens beføjelser i henhold til — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkost
 artikel 92, stk. 3 , litra c ), og idet Kommissionen herved ninger.
 handlede i strid med sine egne rammebestemmelser for
 omstrukturering af kriseramte virksomheder
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — i strid med artikel 92, stk. 1 , fandt, at det tredje Sagsøgeren, der er tjenestemand i stillingsgruppe LA i
 kapitalindskud ikke udgjorde en statsstøtte, idet Kom Kommissionen, anfægter ansættelsesmyndighedens afgø
 missionen anvendte » privat investor « -kriteriet på en relse om at indplacere ham i lønklasse LA5 , løntrin 1 , efter
 måde, som ikke er i overensstemmelse med dens egne hans genindtræden pr. 1 . april 1994 i den tjenestegren, hvor
 rammebestemmelser og den adfærd, som faktisk blev han tidligere gjorde tjeneste, efter afslutningen af den
 udvist af en privat investor, Union Carbide Corpora periode på syv år, i hvilken han efter egen anmodning gjorde
 tion midlertidig tjeneste ved Det Europæiske Center for Udvik
 ling af Erhvervsuddannelse .
 — undlod at indlede proceduren i henhold til artikel 93 ,
 stk. 2, for så vidt angår det tredje kapitalindskud, idet Sagsøgeren anfører herved, at han i den periode, hvor han
 Kommissionen herved fratog de berørte parter deres gjorde midlertidig tjeneste ved centret, bestod en udvælgel
 proceduremæssige rettigheder i henhold til artikel 93 , sesprøve, der blev afholdt med henblik på oprettelsen af en
 stk. 2 og 3 , som fortolket i Domstolens faste praksis ansættelsesreserve af ledende oversættere/sprogrevisorer,
 idet sagsøgeren blev indplaceret i lønklasse LA5 , løntrin 1 ,
 -— undlod at kontrollere og føre tilsyn med de oplysninger med virkning fra den 1 . oktober 1 990. Ved afgørelsen om, at
 og forslag, den modtog fra de italienske myndigheder, han ved sin genindtræden skulle indplaceres i løntrin 1 i
 idet den herved ikke anvendte » privat investor « -kriteriet lønklasse LA5 , blev der således ikke hvad angår anciennitet
 korrekt og ikke sikrede sig, at de påståede kapacitets inden for løntrin taget hensyn til den periode, i hvilken han
 nedsættelser var eller ville blive permanente og var gjorde tjeneste ved centret.
 tilstrækkelig store til at være i Fællesskabets interesse.
 Sagsøgeren gør navnlig gældende, at der er sket en tilside
 (M EFT nr. C 151 af 2 . 6 . 1994, s . 3 . sættelse af vedtægtens bestemmelser om midlertidig tjeneste
 i en anden stilling, nærmere bestemt vedtægtens artikel 37,
 idet denne foreskriver, at en tjenestemand, der midlertidigt
 gør tjeneste i en anden stilling, på de i artikel 38 og 39
 fastlagte vilkår bevarer alle sine rettigheder. Vedtægtens
 artikel 39, der fastsætter regler om midlertidig tjeneste i en
 anden stilling efter tjenestemandens egen anmodning, inde
 holder herved ingen særlige regler vedrørende en sådan
 tjenestemands rettigheder med hensyn til avancement og
 Sag anlagt den 2 . februar 1995 af Nuno Do Pa^o Quesado forfremmelsesmuligheder. Da artikel 39 er udtryk for en
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber fravigelse af den generelle


text:
ordning, der gælder for tjeneste
 ( Sag T-15/95 ) mænd, må bestemmelsen fortolkes snævert.
