text:
uden en objektiv begrundelse herfor.
 5)
 Med det femte anbringende gør sagsøger gældende, at den anfægtede retsakt tilsidesætter alle eller visse af artiklerne II, XI, XVI og XVII i den almindelige overenskomst om handel med tjenesteydelser (GATS).
 6)
 Med det sjette anbringende gør Det Forenede Kongerige gældende — uden at påtage sig bevisbyrden for at godtgøre, at sådanne begrænsninger ikke kan begrundes under henvisning til den offentlige interesse (idet det påhviler ECB, såfremt den måtte ønske det, at føre bevis for en fravigelse) —,at enhver begrundelse med hensyn til den offentlige interesse, der fremføres af ECB, ikke vil opfylde proportionalitetskravet, idet der findes mindre indgribende foranstaltninger til sikring af kontrollen over finansielle institutioner hjemmehørende i EU, men hjemmehørende uden for euro-området.


text:
7.8.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 201/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 27. maj 2004 af Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen i sagen Crailsheimer Volksbank eG mod Klaus Conrads, Frank Schulzke og Petra Schulzke-Lösche og Joachim Nitschke
 (Sag C-229/04)
 (2004/C 201/17)
 Ved kendelse afsagt den 27. maj 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 2. juni 2004, har Hanseatisches Oberlandesgericht in Bremen i sagen Crailsheimer Volksbank eG mod Klaus Conrads, Frank Schulzke og Petra Schulzke-Lösche og Joachim Nitschke forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Er det foreneligt med artikel 1, stk. 1, i direktiv 85/577/EØF (1) at forbrugernes rettigheder, især fortrydelsesretten, ikke blot er betinget af, at der foreligger en dørsalgssituation i henhold til direktivets artikel 1, stk. 1, men også, at der er opfyldt yderligere tilregnelseskriterier såsom det forhold, at den erhvervsdrivende bevidst inddrager en tredjemand ved kontraktindgåelsen, eller at den erhvervsdrivende handler uagtsomt hvad angår tredjemandens aktiviteter i forbindelse med dørsalget?
 2)
 Er det foreneligt med artikel 5, stk. 2, i direktiv 85/577/EØF, at en person, der optager et lån i fast ejendom, og som ikke blot har indgået lånekontrakten i en dørsalgssituation men ligeledes i denne situation har foranlediget, at lånebeløbet indbetales på en konto, som han i praksis ikke længere har rådighed over, skal tilbagebetale låneprovenuet tilbage til långiver, hvis han træder tilbage fra aftalen?
 3)
 Er det foreneligt med artikel 5, stk. 2, i direktiv 85/577/EØF, at den person, der optager lånet i fast ejendom, for det tilfælde at han efter tilbagetrædelsen er forpligtet til at tilbagebetale låneprovenuet til långiver, ikke kan gøre dette til de terminer, der gælder for afdragene i henhold til kontrakten, men straks skal tilbagebetale hele beløbet på én gang?
 4)
 Er det foreneligt med artikel 5, stk. 2, i direktiv 85/577, at den person, der optager lånet i fast ejendom, for det tilfælde at han også er forpligtet til at tilbagebetale lånebeløbet til långiver, når han træder tilbage fra aftalen, desuden skal betale markedsrenten?
 (1) EFT L 372, s. 31.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
5.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 148/31
 Rettens kendelse af 23. marts 2010 — Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag T-16/09 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd - rimelig frist til at fremsætte en erstatningspåstand - forsinkelse - åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet)
 2010/C 148/55
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved avocat G. Cipressa)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede, bistået af avocat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 4. november 2008 i sag F-87/07, Marcuccio mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, med påstand om ophævelse af denne kendelse
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger for nærværende instans.
 (1) EUT C 55 af 7.3.2009.


text:
2 . 9 . 95 I DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 229/ 19
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Sag anlagt den 8 . maj 1995 af Giuseppe Mancini mod
 den 29. juni 1995 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 i sag T-l 83/94, Cantina cooperativa fra produttori viti ( Sag T-l 13/95 )
 vinicoli di Torre di Mosto m.fl. mod Kommissionen for 95/C 229/45 )
 De Europæiske Fællesskaber ( J )
 (Landbrug — den fælles markedsordning for vin — ordning (Processprog: italiensk)
 om obligatorisk destillation — formaliteten — sagsøger
 individuelt berørt af en forordning)
 ( 95/C 229/44 ) Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 8 . maj 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Giuseppe Mancini, tjeneste
 (Processprog: italiensk) mand ved det fælles forskningscenter i Ispra, Varese
 ( Italien ), ved advokat Giuseppe Marchesini, advokat med
 I sag T-l 83/94 , Cantina cooperativa fra produttori vitivi møderet for Den Italienske Republiks Corte di Cassazione,
 nicoli di Torre di Mosto, Cantina cooperativa fra produttori og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Ernest
 Arendt.
 vitivinicoli di Quarto d'Altino, Gruppo Pro . Ri . Ve . impresa
 cooperativa produttori riuniti Veneti Srl, Consorzio cantine
 sociali della provincia di Verona Srl, Consorzio cantine Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 sociali del Vicentino Srl, Cantine sociali mandamentali di
 Dolo, Cantina cooperativa produttori di Valdobbiadene,
 — Det fastslås, at fjernelsen af ingeniør Mancini fra
 Cantina sociale cooperativa di Campo di Pietra, Cantina
 stillingen som CEO Project Manager er ulovlig.
 sociale cooperativa Ponte di Piave, Cantina sociale di
 Ormelle SpA, Cantina sociale Cona e Cavarzere Srl, Cantina
 sociale cooperativa di Gaiarine, Cantina sociale cooperativa — Den faktisk trufne afgørelse annulleres, og Kommissio
 Basso Piave a RL, Cantina sociale di Conegliano Se a RL, nen tilpligtes at genindsætte sagsøgeren i hans tidligere
 Consorzio tra le cantine sociali del Padovano — Patavini , stilling.
 Cantina prà Maggiore Srl, Cantina sociale di Premaore di
 Camponogara — Cooperativa , Cantina sociale di Noale — — Der tilkendes sagsøgeren en erstatning for tort på
 Cooperativa, Consorzio » La Marca « cantine sociali della 10 000 ECU, der svarer til det krav, der blev rejst over
 provincia di Treviso, Cooperativa agricola La Salute — for Kommissionen i sagens administrative fase.
 Ponte di Piave, Cantina sociale cooperativa di Caposile Srl,
 Consorzio agrario interprovinciale TV.BL, Aldo Zanella, — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger .
 Sergio Miotto, Giovanni Paladin, Francesco Busolin, Luigi
 Bonotto, Lamberto Belussi, Giuseppe Busolin, Leonato
 Nardin, Vittorio Meneghello, Alfio Paladin, Galileo Zani Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 notto, Giorgio Cecchetto, Antonio Facchin, Silvio Facchin,
 Enzo Lorenzon, Carillo Rinaldin, Dino Lorenzon, Primo Fra 1992 overtog sagsøgeren igen hvervet som » Project
 Toffoli , Renzo Bergamo, Luigi Carraro og Tiziano de Manager « ved CEO-projektet (» Center for Earth Observa
 Stefani ved advokat Ivone Cacciavillani, Venedig ( Italien ), tion «) under ledelse af direktøren for ISEI (» Institute for
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Alain Systems Engineering


text:
and Informatics «) ved det fælles
 Lorang, 51 , rue Albert l er, mod Kommissionen for De forskningscenter. Den 21 . marts meddelte direktøren for
 Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede : Eugenio de ISEI mundtligt sagsøgeren den afgørelse, hvorved han blev
 March og Alberto Dal Ferro ), støttet af Rådet for Den frataget hvervet af ikke nærmere præciserede grunde
 Europæiske Union ( befuldmægtigede : Arthur Brautigam og vedrørende politisk ufølsomhed . Sagsøgeren fremsatte hur
 Diego Canga Fano ), angående en påstand om annullation af tigt ved begæring af 24 . marts 1994 i henhold til tjeneste
 flere fællesskabsretlige bestemmelser om obligatorisk destil mandsvedtægtens artikel 90, stk. 1 , anmodning om, at
 lation inden for vinsektoren, har Retten (Tredje Udvidede afgørelsen blev bekræftet og meddelt i form af en egentlig
 Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden J. Biancarelli, afgørelse med klar angivelse af klagepunkterne over for
 samt dommerne C. P. Briët, C. B. Bellamy, P. Lindh og ham . Denne anmodning forblev ubesvaret, og sagsøgeren
 J. Azizi; justitssekretær: H. Jung, den 29 . juni 1995 afsagt indgav derfor klage i henhold til artikel 90, stk . 2, i
 kendelse, hvis konklusion lyder således : tjenestemandsvedtægten, der også i lang tid forblev ubesva
 ret af administrationen .
 1 . Sagen afvises.
 Den 28 . april 1995 modtog han et svar på klagen. I dette
 anerkender Kommissionen, at afgørelsen om fjernelse fra
 2 . Sagsøgerne betaler sagens omkostninger. stillingen kun blev meddelt mundtligt, og at det som
 begrundelse mod ham var blevet anført — fremdeles
 3 . Rådet betaler sine egne omkostninger. mundtligt — at han var alt for autoritær ved udførelsen af
 sine opgaver .
 (') EFT nr . C 174 af 25 . 6 . 1994 .
 Sagsøgeren har gjort gældende, at hans fjernelse fra hvervet
 som CEO Project Manager er ulovlig og urimelig af følgende
 grunde:


text:
7.8.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 226/3
 2) I øvrigt frifindes de sagsøgte. — 246 000 000 ITL med renter 14,2 % fra den 1. december
 1986, til betaling sker
 3) SIVU du plan d’eau de la Vallée du Lot, også benævnt SIVU du
 pays d’accueil de la Vallée du Lot, og Hydro-Réalisations SARL — 49 200 000 ITL med renter 14,2 % fra den 1. marts
 betaler sagens omkostninger in solidum. 1988, til betaling sker
 — 110 800 000 ITL med renter 14,2 % fra den 1. juni
 1988, til betaling sker
 ( 1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 — 49 200 000 ITL med renter 14,2 % fra den 1. august
 1988, til betaling sker og
 — 158 400 000 ITL med renter 14,2 % fra den 1. november
 1986, til betaling sker.
 2) I øvrigt frifindes Montorio al Vomano Kommune.
 3) Montorio al Vomano Kommune betaler sagens omkostninger.
 DOMSTOLENS DOM
 (1) EFT C 357 af 22.11.1997.
 (Tredje Afdeling)
 af 10. juni 1999
 i sag C-334/97, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Comune di Montorio al Vomano (1)
 DOMSTOLENS DOM
 (»Artikel 238 EF (tidligere artikel 181) — voldgiftsklausul
 — misligholdelse af to kontrakter«) (Femte Afdeling)
 af 10. juni 1999
 (1999/C 226/04)
 i sag C-346/97, Braathens Sverige AB, tidligere Transwede
 Airways AB, mod Riksskatteverket (anmodning om præ-
 (Processprog: italiensk) judiciel afgørelse fra Länsrätten i Dalarnas län) (1)
 (»Direktiv 92/81/EØF — harmonisering af punktafgifts-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- strukturen for mineralolier — mineralolier der leveres til
 gjort i Samling af Afgørelser) anvendelse som motorbrændstof til luftfartøjer, medmindre
 der er tale om ikke-forretningsmæssig privatflyvning —
 fritagelse for den harmoniserede punktafgift«)
 I sag C-334/97, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtiget: Paolo Stancanelli, bistået af Alberto (1999/C 226/05)
 Dal Ferro) mod Comune di Montorio al Vomano ved sin
 legalrepræsentant pro tempore, advokat Paolo Scarpantoni,
 Teramo, angående et søgsmål anlagt i medfør af artikel 238 EF
 (tidligere artikel 181) med påstand dels om tilbagebetaling af (Processprog: svensk)
 forudbetalte beløb fra Kommissionen til sagsøgte i forbindelse
 med to kontrakter vedrørende gennemførelse af et demonstra-
 tionsprojekt på området for udnyttelse af alternative energikil- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 der, dels om domfældelse af sagsøgte til at betale Kommissio- gjort i Samling af Afgørelser)
 nen erstatning for lidt tab, har Domstolen (Tredje Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dom-
 I sag C-346/97, angående en anmodning, som Länsrätten i
 merne J.C. Moitinho de Almeida og C. Gulmann (refererende Dalarnas län (Sverige) i medfør af artikel 234 EF (tidligere
 dommer); generaladvokat: N. Fennelly; justitssekretær: artikel 177) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 R. Grass, den 10. juni 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder verserende sag, Braathens Sverige AB, tidligere Transwede
 således:
 Airways AB, mod Riksskatteverket, at opnå en præjudiciel
 afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 8, stk. 1, i Rådets
 1) Montorio al Vomano Kommune dømmes til på grundlag af direktiv 92/81/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af
 kontrakterne WE 147-85 og HY 149-85


