text:
26.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/34
 Sag anlagt den 15. november 2010 — Psarras mod ENISA
 (Sag F-118/10)
 2011/C 63/61
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Aristidis Psarras (Heraklion, Grækenland) (ved advokaterne E. Boigelot og S. Woog)
 Sagsøgt: Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Dels påstand om annullation af afgørelsen om at fjerne sagsøgeren fra hans stilling som regnskabsmedarbejder ved Agenturet og om at ansætte en anden person i denne stilling. Dels påstand om betaling af erstatning til sagsøgeren for lidt skade som følge af de anfægtede retsakter og den chikane, han angiveligt har været udsat for.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den af ENISA’s bestyrelse trufne afgørelse af 7. februar 2010 om at fjerne sagsøgeren fra hans stilling som regnskabsmedarbejder ved Agenturet med øjeblikkelig virkning og om at ansætte en anden person i stillingen som regnskabsmedarbejder på ubestemt tid.
 —
 Annullation af bilag 1 til førnævnte afgørelse af 7. februar 2010 i dettes egenskab af forberedende retsakt. Bilag 1 er indstillingen fra den administrerende direktør til bestyrelsen om permanent at tildele en anden person opgaverne som regnskabsmedarbejder og om at fjerne sagsøgeren fra stillingen som regnskabsmedarbejder.
 —
 Om fornødent: Annullation af afgørelsen af 1. marts 2010, der som følge heraf blev truffet af den administrerende direktør, om at forflytte sagsøgeren til en ny stilling, jf. vedtægtens artikel 7.
 —
 Som følge af disse annullationer genansættes sagsøgeren i stillingen som regnskabsmedarbejder ved Agenturet.
 —
 ENISA tilpligtes at betale sagsøgeren 10 000 EUR i erstatning, dels for det lidte tab som følge af de anfægtede retsakter, dels for den lidte ikke-økonomiske skade som følge af den psykiske chikane, sagsøgeren har været udsat for, idet der tages forbehold for en forhøjelse af dette beløb under sagen.
 —
 ENISA tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
3 . 6 . 95 DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 137/21
 ( IV/3 1.553 — Armeringsnet) (-), har Retten ( Første Afde KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 ling ), sammensat af afdelingsformanden, H. Kirschner, og den 8 . marts 1995
 dommerne C.W. Bellamy, B. Vesterdorf, R. Gracía-Valde
 casas og K. Lenaerts; justitssekretær: H. Jung, den 6 . april i sag T-2/93 DEP, Société anonyme à participation ouvrière
 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : Compagnie nationale Air France mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber C )
 1 ) Sagsøgte frifindes. (Konkurrence — fastsættelse af omkostninger)
 ( 95/C 137/52 ) •
 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 (') EFT nr . C 306 af 5 . 12 . 1989 .
 ( 2 ) EFT nr . L 260 af 6 . 9 . 1989 , s . 1 . I sag T-2/93 DEP, Société anonyme å participation ouvrière
 Compagnie nationale Air France, Paris, ved advokat Eduard
 Marissens, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos advokat Lucy Dupong, 14 A, rue des Bains, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuld
 mægtigede : F.E. Gonzålez Díaz og G. de Bergues ), støttet af
 Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS ( befuldmægtigede : J.D. Colahan og C. Vajda ) med valgt
 den 27. april 1995 adresse i Luxembourg på Det Forenede Kongeriges Ambas
 sade, 14, boulevard Roosevelt, TAT SA, Tours ( Frankrig),
 i sag T-443/93 , Casillo Grani sne mod Kommissionen for ved advokat Antoine Winckler, Paris, og Solicitor Romano
 De Europæiske Fællesskaber ( 1 )
 Subiotto, og med valgt adresse i Luxembourg hos advoka
 (Statsstøtte — sagsøgeren erklæret konkurs — retlig inter terne Elvinger & Hoss, 15 , côte d'Eich , og British Airways
 esse — ufornødent at træffe afgørelse) plc, Hounslow ( Det Forenede Kongerige ), ved Solicitors
 ( 95/C 137/51 ) William Allan og James E. Flynn, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokaterne Loesch & Wolter, 11 , rue
 Goethe, angående en begæring om fastsættelse af de
 (Processprog: italiensk) omkostninger, sagsøgeren skal erstatte intervenienten TAT
 SA efter Rettens dom af 19 . maj 1994, sag T-2/93 , Air
 I sag T-443/93 , Casillo Grani sne, San Giuseppe Vesuviano France mod Kommissionen, Sml . II, side 323 , har Retten
 ( Italien ), ved advokaterne Mario Siragusa, Rom, Maurizio (Anden Udvidede Afdeling ), sammensat af afdelingsforman
 D'Albora , Napoli, og Giuseppe Scassellati-Sforzolini, den, B. Vesterdorf, og dommerne D.P.M. Barrington, A.
 Bologna , og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Saggio, H. Kirschner og A. Kalogeropoulos; justitssekretær :
 Ernest Arendt, 8-10, rue Mathias Hårdt, mod Kommissio H. Jung, den 8 . marts 1995 afsagt kendelse, hvis konklusion
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Michel Nolin, lyder således :
 Daniel Calleja y Crespo og Richard Lyal, Kommissionens
 Juridiske Tjeneste, som befuldmægtigede, støttet af Italgrani De omkostninger, sagsøgeren skal erstatte intervenienten
 SpA, Napoli ( Italien ), ved advokat Aurelio Pappalardo, TAT SA, fastsættes til

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
220 000 ffr.
 Trapani, advokaterne Luigi Sico og Felice Casucci, Napoli,
 og advokaterne Massimo Annesi og Massimo Merola , Rom, (M EFT nr . C 45 af 17 . 2 . 1993 .
 og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Alain
 Lorang, 51 , rue Albert l er, angående en påstand om
 annullation af Kommissionens beslutning 91 /474/EØF af
 16 . august 1991 om den italienske statsstøtte til selskabet
 Italgrani med henblik på opførelse af et agro-food-
 kompleks i Mezzogiorno (2), har Retten (Anden Udvidede
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, B. Vesterdorf,
 FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS
 og dommerne D.P.M. Barrington, A. Saggio, H. Kirschner
 og A. Kalogeropoulos; justitssekretær : fuldmægtig J. Pala den 24 . februar 1995
 cio Gonzålez, den 27. april 1995 afsagt dom, hvis konklu i sag T-2/95 R, Industrie des poudres sphériques mod Rådet
 sion lyder således : for Den Europæiske Union
 ( 95/C 137/53
 1 ) Sag T-443/93 slettes af Rettens register.
 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger, herunder (Processprog: fransk)
 intervenientens .
 I sag T-2/95 R, Industrie des poudres sphériques, Anne
 (!) EFT nr. C 47 af 21 . 2 . 1992 . masse ( Frankrig), ved advokat Chantal Momège, Paris, og
 ( 2 ) EFT nr. L 254 af 11 . 9 . 1991 , s . 14 . med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Alex Schmitt,
 62, avenue Guillaume, mod Rådet for Den Europæiske
 Union ( befuldmægtigede : R. Torrent, J. Monteiro og P.
 Bentley ), hvori der er fremsat begæring om, at der træffes


text:
C 94/20 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 28.3.98
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 29. januar 1998 den 29. januar 1998
 i sag T-62/96, Willy de Corte mod Kommissionen for De
 i sag T-97/95, Sinochem National Chemicals Import &
 Europñiske Fñllesskaber (1)
 Export Corporation mod Rådet for Den Europñiske
 Union (1) (Tjenestemñnd Ð vedvarende, delvis invaliditet Ð ulykke
 Ð årsagsforbindelse)
 (Antidumping Ð furfuraldehyd Ð omstñndigheder, der
 kan begrunde en ivñrksñttelse af en undersùgelse Ð pro- (98/C 94/52)
 portionalitetsprincippet Ð skade Ð manglende godtagelse
 af et tilsagn Ð forordning (EéF) nr. 2423/88)
 (Processprog: fransk)
 (98/C 94/51)
 I sag T-62/96, Willy de Corte, tjenestemand ved Kommis-
 sionen for De Europñiske Fñllesskaber, Halle (Belgien),
 (Processprog: engelsk) ved advokat Lucas Vogel, Bruxelles, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat Christian Kremer, 8-10, rue
 Mathias Hardt, mod Kommissionen for De Europñiske
 Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Julian Currall), hvor der er
 I sag T-97/95, Sinochem National Chemicals Import & nedlagt påstand om annullation dels af Kommissionens
 Export Corporation, Beijing, ved advokat Jean-FrancËois afgùrelse af 16. juni 1995, hvorved denne afslog i medfùr
 Bellis, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos af ordningen om dñkning af risikoen for ulykker at påtage
 advokaterne Loesch og Wolter, 11, rue Goethe, mod Rådet sig udgifterne som fùlge af det hjerteinfarkt, som sagsùge-
 for Den Europñiske Union (befuldmñgtigede: fùrst Yves ren var blevet ramt af, dels om nùdvendigt af afgùrelsen af
 Cretien og Antonio Tanca, og derefter Antonio Tanca, 25. januar 1996, hvorved Kommissionen udtrykkeligt
 Hans-Jürgen Rabe og Georg M. Berrisch), stùttet af Kom- afviste sagsùgerens klage, har Retten (Anden Afdeling),
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgti- sammensat af afdelingsformanden, A. Kalogeropoulos, og
 get: Nicholas Khan) og Furfural EspanÄol SA, Alcantarilla dommerne C. W. Bellamy og J. Pirrung; justitssekretñr:
 (Spanien), ved advokat JoseÂ Rivas de AndreÂs, Madrid, og fuldmñgtig A. Mair, den 29. januar 1998 afsagt dom, hvis
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat ArseÁne konklusion lyder således:
 Kronshagen, 2, rue Marie-AdeÂlaïde, angående en påstand
 om annullation af Rådets forordning (EF) nr. 95/95 af
 16. januar 1995 om indfùrelse af en endelig antidumping- 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 told på importen af furfuraldehyd med oprindelse i Folke- des.
 republikken Kina (EFT L 15 af 21.1.1995, s. 11), har Ret-
 ten (Femte Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 manden, R. García-Valdecasas, og dommerne V. Tiili, J.
 2) Hver part betaler sine omkostninger.
 Azizi, R. M. Moura Ramos og M. Jaeger; justitssekretñr:
 fuldmñgtig A. Mair, den 29. januar 1998 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således: (1) EFT C 197 af 6.7.1996.
 1) Rådet for Den Europñiske Union frifindes.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 2) Sagsùgeren betaler sine egne omkostninger tillige med den 22. januar 1998
 Rådets omkostninger og Furfural EspanÄols omkostnin-
 ger som intervenient. i sag T-98/96, Mario Costacurta mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (Tjenestemñnd Ð afgùrelse om omplacering Ð vedtñg-
 tens artikel 7 Ð vedtñgtens bilag X)
 3) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber bñrer
 sine egne omkostninger.