 ( 95/C 87/31 )
 Da denne ret ikke er blevet udtrykkeligt udelukket ved
 bestemmelsen, må tjenestemænd, der gør midlertidig tje
 (Processprog: fransk) neste i én anden stilling efter egen anmodning, derfor fortsat
 have krav på avancement for så vidt angår løntrin uden
 videre . Andre fortolkninger af bestemmelsen ville således
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der stride mod princippet om » ret til en karriere med sædvanligt
 den 2 . februar 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De avancement «.
 Europæiske Fællesskaber af Nuno Do Pa^o Quesado, Trier
 (Tyskland ), ved advokaterne Jean-Noél Louis og Véronique
 Leclercq, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 Sari Fiduciaire Myson, 1 , rue Glesener.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 7. februar 1995 af SA Adia Intérim mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Annullation af Kommissionens afgørelse af 1 . marts ( Sag T-19/95 )
 1994, for så vidt sagsøgeren herved blev indplaceret i ( 95/C 87/32 )
 lønklasse LA5 , løntrin 1 , med anciennitet inden for
 lønklasse og løntrin fra den 1 . april 1994 at regne.
 (Processprog: fransk)
 — Om nødvendigt annullation af Kommissionens afgørelse
 af 19 . oktober 1994 om udtrykkelig afvisning af Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 sagsøgerens klage . den 7. februar 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De


text:
4.4.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/30
 Rettens dom af 24. februar 2016 — Tayto Group mod KHIM — MIP Metro (REAL HAND COOKED)
 (Sag T-816/14) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket REAL HAND COOKED - det ældre nationale figurmærke real QUALITY - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - magtfordrejning - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - artikel 64, 75, 76 og 83 i forordning nr. 207/2009))
 (2016/C 118/34)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøge: Tayto Group Ltd (Corby, Det Forenede Kongerige) (ved advokaterne R. Kunze og G. Würtenberger)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Düsseldorf, Tyskland) (ved advokaterne J.-C. Plate og R. Kaase)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 6. oktober 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 842/2013-4) vedrørende en indsigelsessag mellem MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG og Tayto Group Ltd
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Tayto Group Ltd betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 56 af 16.2.2015.


text:
C 204/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17.7.1999
 DOMSTOLENS DOM Det er i denne henseende uden betydning, at parterne har betegnet
 kontrakten som en »købekontrakt«. Derimod må en kontrakt
 af 27. april 1999 med de nævnte kendetegn betragtes som en kontrakt, hvis formål
 er levering af tjenesteydelser eller levering af en løsøregenstand i
 den forstand, hvori disse udtryk anvendes i artikel 13, stk. 1,
 i sag C-99/96, Hans-Herman Mietz mod Intership Yachting nr. 3, i konventionen af 27. september 1968. I givet fald
 Sneek BV (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bun- tilkommer det den nationale ret at afgøre, om der i det konkrete
 desgerichtshof) (1) tilfælde er tale om levering af tjenesteydelser eller levering af en
 løsøregenstand.
 (»Bruxelles-konventionen — begrebet foreløbige retsmidler
 — bygning og levering af en motoryacht«) 2) En dom, hvorved en part pålægges foreløbig betaling af en
 modydelse i henhold til en kontrakt, og som er afsagt efter en
 (1999/C 204/10) procedure som den, der er omhandlet i artikel 289-297 i den
 nederlandske Wetboek van Burgerlijke Rechtsvordering, af en
 ret, som efter konventionen af 27. september 1968 ikke har
 kompetence til at påkende sagens realitet, er ikke et foreløbigt
 (Processprog: tysk) retsmiddel, der kan anvendes i medfør af konventionens arti-
 kels 24, medmindre der er sikkerhed for tilbagebetaling af beløbet
 til rekvisitus for det tilfælde, at rekvirenten ikke får medhold i
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- sagens realitet, og det begærede retsmiddel kun rettes mod
 gjort i Samling af Afgørelser) bestemte formuegoder, som tilhører rekvisitus, og som befinder
 sig eller vil komme til at befinde sig inden for det område, hvor
 I sag C-99/96, angående en anmodning, som Bundesgerichts- den ret, sagen er indbragt for, har den stedlige kompetence.