text:
at betale Kommis- punktafgiftsstrukturen for mineralolier (EFT L 316, s. 12), har
 sionen: Domstolen (Femte Afdeling), sammensat af formanden for
 ---pagebreak--- C 226/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 7.8.1999
 Første Afdeling, P. Jann, som fungerende formand for Femte Euratom) nr. 2799/85 af 27. september 1985 (EFT L 265,
 Afdeling, og dommerne J.C. Mointinho de Almeida (refereren- s. 1), navnlig af artikel 27 i vedtægtens bilag VIII, har Dom-
 de dommer), C. Gulmann, D.A.O. Edward og M. Wathelet; stolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 generaladvokat: N. Fennelly; justitssekretær: fuldmægtig P. Jann, og dommerne L. Sevón (refererende dommer) og
 L. Hewlett, den 10. juni 1999 afsagt dom, hvis konklusion M. Wathelet; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justits-
 lyder således: sekretaer: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 10. juni 1999
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Artikel 8, stk. 1, i Rådets direktiv 92/81/EØF af 19. oktober
 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineral- 1) Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af 29. fe-
 olier er til hinder for opkrævning af en afgift som den, hovedsagen bruar 1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske
 angår, når afgiften pålægges erhvervsmæssig indenrigsluftfart, Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte i
 og den beregnes ud fra oplysninger om brændstofforbrug og disse Fællesskaber samt om særlige midlertidige foranstaltninger
 emission af kulbrinter og kvælstofilter for den pågældende flytype for tjenestemænd i Kommissionen, som ændret ved Rådets
 på en gennemsnitligt beregnet flystrækning. forordning (EKSF, EØF, Euratom) nr. 2799/85 af 27. septem-
 ber 1985, navnlig artikel 27 i vedtægtens bilag VIII, er ikke til
 2) Forpligtelsen i henhold til artikel 8, stk. 1, litra b), i direk- hinder for, at der i forbindelse med en tvist mellem to
 tiv 92/81 til at fritage mineralolier, der leveres til anvendelse tidligere ægtefæller anvendes bestemmelser i national ret som
 som motorbrændstof til luftfartøjer, medmindre der er tale om bestemmelserne i §§ 1587 ff. i Bürgerliches Gesetzbuch, hvor-
 ikke-forretningsmæssig privatflyvning, fra den harmoniserede efter der skal ske en fordeling af pensionsrettigheder mellem
 punktafgift kan påberåbes af borgerne for de nationale domstole fraskilte ægtefæller.
 med henblik på at modsætte sig nationale bestemmelser, der er
 uforenelige med forpligtelsen. 2) EF-traktatens artikel 6 (efter ændring nu artikel 12 EF) er ikke
 til hinder for, at bestemmelser i en medlemsstat, som fastsætter
 retsvirkningerne af skilsmisse mellem en tjenestemand ved Fælles-
 (1) EFT C 357 af 22.11.1997. skaberne og dennes tidligere ægtefælle, da ægtefællernes statsbor-
 gerskab udgør tilknytningsmomentet, medfører, at tjenesteman-
 den må bære større byrder end en tjenestemand med et andet
 statsborgerskab, der befinder sig i samme situation.
 (1) EFT C 55 af 20.2.1998.
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 10. juni 1999
 i sag C-430/97, Jutta Johannes mod Hartmut Johannes DOMSTOLENS DOM
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Amtsgericht
 Köln) (1) af 15. juni 1999
 (»Tjenestemænd — pensionsrettigheder — fordeling af pen- i sag C-140/97, Walter Rechberger, Renate Greindl, Her-
 sionsrettigheder i forbindelse med en skilsmissesag«) mann Hofmeister e.a. mod Republikken Østrig (anmod-
 ning om præjudiciel afgørelse fra Landesgericht Linz) (1)
 (1999/C 226/06)
 (Direktiv 90/314/EØF om pakkerejser, herunder


text:
pakkeferier
 og pakketure — spørgsmål om gennemførelse — medlems-
 (Processprog: tysk) statens ansvar)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (1999/C 226/07)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Processprog: tysk)
 I sag C-430/97, angående en anmodning, som Amtsgericht
 Köln (Tyskland) i medfør af artikel 234 EF (tidligere arti-
 kel 177) har indgivet til Domstolen for i den for nævnet ret
 verserende sag, Jutta Johannes mod Hartmut Johannes, at (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af gjort i Samling af Afgørelser)
 EF-traktatens artikel 6 (efter ændring nu artikel 12 EF) og
 af Rådets forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 af I sag C-140/97, angående en anmodning, som Landesgericht
 29. februar 1968 om vedtægten for tjenestemænd i De Euro- Linz i medfør af EF-traktatens artikel 234 EF (tidligere arti-
 pæiske Fællesskaber og om ansættelsesvilkårene for de øvrige kel 177) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 ansatte i disse Fællesskaber samt om særlige midlertidige verserende sag, Walter Rechberger, Renate Greindl, Hermann
 foranstaltninger for tjenestemænd i Kommissionen (EFT 1968 Hofmeister e.a. mod Republikken Østrig, at opnå en præjudi-
 I, s. 30), som ændret ved Rådets forordning (EKSF, EØF, ciel afgørelse vedrørelse fortolkningen af artikel 7 i Rådets


text:
9.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 81/18
 Rettens kendelse af 14. januar 2015 — Bolívar Cerezo mod KHIM — Renovalia Energy (RENOVALIA)
 (Sag T-166/12) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket RENOVALIA - de ældre nationale ordmærker RENOVA ENERGY og RENOVAENERGY - delvist afslag på registrering - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - lighed mellem tegnene - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - åbenbart, at søgsmålet delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet))
 (2015/C 081/23)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Juan Bolívar Cerezo (Grenada, Spanien) (ved advokat Barroso Sánchez-Lafuente)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved O. Mondéjar Ortuño, som befuldmægtiget)
 Den anden part sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Renovalia Energy, SA (Villarobledo, Spanien) (ved advokat A. Velázquez Ibáñez)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 26. januar 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 663/2011-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Renovalia Energy, SA og Juan Bolívar Cerezo.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Juan Bolívar Cerezo betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 194 af 30.6.2012.


text:
C 200/18 DA Den Europæiske Unions Tidende 23.8.2003
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter først blev udarbejdet flere år efter afslutningen af de omhand-
 lede projekter under omstændigheder, hvor de fulgte proce-
 durer til enhver tid var i overensstemmelse med den gunstigste
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at Kommissionens beslut- praksis på det pågældende tidspunkt og godkendt af Kommis-
 ning C(2003)1084 skal annulleres af følgende grunde: sionen, betyder, at Kommissionen anvender fællesskabsretten
 med tilbagevirkende kraft.
 I Kommissionen har anlagt et åbenbar urigtigt skøn eller
 bedømmelse IV Tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og/eller prin-
 cipperne vedrørende pålæggelse af sanktioner
 a) De irske myndigheder kan ikke godkende gyldigheden af
 den ekstrapolationsberegning, som Kommissionen skulle
 have foretaget (eller: angiveligt har foretaget) og har gjort Kommissionen havde klart andre alternativer til rådighed end
 gældende, at ekstrapolation ikke er en acceptabel metode den beslutning, der blev truffet i den foreliggende sag.
 til fastsættelse af et tilbagebetalingsbeløb i en situation Kommissionens adfærd står slet ikke i forhold til det tilstræbte
 med meget kortsigtede tilskudsordninger, såsom Opera- mål/resultat, når de omhandlede projekters fortsatte virkning
 tional Programme for Tourism (1989-1993). De har og arten af det begunstigede projekt tages i betragtning. En
 endvidere gjort gældende, at Kommissionen har undladt sådan adfærd bør sanktioneres i en situation, hvor der ikke er
 at anføre det retlige grundlag for ekstrapolationsbereg- ført bevis for, at der er begået fejl fra virksomhedens eller
 ningen, som Kommissionen skulle have foretaget (eller: myndighedens side.
 angiveligt har foretaget).
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 4253/88 af 19.12.1988 om gennem-
 førelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 2052/88 for så vidt
 b) Kommissionen har lagt sin egen definition/fortolkning af angår samordningen af de forskellige strukturfondes interventioner
 betydningen af ordlyden i artikel 23 i forordning indbyrdes såvel som med interventionerne fra Den Europæiske
 nr. 4253/88 (1) til grund, hvorved den skabte mulighed Investeringsbank og de øvrige eksisterende finansielle instrumenter
 for en udvidelse af sine beføjelser, hvilket er i strid med (EFT L 374 af 31.12.1988, s. 1).
 den udtrykkelige bestemmelse i nævnte artikel, og udgør
 en åbenbar urigtig vurdering fra Kommissionens side i
 forbindelse med udøvelsen af skønnet i henhold til
 forordningens artikel 24.
 c) Det er en åbenbar fejl, at Kommissionen har forsøgt at
 begrunde, hvorfor den har pålagt Irland sanktioner med
 en henvisning til dataoplysninger, som blev offentliggjort i
 1997 og dermed flere år efter programmets afslutning,
 samt med henvisning til, at der var tale om en kodifice- Sag anlagt den 24. juni 2003 af Kommissionen for De
 ring af en tidligere fastlagt praksis, selv om den pågæl- Europæiske Fællesskaber mod Irland
 dende almindelige praksis hverken er fastlagt af Kommis-
 sionen eller Den Europæiske Revisionsret i forbindelse
 med deres opfølgning/overvågning af programmet. (Sag C-274/03)
 d) Kommissionen har desuden begået en åbenbar fejl ved at (2003/C 200/32)
 fastslå, at det rapporteringssystem, som de irske myndig-
 heder havde udviklet, var behæftet med fejl eller risici.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. juni
 II Tilsidesættelse af det grundlæggende princip om gennem- 2003 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De Europæ-
 førelse af