text:
4.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/19
 Sag anlagt den 29. september 2010 — Kommissionen mod Ungarn
 (Sag C-473/10)
 ()
 2010/C 328/36
 Processprog: ungarsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved H. Støvlbæk og B.D. Simon, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Ungarn
 Sagsøgerens påstande
 1)
 Det fastslås, at Republikken Ungarn
 —
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 3, i og bilag II til direktiv 91/440/EØF (1) som ændret, og i henhold til artikel 14, stk. 2, i direktiv 2001/14/EF (2) ved ikke at have sikret uafhængighed i kanaltildelingen til jernbanevirksomhederne.
 —
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 3, i og bilag II til direktiv 91/440 som ændret, og i henhold til artikel 4, stk. 2, i direktiv 2001/14 ved ikke at have sikret uafhængighed i forhold til jernbanevirksomhederne ved takstfastsættelsen.
 —
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 1, i direktiv 2001/14 ved ikke at have sikret infrastrukturforvalternes regnskabers finansielle balance.
 —
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 2001/14 ved ikke at have tilskyndet infrastrukturforvalterne til at begrænse udgifterne til forberedelsen af infrastrukturen og omfanget af sporadgangsafgifter.
 —
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 7, stk. 3, i direktiv 2001/14 ved ikke at have sikret, at afgifterne for minimumsadgangsydelserne og sporadgangen til servicefaciliteter svarer til den omkostning, der følger direkte af togtjenesten.
 —
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 11 i direktiv 2001/14 ved ikke at have vedtaget et system, der tilskynder jernbanevirksomhederne og infrastrukturforvalteren til at minimere forstyrrelser og forbedre jernbanenettets ydeevne.
 2)
 Republikken Ungarn tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Direktiv 91/440 og direktiv 2001/14 har til formål at sikre jernbanevirksomhederne en ligeværdig og ikke-diskriminerende adgang til jernbaneinfrastrukturen. For at opnå dette mål fastsætter de nævnte direktiver, at de virksomheder, der leverer jernbanetransportydelser, ikke kan træffe beslutninger vedrørende kanaltildelingen, og at en selvstændig virksomhed skal tage sig af tildelingen af infrastrukturkapacitet. Hvis en jernbanevirksomhed udøver ledelsen af trafikken, opnår den nødvendigvis en konkurrencemæssig fordel, fordi den for at udføre denne forvaltningsopgave skal disponere over detaljerede oplysninger om jernbanevirksomhedernes transportydelser, herunder om trafikkens omfang og køreplaner.
 Indgivelsen af nærværende søgsmål er bl.a. begrundet i den omstændighed, at ledelsen af jernbanetrafikken i Ungarn, i modsætning til det i de nævnte direktiver fastsatte, er placeret hos virksomheder, der leverer jernbanetransportydelser.
 Ledelse af trafikken kan ikke anses for at være en infrastrukturforvaltningsaktivitet, der ikke vedrører tildelingen af kanaler eller kapacitet, henset til at den, der udfører ledelsen, nødvendigvis deltager i beslutningsprocedurerne for sådanne tildelinger. Dels bør ledelsen af trafikken være fuldt ud informeret om beslutningerne om kapacitetstildeling for at kunne udføre sin ledelsesfunktion, dels skal ledelsen i tilfælde af forstyrrelse af trafikken eller i en nødsituation kunne gennemføre de nødvendige foranstaltninger til genoprettelse af trafikken i overensstemmelse med planerne, hvilket nødvendigvis medfører en ny kapacitetstildeling af disponible jernbanenet og kanaler.
 Princippet om uafhængighed i ledelsen af trafikken er tilsidesat, i det omfang de ungarske jernbanevirksomheder udsteder specificerede regninger om afgifterne


text:
for anvendelsen af infrastrukturen. Henset til at de specificerede regninger nødvendigvis bl.a. henviser til de ydelser, der er anvendt af visse jernbanevirksomheder, herunder også disses omfang og køreplaner, giver regningerne de virksomheder, der udsteder dem, en konkurrencemæssig fordel.
 Ud over tilsidesættelsen af kravet om uafhængighed i kanaltildelingen har Republikken Ungarn endvidere tilsidesat sine forpligtelser i henhold til direktiv 91/440 og direktiv 2001/14 i det omfang denne:
 —
 ikke har fastsat de nødvendige formaliteter til sikring af den finansielle balance hos infrastrukturforvalterne
 —
 ikke har vedtaget de nødvendige foranstaltninger til at forpligte infrastrukturforvalterne til at nedsætte jernbanenetafgifterne og forvaltningsomkostningerne
 —
 ikke har vedtaget de nødvendige gennemførelsesforanstaltninger til sikring af anvendelsen af princippet om direkte omkostning i forbindelse med fastlæggelsen af afgifterne for sporadgangen til servicefaciliteter, og endelig
 —
 ikke har vedtaget et system af foranstaltninger, der tilskynder jernbanevirksomhederne og infrastrukturforvalteren til at minimere forstyrrelserne og forbedre jernbanenettets ydeevne.
 (1) Rådets direktiv 91/440/EØF af 29.7.1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner (EFT L 237, s. 25).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/14/EF af 26.2.2001 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (EFT L 75, s. 29).


text:
10.10.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 312/13
 3. Gennemfùrelsen af Kommissionens nñvnte beslutning pñiske Union og Kommissionen for De Europñiske
 udsñttes, indtil Retten afsiger dom i hovedsagen. Fñllesskaber af Hameico Stuttgart GmbH m.fl., Stuttgart
 (Forbundsrepublikken Tyskland), ved advokat Dr. Gerrit
 4. Afgùrelsen om sagens omkostninger udsñttes. Schohe, Hamburg (Forbundsrepublikken Tyskland), og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Dr. Marc
 Baden, 34 b, rue Philippe II.
 KENDELSE AFSAGT AF PRáSIDENTEN Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande:
 FOR RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 15. juli 1998
 i sag T-73/98 R, SocieÂteÂ Chimique Prayon-Rupel SA mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber 1. Det fastslås, at de sagsùgte er forpligtet til at yde sag-
 sùgerne erstatning for det tab, som sagsùgerne er ble-
 (Statsstùtte Ð sag om forelùbige forholdsregler Ð inter-
 vet påfùrt, henholdsvis fortsat påfùres, som fùlge af
 vention Ð forelùbige forholdsregler Ð uopsñttelighed Ð
 anvendelsen af Rådets forordning (EéF) nr. 404/93
 foreligger ikke)
 om den fñlles markedsordning for bananer, og navnlig
 (98/C 312/35) som fùlge af anvendelsen af artikel 17-19 og artikel 21,
 stk. 2, i denne forordning, samt som fùlge af anvendel-
 (Processprog: fransk) sen af Kommissionens forordning (EéF) nr. 1442/93
 om gennemfùrelsesbestemmelser for EF's importord-
 I sag T-73/98 R, SocieÂteÂ Chimique Prayon-Rupel SA, Engis ning for bananer, idet disse forordninger og navnlig
 (Belgien), ved advokat Bernard van de Walle de Ghelcke, artikel 19, stk. 2, i forordning (EéF) nr. 404/93 for
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat det fùrste gùr det til en betingelse for optagelse af sag-
 Freddy Brausch, 11, rue Goethe, mod Kommissionen for sùgerne i den lukkede gruppe af erhvervsdrivende i
 De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Dimitris »kategori A« (artikel 2a i forordning (EéF) nr. 1442/
 Triantafyllou), angående en begñring om anordning af 93), at sagsùgerne i årene 1989-1991 markedsfùrte
 udsñttelse af gennemfùrelsen af Kommissionens beslutning tredjelandsbananer, for det andet gùr omfanget af de
 SG (98) D/631, statsstùtte N 198/97 og NN 81/97 Ð importlicenser, der tilkommer sagsùgerne inden for
 Tyskland Ð ùkonomiske foranstaltninger til fordel for »kategori A«, afhñngig af, hvilke referencemñngder
 virksomheden Chemische Werke Piesteritz GmbH og om sagsùgerne opbyggede i årene 1989-1991, og hvilke
 fastsñttelse af enhver anden form for forelùbig forholdsre- mñngder Ð for det tredje Ð de erhvervsdrivende, som
 gel, har Rettens prñsident den 15. juli 1998 afsagt ken- i årene 1989-1991 havde hjemsted i det tidligere DDR,
 delse, hvis konklusion lyder således: fùrst kunne opbygge fra det tidspunkt (den tyske gen-
 forening den 3. oktober 1990), da området for det tid-
 1. Der gives Forbundsrepublikken Tyskland tilladelse til ligere DDR blev en del af området for det davñrende
 at indtrñde i sagen til stùtte for Kommissionens Europñiske ékonomiske Fñllesskab.
 påstande.
 2. De anmodninger, som SocieÂteÂ Chimique Prayon-Rupel
 SA har fremsat, om fortrolig behandling af visse oplys-
 ninger, der er indeholdt i selskabets begñring om 2. Det pålñgges parterne inden for en frist efter dommens
 udsñttelse af gennemfùrelsen, imùdekommes for så afsigelse, der fastsñttes af Retten, at meddele, hvilke
 vidt angår sagen om forelùbige forholdsregler. skyldige belùb de er