 hof (Tyskland) i medfør af protokollen af 3. juni 1971
 vedrørende Domstolen fortolkning af konventionen af 27. sep-
 tember 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af (1) EFT C 145 af 18.5.1996.
 retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager, har
 indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag,
 Hans-Hermann Mietz mod Intership Yachting Sneek BV, at
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 artikel 13, stk. 1, nr. 1 og 3, artikel 24, artikel 28, stk. 2, og
 artikel 34, stk. 2, i ovennævnte konvention af 27. september
 1968 (EFT 1978 L 304, s. 17), som ændret ved konventionen
 af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, Irlands og Det
 Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirlands tiltrædelse DOMSTOLENS DOM
 (EFT L 304, s. 1, og — den ændrede tekst — s. 77) og
 ved konventionen af 25. oktober 1982 om Den Hellenske
 Republiks tiltrædelse (EFT L 388, s. 1), har Domstolen, sam- af 27. april 1999
 mensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelingsfor-
 mændene P.J.G. Kapteyn, J.-P. Puissochet, G. Hirsch og P. Jann, i sag C-48/97, Kuwait Petroleum (GB) Ltd mod Commis-
 samt dommerne G.F. Mancini, J.C. Moitinho de Almeida, sioners of Customs & Excise (anmodning om præjudiciel
 C. Gulmann, J.L. Murray, D.A.O. Edward (refererende dom- afgørelse fra VAT and Duties Tribunal, London) (1)


text:
mer), H. Ragnemalm, L. Sevón og M. Wathelet; generaladvo-
 kat: P. Léger; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den
 27. april 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: (»Sjette momsdirektiv — salgsfremmeordning — levering af
 goder ved indløsning af vouchere — levering mod vederlag
 1) Artikel 13, stk. 1, nr. 1, i konventionen af 27. september 1968 — rabat og bonus — begreb«)
 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser
 i borgerlige sager, herunder handelssager, som ændret ved
 konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Danmarks, (1999/C 204/11)
 Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordir-
 lands tiltrædelse og ved konventionen af 25. oktober 1982 om
 Den Hellenske Republiks tiltrædelse skal fortolkes således, at (Processprog: engelsk)
 bestemmelsen ikke finder anvendelse på en kontrakt, som er
 indgået mellem to parter, og som har følgende kendetegn, nemlig
 en kontrakt,
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 — der vedrører den ene parts fremstilling af en løsøregenstand
 af en nærmere fastlagt type med visse ændringer,
 I sag C-48/97, angående en anmodning, som VAT and Duties
 — hvorved denne part har forpligtet sig til at overdrage Tribunal, London (Det Forenede Kongerige), i medfør af
 ejendomsretten til den nævnte løsøregenstand til den anden EF-traktatens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den
 part, der som modydelse har forpligtet sig til at betale for nævnte ret verserende sag, Kuwait Petroleum (GB) mod
 købesummen i flere rater, og Commissioners of Customs & Excise, at opnå en præjudiciel
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 2, punkt 1, artikel
 — hvori det er bestemt, at den sidste rate skal betales før den 5, stk. 6, artikel 11, punkt A, stk. 3, litra b), og artikel 27
 endelige overdragelse til den anden part. i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om


text:
22.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 85/23
 Sag anlagt den 5. februar 2014 — Secop mod Kommissionen
 (Sag T-79/14)
 2014/C 85/40
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Secop GmbH (Flensburg, Tyskland) (ved advokaterne U. Schnelle og C. Aufdermauer)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse af 18. december 2013, Aiuto di Stato SA.37640, C(2013) 9119 final — Aiuti per il salvataggio a favore di ACC Compressors S.p.A., Italia (statsstøtte SA.37640 K[2013] 9119 endelig; redningsstøtte til ACC Compressors S.p.A., Italien), erklæres i henhold til artikel 264, stk. 1, TEUF for ugyldig.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes henhold til artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1)
 Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 296 TEUF
 —
 Sagsøgeren har med dette anbringende gjort gældende, at den anfægtede afgørelse savner begrundelse. Sagsøgeren har anført, at Kommissionen på trods af kendskab til omstændigheder ved sagen, som den blev bekendt med gennem en tidsmæssigt sideløbende fusionskontrolprocedure vedrørende sagsøgeren med hensyn til erhvervelse af aktiver, der tilhørte et datterselskab til støttemodtageren, har undladt at tage hensyn til de virkninger for støttemodtagerens støtteberettigelse, der følger af disse omstændigheder, og de særlige følgevirkninger, som den positive støtteafgørelse har for sagsøgeren.