text:
Traktaten iske Fællesskaber ved Georges Zavvos som befuldmægtiget, og
 med valgt adresse i Luxembourg.
 I udøvelsen af sit skøn i henhold til artikel 24 i forordning
 nr. 4253/88 har Kommissionen anlagt et urigtigt skøn eller Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 begået en retlig fejl, idet den ikke tog hensyn til de grunde, der
 var anført i ansøgningen. Kommissionens bedømmelse er i
 strid med bestemmelserne i artikel 23 og 24 i forordning 1) Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i
 nr. 4253/88. henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/
 26/EF af 16. maj 2000 om indbyrdes tilnærmelse af
 medlemsstaternes lovgivning om ansvarsforsikring for
 III Tilsidesættelse af princippet om forbud mod retsreglers motorkøretøjer og om ændring af Rådets direktiv 73/
 tilbagevirkende kraft, retssikkerhed og beskyttelse af den 239/EØF og 88/357/EØF (Fjerde motorkøretøjsforsikrings-
 berettigede forventning. direktiv), offentliggjort i EF-Tidende L 181 af 20. juli
 2000, s. 65-74, da det ikke har vedtaget de love og
 administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 Anvendelsen af standarder for økonomisk forvaltning med gennemføre direktivet, eller i hvert fald ikke har under-
 tilbagevirkende kraft og navnlig af udvælgelseskriterier, som rettet Kommissionen herom.
 ---pagebreak--- 23.8.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 200/19
 2) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. støttemodtageren, der har behov for beskyttelse i sager, hvor
 artikel 15 finder anvendelse.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter — Retten i Første Instans burde ikke have antaget, at beteg-
 nelsen af støttemodtageren som blot »en oplysningskilde«
 Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 20. juli under proceduren i henhold til artikel 88, stk. 2, EF, var
 2002. til støtte for dens konklusion.
 — Retten i Første Instans har med urette undladt at tage
 hensyn til ordlyden af artikel 14 og 15, som viser, at
 artikel 15 vedrører støttemodtageres erstatningsansvar.
 Appel iværksat den 25. juni 2003 af Scott SA til prøvelse
 af dom afsagt den 10. april 2003 af De Europæiske Fælles-
 skabers Ret i Første Instans (Femte Udvidede Afdeling) i — Retten i Første Instans har fejlagtigt ikke anerkendt, at
 sag T-366/00, Scott SA, støttet af Den Franske Republik, dens fortolkning af artikel 15 har som konsekvens, at
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber formålet med denne artikel, nemlig at tilvejebringe retssik-
 kerhed for støttemodtagerne, modarbejdes.
 (Sag C-276/03 P)
 (2003/C 200/33) Retten i Første Instans har med urette lagt til grund, at det
 forhold, at Kommissionen ikke er »forpligtet« til at »underrette«
 modtagere om foranstaltninger, der afbryder forældelsesfristen,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 25. juni er relevant for spørgsmålet om, hvorvidt en foranstaltning,
 2003 iværksat appel af Scott SA, Saint-Cloud (Frankrig), ved som modtageren ikke er underrettet om, kan afbryde forældel-
 barristers Sir Jeremy Lever KCMG, QC, og G. Peretz, samt sesfristen.
 solicitors A. Nourry og R. Griffith, og med valgt adresse i
 Luxembourg, til prøvelse af dom afsagt den 10. april 2003 af
 De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Udvi-
 dede Afdeling) i sag T-366/00, Scott SA, støttet af Den Franske Retten i Første Instans har med urette lagt til grund, at


text:
der ved
 Republik, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- artikel 15 blev indført en ensartet forældelsesfrist, der gælder
 skaber (1). på samme måde over for den pågældende medlemsstat og
 »tredjemænd«; subsidiært har den med urette lagt til grund, at
 et sådant princip indebærer, at den anvendelse af forældelses-
 Appellanten har nedlagt følgende påstande: reglen, som Scott har påberåbt sig, er udelukket.
 — Den af Retten i Første Instans trufne afgørelse, hvorved
 Retten frifandt Kommissionen for Scotts påstand om
 annullation af artikel 2 i Kommissionens beslutning (2), Retten i Første Instans har med urette anset det for relevant for
 for så vidt som Scotts påstand er baseret på, at Kommis- anvendelsen af artikel 15, at Scott ikke kunne have nogen
 sionen har tilsidesat i forordningens artikel 15, ophæves. berettiget forventning om, at støtten oprindeligt var lovlig;
 formålet med artikel 15 er at tilvejebringe retssikkerhed for
 — Beslutningens artikel 2 annulleres, i det omfang den det tilfælde, at støtten ikke er lovligt tildelt.
 vedrører den påståede støtte ydet i form af en favørpris
 for grunden som omhandlet i beslutningens artikel 1.
 — Kommissionen tilpligtes at betale appelsagens omkostnin- Retten i Første Instans tog med urette ikke hensyn til ordlyden
 ger, herunder Scotts omkostninger i første instans. af artikel 15 og undlod at behandle et vigtigt argument, som
 Scott fremførte for den, og som Retten har sammenfattet i
 dommens præmis 42.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten gør gældende, at dommen afsagt af Retten i Første Retten i Første Instans har med urette betragtet det som
 Instans skal ophæves af følgende grunde: relevant, at der ikke gjaldt nogen forældelsesregel ved udgangen
 af en periode på 10 år efter, at støtten var tildelt Scott.
 Retten i Første Instans har fejlagtigt anvendt de nyligt indførte
 bestemmelser i artikel 15 i forordning nr. 659/99 (3), som om (1) EFT C 61 af 24.2.2001, s. 16.
 de var omfattet af ældre retspraksis vedrørende gennemførelsen (2) 2002/14/EF: Kommissionens beslutning af 12.7.2000 om den stats-
 af administrative procedurer. støtte, Frankrig har iværksat til fordel for Scott Paper SA/Kimberly-
 Clark (EØS-relevant tekst) (meddelt under nummer K(2000) 2183)
 — Retten i Første Instans burde have lagt til grund, at (EFT L 12 af 15.1.2002, s. 1).
 forordningen har indført en fællesskabsordning for stats- (3) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse
 støtte, som i væsentlige og relevante henseender er ny. af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83 af
 27.3.1999, s. 1).
 — Den har ligeledes fejlagtigt undladt at lægge vægt, eller
 tilstrækkelig vægt, på det forhold, at det i særlig grad er


text:
11.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 251/27
 Rettens dom af 26. maj 2016 – International Management Group mod Kommissionen
 (Sag T-110/15) (1)
 ((Aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter vedrørende en undersøgelse ved OLAF - afslag på aktindsigt - undtagelsen om beskyttelse af formålet med inspektioner, undersøgelser og revision - forpligtelse til at foretage en konkret og individuel undersøgelse - kategori af dokumenter))
 (2016/C 251/30)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: International Management Group (Bruxelles, Belgien) (først ved solicitor M. Burgstaller og barrister E. Wright, derefter ved advokaterne A. Tymen og L. Levi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Baquero Cruz og S. Bartelt, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt i henhold til artikel 263 TEUF om annullation af afgørelse THOR/C4/LL/el/(S) (2015) 4287 truffet af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) den 6. februar 2015, hvorved sagsøgeren fik afslag på aktindsigt i dokumenter vedrørende en undersøgelse, som sagsøgeren var genstand for
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 International Management Group betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 138 af 27.4.2015.


text:
26.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/18
 Domstolens kendelse (Femte Afdeling) af 7. december 2010 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Bacău — Rumænien) — SC SEMTEX SRL mod Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău og Administrația Finanțelor Publice Bacău
 (Sag C-440/10) (1)
 (Præjudiciel afgørelse - manglende beskrivelse af de faktiske omstændigheder - afvisning)
 2011/C 63/33
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Bacău
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SC SEMTEX SRL
 Sagsøgte: Direcția Generală a Finanțelor Publice Bacău og Administrația Finanțelor Publice Bacău
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Curtea de Apel Bacău Secția Comercială, Contencios Administrativ și Fiscal — indregistrering af brugte køretøjer, der forinden var indregistreret i andre medlemsstater — miljøafgift pålagt køretøjer ved den første indregistrering i en medlemsstat — de nationale bestemmelsers forenelighed med artikel 110 TEUF — forskelsbehandling i forhold til brugte køretøjer, der allerede er indregistreret på den pågældende medlemsstats område, men ikke pålægges ovennævnte afgift ved senere salg og ny indregistrering
 Konklusion
 Anmodningen om præjudiciel afgørelse fra Curtea de Apel Bacău, fremsat ved afgørelse af 1. september 2010, afvises.
 (1) EUT C 328 af 4.12.2010.


text:
1.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 431/50
 Sag anlagt den 29. september 2014 — ZZ mod Rådet
 (Sag F-98/14)
 (2014/C 431/79)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat M. Velardo)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om delvis annullation af to personalemeddelelser fra Rådet, for så vidt som de binder godtgørelse af rejseudgifterne fra tjenestestedet til hjemstedet og binder rejsedage til udlandstillægget og det særlige udlandstillæg, samt påstand om, at sagsøgte tilpligtes at betale erstatning for det økonomiske og ikke-økonomiske tab, der angiveligt er lidt.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation i henhold til artikel 270 TEUF af afgørelsen i Meddelelse til Personalet 13/14 (afgørelse nr. 2/2014) af 9. januar 2014, som ændrede den gældende ordning for rejsedage, efter ikrafttrædelsen den 1. januar 2014 af bestemmelsen i artikel 7 i bilag V til vedtægten, samt af afgørelsen i Meddelelse til Personalet 9/14 (afgørelse nr. 12/2014), som ændrede ordningen for rejseudgifter, efter ikrafttrædelsen den 1. januar 2014 af bestemmelsen i artikel 8 i bilag VII til vedtægten, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1023/2013 af 22. oktober 2013 om ændring af vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union og ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, offentliggjort i EU-Tidende nr. L 287 af 29.10.2013. Påstanden om annullation vedrører kun den del af disse meddelelser til personalet, der binder retten til rejseudgifter og til rejsedage til udlandstillægget og det særlige udlandstillæg samt til artikel 6 i personalemeddelelse 9/14, der indførte nye kriterier for fastlæggelse af hjemsted.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 1 65 596,42 EUR for det lidte økonomiske tab samt et beløb på 40 000 EUR for det ikke-økonomiske tab.
 —
 Rådet tilpligtes at betale erstatning og morarenter på 6,75 % for det lidte ikke-økonomiske og økonomiske tab.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
5.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 148/15
 Sag anlagt den 15. marts 2010 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-133/10)
 2010/C 148/23
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved V. Peere og K. Walkerová, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Belgien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Kommissionens direktiv 2005/81/EF af 28. november 2005 om ændring af direktiv 80/723/EØF om gennemskueligheden af de økonomiske forbindelser mellem medlemsstaterne og de offentlige virksomheder og om den finansielle gennemskuelighed i bestemte virksomheder (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, og idet det under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2005/81/EF udløb den 19. december 2006. På tidspunktet for dette sagsanlæg havde sagsøgte endnu ikke truffet alle nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af direktivet, eller havde under alle omstændigheder ikke underrettet Kommissionen herom.
 (1) EUT L 312, s. 47.


text:
22.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 305/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Mercantil no 8 de Barcelona (Spanien) den 23. maj 2016 — Schweppes S.A. mod Exclusivas Ramírez S.L. m.fl.
 (Sag C-291/16)
 (2016/C 305/19)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de lo Mercantil no 8 de Barcelona
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Schweppes S.A.
 Sagsøgte: Exclusivas Ramírez S.L., Red Paralela S.L., Carboniques Montaner S.L., Orangina Schweppes Holding BV og Schweppes International Ltd
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er det foreneligt med artikel 36 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (1), og med artikel 7, stk. 1, i direktiv 2008/95/EF (2) samt artikel 15, stk. 1, i direktiv (EU) 2015/2436 (3), at indehaveren af et varemærke i en eller flere medlemsstater forhindrer parallelimport eller markedsføring af varer fra en anden medlemsstat med det identiske eller næsten identiske varemærke, som en tredjemand er indehaver af, når indehaveren har fremmet et globalt varemærkeimage, som er knyttet til den medlemsstat, hvorfra de varer, som indehaveren vil forbyde, kommer?
 2)
 Er salg af en vare under et inden for EU velkendt varemærke, når de registrerede indehavere i hele EØS opretholder et globalt varemærkeimage, hvorved der skabes forveksling hos forbrugeren om varens kommercielle oprindelse, foreneligt med artikel 36 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og med artikel 7, stk. 1, i direktiv 2008/95/EF samt artikel 15, stk. 1, i direktiv (EU) 2015/2436?
 3)
 Er det foreneligt med artikel 36 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, med artikel 7, stk. 1, i direktiv 2008/95/EF og med artikel 15, stk. 1, i direktiv (EU) 2015/2436, at indehaveren af identiske eller næsten identiske nationale varemærker i forskellige medlemsstater modsætter sig indførsel til en medlemsstat, hvor denne er indehaver af varemærket, af varer forsynet med et varemærke, som er identisk med eller ligner dennes varemærke, fra en medlemsstat, hvor denne ikke er indehaver af varemærket, når denne i mindst en anden medlemsstat, hvor denne er indehaver af varemærket, udtrykkeligt eller stiltiende har givet samtykke til at indføre de samme varer?
 4)
 Er det foreneligt med artikel 7, stk. 1, i direktiv 2008/95/EF, artikel 15, stk. 1, i direktiv (EU) 2015/2436 og artikel 36 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, at indehaver A af varemærket X i en medlemsstat modsætter sig indførslen af varer forsynet med det pågældende varemærke, såfremt varerne hidrører fra en anden medlemsstat, hvor et varemærke, der er identisk med X (Y) er registreret af en anden indehaver B, som markedsfører varen, og:
 —
 indehaver A og indehaver B opretholder indbyrdes stærke økonomiske og handelsmæssige forbindelser, men er ikke strengt afhængige af hinanden med henblik på en fælles anvendelse af varemærket X
 —
 indehaver A og indehaver B opretholder en koordineret varemærkestrategi om bevidst hos den relevante kundekreds at fremme et billede eller image af et samlet og globalt varemærke; eller
 —
 indehavere A og indehaver B har indbyrdes stærke økonomiske og handelsmæssige forbindelser, men er ikke strengt afhængige af hinanden med henblik på en fælles anvendelse af varemærket X, og de


text:
opretholder endvidere en koordineret varemærkestrategi om bevidst hos den relevante kundekreds at fremme et billede eller image af et samlet og globalt varemærke?
 (1) EFT C 202 af 7.6.2002.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/95/EF af 22.10.2008 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (EUT L 299, s. 25).
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2015/2436 af 16.12.2015 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varemærker (EUT L 336, s. 1).