text:
blevet enige om, henholdsvis,
 såfremt der ikke opnås enighed, inden for samme frist
 3. Begñringen om forelùbige forholdsregler tages ikke til at forelñgge Retten deres krav opgjort i tal.
 fùlge.
 4. Afgùrelsen om sagens omkostninger udsñttes.
 3. Afgùrelsen om sagens omkostninger udsñttes.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Sag anlagt den 30. juni 1998 af Hameico Stuttgart GmbH
 m.fl. mod Rådet for Den Europñiske Union og Kommis-
 sionen for De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag T-99/98) Sagsùgerne, som hùrer til Atlanta-koncernen, har hjemsted
 (98/C 312/36) på området for Den tidligere Tyske Demokratiske Repu-
 blik (DDR), henholdsvis havde hjemsted deÂr i årene 1989-
 (Processprog: tysk) 1991. De krñver bl.a. erstatning for det tab, de er blevet
 påfùrt derved, at de som fùlge af fñllesskabsbestemmel-
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er serne om markedsordningen ikke kunne opbygge de fùrste
 der den 30. juni 1998 anlagt sag mod Rådet for Den Euro- referencemñngder i hele referenceperioden (1989-1991),
 ---pagebreak--- C 312/14 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 10.10.98
 men kun i perioden fra den 3. oktober 1990 til den maet Arendt & Medernach, 8-10 rue Mathias Hardt,
 31. december 1991. Luxembourg.
 Sagsùgerne gùr gñldende at have mistet mñngder som Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 fùlge af markedsordningen, da denne ikke indeholder
 nogen overgangsbestemmelser, som kunne have gjort det
 muligt for tredjelands-erhvervsdrivende gradvist at tilpasse Ð Sagsùgte tilpligtes at betale sagsùgeren 7 923 791,00
 deres forretningsmñssige dispositioner til markedsordnin- USD med 10 % rente fra den 25. september 1991.
 gen og at afskrive deres investeringer, som de havde foreta-
 get på grundlag af de mñngder, der var importeret fùr Ð Sagsùgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 ikrafttrñdelsen af markedsordningen. Sagsùgerne havde
 kun i ringe omfang kunnet udnytte den fùrste referencepe-
 riode fra 1989-1991 med henblik på at opbygge reference- Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 mñngder. De vil klart modtage fñrre importlicenser, end
 hvis de Ð ligesom alle andre tredjelands-erhvervsdrivende
 Ð havde haft adgang til en referenceperiode på tre år. Sagsùgeren, der er et italiensk aktieselskab, som driver
 virksomhed inden for bygge- og anlñgssektoren, har på
 grundlag af en kontrakt indgået med sagsùgte udfùrt
 Sagsùgerne gùr gñldende, at retten til kontradiktion er til- arbejde med henblik på det for Somalia Ð på grundlag af
 sidesat, da Kommissionen afslog at hùre de tredjelands- den tredje AVS-EéF-konvention undertegnet i LomeÂ Ð
 erhvervsdrivende, så lñnge disse ikke ville tale »med en udbudte udviklingsstùtteprojekt »Baardaheere Agricultural
 stemme« sammen med de EF- og AVS-erhvervsdrivende. Experimental Station«, og med henblik på gennemfùrelsen
 Endvidere gùres det gñldende, at der foreligger en over- i Somalia af et projekt inden for rammerne af Den Sjette
 trñdelse af forbuddet mod forskelsbehandling i EF-trakta- Europñiske Udviklingsfond.
 tens artikel 40, stk. 3, samt en tilsidesñttelse af princippet
 om beskyttelse af den berettigede forventning i forhold til
 de tredjelands-erhvervsdrivende, som ikke havde nogen Sagsùgte drages nu til ansvar som administrator for denne
 mulighed for lidt efter lidt at tilpasse sig den dybt indgri- udviklingsfond og som arbejdsgiver for en af sine ansatte,
 bende mñngdenedgang. Som fùlge af anvendelsen af den nemlig dens


text:
delegerede for Somalia, på grundlag af sidst-
 fñlles markedsordning på sagsùgerne er der endvidere nñvntes retsstridige erstatningspligtige adfñrd; til trods for
 gjort indgreb i disses ùkonomiske dispositionsfrihed. de borgerkrigslignende uroligheder i årene 1990/1991
 havde denne delegerede fastholdt, at sagsùgeren, skùnt
 denne havde ytret betydelig betñnkelighed ved fortsat for-
 Det gùres endelig gñldende, at der foreligger en tilsidesñt- bliven i landet, skulle opfylde den med sagsùgte indgåede
 telse af afgùrelsen fra instansen for bilñggelse af tvister kontrakt. Desuden har den delegerede endog fastholdt, at
 inden for Verdenshandelsorganisationen (WTO), som sagsùgeren efter opfyldelsen af kontrakten i mindst to
 vñsentlige bestemmelser i den fñlles markedsordning, måneder skulle vedligeholde de opfùrte anlñg og overvåge
 navnlig dens licensordning, er uforenelig med, ligesom dem. Sagsùgeren har allerede i 1991 skriftligt fremsat til-
 med bestemmelserne i den almindelige overenskomst om svarende erstatningskrav over for sagsùgte, fordi der ved
 told og udenrigshandel og i den almindelige overenskomst guerillaens krigshandlinger (ùdelñggelse og tyveri af mate-
 om handel med tjenesteydelser. Det påhviler fùlgelig Fñl- riel og maskiner, ùdelñggelser og plyndring af hovedkon-
 lesskabet ved hjñlp af erstatning at stille sagsùgerne såle- toret samt af vñrksteder) og deraf fùlgende udgifter (eva-
 des, som de ville vñre stillet, såfremt den WTO-stridige kueringsudgifter, krav om godtgùrelse fra udenlandske
 fñlles markedsordning aldrig var trådt i kraft. medarbejdere etc.) er opstået skader for sagsùgeren på i
 alt 7 923 791,00 USD.
 Sagsùgeren har anfùrt, at den retsstridige adfñrd, som kan
 tilregnes sagsùgte, består i, at sagsùgtes delegerede, på
 trods af at man kunne forudse oplùsning af de statslige
 Sag anlagt den 13. juli 1998 af Fratelli Murri SpA mod strukturer i Somalia, gentagne gange har anordnet, at kon-
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber trakten skulle opfyldes, og at projektet skulle vedligehol-
 des og overvåges.
 (Sag T-106/98)
 (98/C 312/37)
 Med kendskab til denne situation, men muligvis også ud
 fra en fejlvurdering af udviklingen, har den delegerede
 (Processprog: tysk) ikke tilladt, at arbejdet blev afsluttet fùr tiden, og at
 maskiner og udstyr rettidigt blev fùrt ud af landet. Der er
 herved sket en tilsidesñttelse af proportionalitetsprincip-
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er pet. Ved en korrekt og retmñssig afvejning af de implice-
 der den 13. juli 1998 anlagt sag mod Kommissionen for rede interesser måtte den delegerede Ð ikke mindst på
 De Europñiske Fñllesskaber af Fratelli Murri SpA, Rom grund af sagsùgerens gentagne udtrykkelige henvisninger
 (Italien), ved advokat Karl-Gustav von Luschka, Plauen til situationens farlighed Ð have erkendt, at udviklings-
 (Forbundsrepublikken Tyskland), og med valgt adresse i stùtteprojektet ikke varigt var sikret og dermed var gået
 Luxembourg hos advokat Claude Medernach, advokatfir- tabt. Tvñrtimod er der med de anvisninger, som blev med-


text:
6.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Den Haag (Nederlandene) den 31. oktober 2016 — A og S mod Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 (Sag C-550/16)
 (2017/C 038/10)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank Den Haag, tingstedet i Amsterdam
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: A og S
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 Præjudicielle spørgsmål
 Skal der i forbindelse med familiesammenføring af flygtninge ved »uledsaget mindreårig« som omhandlet i artikel 2, litra f), i direktiv 2003/86 (1) også forstås en tredjelandsstatsborger eller en statsløs under 18 år, som ankommer til en medlemsstats område uden at være ledsaget af en voksen, der er ansvarlig for den mindreårige ifølge lov eller sædvane, og som
 —
 søger om asyl,
 —
 under asylproceduren på medlemsstatens område fylder 18 år,
 —
 får meddelt asyl med tilbagevirkende kraft til ansøgningsdatoen og
 —
 efterfølgende søger om familiesammenføring?
 (1) Rådets direktiv 2003/86/EF af 22.9.2003 om ret til familiesammenføring (EUT 2003, L 251, s. 12).


text:
Nr. C 208/38 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12 . 8 . 95
 Første Instans besluttet, at sag T-228/94, Anton Rusp mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes
 Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De af registret.
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registret.
 (M EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 (M EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 Slettelse af sag T-95/95 H
 ( 95/C 208/85
 Slettelse af sag T-240/94 ( J ) (Processprog: fransk)
 ( 95/C 208/ 84 )
 Ved kendelse af 20 . juni 1995 har formanden for Tredje
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 (Processprog: tysk) Instans besluttet, at sag T-95/95 , Didier Gambier mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes
 Ved kendelse af 19 . juni 1995 har formanden for Tredje af registret.
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 Instans besluttet, at sag T-240/94, Imre Czigany mod (M EFT nr. C 159 af 24 . 6 . 1995 .


text:
C 258/28 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 15.8.98
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved afgùrelse
 afsagt den 20. maj 1998 af Kantongerecht, Groningen, i af 17. juni 1998 fra Tribunal du travail de LieÁge i sagen
 sagen Hendrik van der Woude mod Stichting Beatrixoord Marie-Nathalie D'Hoop mod Office national de l'emploi
 (Sag C-222/98) (Sag C-224/98)
 (98/C 258/45) (98/C 258/47)
 Ved kendelse afsagt den 20. maj 1998, indgået til Domsto- Ved afgùrelse af 17. juni 1998, indgået til Domstolens
 lens Justitskontor den 17. juni 1998, har Kantongerecht, Justitskontor den 22. juni 1998, har Tribunal du travail de
 Groningen, i sagen Hendrik van der Woude mod Stichting LieÁge (7. Afdeling) i sagen Marie-Nathalie D'Hoop mod
 Beatrixoord forelagt De Europñiske Fñllesskabers Dom- Office national de l'emploi forelagt De Europñiske Fñlles-
 stol en anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende skabers Domstol en anmodning om prñjudiciel afgùrelse
 spùrgsmål: af fùlgende spùrgsmål:
 Er artikel II, punkt G (hvori det bestemmes, at denne kol- For så vidt som det fremgår af Domstolens fortolkning af
 lektive overenskomst (1) ikke kan fraviges (2)), og artikel 32 EF-traktatens artikel 48 og artikel 7 i forordning (EéF)
 (sygesikringsordningen (3)) i CAO (den kollektive overens- nr. 1612/68 (1), at artikel 36 i kongelig anordning af
 komst for sygehusvñsenet) i strid med EF-traktatens 25. november 1991 ikke kan påberåbes til stùtte for ikke
 artikel 85 og 86? at udbetale ungdomsarbejdslùshedsydelser til en stude-
 rende, som en vandrende arbejdstager med statsborgerskab
 i Fñllesskabet har forsùgerpligt over for, og som har
 (1) Den kollektive overenskomst for sygehusvñsenet. afsluttet sin videregående skoleuddannelse i en anden med-
 (2) »Det (er) ikke tilladt 1⁄4 at aftale arbejdsvilkår med arbejdsta-
 lemsstat end Belgien, skal de nñvnte bestemmelser da for-
 geren, som ikke er fastsat i denne kollektive overenskomst.«
 (3) Den (forhenvñrende) arbejdstager kan deltage i den kollektive tolkes således, at de også er til hinder for, at den nñvnte
 sygesikringsordning IZZ. I henhold til den kollektive overens- artikel 36 i kongelig anordning af 25. november 1991
 komst, betaler Beatrixoord for Van der Woude 50 % af prñ- påberåbes til stùtte for ikke at udbetale ungdomsarbejds-
 mien til den kollektive (private) sygesikringsordning IZZ. lùshedsydelser til en belgisk studerende, der sùger arbejde
 for fùrste gang, og som tilsvarende har afsluttet sin videre-
 gående skoleuddannelse i en uddannelsesinstitution i en
 anden medlemsstat end Belgien?
 (1) Rådets forordning af 15. oktober 1968 om arbejdskraftens frie
 bevñgelighed inden for Fñllesskabet (EFT 1968 II, s. 467).
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 16. juni 1998 af Kammarrätten i Stockholm i
 sag anlagt af Adidas AG
 (Sag C-223/98)
 (98/C 258/46)
 Sag anlagt den 22. juni 1998 af Kommissionen for De
 Europñiske Fñllesskaber mod Den Franske Republik
 Ved kendelse afsagt den 16. juni 1998, indgået til Domsto- (Sag C-225/98)
 lens Justitskontor den 18. juni 1998, har Kammarrätten i
 Stockholm i sag anlagt af Adidas AG forelagt De Europñ- (98/C 258/48)
 iske Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel
 afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er