 2)
 Andet anbringende om tilsidesættelse af traktaterne
 —
 Sagsøgeren har gjort gældende, at artikel 107, stk. 3, litra c), TEUF er blevet tilsidesat. Sagsøgeren har i denne sammenhæng bl.a. anført, at støttemodtageren ikke bør anses for at være konkurrencedygtig og for at være en ny virksomhed, som er opstået gennem en omstruktureringsforanstaltning. Støttemodtageren er ved sagsøgerens erhvervelse af aktiver fra et selskab, der tilhører støttemodtagerens virksomhedsgruppe, blevet frataget aktiver, der er nødvendige for fortsættelsen af virksomhedens drift, uden hvilke støttemodtageren ikke kan fortsætte hhv. genoptage virksomheden.
 —
 Endvidere er artikel 108, stk. 2 og 3, TEUF blevet tilsidesat. Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen skulle have lagt til grund, at der forelå alvorlige vanskeligheder med hensyn til støttens forenelighed med fællesmarkedet, og skulle have indledt den formelle undersøgelsesprocedure.
 —
 Endelig har sagsøgeren i forbindelse med det andet anbringende gjort gældende, at ligebehandlingsprincippet er blevet tilsidesat.
 3)
 Tredje anbringende om magtfordrejning
 —
 Sagsøgeren har med dette anbringende gjort gældende, at Kommissionen har begået magtfordrejning ved ikke at tage omstændigheder ved sagen, som er væsentlige for prøvelsen og skønsudøvelsen, i betragtning og derved har truffet sin afgørelse på et ufuldstændigt faktisk grundlag.


text:
16.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 174/6
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 26. april 2012 — Wolfgang Hofmann mod Freistaat Bayern (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — Tyskland)
 (Sag C-419/10) (1)
 (Direktiv 2006/126/EF - gensidig anerkendelse af kørekort - en medlemsstats nægtelse af at anerkende gyldigheden af et kørekort, der er udstedt af en anden medlemsstat til en person, hvis førerret er blevet inddraget på førstnævnte stats område)
 2012/C 174/06
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bayerischer Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Wolfgang Hofmann
 Sagsøgt: Freistaat Bayern
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bayerischer Verwaltungsgerichtshof — fortolkning af artikel 2, stk. 1, og artikel 11, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (EUT L 403, s. 18) — gensidig anerkendelse af kørekort — en medlemsstats nægtelse af at anerkende gyldigheden af et kørekort udstedt af en anden medlemsstat til en person, hvis kørekort er inddraget på den førstnævnte medlemsstats område
 Konklusion
 Artikel 2, stk. 1, og artikel 11, stk. 4, andet afsnit, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20. december 2006 om kørekort (omarbejdning) skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en medlemsstat uden for enhver periode med forbud mod generhvervelse af førerret, som er blevet pålagt indehaveren af et af en anden medlemsstat udstedt kørekort, også når kravet om sædvanlig bopæl på sidstnævnte medlemsstats område var opfyldt, nægter at anerkende gyldigheden af dette kørekort, hvis nævnte indehaver på førstnævnte medlemsstats område har fået inddraget en tidligere førerret.