text:
29.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 189/20
 Rettens dom af 16. maj 2013 — Restoin mod KHIM (EQUIPMENT)
 (Sag T-356/11) (1)
 (EF-varemærker - ansøgning om EF ord-mærket EQUIPMENT - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - begrundelsespligt - artikel 75 i forordning nr. 207/2009)
 2013/C 189/39
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Christian Restoin (Paris, Frankrig) (ved advokat A. Alcaraz)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved V. Melgar, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. april 2011 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1430/2010-4) vedrørende en ansøgning om registrering af EQUIPMENT som EF-varemærke.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Christian Restoin betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 269 af 10.9.2011.


text:
28.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 234/4
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 1. juli 2010 — Susanne Gassmayr mod Bundesminister für Wissenschaft und Forschung (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof — Østrig)
 (Sag C-194/08) (1)
 (Socialpolitik - direktiv 92/85/EØF - iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer - artikel 5, stk. 3, og artikel 11, nr. 1)-3) - direkte virkning - gravid arbejdstager fritaget for at arbejde under sin graviditet - arbejdstager på barselsorlov - ret til udbetaling af et tillæg for journaltjeneste)
 2010/C 234/06
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Susanne Gassmayr
 Sagsøgt: Bundesminister für Wissenschaft und Forschung
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgerichtshof — fortolkning af artikel 11, nr. 1), 2) og 3), i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer (EFT L 348, s. 1) — direkte anvendelighed — en kvindelig arbejdstagers ret til betaling i perioden med forbud mod beskæftigelse af gravide kvinder og/eller under deres barselsorlov af et individuelt løntillæg for at udføre rådighedstjeneste uden for normal arbejdstid (»Journaldienstzulage«)
 Konklusion
 1)
 Artikel 11, nr. 1)-3), i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), har direkte virkning og giver borgerne rettigheder, som de kan gøre gældende over for en medlemsstat, der ikke har gennemført direktivet i national ret eller ikke har gennemført det korrekt, og som de nationale domstole skal beskytte.
 2)
 Artikel 11, nr. 1), i direktiv 92/85 skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter en gravid arbejdstager, der midlertidigt er fritaget for at arbejde som følge af graviditeten, har ret til et vederlag, der er lig med den gennemsnitsindtægt, som hun har oppebåret i en referenceperiode forud for begyndelsen af graviditeten, uden at tillægget for journaltjeneste medregnes heri.
 3)
 Artikel 11, nr. 2) og 3), i direktiv 92/85 skal fortolkes således, at den ikke til hinder for nationale bestemmelser, hvorefter en arbejdstager på barselsorlov har ret til et vederlag, der er lig med den gennemsnitsindtægt, som hun har oppebåret i en referenceperiode forud for påbegyndelsen af nævnte orlov, uden at tillægget for journaltjeneste medregnes heri.
 (1) EUT C 197 af 2.8.2008.


text:
14.9.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 219/13
 Slettelse af sag C-450/01 (1) Slettelse af sag C-490/01 (1)
 (2002/C 219/30) (2002/C 219/33)
 Ved kendelse af 11. juni 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 7. maj 2002 har præsidenten for De Europæi-
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-450/01, ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-490/01, Kommis-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sveri-
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret. ge, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 17 af 19.1.2002. (1) EFT C 56 af 2.3.2002.
 Slettelse af sag C-451/01 (1) Slettelse af sag C-16/02 (1)
 (2002/C 219/31) (2002/C 219/34)
 Ved kendelse af 11. juni 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 26. juni 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-451/01, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-16/02,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret. Franske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 17 af 19.1.2002. (1) EFT C 56 af 2.3.2002.
 Slettelse af sag C-453/01 (1) Slettelse af sag C-17/02 (1)
 (2002/C 219/32) (2002/C 219/35)
 Ved kendelse af 11. juni 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 18. juni 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-453/01, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-17/02,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret. Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 17 af 19.1.2002. (1) EFT C 68 af 16.3.2002.


text:
29.10.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 271/20
 Sag anlagt den 10. august 2005 — Scippacercola og Terezakis mod Kommissionen
 (Sag T-306/05)
 (2005/C 271/41)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Isabella Scippacercola og Ioannis Terezakis (Bruxelles, Belgien) [ved: lawyer A. Krystallidis]
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af Kommissionens beslutning af 2. maj 2005, modtaget af sagsøgerne den 31. maj 2005, hvorved Kommissionen afviste at indlede en tilbundsgående undersøgelse af udgifter og indtægter for AIA SA i forbindelse med ydelser vedrørende passagersikkerhed, passagerterminalanlæg og parkering med henblik på en stillingtagen til, om de afgifter, Athens International Airport SA opkræver, udgør et misbrug af en dominerende stilling;
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne er individuelle brugere af Athens internationale lufthavn i Spata. De har anfægtet Kommissionens endelige beslutning i henhold til artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 773/2004 (1) om ikke at indlede en tilbundsgående undersøgelse af de angiveligt uforholdsmæssige lufthavnsafgifter, som Athens internationale lufthavn opkræver med hensyn til passagersikkerhed, passagerterminalanlæg og parkeringsydelser.
 Sagsøgerne har gjort gældende, at Kommissionen begik en retlig og åbenbar fejl i forbindelse med vurderingen af sagens faktiske omstændigheder, eftersom den fandt, at sikkerhedskontrol vedrørende passagerer ikke udgør en økonomisk aktivitet i artikel 82 EF's forstand, samt at parkeringsydelserne ikke udgør et relevant marked.
 Sagsøgerne har desuden gjort gældende, at Kommissionen ikke foretog en egentlig sammenligning af Athens internationale lufthavns udgifter og indtægter i forbindelse med tilvejebringelse af ydelser vedrørende sikkerhed, passagerterminalanlæg og parkering, idet den ikke efterprøvede nøjagtigheden og indholdet af de oplysninger, Athens internationale lufthavn fremkom med.
 Sagsøgerne har endvidere gjort gældende, at Kommissionen begik en retlig fejl, idet den ikke fastslog, (i) at der anvendes forskellige afgiftssatser for passagerterminalanlæg på internationale og nationale flyvninger, og (ii) at afgifter for terminalanlæg og sikkerhed, som bliver opkrævet for ruteflyvninger, ikke bliver opkrævet for charterflyvninger.
 Sagsøgerne har endelig gjort gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 253 EF, idet Kommissionen ikke har angivet, hvilke af Athens internationale lufthavns udgifter og indtægter den har lagt til grund for at fastslå, at lufthavnen ikke opkræver uforholdsmæssigt høje priser.
 (1) Kommissionens forordning (EF) 773/2004 af 7.4.2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82, EUT L 123 af 27.4.2004, s. 18.


text:
11 . 11 . 95 | DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 299/ 15
 Slettelse af sag C-403/93 ( ) afgørelse indgivet af Regional Office of the Industrial
 ( 95/C 299/25 ) Tribunals , London South ), M. J. C. Evans og the Executors
 of Priscilla Jane Evans mod Metropolitan Police Authority,
 Ved kendelse af 15 . september 1995 har formanden for skal slettes af registret.
 Sjette Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol
 besluttet, at sag C-403/93 ( anmodning om præjudiciel (') EFT nr . C 293 af 29 . 10 . 1993 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Sag anlagt den 11 . august 1995 af selskabet Eridania den nævnte refusion er den samme i hele Fællesskabet
 Zuccherifici Nazionali SpA m.fl . mod Rådet for De Euro ( denne bestemmelses ulovlighed kunne faktisk have
 pæiske Fællesskaber været mindre udtalt, når samtidig det dermed sammen
 ( Sag T-158/95 ) hængende i artikel 46 , stk . 5 , omhandlede princip var
 ( 95 /C 299/26 )
 gældende , men er ganske åbenbar, når også nævnte
 beskedne korrektiv er bortfaldet )
 (Processprog: italiensk)
 — i øvrigt træffes de andre afgørelser, der er hensigtsmæs
 sige i den foreliggende sag
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11 . august 1995 anlagt sag mod Rådet for De
 Europæiske Fællesskaber af selskaberne Eridania Zuccher — afgørelse om sagens omkostninger, herunder afgifter og
 ifici Nazionali SpA, Genova , ISI — Industria Saccarifera salærer, træffes i de sagsøgende selskabers favør .
 Italiana Agroindustriale SpA ( Gruppo Eridania — Zuccher
 ifici Nazionali SpA ), Padova , Sadam Zuccherifici Divisione
 della SECI — Esercizi Commerciali Industriali SpA , Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Bologna , Sadam Castiglionese SpA, Bologna , Sadam
 Abruzzo SpA, Bologna , Zuccherificio del Molise SpA De sagsøgende italienske selskaber i sukkersektoren har
 ( Gruppo Sadam Zuccherifici ), Termoli , SFIR — Società anfægtet den nye fællesskabsforordning for udligning af
 Fondiaria Industriale Romagnola SpA, Cesena , og Ponteco omkostningerne til oplagring af sukker, der er fastlagt ved
 Zuccheri SpA ( Gruppo SFIR ), Pontelagoscuro, ved advokat forordningerne ( EF ) nr . 1101 /95 og ( EF ) nr . 1534/95 i det
 med møderet for High Court of Ireland Bernard O'Connor omfang, der ikke deri findes bestemmelser om, at refusionen
 og advokaterne Ivano Vigliotti og Paolo Crocetta , Genova , sker med beløb, der afhænger af de finansieringsomkost
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Arsene ninger sukkerfabrikanterne i den enkelte medlemsstat har
 Kronshagen , 12 , boulevard de la Foire . haft .
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande : I denne forbindelse erindres der om, at der i artikel 46 , stk . 5 ,
 i forordning ( EØF ) nr . 1785/8 1 , med det formål at undgå
 — Forordning ( EF ) nr . 1101 /95 af 24 . april 1995 annulle åbenbart retsstridige resultater som følge af, at samme
 res i det omfang, det i forbindelse med den dermed refusion blev ydet til