text:
der den
 22. juni 1998 anlagt sag mod Den Franske Republik af
 Er Rådets forordning (EF) nr. 3295/94 (1) til hinder for Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved
 nationale retsregler, hvorefter navne på klarerere eller Michel Nolin, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 modtagere af importerede varer, som efter varemñrkeinde- befuldmñgtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 havernes opfattelse er forfalskede, ikke må udleveres til Carlos Gómez de la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 varemñrkeindehaverne?
 (1) Af 22. december 1994 om foranstaltninger med henblik på at
 Kommissionen har nedlagt fùlgende påstande:
 forbyde overgang til fri omsñtning, udfùrsel, genudfùrsel og
 henfùrsel under en suspensionsprocedure af varemñrkeforfal-
 skede og piratkopierede varer (EFT L 341 af 30.12.1994, s. 8). Det fastslås, at Den Franske Republik under en rñkke
 udbudsprocedurer vedrùrende offentlige bygge- og anlñgs-
 kontrakter, som omhandler regionen Nord-Pas de Calais
 og departementet Nord's opfùrelse og vedligeholdelse af


text:
12.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 7/56
 Sag anlagt den 24. oktober 2014 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-119/14)
 (2015/C 007/71)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne L. Levi og A. Blot)
 Sagsøgt: Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Kommissionens afgørelse om at afslutte den procedure, der var iværksat med henblik på udnævnelse af sagsøgeren til tjenestemand — henset til, at sidstnævnte var opført på en reserveliste fra udvælgelsesprøven — efter at sagsøgeren var blevet oplyst om, at det berørte generaldirektorat havde godkendt hans ansættelse, og efter at det var besluttet, at hans erhvervserfaring ikke var tilstrækkelig.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelse af 17. december 2013, hvorved Generaldirektoratet for Menneskelige Ressourcer og Sikkerhed (»DG HR«) ved Europa- Kommissionen i sin egenskab af ansættelsesmyndighed (»AIPN«) afslog at ansætte sagsøgeren som tjenestemand ved Generaldirektoratet for Retlige og indre anliggender (»DG JUST«).
 —
 Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 14. juli 2014, hvorved denne gav afslag på sagsøgerens klage til prøvelse af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 17. december 2013.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale 26 132,85 EUR med tillæg af morarenter samt bidrag til pensionsordningen med virkning fra september 2013.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale 1 EUR for den ikke-økonomiske skade.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
8.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 190/33
 Personalerettens kendelse (Første Afdeling) af 23. april 2015 — Bensai mod Kommissionen
 (Sag F-131/14) (1)
 ((Personalesag - kontraktansat - løn - lønseddel - bekræftende karakter - manglende overholdelse af kravene til den administrative procedure - ændring af tjenestemandsvedtægten - forhøjelse af arbejdstiden uden tilpasning af lønnen - ingen indvirkning på lønsedlens bekræftende karakter - ulige behandling af kontraktansatte og lokalt ansatte - procesreglementets artikel 81))
 (2015/C 190/38)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: David Bensai (Mullendorf, Luxembourg) (ved advokat A. Salerno)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Berardis-Kayser og G. Berscheid, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om ikke at forhøje lønnen for sagsøgeren, som er kontraktansat, som følge af forhøjelsen af arbejdstiden til 40 timer pr. uge, som er en konsekvens af ikrafttrædelsen af den nye vedtægt pr. 1. januar 2014
 Konklusion
 1)
 Kommissionen frifindes, da søgsmålet ikke kan antages til realitetsbehandling og under alle omstændigheder er ugrundet.
 2)
 David Bensai bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 7 af 12.1.2015, s. 61.


text:
22.6.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 205/40
 Sag anlagt den 30. april 2015 — Fiesta Hotels & Resorts mod KHIM — Residencial Palladium (PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA)
 (Sag T-217/15)
 (2015/C 205/54)
 Stævningen affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: Fiesta Hotels & Resorts, SL (Ibiza, Spanien) (ved advokat J. Devaureix)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Residencial Palladium, SL (Ibiza, Spanien)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Ansøger: Sagsøgeren
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »PALLADIUM PALACE IBIZA RESORT & SPA« — EF-varemærkeregistrering nr. 10 524 213
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. februar 2015 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2391/2013-2)
 Påstande
 —
 Afgørelse truffet den 23. februar 2015 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret annulleres og erklæres uden retsvirkning.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009, sammenholdt med artikel 8, stk. 4 i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
7.12.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 305/19
 Slettelse af sag C-124/01 (1) Slettelse af sag C-45/02 (1)
 (2002/C 305/36) (2002/C 305/39)
 Ved kendelse af 20. september 2002 har præsidenten for De Ved kendelse af 10. juli 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-124/01, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-45/02,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Italienske Republik, skal slettes af registeret. Portugisiske Republik, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 161 af 2.6.2001.
 (1 ) EFT C 97 af 20.4.2002.
 Slettelse af sag C-150/01 (1)
 Slettelse af sag C-70/02 (1)
 (2002/C 305/37)
 (2002/C 305/40)
 Ved kendelse af 30. september 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-150/01, Ved kendelse af 20. september 2002 har præsidenten for De
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-70/02,
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 173 af 16.6.2001.
 (1 ) EFT C 109 af 4.5.2002.
 Slettelse af sag C-443/01 (1)
 (2002/C 305/38) Slettelse af sag C-221/02 ( 1)
 (2002/C 305/41)
 Ved kendelse af 28. august 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-443/
 01, Poul Nørgaard mod Skatteministeriet (anmodning om
 præjudiciel afgørelse fra Vestre Landsret), skal slettes af regis- Ved kendelse af 25. september 2002 har præsidenten for De
 teret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-221/02,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 31 af 2.2.2002.
 (1 ) EFT C 180 af 27.7.2002.


text:
21.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/42
 Sag anlagt den 21. januar 2016 — Sony Computer Entertainment Europe mod KHIM — Vieta Audio (Vita)
 (Sag T-35/16)
 (2016/C 106/49)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Sony Computer Entertainment Europe Ltd (London, Det Forenede Kongerige) (ved barrister S. Malynicz)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Vieta Audio, SA (Barcelona, Spanien)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Sony Computer Entertainment Europe Ltd
 Det omtvistede varemærke EF-ordmærket »Vita« — EF-varemærkeregistrering nr. 9 993 361
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Fortabelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 12. november 2015 af Femte Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2232/2014-5)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret og Vieta Audio, SA tilpligtes at bære deres egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009.


text:
29.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 93/7
 Domstolens dom (Tiende Afdeling) af 23. januar 2014 — Europa-Kommissionen mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-296/12) (1)
 (Traktatbrud - fri udveksling af tjenesteydelser - frie kapitalbevægelser - indkomstskat - bidrag betalt i forbindelse med pensionsopsparing - skattenedsættelse, som kun finder anvendelse på betalinger til institutioner eller pensionskasser, der er hjemmehørende i samme medlemsstat - sammenhæng i skattesystemet - effektiv skattekontrol)
 2014/C 93/10
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved R. Lyal og W. Roels, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Belgien (ved J.-C. Halleux og M. Jacobs, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 56 TEUF og 63 TEUF — indbetalinger til alderspension — skattenedsættelse — endelig indbetaling til Belgien
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 56 TEUF, idet det har vedtaget og opretholdt en skattenedsættelse for bidrag, der betales i forbindelse med pensionsopsparing, for så vidt som nedsættelsen kun finder anvendelse på betalinger til institutioner og pensionskasser, der er hjemmehørende i Belgien.
 2)
 Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 273 af 8.9.2012.


text:
C 55/22 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.98
 spensioen voor werknemers (kongelig anordning af Slettelse af sag C-169/97 (1)
 21. december 1967 om de almindelige bestemmelser om (98/C 55/43)
 alders- og efterladtepension til arbejdstagere) indeholder
 fùlgende bestemmelse: »En arbejdstager, som har vñret
 beskñftiget som sådan i perioden mellem den 1. januar Ved kendelse af 18. september 1997 har prñsidenten for
 1938 og den 1. januar 1945, og for hvem der er foretaget De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 en indbetaling, der mindst udgùr det i stk. 2 fastsatte C-169/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 årlige belùb, anses for at have foretaget indbetalinger af en mod Republikken Portugal, skal slettes af registeret.
 sådan stùrrelse, at vedkommende har godtgjort at have
 haft en regelmñssig hovedbeskñftigelse i hele perioden (1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 mellem det tidspunkt, hvor den godtgjorte beskñftigelse
 ophùrte, og den 1. januar 1946.«
 I artikel 32b, stk. 6, i den kongelige anordning af
 21. december 1967 bestemmes: »Formodningen i henhold
 til stk. 4 og 5 anses kun for afkrñftet for så vidt angår Slettelse af sag C-193/96 (1)
 perioder, for hvilke vedkommende har krav på en pension (98/C 55/44)
 i henhold til en anden belgisk pensionsordning, bortset fra
 ordninger for selvstñndige, eller en udenlandsk ordning.«
 Ved kendelse af 25. september 1997 har formanden for
 Er en bestemmelse som bestemmelsen i artikel 32b, stk. 6, Sjette Afdeling ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol
 i den kongelige anordning af 21. december 1967 en besluttet, at sag C-193/96 (anmodning om prñjudiciel
 bestemmelse i en medlemsstats lovgivning om nedsñttelse, afgùrelse fra Verwaltungsgericht Kùln), Richard Buchen
 midlertidig inddragelse eller bortfald af ydelser, som ikke GmbH mod Bezirksregierung Kùln, skal slettes af registe-
 finder anvendelse på en ydelse, der beregnes i henhold til ret.
 artikel 46, stk. 1, litra a), nr. i), jf. artikel 46b, stk. 2, i for-
 ordning (EéF) nr. 1408/71? (1) EFT C 210 af 20.7.1996.
 Slettelse af sag C-322/96 (1) Slettelse af sag C-205/97 (1)
 (98/C 55/42) (98/C 55/45)
 Ved kendelse af 12. september 1997 har prñsidenten
 Ved kendelse af 5. december 1997 har prñsidenten
 for De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at
 for De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at
 sag C-322/96 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra
 sag C-205/97 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra
 Supremo Tribunal Administrativo), ICT-InduÂstria e ComeÂr-
 Supremo Tribunal Administrativo), Fazenda PuÂblica mod
 cio TeÃxtil, SA mod Fazenda PuÂblica, skal slettes af registe-
 AssociacËaÄo Nacional de Transportes PuÂblicos RodoviaÂrios
 ret.
 de Mercadorias (Antram), i tilstedevñrelse af MinisteÂrio
 (1) EFT C 336 af 9.11.1996.
 PuÂblico, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 252 af 16.8.1997.