 (1) EUT C 301 af 6.11.2010.


text:
27.3.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 86/17
 4) Hver part, såvel sagernes hovedparter som intervenien- DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 ten, betaler sine omkostninger.
 den 28. januar 1999
 (1) EFT C 54 af 22.2.1997. i sag T-264/97, D mod Rådet for Den Europñiske
 Union (1)
 (Tjenestemñnd Ð afslag på tildeling af husstandstillñg til
 sagsùgeren for hans partner)
 (1999/C 86/35)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 11. februar 1999 (Processprog: fransk)
 i sag T-200/97, Carmen JimeÂnez mod Harmoniseringskon-
 toret for det Indre Marked (varemñrker, mùnstre og I sag T-264/97, D, tjenestemand ved Rådet for Den Europñ-
 modeller) (1) iske Union, Bruxelles, ved advokaterne Jean-NoeÈl Louis,
 Thierry Demaseure og FrancËoise Parmentier, Bruxelles, og
 (Tjenestemñnd Ð udvñlgelsesprùve Ð optagelse på en
 med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 egnethedsliste Ð mangel ved fremgangsmåden Ð det prin-
 SARL, 30, rue de Cessange, stùttet af Kongeriget Sverige
 cipielle forbud mod forskelsbehandling Ð åbenbar
 (befuldmñgtiget: Lotti Nordling), mod Rådet for Den
 skùnsfejl)
 Europñiske Union (befuldmñgtigede: TheÂreÁse Blanchet og
 (1999/C 86/34) Eva Karlsson) angående en anmodning om annullation af
 Rådets afgùrelse, hvorved sagsùgeren fik afslag på tildeling
 af husstandstillñg for sin partner, har Retten (Anden Afde-
 (Processprog: fransk) ling), sammensat af afdelingsformanden, A. Potocki, og
 dommerne C. W. Bellamy og A. W. H. Meij; justitssekre-
 tñr: ekspeditionssekretñr B. Pastor, den 28. januar 1999
 I sag T-200/97, Carmen JimeÂnez, tjenestemand ved Kom- afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber, med bopñl i
 Alicante (Spanien), ved advokat Georges Vandersanden,
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos Fidu- 1. Rådet for Den Europñiske Union frifindes.
 ciaire Myson SARL, 30, rue de Cessange, mod Harmonise-
 ringskontoret for det Indre Marked (varemñrker, mùnstre
 og modeller) (befuldmñgtigede: Fernando López de Rego
 2. Parterne i hovedsagen og intervenienten betaler deres
 og Antonio Grilli), angående en påstand om annullation af
 egne omkostninger.
 afgùrelsen af 30. oktober 1996, truffet af udvñlgelses-
 udvalget for Harmoniseringskontoret for det Indre Mar-
 ked (varemñrker, mùnstre og modeller), om ikke at opfùre (1) EFT C 357 af 22.11.1997.
 sagsùgeren på den liste, der blev udarbejdet i forbindelse
 med »udvñlgelsesprùven for udarbejdelse af en liste over
 egnede personer af begge kùn til besñttelse af midlertidige
 stillinger i kategori C (reference AT/C)«, har Retten
 (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, M.
 Jaeger, og dommerne K. Lenaerts og J. Azizi; justitssekre-
 tñr: ekspeditionssekretñr A. Mair, den 11. februar 1999 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 den 10. februar 1999
 i sag T-35/98, AndreÂ Hecq og Syndicat des fonctionnaires
 1) Afgùrelsen af 30. oktober 1996, truffet af udvñlgelses-
 internationaux et europeÂens (SFIE) mod Kommissionen for
 udvalget for Harmoniseringskontoret for det Indre
 De Europñiske Fñllesskaber (1)
 Marked (varemñrker, mùnstre og modeller), om ikke
 at opfùre sagsùgeren på den liste, der blev udarbejdet i (Tjenestemñnd Ð det lokale personaleudvalgs prñsidium
 forbindelse med »udvñlgelsesprùven for udarbejdelse Ð valg Ð institutionens pligter Ð formaliteten)
 af en liste over egnede personer af begge kùn til besñt-
 telse af midlertidige stillinger i kategori C


text:
(reference (1999/C 86/36)
 AT/C)«, annulleres.