text:
alle fællesskabsproducenter uden
 gennemførte ændring af forordning ( EØF ) nr. 1785/81 hensyn til deres eventuelt forskellige finansielle omkostnin
 ikke er bestemt, at refusion for udligning af lagerom ger var indsat en bestemmelse, der altid ved de senere
 kostninger ydes under hensyntagen til de finansierings ændringer af forordningen er blevet bibeholdt, hvorefter
 omkostninger, sukkerfabrikanterne i hvert enkelt land den italienske republik , når den rentesats, der i Italien
 har måttet afholde gælder for førsteklasses udlån, ligger 3 % eller mere over den
 rentesats , der benyttes ved beregningen af den i artikel 8
 — forordning ( EF ) nr . 1534/95 af 29 . juni 1995 annulleres, nævnte refusion ( af udligning af lageromkostninger ),
 i alt fald i det omfang artikel 4 deri for produktionsåret bemyndiges til at dække virkningen af denne forskel på
 1995/96 fastsætter det i artikel 8 i forordning ( EØF ) lageromkostningerne ved en statsstøtte . Dette middel , der i
 nr . 1785/81 omhandlede refusionsbeløb til et fast beløb, og for sig var utilstrækkeligt, for så vidt som der derved
 der er uden sammenhæng med det faktiske renteniveau i fastsattes en uberettiget forskel på 3 % , og som i alt fald ikke
 de enkelte lande i Fællesskabet bestod i at sikre en bedre refusion , men blot en adgang for
 Den Italienske Republik til at yde en støtte , findes ikke mere
 — om nødvendigt annulleres alle andre retsakter i forbin i den nye anfægtede ordning. I denne fastsættes refusionen
 delse med, som følge af eller i alt fald sammenhængende derimod , således at der regnes med en rentesats på 6,75 %
 med de nævnte akter, herunder forordning ( EØF ) uden at det konkret er bestemt, at refusionen er sat i relation
 nr . 1785/81 af 30 . juni 1981 med senere ændringer i det til de finansieringsomkostninger, sukkerfabrikanterne i
 omfang, det i denne forordnings artikel 8 er bestemt, at hvert land har .
 ---pagebreak--- Nr . C 299/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 11 . 11 . 95
 Udeladelsen af en bestemmelse herom udgør en ubegrundet Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 bebyrdelse af fabrikanterne i de lande, hvor finansiering sker
 til en realrente på over 6,75 % , og navnlig af de italienske Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 fabrikanter, når henses til, at den rentesats, der bliver tale samme som i sag T-20/94 .
 om i Italien, er på 11,65 % .
 Ifølge sagsøgerne medfører den nye fællesskabsordning en
 klar tilsidesættelse
 Sag anlagt den 5 . september 1995 af selskabet Eridania
 Zuccherifici Nazionali SpA m.fl. mod Rådet for De Euro
 — af EØF-traktatens artikel 40 , hvorefter enhver form for pæiske Fællesskaber
 forskelsbehandling af Fællesskabets producenter eller
 forbrugere bør udelukkes , og ( Sag T- 168/95 )
 ( 95/C 299/28 )
 — af EØF-traktatens artikel 30 og 34, idet den omhandlede
 ordning lægger ugrundede hindringer i vejen for anven (Processprog: italiensk)
 delsen af principperne om det frie marked på de
 italienske producenter . Den ulighed, der er tale om,


text:
Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 bidrager faktisk til at forbedre det udenlandske pro den 5 . september 1995 anlagt sag mod Rådet for De
 dukts konkurrencedygtighed på det italienske marked Europæiske Fællesskaber af selskaberne Eridania Zuccher
 og til at forringe det italienske produkts konkurrence ifici Nazionali SpA, Genova , ISI — .Industria Saccarifera
 dygtighed på de andre markeder i Fællesskabet. Italiana Agroindustriale SpA ( Gruppo Eridania — Zuccher
 ifici Nazionali SpA ), Padova , Sadam Zuccherifici Divisione
 della S.E.C.I. — Esercizi Commerciali Industriali SpA,
 Bologna , Sadam Castiglionese SpA, Bologna , Sadam
 Abruzzo SpA, Bologna , Zuccherificio del Molise SpA
 ( Gruppo Sadam Zuccherifici ), Termoli, SFIR — Società
 Fondiaria Industriale Romagnola SpA, Cesena , og Ponteco
 Zuccheri SpA ( Gruppo SFIR ), Pontelagoscuro, ved advokat
 med møderet for High Court of Ireland Bernard O'Connor
 Sag anlagt den 22 . august 1995 af Hubertus Freiherr von og advokaterne Ivano Vigliotti og Paolo Crocetta, Genova ,
 Marschalck mod Rådet for Den Europæiske Union og og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Arsene
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Kronshagen, 12 , boulevard de la Foire .
 ( Sag T- 162/95 )
 ( 95 /C 299/27 ) Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande :
 — Rådets forordning ( EF ) nr. 1534/95 af 29 . juni 1995 om
 (Processprog: tysk) fastsættelse for produktionsåret 1995/96 af de afledte
 interventionspriser for hvidt sukker, interventionsprisen
 for råsukker, minimumspriserne for A-sukkerroer og
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der B-sukkerroer, samt refusionsbeløbet til udligning af
 den 22 . august 1995 anlagt sag mod Rådet for Den lageromkostninger, der er offentliggjort i De Europæi
 Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske ske Fællesskabers Tidende nr . L 148 af 30 . juni 1995 ,
 Fællesskaber af Hubertus Freiherr von Marschalck ved annulleres i alt fald for så vidt angår bestemmelsen i
 advokaterne Bernd Meisterernst, Mechtild Düsing, Dietrich forordningens artikel 1 , litra f), ( hvori der fastsættes en
 Manstetten , Dr . Frank Schulze og Dr. Winfried Haneklaus, afledt interventionspris for hvidt sukker for alle områder
 Münster, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat i Italien )
 firmaet Dupont & Associés , 14a , rue des Bains .
 — alle andre retsakter i forbindelse med, som følge af eller
 dog sammenhængende med nævnte forordning, herun
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : der Rådets forordning ( EØF ) nr. 1785/81 af 30 . juni
 1981 med senere ændringer om den fælles markedsord
 ning for sukker og i alt fald sidstnævnte forordnings
 1 ) Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning i artikel 3 , 5 og 6 samt alle gennemførelsesbestemmelser
 henhold til Rådets forordning ( EØF ) nr. 2187/93 af hertil, annulleres
 22 . juli 1993 for perioden 2 . april 1984 til 15 . juni 1991
 på 75 634,65 DM med rente 8% fra 19 . maj 1992 , — afgørelse om sagens omkostninger, herunder afgifter og
 ligesom de sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkost salærer, træffes i de sagsøgende


text:
selskabers favør .
 ninger .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 2 ) Den foreliggende sag forenes med den allerede anlagte
 sag Hülseberg m.fl . mod Rådet og Kommissionen for De De sagsøgende italienske selskaber, der er sukkerproducen
 Europæiske Fællesskaber, T-77/93 , og sagen udsættes ter, der udgør grupper i henhold til artikel 9 i forordning
 på samme måde . ( EØF ) nr. 193/82, og som i alt har ca . 92 % af de samlede


text:
13.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/5
 Domstolens kendelse (Niende Afdeling) af 27. november 2012 — SC »AUGUSTUS« Iași SRL mod Agenția de Plăți pentru Dezvoltare Rurală și Pescuit (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Inalta Curte de Casație și Justiție — Rumænien)
 (Sag C-627/11) (1)
 (Præjudiciel - uegnet til realitetsbehandling)
 2013/C 108/09
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Inalta Curte de Casație și Justiție
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SC »AUGUSTUS« Iași SRL
 Sagsøgt: Agenția de Plăți pentru Dezvoltare Rurală și Pescuit
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Inalta Curte de Casație și Justiție (Rumænien) — fortolkning af Rådets forordning (EF) nr. 1268/1999 af 21. juni 1999 om fællesskabsstøtte til førtiltrædelsesforanstaltninger inden for landbrug og udvikling af landdistrikter i ansøgerlandene i Central- og Østeuropa i førtiltrædelsesperioden (EFT L 161, s. 87) og af Rådets forordning (EF) nr. 1260/1999 af 21. juni 1999 om vedtagelse af generelle bestemmelser for strukturfondene (EFT L 161, s. 1) — ophævelse og tilbagesøgning af fællesskabsstøtte, der er tildelt inden for rammerne af SAPARD-programmet, i tilfælde af uregelmæssigheder — spørgsmålet, om de afholdte udgifter kan godkendes — tilfælde af force majeure — berettigelse — begreberne »økonomisk effektivitet« og »rentabilitet«
 Konklusion
 Anmodningen om en præjudiciel afgørelse forelagt af Inalta Curte de Casație și Justiție — Secția de contencios administrativ și fiscal (Rumænien) ved kendelse af 3. november 2011 er uegnet til realitetsbehandling,
 (1) EUT C 65 af 3.3.2012.


text:
10. 1. 98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 7/7
 DOMSTOLENS DOM Toscana ved advokaterne Vito Vacchi og Lucia Bora,
 (Fùrste Afdeling) Firenze, og med valgt adresse i Luxembourg hos Paolo
 Benocci, 50, rue de Vianden.
 af 20. november 1997
 i sag C-188/96 P, Kommissionen for De Europñiske
 Fñllesskaber mod V. (1) Sagsùgeren har bl.a. nedlagt påstand om annullation af et
 notat fra Kommissionen (Generaldirektoratet for Land-
 (Tjenestemñnd Ð fjernelse fra tjenesten Ð begrundelse) brug) og af Kommissionens afvisning af at udbetale en
 (98/C 7/13) stùtte fra Fñllesskabet, der som led i det integrerede Mid-
 delhavsprogram (IMP) var bevilget til projekt
 (Processprog: fransk) nr. 88.20.IT.006.0 (arbejder til forsyning af Toscana med
 drikkevand).
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) Ved kendelse af 1. oktober 1997 har Domstolen i medfùr
 af artikel 47 i Domstolens statut henvist sagen til De Euro-
 I sag C-188/96 P, Kommissionen for De Europñiske pñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans.
 Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Ana Maria Alves Vieira,
 bistået af advokat Denis Waelbroeck) angående appel af
 dom afsagt den 28. marts 1996 af De Europñiske Fñlles-
 skabers Ret i Fùrste Instans (Femte Afdeling) i sag T-40/
 95, V. mod Kommissionen (Sml. Pers. II, s. 461), hvori der
 er nedlagt påstand om ophñvelse af dommen Ð den
 anden part i appelsagen er V., tidligere tjenestemand ved Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, ved advo- afsagt den 24. juni 1997 af Polimeles Protodikio, Athen, i
 katerne Jean-NoeÈl Louis, Thierry Demaseure, VeÂronique sagen Dionisios Diamantis mod 1. den grñske stat og
 Leclercq og Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse 2. aktieselskabet Organismos Ikonomikis Anasinkrotisis
 i Luxembourg hos fiduciaire Myson, 30, rue de Cessange Epicheriseon (OAE)
 Ð har Domstolen (Fùrste Afdeling), sammensat af dom-
 mer L. Sevón, som fungerende formand for Fùrste Afde- (Sag C-373/97)
 ling, og dommerne D. A. O. Edward og P. Jann (refere-
 (98/C 7/15)
 rende dommer); generaladvokat: M. B. Elmer; justitssekre-
 tñr: R. Grass, den 20. november 1997 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 Ved kendelse afsagt den 24. juni 1997, indgået til Domsto-
 1) Den af Retten i Fùrste Instans den 28. marts 1996 lens Justitskontor den 31. oktober 1997, har Polimeles
 afsagte dom i sag T-40/95, V. mod Kommissionen, Protodikio, Athen, i sagen Dionisios Diamantis mod
 ophñves, for så vidt som den dels annullerede Kom- 1. den grñske stat og 2. aktieselskabet Organismos Ikono-
 missionens afgùrelse af 18. januar 1995 om, at V. skal mikis Anasinkrotisis Epicheriseon forelagt De Europñiske
 fjernes fra tjenesten, på grund af utilstrñkkelig begrun- Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel
 delse, dels pålagde Kommissionen at betale sagens afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse
 med de tidligere sager om forelùbige forholdsregler.
 A) Kan, under de i denne kendelses prñmisser beskrevne
 omstñndigheder, artikel 281 i den borgerlige lovbog
 2) Sagen hjemvises til Retten i Fùrste Instans til påken-
 finde formel og materiel anvendelse på sagsùgerens
 delse af de ùvrige anbringender, som V. har gjort gñl-
 misbrug af en rettighed