text:
16.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 184/19
 Sag anlagt den 11. april 2014 — Europa-Kommissionen mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-180/14)
 2014/C 184/23
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved M. Patakia og M. van Beek)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, 5 og 6 i direktiv 2003/88/EF (1), idet den ikke har indført og/eller anvendt en maksimal ugentlig arbejdstid på højst 48 timer, og ikke har sikret et mindstekrav til de daglige og ugentlige hvileperioder eller til den kompenserende hvileperiode, der skal tages i direkte tilknytning til den arbejdstid, der skal kompenseres for.
 —
 Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1.
 I direktiv 2003/88 er der fastsat fælles mindstekrav til tilrettelæggelse af arbejdstiden med henblik på at beskytte arbejdstagernes sundhed og sikkerhed gennem indførelse af en maksimal ugentlig arbejdstid (det nævnte direktivs artikel 3, 5, og 6).
 2.
 Grækenland har gennemført direktivet i national ret ved dekret fra republikkens præsident nr. 88/1999, som også finder anvendelse på læger, der er ansat i det offentlige sundhedsvæsen. Grækenland har efterfølgende for så vidt angår læger under uddannelse gennemført direktivet ved dekret fra republikkens præsident nr. 76/2005.
 3.
 Imidlertid har Grækenland dernæst vedtaget en række lovgivningsforanstaltninger, hvorefter gennemførelsesbestemmelserne ikke finder anvendelse på lønnede læger og læger under uddannelse i det offentlige sundhedsvæsen.
 4.
 Ifølge de klager, der er indgivet til Kommissionen fra 10 forskellige sammenslutninger af græske læger, fremgår det, at disse arbejdstagere ifølge national lovgivning og i praksis var forpligtede til arbejde gennemsnitligt 60-72 timer om ugen (lønnende læger) og 71-93 timer (læger under uddannelse). De var ligeledes ofte forpligtede til at arbejde uafbrudt i op til 32 timer på deres arbejdsplads.
 5.
 Efterfølgende er der indgået en kollektiv overenskomst, hvorefter lov nr. 37542009 og lov nr. 3868/2010, som gengiver bestemmelserne i denne overenskomst, blev vedtaget. Den nationale lovgivning fastsætter stadig ikke nogen maksimal grænse for, hvor længe de berørte arbejdstagere kan forpligtes til at arbejde, eftersom det forskrives, at »hospitalslæger i det offentlige sundhedsvæsen, universitetslæger og læger under specialeuddannelse [ud over de ordinære opgaver] skal udføre de nødvendige lægevagter med henblik på hospitalernes og sundhedscentrenes normale drift.«.
 6.
 Med henblik på disse bestemmelsers anvendelse i praksis sikres der i øvrigt ikke nogen daglig og ugentlig minimumshvileperiode, eftersom det for det første ikke er alle former for vagter, der anerkendes som arbejdstid, og for det andet ydes der ikke tilsvarende kompenserende hvileperioder, som skal kunne tages i direkte tilknytning til afslutningen på det overarbejde, som de skal kompensere.
 7.
 De ovenfor nævnte love og den nævnte praksis afviger væsentligt fra direktivets mindstekrav, og de udgør en tilsidesættelse af artikel 3, 5 og 6 i direktiv 2003/88.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4.11.2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT L 299, s. 9).


text:
C 161/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.6.2001
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 12. marts 2001
 den 6. marts 2001 i sag T-298/00, Michel Hendrickx mod Det Europæiske
 Center for Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop) (1)
 i sag T-187/00, Gödecke AG mod Kontoret for Harmoni- (Tjenestemænd — sagsgenstanden bortfaldet — stillingta-
 sering i det Indre Marked (Varemærker og Design) gen til sagen ufornøden)
 (KHIM) (1)
 (2001/C 161/40)
 (EF-varemærker — indsigelse — tilbagetagelse af ansøgnin- (Processprog: fransk)
 gen om registrering af et EF-varemærke — stillingtagen til
 sagen ufornøden) I sag T-298/00, Michel Hendrickx, tjenestemand ved Rådet for
 Den Europæiske Union, og med bopæl i Bruxelles, ved
 advokaterne J.-N. Louis, F. Parmentier og V. Peere, og med
 valgt adresse i Luxembourg, mod Det Europæiske Center for
 (2001/C 161/39) Udvikling af Erhvervsuddannelse (Cedefop) (befuldmægtiget:
 B. Wägenbaur) angående en påstand om annullation af et
 stiltiende afslag på en ansøgning om bosættelsespenge efter
 fratræden, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afde-
 lingsformanden, P. Lindh, og dommerne R. Garcı́a-Valdecasas
 og J.D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den 12. marts 2001
 (Processprog: engelsk) afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 1) Det er ikke fornødent at træffe afgørelse i sagen.
 I sag T-187/00, Gödecke AG, Freiburg im Breisgau (Tyskland), 2) Cedefop bærer sine egne og sagsøgerens omkostninger.
 ved Rechtsanwälte W. Schmid og A. Schabenberger, mod
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker
 (1) EFT C 335 af 25.11.2000.
 og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: O. Montalto og J. Mi-
 randa de Sousa), støttet af Teva Pharmaceutical Industries Ltd,
 Jerusalem (Israel), ved solicitor G. Farrington, angående en
 påstand om annullation af en afgørelse, truffet af Første
 Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre
 Marked (Varemærker og Design) den 15. maj 2000 (sag
 R 501/1999-1) og meddelt sagsøgeren den 17. maj 2000,
 vedrørende en indsigelsesprocedure i tvisten mellem Gödecke KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I
 AG og Teva Pharmaceutical Industries Ltd, har Retten (Fjerde FØRSTE INSTANS
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Mengozzi, og
 dommerne V. Tiili og R.M. Moura Ramos; justitssekretær:
 H. Jung, den 6. marts 2001 afsagt kendelse, hvis konklusion den 1. februar 2001
 lyder således:
 i sag T-350/00 R, Free Trade Foods NV mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 (Sag om foreløbige forholdsregler — beskyttelsesforanstalt-
 ninger — sukkerprodukter, som har kumulativ EF-OLT-
 oprindelse — uopsættelighed)
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (2001/C 161/41)
 (1) EFT C 302 af 21.10.2000. (Processprog: nederlandsk)
 I sag T-350/00 R, Free Trade Foods NV, Curaçao (De Ne-
 derlandske Antiller), ved advokaterne M.M. Slotboom og
 R.J. van Agteren, og med valgt adresse i Luxembourg, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 gede: T. van Rijn og C. Van der Hauwaert), angående udsættelse


text:
C 261/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 26.10.2002
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Sag anlagt den 11. september 2002 af Kommissionen for
 se afsagt den 27. august 2002 af Verwaltungsgerichtshof i De Europæiske Fællesskaber mod Irland
 sagen Anneliese Lenz mod Finanzlandesdirektion für
 Tirol
 (Sag C-317/02)
 (Sag C-315/02)
 (2002/C 261/13)
 (2002/C 261/12)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 11. sep-
 tember 2002 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber ved Thomas van Rijn og Keir Fitch,
 Ved kendelse afsagt den 27. august 2002, indgået til Domsto-
 som befuldmægtigede, og med valgt adresse hos Luis Escobar
 lens Justitskontor den 6. september 2002, har Verwaltungsge- Guerrero, Wagnercentret, kontor C 254, Luxembourg.
 richtshof i sagen Anneliese Lenz mod Finanzlandesdirektion
 für Tirol forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1. Er EF-traktatens artikel 73 B, stk. 1, sammenholdt med
 artikel 73 D, stk. 1, litra a) og b), og stk. 3, (nu artikel 56,
 stk. 1, sammenholdt med artikel 58, stk. 1, litra a) og b),
 1) Det fastslås, at Irland har undladt at opfylde sine forpligtel-
 og stk. 3, EF) til hinder for bestemmelser som dem, der er
 ser i henhold til i) artikel 9, stk. 2, i forordning (EØF)
 fastsat i § 97, stk. 1 og 4, sammenholdt med § 37, stk. 1
 nr. 3760/92 af 20. december 1992 om en fællesskabsord-
 og 4, i Einkommensteuergesetz 1988 (den østrigske lov ning for fiskeri og akvakultur ( 1), ii) artikel 2 i forordning
 af 1988 om indkomstskat), hvorefter den skattepligtige i
 (EØF) nr. 2847/93 af 12 oktober 1993 om indførelse af
 forbindelse med udbytte fra indenlandske aktier kan
 en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (2),
 vælge, om han vil betale en standardiseret og endelig skat
 iii) artikel 21 i forordning nr. 2847/93 og iv) artikel 31 i
 af udbyttet med en skattesats på 25 %, eller om han vil
 forordning nr. 2847/93, idet Irland
 lade det beskatte med en skattesats på halvdelen af den for
 den samlede indkomst anvendte gennemsnitsskattesats,
 hvorimod udbytte fra udenlandske aktier altid beskattes
 med den almindelige indkomstskattesats? — har undladt at indføre kriterier og at gennemføre
 nærmere regler for anvendelsen af den fiskekvote,
 der var tildelt det,
 2. Har størrelsen af beskatningen af indkomsten hos det
 kapitalselskab med hjemsted og ledelse i en anden EU-
 medlemsstat eller i et tredjeland, i hvilket selskabsandelen — har undladt at sikre overholdelse af fællesskabsregler
 indehaves, betydning for besvarelsen af det første vedrørende bevarelse af levende saltvandsressourcer
 spørgsmål? ved overvågning af fiskeriet, passende inspiceringer
 af landinger og registrering af fangster, inspektioner
 og andre kontrolforanstaltninger, som krævet i de
 relevante fællesskabsforordninger,
 3. Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende: Kan
 en retstilstand, der er i overensstemmelse med EF-
 traktatens artikel 73 B, stk. 1 (nu EF-traktatens artikel 56,
 stk. 1), tilvejebringes ved, at den selskabsskat, der betales — har undladt at nedlægge foreløbige forbud mod
 af aktieselskaber med hjemsted og ledelse i andre EU- fiskeri fra fartøjer, som