 (Processprog: fransk)
 2) Harmoniseringskontoret for det Indre Marked (vare-
 mñrker, mùnstre og modeller) betaler sagens omkost-
 ninger. I sag T-35/98, AndreÂ Hecq, tjenestemand ved Kommissio-
 nen for De Europñiske Fñllesskaber, Bruxelles, og Syndi-
 cat des fonctionnaires internationaux et europeÂens (SFIE),
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998.
 Bruxelles, ved advokat Lucas Vogel, Bruxelles, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Christian Kremer,
 8-10, rue Mathias Hardt, mod Kommissionen for De
 ---pagebreak--- C 86/18 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 27.3.1999
 Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Gianluigi Val- tyske domstole, har Retten (Femte Afdeling), sammensat
 sesia og Julian Currall), angående en påstand om annulla- af afdelingsformanden, J. D. Cooke, og dommerne R. Gar-
 tion af Kommissionens afgùrelse af 20. marts 1997, hvor- cía-Valdecasas og P. Lindh; justitssekretñr: H. Jung, den
 ved denne afslår at trñffe de nùdvendige foranstaltninger 15. januar 1999 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 til at sikre en korrekt sammensñtning af prñsidiet for det således:
 lokale personaleudvalg i Bruxelles, har Retten (Anden
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Potocki,
 og dommerne C. W. Bellamy og A. W. H. Meij; justitsse- 1) Det er ufornùdent at trñffe afgùrelse i sagen.
 kretñr: ekspeditionssekretñr B. Pastor, den 10. februar
 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder såldes:
 2) Hver part betaler bñrer sine egne omkostninger.
 1) Syndicat des fonctionnaires internationaux et euro- (1) EFT C 318 af 26.10.1996.
 peÂens slettes fra listen over sagsùgere.
 2) Det af A. Hecq anlagte sùgsmål afvises.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 3) Hver part bñrer sine omkostninger. den 15. januar 1999
 i sag T-243/97, Catherine Metdepenningen m.fl. mod
 (1) EFT C 113 af 11.4.1998. Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (Midlertidigt ansat Ð tidsbegrñnset kontrakt Ð mulighed
 for forlñngelse Ð annullationssùgsmål Ð afvisning)
 (1999/C 86/38)
 (Processprog: fransk)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 15. januar 1999
 I sag T-243/97, Catherine Metdepenningen, Jerôme Pous-
 i sag T-131/96, RWE Energie Aktiengesellschaft mod sielgue og Jürgen Wettig, midlertidigt ansatte ved Kommis-
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1) sionen for De Europñiske Fñllesskaber, Bruxelles, ved
 advokat Nicolas LhoeÈst, Bruxelles, og med valgt adresse i
 (Stillingtagen til sagen ufornùden) Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, rue de Ces-
 sange, mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesska-
 (1999/C 86/37) ber (befuldmñgtigede: Gianluigi Valsesia og Florence
 Duvieusart-Clotuche), angående påstande dels om annulla-
 tion af Kommissionens afgùrelser af 26. august 1996, der
 udtrykkeligt afviste sagsùgerne Catherine Metdepennin-
 (Processprog: tysk) gens og Jerôme Poussielgues ansùgninger om forlñngelse
 af deres kontrakter som midlertidigt ansatte, dels om
 annullation af Kommissionens afgùrelser af 23. og 28. maj
 1997, der udtrykkeligt afviste sagsùgernes klager, har Ret-
 I sag T-131/96, RWE Energie Aktiengesellschaft, Essen ten (Anden Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 (Tyskland), ved advokaterne Gerhard Wiedemann og Jens A. Potocki, og dommerne C. W. Bellamy og A. W. H.