text:
efter artikel 25, stk. 1, og
 dende i fùrste instans.
 artikel 29, stk. 1, i andet direktiv.
 3) Afgùrelsen om sagens omkostninger udsñttes.
 B) Såfremt Domstolen måtte antage, at denne anvendelse
 (1) EFT C 210 af 20. 7. 1996. formelt og materielt er begrundet, hvilket resultat har
 det da for gyldigheden af de ministerielle afgùrelser
 om kapitalforhùjelser og kapitalnedsñttelser i det
 omhandlede selskab, i hvilken sagsùgeren er aktionñr,
 og er videre bestemmelserne i artikel 8, stk. 8, og i
 artikel 10, stk. 1, i lov nr. 1386/1983 forenelige med
 Sag anlagt den 1. april 1997 af Regione Toscana mod EF-retten, idet, som anfùrt ovenfor, disse bestemmelser,
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber uden den borgerlige lovbogs artikel 281, vil vñre i
 (Sag C-180/97) strid med direktiv 77/91/EéF (1).
 (98/C 7/14)
 (1) EFT L 26 af 31. 1. 1977, s. 1.
 Ved Domstolen er der den 1. april 1997 anlagt sag mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber af Regione


text:
28 . 10 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 286/ 15
 EØS-aftalen ( IV/M430 — Procter & Gamble/VP Schicke Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 danz ( II ), EFT nr . L 354, s . 32 ), har Retten ( Første Udvidede
 Afdeling ), sammensat af præsidenten , J. L. Cruz Vilaca , og Sagsøgeren , der er ansat ved United Kingdom Atomic
 dommerne D. P. M. Barrington , A. Saggio, H. Kirschner og Energy Authority ( UKAF1A ) og fællesforetagende JET som
 A. Kalogeropoulos; justitssekretær : H. Jung, den 16 . august seniormedlem af projektgruppen, og som var en af sagsø
 1995 afsagt kendelse , hvis konklusion lyder således : gerne i sag T-l 77/94 , Altmann m.fl ., har anfægtet Kommis
 sionens afgørelse om ikke at give ham mulighed for at ændre
 1 ) Den af Procter & Gamble GmbH fremsatte begæring ansættelse fra UKAEA til Kommissionen i overensstem
 om fravigelse af reglerne om sprog tages ikke til følge for melse med artikel 8 i vedtægterne for JET.
 så vidt angår den skriftlige forhandling.
 Nærværende sag udspringer af det i artiklen indeholdte krav
 2 ) Der gives Procter & Gamble GmbH medhold i anmod om , at medlemmerne — for så vidt angår » de medarbejdere,
 ningen om at kunne anvende engelsk under den mundt som medlemmerne af fællesforetagendet med undtagelse af
 lige forhandling. værtsorganisationen stiller til rådighed «, og som » blev
 rekrutteret af Kommissionen i midlertidige stillinger « —
 » forpligter sig til at genansætte det personale, de stillede til
 3 ) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. rådighed for Projektet (. . .), så snart dette personale har
 afsluttet sit arbejde ved Projektet «. Kommissionen har
 (') EFT nr . C 316 af 12 . 11 . 1994 . konsekvent fortolket dette krav således, at alle midlertidigt
 ansatte ved Kommissionen, der er beskæftiget ved JET, skal
 have garanti for genansættelse fra et af JET's medlemmer,
 bortset fra UKAEA , og sagsøgeren har nu opnået garanti for
 genansættelse fra Swedish National Council , der er medlem
 af JET, i form af et tilbud om en stilling ved Sveriges Royal
 Institute of Technology .
 Sag anlagt den 7. april 1995 af Peter Esmond Stott mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Afgørende for nærværende sag er, at Kommissionen og
 ( Sag T-99/95 ) JET's ledelse stort set siden 1 987 har undladt at tage rimeligt
 ( 95 /C 286/36 ) hensyn til de forpligtelser, der påhviler dem over for
 UKAEA-personale, der er ansat ved JET, men har i realiteten
 bevidst handlet i strid med disses interesser, således at
 (Processprog: engelsk) nærværende sag angår spørgsmål , der har nær sammen
 hæng med dem , der er omtvistede under sag T-l 77/94 ,
 Altmann m.fl .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 7. april 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Peter Esmond Stott, ved Ken
 neth Parker og Rhodri Thompson , og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokatfirmaet


text:
Elvinger, Hoss og Prussen ,
 15 Cote d'Eich .
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Sag anlagt den 8 . august 1995 af LPN — Liga para a
 Protecção de Natureza og GEOTA — Grupo de Estudos do
 — Kommissionens afgørelse af 28 . december 1994 vedrø Ordenamento do Território e do Ambiente mod Kommis
 rende sagsøgeren annulleres . sionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-155/95 )
 — Kommissionen tilpligtes at pålægge direktøren for fæl
 lesforetagendet JET at træffe de foranstaltninger, der er ( 95 /C 286/37 )
 fornødne , for at sagsøgeren kan opnå status som
 midlertidigt ansat ved Kommissionen i overensstem (Processprog: portugisisk)
 melse med artikel 8.5 i fællesforetagendet JET's vedtæg
 ter, uden at det kræves , at han forinden fratræder sin
 nuværende stilling ved JET, eller at han skal ansøge om Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 en anden stilling ved JET. den 8 . august 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af LPN — Liga para a Protecção
 — Kommissionen tilpligtes at yde sagsøgeren godtgørelse de Natureza , Estrada do Calhariz de Benfica , 187, Lissabon ,
 for den forskel i ansættelsesbetingelser og -vilkår, der er ved advokat Agostinho Pereira de Miranda , advokat Rui
 opstået som følge af, at direktøren for JET har undladt at Amendoeira og advokat Paula Gomes Freire , Av . Anonio de
 reagere på sagsøgerens skrivelse af 16 . maj 1994 til Aguiar, n? 27, 2". Dt .', Lissabon , og af GEOTA — Grupo de
 direktøren for JET, samt at Estudos do Ordenamento do Território e do Ambiente ,
 Travessa Moinho de Vento, 17 — c/v Dt'.! , Lissabon, ved
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin advokat José Cunhal Sendim , Av. Afonso Costa n? 10 , 11 ?
 ger . Dt1.', Lissabon .


text:
16.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 46/32
 Personalerettens kendelse (Første Afdeling) af 12. december 2012 — AD mod Kommissionen
 (Sag F-117/12)
 (Personalesag - for sent anlagt - åbenbart afvisningsgrundlag)
 2013/C 46/66
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: AD (Bruxelles, Belgien) (ved advokat É. Boigelot)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagens genstand
 Personalesag — påstand om annullation af afgørelsen om ikke at tildele sagsøgerens partner diplomatisk status og af afgørelsen om ikke at dække visse rejseudgifter for nævnte partner og påstand om erstatning.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 AD bærer sine egne omkostninger.


text:
2.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 212/42
 Sag anlagt den 18. juli 2006 — Caffaro mod Kommissionen
 (Sag T-192/06)
 (2006/C 212/72)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Caffaro Srl (ved avvocati Alberto Santa Maria og Claudi Biscaretti di Rufia)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K (2006) 1766 endelig udg. af 3. maj 2006 (sag COMP/F/38.620 — Brintoverilte og natriumperborat) annulleres, for så vidt som Caffaro Srl og SNIA SpA in solidum er pålagt en bøde på 1 078 000 EUR.
 —
 Subsidiært nedsættes den bøde, som Kommissionen har pålagt Caffaro Srl, til et symbolsk beløb.
 —
 Mere subsidiært nedsættes Caffaro Srl's bøde, idet der tages hensyn til den kortere varighed af den overtrædelse, som kan tilskrives selskabet, og idet der findes at forelægge formildende omstændigheder.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den anfægtede beslutning i den foreliggende sag er den samme som i sag T-185/06, Air Liquide mod Kommissionen.
 Sagsøgeren har til støtte for sine påstande gjort følgende gældende:
 —
 Sagsøgeren skal snarere anses for »offer« for end som deltager i brintoveriltekartellet. Det gøres i den forbindelse gældende, at Kommissionen i sin vurdering af Caffaros stilling i den pågældende procedure fuldstændigt har undladt at tage i betragtning, at det selv samme selskab, langt fra at have draget nytte af det pågældende kartel, er trådt ud af markedet for natriumperborat netop som følge af de ulovlige aftaler, som trådte i kraft på markedet for brintoverilte. Sagsøgeren har over for Kommissionen understreget, at selskabet udelukkende producerede natriumperborat, at man udelukkende aftog brintoverilte, og at man således ikke kunne være deltager i brintoveriltekartellet, hvor man har været offer for selve den hemmelige aftale.
 —
 Kommissionen har begået en anden åbenbar fejl, idet den for alle deltagerne i overtrædelsen bortset fra sagsøgeren har anvendt de samlede markedsandele i 1999 — det sidste hele år for overtrædelsen for så vidt angår begge produkter (brintoverilte og natriumperborat). Det er overraskende, at Kommissionen i forhold til Caffaro derimod har anvendt markedsoplysningerne for 1998, da Kommissionen i henhold til fast retspraksis med henblik på at vurdere en virksomheds præcise vægt skal tage hensyn til omsætningen for hver virksomhed i referenceåret. Det erindres i den forbindelse, at dette princip i retspraksis er blevet fortolket således, at kun anvendelsen af et fælles referenceår for alle de virksomheder, der deltager i den samme overtrædelse, garanterer, at de behandles lige.
 Sagsøgeren gør ligeledes gældende:
 —
 Der er sket en tilsidesættelse af retten til forsvar, idet befuldmægtigede fra Caffaro, i modsætning til hvad Kommissionen har oplyst, ikke deltog i mødet i Bruxelles den 26. november 1998.
 —
 Der er foretaget en urigtig anvendelse af artikel 25 i forordning (EF) nr. 1/2003 og af den forældelsesfrist, som er fastsat heri, idet Caffaro afbrød deltagelsen i den angivelige aftale mere end fem år, før Kommissionen iværksatte undersøgelsen over for Caffaro.


text:
9.7.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/18
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 26. april 2005
 i sag T-395/03, Sophie Van Weyenbergh mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd - genoptagelse af en intern udvælgelsesprøve - ikke optagelse på listen over egnede ansøgere)
 (2005/C 171/31)
 Processprog: fransk
 I sag T-395/03, Sophie Van Weyenbergh, tjenestemand ved Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Tervuren (Belgien), ved avocat C. Mourato, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: H. Tserepa-Lacombe og H. Kraemer, og med valgt adresse i Luxembourg), angående dels en påstand om annullation af afgørelsen fra udvælgelseskomitéen for den interne udvælgelsesprøve KOM/TB/99 om ikke at opføre sagsøgeren på den efter nævnte udvælgelsesprøve udfærdigede liste over egnede ansøgere, dels en påstand om tilkendelse af erstatning, har Retten (enedommer: J. Pirrung); justitssekretær: fuldmægtig I. Natsinas, den 26. april 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Kommissionen bærer sine egne omkostninger samt halvdelen af de af sagsøgeren afholdte omkostninger, og sagsøgeren bærer den anden halvdel af sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 59 af 6.3.2004.