text:
førte irsk flag, eller som var
 medlemsstater eller i tredjelande i den stat, hvor selskabet registreret på Irlands område, da de kvotaer, der var
 er hjemmehørende, forholdsmæssigt godskrives i den tildelt det, måtte anses for at være opbrugte, og
 østrigske udbyttemodtagers indkomstskat?
 — har undladt at indlede administrative sager eller
 straffesager mod skibsførere, der har overtrådt for-
 ordningerne, eller mod andre personer, som er
 ansvarlige for sådanne overtrædelser.
 ---pagebreak--- 26.10.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 261/9
 2) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 følgende påstande:
 — Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsi-
 desat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Rådets
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter direktiv 98/81/EF af 26. oktober 1998 om indesluttet
 anvendelse af genetisk modificerede mikroorganismer (1),
 Kommissionen har anført, at idet det har begrænset sig til at gennemføre en del af
 direktivets artikel 1 og bilag IV og V eller i al fald ikke har
 givet Kommissionen meddelelse om andre gennemfø-
 — Irland har tilsidesat artikel 9, stk. 2, i forordning nr. 3760/ relsesforanstaltninger.
 92 ved at undlade at indføre kriterier og at gennemføre
 nærmere regler for anvendelsen af den fiskekvote, der var
 tildelt det. Disse regler skulle have sat Irland i stand til at — Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens
 sikre, at der ikke fandt overfiskning sted, og at kvoterne omkostninger.
 altid blev overholdt.
 — Irland, i strid med bestemmelsen i artikel 2 i forordning
 nr. 2847/93, har undladt at sikre overholdelsen af Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 fælleskabsretlige regler om kontrol.
 — Irland undlod at opfylde sine forpligtelser i henhold til Artikel 249 EF, hvorefter et direktiv med hensyn til det
 artikel 21 i forordning nr. 2847/93 til midlertidigt at tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, som det
 forbyde fiskeri, når den tildelte kvote måtte antages at rettes til, indebærer en forpligtelse for medlemsstaterne til at
 være opbrugt. overholde de gennemførelsesfrister, der er fastsat i direktiver.
 — Irland ved at undlade at indlede administrative sager eller
 straffesager mod den skipper eller enhver anden person, Kommissionen har konstateret, at til trods for, at den fastsatte
 der var ansvarlig for at forhindre overfiskning, ikke fuldt frist er udløbet, har Storhertugdømmet Luxembourg kun
 ud har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 31 foretaget en delvis gennemførelse, begrænset til artikel 1 og
 i forordning nr. 2847/93. bilag IV og V til det i Kommissionens påstand nævnte direktiv.
 ( 1) EFT L 389 af 31.12.1992, s. 1. (1 ) EFT L 330 af 5.12.1998, s. 13.
 ( 2) EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1.
 Sag anlagt den 18. september 2002 af Kommissionen
 Sag anlagt den 16. september 2002 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske
 for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Republik
 Luxembourg
 (Sag C-328/02)
 (Sag C-325/02)
 (2002/C 261/15)
 (2002/C 261/14)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 18. sep-
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 16. sep- tember 2002 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 tember 2002 anlagt sag mod


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/39
 Rettens kendelse af 24. november 2010 — RWE Transgas mod Kommissionen
 (Sag T-381/09) (1)
 (Annullationssøgsmål - det indre marked for naturgas - artikel 22 i direktiv 2003/55/EF - skrivelse fra Kommissionen, hvori den anmoder en tilsynsmyndighed om at ændre sin beslutning vedrørende indrømmelsen af en undtagelse - retsakt, der ikke kan gøres til genstand for et søgsmål - afvisning)
 2011/C 30/72
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: RWE Transgas a.s. (Prag, Den Tjekkiske Republik) (først ved advokaterne W. Deselaers, D. Seeliger og S. Einhaus, dernæst ved advokaterne W. Deselaers, D. Seeliger, S. Einhaus og T. Weck)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved G. Wilms, O. Beynet og B. Schima, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgerene: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annulation af den afgørelse, der hævdes at være indeholdt i Kommissionens skrivelse af 12. juni 2009 til Bundesnetzagentur (den tyske tilsynsmyndighed) i henhold til artikel 22, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 98/30/EF (EUT L 176, s. 57)
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 RWE Transgas a.s. bærer sine egne omkostninger og betaler de af Europa-Kommissionen afholdte omkostninger.
 3)
 Den Tjekkiske Republik bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 297 af 5.12.2009.


text:
4.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/11
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 14. juni 2007 — Telefónica O2 Czech Republic as, tidligere Český Telecom as mod Czech On Line as (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Obvodní soud pro Prahu 3 (Den Tjekkiske Republik))
 (Sag C-64/06) (1)
 (Elektronisk kommunikation - net og tjenester - fælles rammebestemmelser - dominerende virksomhed - pligt til sammenkobling med andre operatører - overgangsbestemmelser - direktiv 97/33)
 (2007/C 183/18)
 Processprog: tjekkisk
 Den forelæggende ret
 Obvodní soud pro Prahu 3
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Telefónica O2 Czech Republic as, tidligere Český Telecom as
 Sagsøgt: Czech On Line as
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Obvodní soud pro Prahu 3 — fortolkning af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (»adgangsdirektivet«) (EFT L 108, s. 7), samt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»rammedirektivet«) (EFT L 108, s. 33) — forpligtelse, som den nationale tilsynsmyndighed har pålagt en virksomhed med en betydelig position på telemarkedet, til at indgå en samtrafikaftale med en anden udbyder efter afslutningen af en administrativ procedure, som har fundet sted uden en forudgående markedsanalyse og hovedsageligt inden tiltrædelsen til EU
 Konklusion
 Český telekomunikační úřad var i medfør af overgangsbestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/19/EF af 7. marts 2002 om adgang til og samtrafik mellem elektroniske kommunikationsnet og tilhørende faciliteter (»adgangsdirektivet«) og i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsret og -tjenester (»rammedirektivet«) berettiget til at undersøge forpligtelsen for en telekommunikationsvirksomhed, der har en betydelig markedsposition på telemarkedet — i den forstand, der er omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/33/EF af 30. juni 1997 om samtrafik på teleområdet med henblik på at sikre forsyningspligtydelser og interoperabilitet ved anvendelse af ONP-principperne, således som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/61/EF af 24. september 1988 — til at indgå en samtrafikaftale med en anden udbyder, efter den 1. maj 2004, og inden for rammerne af direktiv 97/33, således som ændret.
 (1) EUT C 121 af 20.5.2006.


text:
22.11.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 301/30
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 8. oktober 2008 — SGL Carbon mod Kommissionen
 (Sag T-68/04) (1)
 (Konkurrence - aftaler - markedet for elektriske og mekaniske kulstof- og grafitprodukter - retningslinjer for bødeberegningen - overtrædelsens grovhed og varighed - proportionalitetsprincippet - ligebehandlingsprincippet - loftet på 10 % af omsætningen - morarenter)
 (2008/C 301/46)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: SGL Carbon AG (Wiesbaden, Tyskland) (ved avocats M. Klusmann og A. von Bonin)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved F. Castillo de la Torre og W. Mölls, som befuldmægtigede, bistået af avocat H.-J. Freund)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2004/420/EF af 3. december 2003 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53 (sag C/38.359 — elektriske og mekaniske kulstof- og grafitprodukter), og subsidiært en påstand om nedsættelse af den bøde, der ved denne beslutning blev pålagt sagsøgeren
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 SGL Carbon betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2004.


text:
3.9.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 217/24
 Appel iværksat den 23. juli 2004 (fax af 14.7.2004) af Raffaele Dipace til prøvelse af kendelse afsagt den 1. april 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-106/04, Raffaele Dipace mod Den Italienske Republik
 (Sag C-315/04 P)
 (2005/C 217/48)
 Processprog: italiensk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. juli 2004 (fax af 14.7.2004) iværksat appel af Raffaele Dipace til prøvelse af kendelse afsagt den 1. april 2004 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Første Afdeling) i sag T-106/04, Raffaele Dipace mod Den Italienske Republik.
 Ved kendelse af 3. marts 2004 har Domstolen (Sjette Afdeling) afvist sagen og pålagt Raffaele Dipace at betale sagens omkostninger.


text:
19.12.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 312/35
 Sag anlagt den 13. oktober 2009 — Terezakis mod Kommissionen
 (Sag T-411/09)
 2009/C 312/57
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ioannis Terezakis (ved lawyer B. Lombart)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens afgørelse i form af en skrivelse af 3. august 2009, der blev modtaget af sagsøgeren den 10. august 2009, som nægtede sidstnævnte aktindsigt i dele af og bilag til visse skrivelser, som var blevet udvekslet mellem Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og det græske finansministerium angående mulige skattemæssige uregelmæssigheder i forbindelse med bygningen af Spata Lufthavn i Athen, Grækenland, annulleres.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at Kommissionens afgørelse af 3. august 2009, der blev meddelt sagsøgeren den 10. august 2009, og som nægtede sidstnævnte aktindsigt i dele af og bilag til visse skrivelser, som var blevet udvekslet mellem Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og det græske finansministerium angående mulige skattemæssige uregelmæssigheder i forbindelse med bygningen af Athens internationale lufthavn i Spata, annulleres af følgende grunde.
 Sagsøgeren påstår for det første, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en åbenbart retlig fejl og med en urigtig vurdering af de faktiske omstændigheder, idet Kommissionen antog en urigtig fortolkning og anvendelse af artikel 4, stk. 2, første led, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (1). Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen blot i abstrakt form påberåbte sig undtagelsen til aktindsigt vedrørende behovet for at beskytte forretningsmæssige hemmeligheder med henblik på at afslå udbredelsen af visse dele af de pågældende dokumenter uden at angive specifikke grunde forbundet med risikoen for reelt at undergrave beskyttelsen af de berørte virksomheders forretningsmæssige interesser.
 Sagsøgeren har desuden gjort gældende, at Kommissionen tilsidesatte artikel 1 i ovennævnte forordning samt princippet om den videst mulige aktindsigt i dokumenter, som er i Kommissionens besiddelse, hvilket følger af denne artikels litra a), og af Fællesskabets retsinstansers praksis.
 Sagsøgeren har endvidere påstået, at Kommissionen begik en åbenbar retlig fejl, da den undlod at underrette sagsøgeren om de grunde, den baserede sin afgørelse på. Sagsøgeren har gjort gældende, at Kommissionen tilsidesatte begrundelsespligten som fastsat i artikel 253 EF ved blot at henvise til undtagelserne i artikel 4, stk. 2, første led, i forordning (EF) nr. 1049/2001 med henblik på at afslå den begærede aktindsigt.
 Endelig har sagsøgeren påstået, at Kommissionen med urette konkluderede, at bilagene til de skrivelser, som sagsøgeren har begæret aktindsigt i, var i sagsøgerens besiddelse, hvorved den fejlagtigt mente, at de begærede dokumenter var identiske med dokumenter i sagsøgerens besiddelse. Følgelig har sagsøgeren gjort gældende, at den anfægtede afgørelse er behæftet med en åbenbar retlig fejl i det omfang, Kommissionen afstod fra at anvende bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1049/2001, navnlig dens artikel 4.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145, s. 43).