 Fleischhauer, Düsseldorf, og med valgt adresse i Luxem- Meij; justitssekretñr: H. Jung, den 15. januar 1999 afsagt
 bourg hos advokat Luc Frieden, 62, avenue Giullaume, kendelse, hvis konklusion lyder således:
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (be-
 fuldmñgtigede: Guiliano


text:
Marenco og Klaus Wiedner),
 stùttet af Den Franske Republik (befuldmñgtigede: Karen 1. Sagen afvises.
 Rispal-Bellanger og Jean-Marc Belorgey), angående dels en
 passivitetspåstand om, at det fastslås, at Kommissionen
 ulovligt har nñgtet at behandle sagsùgerens begñringer
 2. Hver part betaler sine omkostninger.
 om en negativattest eller en fritagelse for en elkoncessions-
 aftale indgået mellem sagsùgeren og byen Nordhorn, dels
 subsidiñrt en påstand om annullation af Kommissionens (1) EFT C 331 af 1.11.1997.
 skrivelse af 18. juni 1996, hvorved det meddeltes sagsùge-
 ren, at Kommissionen ikke agtede at behandle sagsùgerens
 begñringer, så lñnge der verserede en national sag for de


text:
10 . 5 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 142/ 15
 selv om beslutningens begrundelse i øvrigt ikke inde Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 holder noget holdepunkt for den antagelse, at Kom afsagt den 26. oktober 1995 af Court of Appeal, London,
 missionen har afvejet de kriterier, som er fastsat i Ret i sagen Upjohn Ltd mod 1 ) »the Licensing Authority« i
 tens Automec II-dom (2 ) for bestemmelsen af en sådan henhold til Medicines Act 1968, 2 ) Secretary of State for
 fællesskabsinteresse . Kommissionen har endvidere Health, 3 ) Secretary of State for Wales, 4 ) Secretary of
 overhovedet ikke henvist til denne dom, som den ple State for Scotland og 5 ) Minister for Health and Social
 jer, når den ønsker at påberåbe sig den. Services for Northern Ireland
 ( Sag C-120/97)
 — Urigtig retsopfattelse, idet det fastslås i den anfægtede
 ( 97/C 142/31 )
 dom, at Kommissionen kan støtte den anfægtede be
 slutning på en anden beslutning.
 — Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 190 . Ved kendelse afsagt den 26 . oktober 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 24 . marts 1997, har Court
 of Appeal, London, i sagen Upjohn Ltd mod 1 ) » the
 — Manglende retsgrundlag: Retten har ikke foretaget de Licensing Authority « i henhold til Medicines Aet 1968 ,
 nødvendige undersøgelser til efterprøvelse af, om den 2 ) Secretary of State for Health, 3 ) Secretary of State for
 var berettiget til at antage, at appellanten fejlagtigt Wales, 4 ) Secretary of State for Scotland og 5 ) Minister for
 gjorde gældende, at La Poste kunne fortsætte med at Health and Social Services for Northern Ireland forelagt
 foretage krydssubsidiering, så længe der ikke var indgi De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 vet nogen anmodning fra tredjemænd om adgang til præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 nettet, og Retten kunne derfor ikke lovligt anvende
 EF-traktatens artikel 86 eller henholde sig til fælles
 skabsinteressen .