text:
7.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/26
 Sag anlagt den 24. oktober 2011 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-109/11)
 2012/C 6/48
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat F. Frabetti)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af en del af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. januar til den 31. december 2009.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden 1.1.2009 — 31.12.2009; nærmere bestemt den del af denne rapport, der er udfærdiget af EUROSTAT for denne samme periode.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
28.10.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/4
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 7. september 2006 — Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen mod Land Baden-Württemberg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Sigmaringen — Tyskland)
 (Sag C-489/04) (1)
 (Forordning (EF) nr. 1019/2002 - artikel 2, stk. 1 - olivenolie og olie af olivenpresserester - handelsnormer - detailhandel - salg til den endelige forbruger - fremgangsmåden benævnt »bag in the box«)
 (2006/C 261/06)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgericht Sigmaringen
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Alexander Jehle, Weinhaus Kiderlen
 Sagsøgt: Land Baden-Württemberg
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgericht Sigmaringen — fortolkning af artikel 2, stk. 1, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1019/2002 af 13. juni 2002 om handelsnormer for olivenolie (EFT L 155, s. 27) — salg til den endelige forbruger af olivenolie og olie af olivenpresserester i færdigpakninger, der højst må rumme 5 liter — mulighed for at sælge olivenolie, der er emballeret i en såkaldt »Bag in the Box« på fem liter, og som aftappes af forbrugeren på salgsstedet i delmængder
 Konklusion
 1)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1019/2002 af 13. juni 2002 om handelsnormer for olivenolie, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1176/2003 af 1. juli 2003, og navnlig forordningens artikel 2, stk. 1, skal fortolkes således, at olivenolie og olie af olivenpresserester kun må sælges til den endelige forbruger, når den er emballeret ifølge denne bestemmelses forskrifter.
 2)
 Artikel 2, stk. 1, i forordning nr. 1019/2002, som ændret ved forordning (EF) nr. 1176/2003, skal fortolkes således, at den forbyder en fremgangsmåde ved salg som den, sagsøgeren i hovedsagen benytter sig af, der ikke opfylder de i denne bestemmelse fastsatte betingelser.
 (1) EUT C 45 af 19.2.2005.


text:
4.11.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 316/31
 — Beslutningen er utilstrækkeligt begrundet og i strid med spillerens side — ikke kan spilles uden for Casinò,
 proportionalitetsprincippet. hvorved der opstår en klar forskel fra andre typer af
 hasardspil, såsom lotterier og væddemål i forbindelse
 med heste, hunde etc. Følgelig kan Casinò’s virksomhed
 på ingen måde klassificeres som handelsmæssig og der-
 (1) Retningslinjer for beregningen af bøder i henhold til artikel 15,
 stk. 2, i forordning nr. 17 og artikel 65, stk. 5, i EKSF-traktaten
 med undergivet den frie konkurrence.
 (EFT C 9 af 14.1.1998, s. 3).
 — Overtrædelse af begrundelsespligten.
 — Krænkelse af retten til kontradiktion, eftersom sagsøgeren
 aldrig er blevet nævnt af Kommissionen i de akter, som
 er blevet offentliggjort under proceduren. I øvrigt har
 Casinò ikke anset sig for omfattet af proceduren og var
 derfor ikke foranlediget til at intervenere og afgive indlæg.
 Sag anlagt den 24. august 2000 af Casinò Municipale di
 Venezia SpA mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber
 (Sag T-221/00)
 (2000/C 316/59) Sag anlagt den 25. august 2000 af Otto Wöhr GmbH mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Processprog: italiensk) (Sag T-222/00)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der (2000/C 316/60)
 den 24. august 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Casinò Municipale di Venezia SpA
 ved advokat Tito Ballerino, Milano. (Processprog: tysk)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 25. august 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 — Annullation af artikel 1, 2 og 5 i Kommissionens beslut- Europæiske Fællesskaber af Otto Wöhr GmbH, Friolzheim
 ning af 25. november 1999 for så vidt angår sagsøgeren. (Forbundsrepublikken Tyskland), ved advokaterne dr. Christo-
 fer Hebel og dr. Gesine Walz, advokatfirmaet Moosmayer,
 Hess, Hoffmann & Partner, Stuttgart (Forbundsrepublikken
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes Tyskland).
 at betale sagens omkostninger.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — Kommissionens beslutning af 26. juni 2000 om ikke at
 iværksætte fremgangsmåden til prøvelse af statsstøtte
 Den beslutning, som anfægtes i denne sag, er den samme som ydet til fordel for Hydraulik Markranstädt GmbH (sag
 den, der anfægtes i sag T-218/00, Cooperativa Mare Azzurro nr. NN 48/98) og til fordel for Hydraulik Seehausen
 m.fl. GmbH (sag nr. NN 49/98) annulleres.
 — Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 Til støtte for sine krav har sagsøgeren gjort følgende gældende:
 — Der foreligger ikke de betingelser, som opstilles i EF- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 traktatens artikel 87, stk. 1. Det gøres herved gældende,
 dels at Casinò di Venezia opererer som lovlig monopolist,
 idet dets virksomhed ikke er udsat for konkurrence på Ved den anfægtede beslutning har Kommissionen afvist at
 grund af en undtagelse i loven, og dels at Casinò’s ydelser iværksætte fremgangsmåden i henhold til artikel 88, stk. 2,
 blot består i, at man, uden at kræve betaling, stiller anlæg EF, til prøvelse af, hvorvidt den statsstøtte, som de tyske
 til hasardspil til rådighed for kunderne. Der henvises til myndigheder har ydet til fordel for Hydraulik Seehausen


text:
26.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 159/23
 Rettens dom af 4. april 2014 — Golam mod KHIM — Derby Cycle Werke (FOCUS extreme)
 (Sag T-568/12) (1)
 ((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-figurmærket FOCUS extreme - ældre nationalt ordmærke FOCUS - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2014/C 159/31
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Sofia Golam (Athen, Grækenland) (ved advokat N. Trovas)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved J. Crespo Carrillo, som befuldmægtiget)
 Den anden parti sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Derby Cycle Werke GmbH (Cloppenburg, Tyskland) (ved advokat U. Gedert)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 16. oktober 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2327/2011-4) vedrørende en indsigelsessag mellem Derby Cycle Werke GmbH og Sofia Golam
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Sofia Golam betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 63 af 2.3.2013.


text:
20.9.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 226/17
 for tjenestefrihed af personlige årsager og Revisionsrettens KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 afvisning af 12. december 2001 af sagsøgerens klage af FØRSTE INSTANS
 14. august 2001, dels en påstand om erstatning for den
 økonomiske og godtgørelse for den ikke-økonomiske skade, den 15. maj 2003
 sagsøgeren hævder at have lidt, har Retten (sat af dommer
 R. García-Valdecasas); justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, i sag T-47/03 R, Jose Maria Sison mod Rådet for Den
 den 17. juli 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: Europæiske Union
 (Særlige rettergangsformer — restriktive foranstaltninger
 med henblik på at bekæmpe terrorisme — indefrysning af
 1) Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber frifindes. midler — indstilling af støtte med socialt sigte — delvis
 afvisning af påstandene — uopsættelighed — foreligger ikke)
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. (2003/C 226/36)
 (Processprog: engelsk)
 I sag T-47/03 R, Jose Maria Sison, Utrecht (Nederlandene), ved
 avocats J. Fermon, A. Comte, H.E. Schultz, D. Gurses, T. Olsson
 (1) EFT C 131 af 1.6.2002. og J. Lamchek, mod Rådet for Den Europæiske Union
 (befuldmægtigede: M. Vitsentzatos og M. Bishop), angående
 en begæring for det første om udsættelse af gennemførelsen
 af Rådets afgørelse 2002/974/EF om gennemførelse af
 artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001 om specifikke
 restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder med
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS henblik på at bekæmpe terrorisme, og om ophævelse af
 afgørelse 2002/848/EF (EFT L 337, s. 85), for så vidt som den
 den 25. juni 2003 omhandler sagsøgeren, for det andet om, at det pålægges Rådet
 ikke at nævne sagsøgeren i nye afgørelser om gennemførelse af
 i sag T-287/02, Asian Institute of Technology (AIT) mod artikel 2, stk. 3, i forordning (EF) nr. 2580/2001, og for det
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) tredje om, at det pålægges Rådet at underrette alle medlems-
 stater om, at de restriktive foranstaltninger, der er truffet over
 (Annullationssøgsmål — beslutning om at indgå en forsk- for sagsøgeren, er uden hjemmel, har præsidenten for Retten i
 ningskontrakt — frist — afvisning) Første Instans, den 15. maj 2003 afsagt kendelse, hvis konklu-
 sion lyder således:
 (2003/C 226/35)
 (Processprog: fransk) 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 I sag T-287/02, Asian Institute of Technology (AIT),
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 Pathumthani (Thailand), ved avocat H. Teissier du Cros, og
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: P. Kuijper og
 B. Schöfer), angående en påstand om annullation af
 Kommissionens beslutning af 4. juli 2000 om at indgå en
 forskningskontrakt inden for rammerne af »Asia-Invest«-pro-
 grammet med Center for Energy-Environment Research and
 Development, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afde-
 lingsformanden, R. García-Valdecasas, og dommerne P. Lindh KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 og J.D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 25. juni 2003 afsagt
 kendelse, hvis konklusion lyder således: den 16. maj 2003
 i sag T-140/03, Forum 187 ASBL mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 1) Sagen afvises.
 (Erklæring af inkompetence)
 (2003/C


text:
15.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 193/10
 Appel iværksat den 27. maj 2009 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 10. marts 2009 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-249/06, Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), tidligere Nikopolsky Seamless Tubes Plant »Niko Tube« ZAT, og Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), tidligere Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-200/09 P)
 2009/C 193/13
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. van Vliet og C. Clyne, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube ZAT (Interpipe Niko Tube ZAT), tidligere Nikopolsky Seamless Tubes Plant »Niko Tube« ZAT, Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT (Interpipe NTRP VAT), tidligere Nizhnedneprovsky Tube-Rolling Plant VAT, og Rådet for Den Europæiske Union
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Domskonklusionens punkt 1 ophæves.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes i det hele.
 —
 Sagsøgerne tilpligtes at betale Kommissionens omkostninger i forbindelse med denne appel.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 FØRSTE APPELANBRINGENDE — anvendelse af princippet om en enkelt økonomisk enhed ved fastlæggelsen af eksportprisen
 Kommissionen er af den opfattelse, at Retten i Første Instans har begået to retlige fejl ved at anføre, at »Ifølge fast retspraksis vedrørende beregningen af den normale værdi, der finder analog anvendelse på beregningen af eksportprisen, er den omstændighed, at der sker en arbejdsfordeling med hensyn til fremstilling og salg inden for en gruppe af virksomheder bestående af selskaber, som er selvstændige juridiske personer, ikke til hinder for, at der er tale om en enkelt økonomisk enhed, som på denne måde udøver en samlet erhvervsmæssig virksomhed, der i andre tilfælde udøves af en enhed, som også set fra et retligt synspunkt er en enkelt juridisk person«.
 For det første har Retten ikke angivet nogen begrundelse for, at princippet om en enkelt økonomisk enhed (SEE-princippet) også skulle finde analog anvendelse ved fastsættelsen af eksportpriserne ved dumpingberegningerne.
 For det andet begik Retten en fejl ved ikke at følge Domstolens faste tidligere praksis med hensyn til SEE-princippet, herunder bl.a. dommene i sagerne Sharp Corporation, Minolta Camera, Ricoh og Canon-II, hvor Domstolen nåede frem til det modsatte resultat.
 ANDET APPELANBRINGENDE — bevisbyrde og kriterierne for domstolsprøvelse
 Dette appelanbringende vedrører bevisbyrden og kriterierne for domstolsprøvelsen. Kommissionen finder, at Retten i Første Instans på dette punkt, i præmis 180-190, har gået flere retlige fejl ved ikke at anvende de relevante kriterier for domstolsprøvelsen. Retten undlod ved henvisningen til Kundan og Tata-dommen at tage den omstændighed i betragtning, at grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), efter denne dom blev ændret netop for at tage højde for situationer som i den foreliggende sag. Det er åbenbart, at dette overlader en vis skønsbeføjelse til institutionerne. Retten anvendte dermed et urigtigt juridisk kriterium ved at pålægge institutionerne en særlig tung bevisbyrde på et område, hvor de råder over den sædvanlige brede skønsbeføjelse. Retten har derfor ikke opfyldt sin forpligtelse til