text:
18.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 260/39
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 23. maj 2016 – Pari Pharma mod EMA
 (Sag T-235/15 R)
 ((Særlige rettergangsformer - aktindsigt - forordning (EF) nr. 1049/2001 - dokumenter i EMA’s besiddelse vedrørende oplysninger, der er indgivet af en virksomhed i forbindelse med dennes ansøgning om tilladelse til at markedsføre et lægemiddel - kendelse, hvorved gennemførelsen af afgørelsen om at give en tredjemand aktindsigt i dokumenterne udsættes - påstand om ophævelse - ingen ændrede forhold - artikel 159 i Rettens procesreglement))
 (2016/C 260/49)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Pari Pharma GmbH (Starnberg, Tyskland) (ved advokaterne M. Epping og W. Rehmann)
 Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur (ved T. Jabłoński, N. Rampal Olmedo, A. Spina, A. Rusanov og S. Marino, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Novartis Europharm Ltd (Camberley, Det Forenede Kongerige) (ved advokat C. Schoonderbeek)
 Sagens genstand
 Påstand støttet på artikel 159 i Rettens procesreglement om ophævelse af kendelse af 1. september 2015, Pari Pharma mod EMA (T-235/15 R, EU:T:2015:587), hvorved gennemførelsen af EMA’s afgørelse EMA/271043/2015 af 24. april 2015 om i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30. maj 2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT 2001, L 145, s. 43) at give en tredjemand aktindsigt i visse dokumenter indeholdende oplysninger indgivet i forbindelse med en ansøgning om tilladelse til at markedsføre lægemidlet Vantobra blev udsat.
 Konklusion
 1)
 Påstanden om, at kendelsen af 1. september 2015, Pari Pharma mod EMA (T- 235/15 R, EU:T:2015:587) ophæves, forkastes.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/12
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 14. december 2006 — ASML Netherlands BV mod Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof (Østrig))
 (Sag C-283/05) (1)
 (Retternes kompetence og anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - forordning (EF) nr. 44/2001 - anerkendelse og fuldbyrdelse - artikel 34, nr. 2 - retsafgørelse truffet i en udeblivelsessag - grund til nægtelse af anerkendelse - begrebet udebliven sagsøgts »mulighed« for at tage skridt til at anfægte en retsafgørelse - manglende forkyndelse af denne)
 (2006/C 331/19)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Gerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: ASML Netherlands BV
 Sagsøgt: Semiconductor Industry Services GmbH (SEMIS)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Gerichtshof — fortolkning af artikel 34, nr. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT L 12, s. 1) — anerkendelse af en udeblivelsesdom — muligheden for den udeblevne sagsøgte at iværksætte appel til prøvelse af dommen — forkyndelsesmangler
 Konklusion
 Artikel 34, nr. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område, skal fortolkes således, at en sagsøgt kun kan have »mulighed« for at tage skridt til at anfægte en retsafgørelse i en udeblivelsessag mod ham, hvis han faktisk har haft kendskab til indholdet af denne gennem forkyndelse, som er foretaget i så god tid, at den pågældende har kunnet varetage sine interesser for retten i domsstaten.
 (1) EUT C 229 af 17.9.2005.


text:
16.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 184/7
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 30. januar 2014 — Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-324/13 P) (1)
 ((Appel - EF-varemærker - ordmærket PATRICIA ROCHA - indsigelse fra indehaveren af det nationale ordmærke ROCHAS - Harmoniseringskontorets indsigelsesafdelings afslag på registrering - klagen til Harmoniseringskontorets appelkammer afvist))
 2014/C 184/10
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Appellant: Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda (ved advogado A. J. Rodrigues)
 Den anden part i sagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved V. Melgar, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten (Femte Afdeling) den 10. april 2013 i sag T-360/11, Fercal — Consultadoria e Serviços mod KHIM — Parfums Rochas (PATRIZIA ROCHA), hvorved Retten frifandt Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) for en påstand om annullation af afgørelse truffet den 8. april 2011 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2355/2010-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Parfums Rochas SAS e Fercal og Consultadoria e Serviços, Lda
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Fercal — Consultadoria e Serviços, Lda betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 260 af 7.9.2013.


text:
2.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/20
 Sag anlagt den 27. november 2012 — Ted-Invest mod KHIM — Scandia Down (sensi scandia)
 (Sag T-516/12)
 2013/C 32/31
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Ted — Invest EOOD (Plovdiv, Bulgarien) (ved advokat A. Ivanova)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Scandia Down LLC (Weehawken, De Forenede Stater)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den. 6. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (sag R 2247/2011-1), annulleres, idet den erklærede varemærket ugyldigt for varer i klasse 20 og 24.
 —
 Subsidiært, såfremt Retten ikke tager sagsøgerens påstand til følge i det hele, tages sagsøgerens påstand til følge, for så vidt som Første Appelkammers afgørelse vedrørende varer i klasse 20 annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Firgurmærket »sensi scandia« for varer i klasse 16, 20 og 24 — EF-varemærkeregistrering nr. 8596975
 Indehaver af EF-varemærket: Ted — Invest EOOD
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Scandia Down LLC
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Begæringen om ugyldighed var baseret på grundene i artikel 53, stk. 1, sammenholdt med artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, og på EF-varemærkeregistrering nr. 8173312 af ordmærket »SCANDIA HOME« for varer og tjenesteydelser i klasse 20, 24, 25 og 35
 Annullationsafdelingens afgørelse: Erklærede det omtvistede EF-varemærke ugyldigt
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, sammenholdt med artikel 8, stk. 2, og artikel 8, stk. 1, i Rådets forordning nr. 207/2009.


text:
25.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 27/6
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Rechtbank Midden-Nederland (Nederlandene) den 5. oktober 2015 — Stichting Brein mod Jack Frederik Wullems, som også driver virksomhed under navnet Filmspeler
 (Sag C-527/15)
 (2016/C 027/08)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank Midden-Nederland
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Stichting Brein
 Sagsøgt: Jack Frederik Wullems, som også driver virksomhed under navnet Filmspeler
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal ophavsretsdirektivets (1) artikel 3, stk. 1, i fortolkes således, at der er tale om »en overføring til almenheden« i denne bestemmelses forstand, når en person sælger et produkt (medieafspiller), hvori denne person har installeret add-ons, der indeholder hyperlinks til netsteder, på hvilke ophavsretligt beskyttede værker såsom film, serier og liveudsendelser er gjort direkte tilgængelige uden rettighedshaverens samtykke?
 2)
 Gør det herved nogen forskel
 —
 hvis de ophavsretligt beskyttede værker i det hele endnu ikke tidligere eller udelukkende via et abonnement har været offentliggjort på internettet med rettighedshaverens samtykke?
 —
 hvis de add-ons, som indeholder hyperlinks til netsteder, hvor ophavsretligt beskyttede værker er gjort direkte tilgængelige uden rettighedshaverens samtykke, er frit tilgængelige og også af brugerne selv kan installeres i medieafspilleren?
 —
 hvis de netsteder og således de ophavsretligt beskyttede værker herpå, som — uden rettighedshaverens samtykke — er gjort tilgængelige, også kan afspilles af almenheden uden medieafspilleren?
 3)
 Skal artikel 5 i ophavsretsdirektivet (direktiv 2001/29/EF) fortolkes således, at der ikke er tale om »lovlig brug« som omhandlet i denne artikels stk. 1, litra b), såfremt en slutbruger ved streaming fremstiller en midlertidig reproduktion af et ophavsretligt beskyttet værk fra et netsted tilhørende tredjemand, hvor dette ophavsretligt beskyttede værk tilbydes uden rettighedshaverens eller rettighedshavernes samtykke?
 4)
 Såfremt spørgsmål 1) besvares benægtende, er det da i strid med »tretrinsprøvelsen« som omhandlet i artikel 5, stk. 5, i ophavsretsdirektivet (direktiv 2001/29/EF), såfremt en slutbruger ved streaming fremstiller en midlertidig reproduktion af et ophavsretligt beskyttet værk fra et netsted, hvor det ophavsretligt beskyttede værk tilbydes uden rettighedshaverens eller rettighedshavernes samtykke?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22.5.2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10).


text:
27.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 180/19
 Den Franske Republik har nedlagt følgende påstande: Appel iværksat den 24. juni 2002 af Den Europæiske
 Ombudsmand til prøvelse af dom afsagt den 10. april
 2002 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 (Tredje Afdeling) i sag T-209/00, F. Lamberts mod Den
 — Annullation af den beslutning, hvorved Kommissionen Europæiske Ombudsmand
 har indgået en aftale med USA om retningslinjer med
 hensyn til regulatorisk samarbejde og åbenhed.
 (Sag C-234/02 P)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. (2002/C 180/33)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. juni
 2002 iværksat appel af Den Europæiske Ombudsmand ved
 J. Sant’Anna, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i
 Luxembourg, til prøvelse af dom afsagt den 10. april 2002 af
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje
 Afdeling) i sag T-209/00, F. Lamberts mod Den Europæiske
 Ombudsmand.
 — På trods af de forsigtige formuleringer, der findes i det
 dokument, der er vedlagt en note, som Kommissionen Ombudsmanden har nedlagt følgende påstand:
 har tilstillet Udvalg 133, der er ansvarlig for den fælles
 handelspolitik, er det på grund af de materielle bestem- — Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 10. april
 melser den franske regerings opfattelse, at retningslinjerne 2002 i sag T-209/00, Frank Lamberts mod Den Europæi-
 medfører et egentligt tilsagn, som skaber forpligtelser for ske Ombudsmand, ophæves for så vidt den vedrører
 parterne. I retningslinjerne præciseres det i detaljer, erstatningssøgsmålets formalitet og det fastslås, at søgs-
 hvilke formål der søges nået, handlingsplanen og hvilke målet må afvises.
 foranstaltninger der skal træffes med henblik på at nå de
 fastsatte mål. Den omstændighed, at retningslinjerne ikke
 i sig selv har til formål at ændre fællesskabsretten, kan
 ikke skjule, at de i det mindste indeholder en forpligtelse
 til samarbejde, som påhviler parterne. I øvrigt viser Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 bestemmelserne i retningslinjernes afsnit VI, som om-
 handler opfølgningen på deres anvendelse, meget klart, at
 den forpligtelse til samarbejde, som parterne har indgået,
 er bindende. Det forhold, at der findes en overvåg- Tilsidesættelse af fællesskabsretten
 ningsordning, vidner om, at retningslinjernes forfattere
 klart har villet udelukke, at parterne dækker sig bag det
 forhold, at samarbejdet er frivilligt, for herved at ophæve Den appellerede dom er i strid med den i traktaten fastsatte
 den indgåede forpligtelse. forfatningsmæssige ordning for Ombudsmandens ansvar. Ved
 at foretage en efterprøvelse af lovligheden af den af Ombuds-
 manden foretagne klagebehandling samt af afgørelsen om af
 Da retningslinjerne efter deres indhold er en international afslutte sagen, har Retten i Første Instans overskredet de
 aftale som omhandlet i artikel 300 EF, er den retsakt, grænser, der gælder for domstolskontrollen med Ombudsman-
 hvorved Kommissionen har besluttet at indgå den, behæf- dens handlinger. Retten har foretaget en kontrol med den
 tet med manglende kompetence og må nødvendigvis måde, Ombudsmanden udfører sit hverv på, hvilken opgave
 annulleres. traktaterne tillægger Europa-Parlamentet, der allerede havde
 foretaget denne kontrol.
 — Retningslinjerne er ligeledes i strid med EF-traktaten, for Ved at antage sagen til realitetsbehandling har Retten undladt
 så