 1 ) Skal — efter en fortolkning af Rådets direktiv 65/65/
 EØF ('), som ændret, og på baggrund af fællesskabs
 — Urigtig retsopfattelse, idet Retten ikke lovligt kunne retten generelt — en national retsinstans, når den tager
 udlede af sagens akter, at Kommissionen havde fornø stilling til, om en afgørelse truffet af en medlemsstats
 dent grundlag for at fastslå, at overtrædelserne var godkendende myndighed om at tilbagekalde en produ
 bragt til ophør. cents godkendelse af et lægemiddel er i overensstem
 melse med fællesskabsretten, anses for at være forplig
 tet til at afgøre, om den pågældende afgørelse var den
 — Tilsidesættelse af retsreglerne om vurdering af fælles rette afgørelse, eller om den var en afgørelse, som den
 skabsinteressen: For at kunne vurdere fællesskabsinte godkendende myndighed med rimelighed kunne træffe
 ressen var Kommissionen forpligtet til at afveje de i på grundlag af de foreliggende oplysninger ?
 retspraksis, og navnlig i Automec II-dommen, opstille
 de kriterier herfor. Ved at antage, at » Kommissionen
 [var] . . . berettiget til at lægge vægt på andre relevante


text:
faktorer i forbindelse med den pågældende vurdering « 2 ) Hvis svaret på første spørgsmål er, at den nationale ret
 — og kun disse andre relevante faktorer — har Retten skal afgøre, om den kompetente myndigheds afgørelse
 fritaget Kommissionen for denne forpligtelse. var den rette afgørelse, kræves det da i henhold til fæl
 lesskabsretten, at retsinstansen besvarer dette spørgs
 mål alene på grundlag af de oplysninger, der foreligger
 — Tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 86, sammen for den godkendende myndighed, eller er den forpligtet
 holdt med artikel 3 , litra g), artikel 89 og 155 . til at inddrage alle relevante oplysninger, der fremkom
 mer efter afgørelsen ?
 — Tilsidesættelse af almindelige retsgrundsætninger i fæl
 lesskabsretten (princippet om god forvaltning, ligheds
 princippet og forbud mod forskelsbehandling, retssik 3 ) Kunne den godkendende myndighed lovligt tilbage
 kerhedsprincippet samt princippet om beskyttelse af kalde godkendelsen, når det var den godkendende
 den berettigede forventning). myndighed bekendt, at Udvalget for Farmaceutiske
 Specialiteter snarligt ville afgive en udtalelse om fortsat
 godkendelse ?
 — Urigtig retsopfattelse ved anvendelsen af begrebet
 magtfordrejning.
 (') Rådets direktiv 65/65/EØF af 26 . januar 1965 om tilnærmelse
 (!) EFT nr. C 54 af 22 . 2 . 1997, s. 20 . af lovgivning om medicinske specialiteter ( EFT 1965-1966 ,
 (2 ) Dom af 18 . september 1992, sag T- 24/90, Automec Sri mod s . 17 ).
 Kommissionen, Sml . 1992 II, s . 2223 .


text:
24.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 330/7
 DOMSTOLENS DOM
 (Fjerde Afdeling)
 af 27. oktober 2005
 i sag C-165/05, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg (1)
 (Traktatbrud - fri bevægelighed for personer - arbejdstagere - ægtefæller - krav om arbejdstilladelse for ægtefælle, der er tredjelandsstatsborger)
 (2005/C 330/13)
 Processprog: fransk
 I sag C-165/05, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 8. april 2005, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: G. Rozet) mod Storhertugdømmet Luxembourg (befuldmægtiget: M. S. Schreiner), har Domstolen (Fjerde Afdeling), sammensat af J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer), som fungerende formand for Fjerde Afdeling, og dommerne K. Lenaerts og E. Levits; generaladvokat J. Kokott; justitssekretær: R. Grass, den 27. oktober 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Fællesskabet, idet det har indført bestemmelser i sin lovgivning, hvorefter tredjelandsstatsborgere, der er gift med vandrende arbejdstagere fra Den Europæiske Union, skal opnå arbejdstilladelse, og idet det ikke har bragt sin lovgivning i overensstemmelse med fællesskabsretten.
 2)
 Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 132 af 28.5.2005.