text:
at godtgøre, at institutionerne har foretaget en åbenbart urigtig bedømmelse af de faktiske omstændigheder.
 DET TREDJE APPELANBRINGENDE — grundforordningens artikel 2, stk. 10, første afsnit
 Med det tredje appelanbringende anfægtes den appellerede doms præmis 193-197. Såfremt det første eller andet appelanbringende tages til følge, følger det som en konsekvens af Rettens egen argumentation, at dens konklusion om, at artikel 2, stk. 10, første afsnit, er tilsidesat, er retlig ukorrekt.
 DET FJERDE APPELANBRINGENDE — RETTEN TIL FORSVAR
 Dette appelanbringende er rettet mod den appellerede doms præmis 200-211. Kommissionen finder, at Retten i disse præmisser har anvendt et uforholdsmæssigt strengt og dermed uberettiget kriterium i forbindelse med sagsøgernes ret til forsvar. Korrektionens omfang og de transaktioner, som den vedrørte, havde sagsøgerne allerede været bekendte med i nogen tid (siden det første dokument, indeholdende de endelige oplysninger). Hertil kommer, at det andet dokument, indeholdende de endelige oplysninger, indeholdt en præcisering som svar på en bemærkning, som sagsøgerne var fremkommet med efter modtagelsen af det første dokument. Kommissionen præciserede således, at den tidligere henvisning til artikel 2, stk. 9, som hjemmelsgrundlag var en fejl. Sagsøgerne var derfor fuldt informeret om den præcise begrundelse for, at Kommissionen agtede at foretage en korrektion, nemlig at Kommissionen fandt, at Sepco handler som en erhvervsdrivende, der på sagsøgernes vegne udøver lignende funktioner som en agent, der arbejder på kommissionsbasis.
 Kommissionen finder, at den ved at give disse oplysninger gav sagsøgerne tilstrækkelige oplysninger til, at de kunne udøve deres ret til forsvar. Retten i Første Instans har derfor begået en retlig fejl ved i præmis 201 at angive, at der burde være anført yderligere oplysninger til dette punkt i dokumentet med de endelige oplysninger. I modsætning til det af Retten anførte, var sagsøgerne bekendte med grunden til, at Kommissionen agtede at inkludere denne korrektion i sit forslag til Rådet, nemlig at Sepcos forbindelse til sagsøgerne var omfattet af artikel 2, stk. 10, litra i), andet punktum. Kommissionen finder endvidere, at dette synspunkt støttes af tidligere domme afsagt af Domstolen (f.eks. i EFMA-sagen).
 Endelig finder Kommissionen, at Retten i Første Instans har begået en retlig fejl i præmis 209, når den »blander« det centrale spørgsmål om, hvorvidt det var lovligt at foretage korrektionen, sammen med spørgsmålet om, hvorvidt sagsøgernes ret til forsvar var respekteret. Retten har anført, at »Det er påvist [...] ovenfor, at [institutionerne handlede ulovligt ved at foretage korrektionen]. Det må derfor konkluderes«, at institutionerne tilsidesatte sagsøgernes ret til forsvar ved ikke at fremlægge deres endelige begrundelse allerede i forbindelse med det andet dokument med endelige oplysninger. I modsætning til det af Retten anførte, er der imidlertid ingen årsagsforbindelse med disse to faktorer. Den blotte omstændighed, at det efter Rettens opfattelse var ulovligt at foretage en korrektion, indebærer ikke, at sagsøgernes ret til forsvar blev tilsidesat. Det afgørende er, om institutionerne under den administrative procedure gav sagsøgerne de nødvendige oplysninger, således at sagsøgerne på deres side kunne fremlægge oplysninger. Den omstændighed, at Retten anser korrektionen for ulovlig, indebærer ikke, at sagsøgernes ret til forsvar under den administrative procedure


text:
»derfor« blev tilsidesat.
 OM DOMSTOLEN SELV KAN TRÆFFE AFGØRELSE VEDRØRENDE DE NEDLAGTE PÅSTANDE (eller om sagen skal hjemvises til Retten i Første Instans)
 Kommissionen finder, at såfremt Domstolen tager de ovennævnte påstande til følge og ophæver punkt 1 i den appellerede doms konklusion, vil den have tilstrækkeligt fyldestgørende sagsakter til sin rådighed med henblik på selv at tage stilling til de relevante påstande (og frifinde Rådet). Det tilkommer imidlertid Domstolen at tage stilling hertil, og Kommissionen vil ikke fremsætte yderligere bemærkninger i den forbindelse.


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/74
 Sag anlagt den 9. november 2012 — ZZ mod Forvaltningsorganet for Forskning (REA)
 (Sag F-135/12)
 2013/C 26/154
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Rodrigues, A. Blot og A. Tymen)
 Sagsøgt: Forvaltningsorganet for Forskning (REA)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at opføre sagsøgeren på reservelisten for udvælgelsesprøven REA/2011/TA/PO/AD5.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen om ikke at optage sagsøgeren på reservelisten i forbindelse med udvælgelsesprøven REA/2011/TA/PO/AD5, annulleres.
 —
 Afgørelse af 10. august 2012 om afslag på sagsøgerens klage, annulleres.
 —
 REA tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
5.12.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 378/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM 1) Langnese-Iglo GmbH's appel forkastes.
 (Femte Afdeling)
 af 1. oktober 1998 2) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskabers kon-
 i sag C-279/95 P, Langnese-Iglo GmbH mod Kommis- traappel afvises.
 sionen for De Europñiske Fñllesskaber, stùttet af Mars
 GmbH (1)
 3) Langnese-Iglo GmbH, Kommissionen for De Euro-
 (Konkurrence Ð EF-traktatens artikel 85 Ð eksklusive pñiske Fñllesskaber og Mars GmbH bñrer hver deres
 kùbsaftaler om konsumis Ð administrativ skrivelse om omkostninger.
 henlñggelse Ð forbud mod i fremtiden at indgå eksklusive
 aftaler)
 (1) EFT C 286 af 28.10.1995.
 (98/C 378/01)
 (Processprog: tysk)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling)
 I sag C-279/95 P, Langnese-Iglo GmbH, Hamburg (Tysk-
 land), ved advokaterne Martin Heidenhain, Bernhard M. af 6. oktober 1998
 Maassen og Horst Satzky, Frankfurt am Main, og med i sag C-79/98, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Jean Hoss, 2, skaber mod Kongeriget Belgien (1)
 place Winston Churchill angående appel af dom afsagt
 den 8. juni 1995 af De Europñiske Fñllesskabers Ret i (Traktatbrud Ð manglende gennemfùrelse af direktiv
 Fùrste Instans (Anden Udvidede Afdeling) i sag T-7/93, 94/69/EF)
 Langnese-Iglo mod Kommissionen (Sml. II, s. II-1533),
 hvori der er nedlagt påstand om delvis ophñvelse af dom- (98/C 378/02)
 men Ð den anden part i appelsagen er Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Wouter
 (Processprog: fransk)
 Wils, bistået af advokat Alexander Böhlke), stùttet af
 Mars GmbH, Viersen (Tyskland), ved advokat Jochim
 Sedemund, Berlin, og solicitor John E. Pheasant, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Michel Molitor, (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 55, boulevard de la PeÂtrusse Ð har Domstolen (Femte offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann,
 og dommerne M. Wathelet, J. C. Moitinho de Almeida, P.
 Jann og L. Sevón (refererende dommer); generaladvokat: I sag C-79/98, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretñr: R. Grass, den skaber (befuldmñgtiget: Götz zur Hausen) mod Kongeri-
 1. oktober 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle- get Belgien (befuldmñgtiget: Anni Snoecx), angående en
 des: påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien har und-
 ---pagebreak--- C 378/2 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 5.12.98
 ladt at opfylde sine forpligtelser i henhold til Kommissio- vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portu-
 nens direktiv 94/69/EF af 19. december 1994 om enogty- gals tiltrñdelse og tilpasningerne af traktaterne (EFT L 302
 vende tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets direk- af 15.11.1985, s. 23) og bilag XXXVI hertil, idet den ikke
 tiv 67/548/EéF om tilnñrmelse af lovgivning om klassifi- inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de nùdven-
 cering, emballering og etikettering af farlige stoffer (EFT dige love og administrative bestemmelser for at efter-
 L 381 af 31.12.1994, s. 1), idet det ikke ved lov eller komme direktivet, subsidiñrt ikke straks har underrettet
 administrativt har udstedt alle de bestemmelser, der er Kommissionen om de trufne foranstaltninger, har Domsto-
 nùdvendige for at efterkomme dette direktiv, har


text:
Domsto- len (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 len (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. J. G. Kapteyn, og dommerne G. Hirsch, G. F. Mancini,
 C. Gulmann (refererende dommer), og dommerne J. C. H. Ragnemalm og R. Schintgen (refererende dommer);
 Moitinho de Almeida og J. P. Puissochet; generaladvokat: generaladvokat: S. Alber; justitssekretñr: R. Grass, den
 P. LeÂger; justitssekretñr: R. Grass, den 6. oktober 1998 15. oktober 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder såle-
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: des:
 1) Kongeriget Belgien har undladt at opfylde sine forplig- 1) Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forplig-
 telser i henhold til artikel 2, stk. 1, i Kommissionens telser i henhold til Rådets direktiv 79/869/EéF af
 direktiv 94/69/EF af 19. december 1994 om enogty- 9. oktober 1979 om målemetoder og hyppighed for
 vende tilpasning til den tekniske udvikling af Rådets prùveudtagning og analyse af overfladevand, som
 direktiv 67/548/EéF om tilnñrmelse af lovgivning om anvendes til fremstilling af drikkevand i medlemssta-
 klassificering, emballering og etikettering af farlige terne, sammenholdt med akten vedrùrende vilkårene
 stoffer, idet det ikke inden for den fastsatte frist ved for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals til-
 lov eller administrativt har udstedt alle de bestemmel- trñdelse og tilpasningerne af traktaterne, idet den ikke
 ser, der er nùdvendige for at efterkomme dette direk- inden for den fastsatte frist har vedtaget alle de nùd-
 tiv. vendige love og administrative bestemmelser for at
 efterkomme direktivet.
 2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 2) Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostnin-
 (1) EFT C 166 af 30.5.1998. ger.
 (1) EFT C 252 af 16.8.1997.
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 DOMSTOLENS DOM
 af 15. oktober 1998
 (Femte Afdeling)
 i sag C-229/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber mod Den Portugisiske Republik (1) af 15. oktober 1998
 (Traktatbrud Ð ufuldstñndig gennemfùrelse af direktiv i sag C-268/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 79/869/EéF) skaber mod Kongeriget Belgien (1)
 (98/C 378/03) (Traktatbrud Ð direktiv 86/609/EéF)
 (98/C 378/04)
 (Processprog: portugisisk)
 (Processprog: fransk)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 I sag C-229/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 skaber (befuldmñgtiget: Francisco de Sousa Fialho) mod
 Den Italienske Republik (befuldmñgtiget: Luís Fernandes I sag C-268/97, Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 og JoaÄo Lopes Fernandes), angående en påstand om, at skaber (befuldmñgtigede: Hendrik van Lier og Lena
 det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat Ström) mod Kongeriget Belgien (befuldmñgtig: Jan Devad-
 sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 189, der), angående en påstand om at det fastslås, at Kongeri-
 stk. 3, og artikel 13 i Rådets direktiv 79/869/EéF af get Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EF-
 9. oktober 1979 om målemetoder og hyppighed for prù- traktaten samt Rådets direktiv 86/609/EéF af 24. novem-
 veudtagning og analyse af overfladevand, som anvendes til ber 1986 om indbyrdes tilnñrmelse af medlemsstaternes
 fremstilling af drikkevand i medlemsstaterne (EFT L 271 love og administrative bestemmelser om beskyttelse af dyr,
 af 29.10.1979, s. 44), jf. artikel 395 i akten vedrùrende