text:
vidt som der herved er indført en begrænsning af den at sondre mellem erstatningssøgsmål på den ene side og
 eneret til at fremsætte forslag, som Kommissionen har i annullationssøgsmål og passivitetssøgsmål på den anden side.
 forbindelse med den fællesskabsretlige lovgivningsproce- Ombudsmanden bestrider på ingen måde, at det er muligt for
 dure, og for så vidt som de berører hele lovgivningsproce- en borger at anlægge et erstatningssøgsmål mod Ombudsman-
 duren. den som følge af hans handlinger eller eventuelle forsømmelige
 adfærd, der er baggrunden for borgerens skade. Retten fandt
 med rette, at traktaten har tillagt borgerne en ret til at indgive
 en klage til Ombudsmanden og til at modtage hans svar herpå,
 men Retten fastslog med urette, at den kunne kontrollere
 Ombudsmandens undersøgelser og konklusionerne heri med
 henblik på at sikre, at de ikke indeholder fejl, der har forårsaget
 ---pagebreak--- C 180/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.7.2002
 en skade for borgeren. Der findes ingen fælles forfatnings- domstolskontrol med lovligheden af hele klageproceduren
 mæssig tradition for, at ombudsmandsinstutionernes undersø- for Ombudsmanden og dennes konklusioner, åbner Retten
 gelser og afgørelser er omfattet af en domstolskontrol. Tværti- mulighed for, at der kan anlægges mange annullationssøgsmål,
 mod er en sådan kontrol i de nordiske lande, hvor ombuds- måske også passivitetssøgsmål, mod Ombudsmanden under
 mandsinstitutionen først blev oprettet, udelukket af forfat- angivelse af, at der er tale om erstatningssøgsmål.
 ningsmæssige grunde, der er baseret på den kompetence og
 de funktioner, der tilkommer henholdsvis domstolene og I nærværende sag må det anerkendes, at selv om erstatnings-
 ombudsmanden. søgsmålet er anlagt mod Ombudsmanden, havde det klart til
 formål at opnå erstatning for en skade, der var forårsaget af
 Ved at udøve en kontrol med pligten til at informere klageren, den handling fra Kommissionens side, som borgeren havde
 med værdien af dokumenter modtaget inden for visse frister, klaget over til Ombudsmanden. Ved at antage sagen til
 med overholdelsen af klagefrister og med gyldigheden af realitetsbehandling, selv om den skade, borgeren klagede over,
 Ombudsmandens konklusioner ved afslutningen af undersø- var forårsaget af den institution, der var berørt af klagen, må
 gelsen af muligheden for at opnå en mindelig løsning, har Retten være gået ud fra, at Ombudsmandens undersøgelser har
 Retten stillet spørgsmål ved sondringen mellem annullations- til formål at beskytte de forurettede borgere, der har lidt skade
 søgsmål og passivitetssøgsmål på den ene side og erstatnings- som følge af institutionernes forsømmelige adfærd, hvilket
 søgsmål på den anden side. Ved at acceptere at foretage en ikke er tilfældet.


text:
4.3.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 63/23
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 a) Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til fordel for som i sagerne T-273/99 – T-278/99. Desuden har sagsøgeren
 633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tysk- anført, at beslutningen ikke er blevet forberedt med den
 land (1) annulleres. fornødne omhu, da den beror på åbenbart urigtige faktiske
 omstændigheder samt på den antagelse, at sagsøgeren sælger
 b) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. og leverer motorbrændstoffer og derfor er den virkelige
 støttemodtager.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87.
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sagerne T-273/99 – T-278/99. Desuden har sagsøgerne
 anført, at beslutningen ikke er blevet forberedt med den
 fornødne omhu, da den beror på åbenbart urigtige faktiske
 omstændigheder samt på den forudsætning, at alle tanksta-
 tionerne er parter i en eksklusiv købsaftale.
 Sag anlagt den 15. november 1999 af W.F. Milder mod
 (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-320/99)
 (2000/C 63/46)
 (Processprog: nederlandsk)
 Sag anlagt den 8. november 1999 af Avia Nederland Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Coöperatie UA mod Kommissionen for De Europæiske den 15. november 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Fællesskaber Europæiske Fællesskaber af W.F. Milder, Gendt (Nederlandene),
 ved advokat M.J.C. Deriks, Rotterdam.
 (Sag T-318/99)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (2000/C 63/45)
 a) Kommissionens beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til fordel for
 633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tysk-
 (Processprog: nederlandsk) land (1) annulleres.
 b) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 8. november 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Avia Nederland Coöperatie UA,
 Soest (Nederlandene), ved advokat M.J.C. Deriks, Rotterdam. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sagerne T-273/99 – T-278/99.
 a) Kommissionen beslutning af 20. juli 1999 (K(1999) 2539
 endelig udg.) om Nederlandenes statsstøtte til fordel for
 633 nederlandske tankstationer ved grænsen til Tysk- (1) EFT L 280 af 30.10.1999, s. 87.
 land (1) annulleres.
 b) Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
10.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/35
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal administratif de Montreuil (Frankrig) den 4. juli 2011 — Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co. mod Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État
 (Sag C-345/11)
 2011/C 269/71
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal administratif de Montreuil
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Continental Small Company Series of the DFA Investment Trust Co.
 Sagsøgt: Ministre du budget, des comptes publics, de la fonction publique et de la réforme de l’État
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal, ud over investeringsinstitutternes situation, også situationen for deltagerne i investeringsinstitutterne tages i betragtning?
 2)
 Hvis dette er tilfældet, under hvilke betingelser kan den omtvistede kildeskat da anses for overensstemmende med princippet om de frie kapitalbevægelser?


text:
2.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 330/16
 Sag anlagt den 4. august 2017 — Álvarez de Linera Granda mod Kommissionen og SRB
 (Sag T-498/17)
 (2017/C 330/21)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Pablo Álvarez de Linera Granda (Madrid, Spanien) (ved advokaterne E. Pastor Palomar, F. Arroyo Romero og N. Subuh Falero)
 Sagsøgte: Europa-Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans (SRB)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den Fælles Afviklingsinstans’ afgørelsen af 7. juni 2017, SRB/EES/2017/08, rettet til FROB, vedrørende godkendelse af en omstruktureringsplan for Banco Popular Español annulleres.
 —
 Kommissionens afgørelse 2017/1246 af 7. juni 2017 om godkendelse af afviklingsordningen for Banco Popular Español annulleres.
 —
 I henhold til bestemmelserne i artikel 340 TEUF fastslås, at Europa-Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans ifalder et ansvar uden for kontraktforhold og de pålægges at betale erstatning for den skade, som sagsøgeren har lidt.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme som dem, der er gjort gældende i sag T-478/17, Mutualidad de la Abogacía og Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores og Químicos mod Den Fælles Afviklingsinstans, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán og Bueno og SFL mod Den Fælles Afviklingsinstans, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans, T-483/17, García Suárez m.fl. mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans, T-484/17, Fidesban m.fl. mod Den Fælles Afviklingsinstans og T-497/17, Sáchez del Valle og Calatrava Real State 2015 mod Kommissionen og Den Fælles Afviklingsinstans.
 Sagsøgeren har navnlig gjort gældende, at der i den foreliggende sag er begået magtfordrejning.


text:
Nr . C 315/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25 . 11 . 95
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 ( Anden Afdeling ) ( Første Afdeling )
 af 17 . oktober 1995 af 17 . oktober 1995
 i de forenede sager C-140/94 , C-141 /94 og C-l 42/94 , DIP i sag C-227/94 , E. Olivieri-Coenen mod Bestuur van de
 SpA m.fl . mod Comune di Bassano del Grappa og Comune Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging, ( anmodning om
 di Chioggia ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra præjudiciel afgørelse fra Arrondissementsrechtbank , Am
 Tribunale amministrativo regionale per il Veneto ) (') sterdam ) ( ' )
 (Regler for handel — tilladelse til etablering — konkur (Social sikring — uarbejdsdygtighed — civilretlig arbejds
 rence) kontrakt — beskæftigelse undergivet en ordning, der kun
 ( 95/C 315/ 10 ) gælder for tjenestemænd — artikel 4, stk. 4, i forordning
 (EØF) nr. 1408/71 — bilag V, til forordning (EØF)
 nr. 1408/71, punkt 4, litra a), i afsnittet om Nederlan
 dene)
 (Processprog: italiensk) ( 95 /C 315 / 1 1 )
 (Processprog: nederlandsk )
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 ( Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 I de forenede sager C-140/94 , CM 4 1 /94 og C - 142/94 .
 angående en anmodning, som Tribunale amministrativo
 regionale per il Veneto i medfør af EF-traktatens artikel 1 77
 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret 1 sag C-227/94 , angådende en anmodning, som Arrondis
 versere ide sager DIP SpA m.fl . mod Comune di Bassano del sementsrechtbank , Amsterdam , i medfør af EF-traktatens
 Grappa og Comune di Chioggia at opnå en præjudiciel artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-traktatens arti ret verserende sag E. Olivieri-Coenen mod Bestuur van de
 kel 30 , 85 og 86 , har Domstolen ( Anden Afdeling ), Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging at opnå en præjudiciel
 sammensat af afdelingsformanden , G. Hirsch , og dom afgørelse vedrørende fortolkningen af punkt 4 , litra a ), i
 merne G. F. Mancini og F. A. Schockweiler ( referende afsnittet om Nederlandene i bilag V til Rådets forordning
 dommer ); generaladvokat: N. Fennelly; justitssekretær : ( EØF ) nr . 1408 /71 af 14 . juni 1971 om anvendelse af de
 ekspeditionssekretær D. Louterman-Hubeau , den 17 . okto sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige
 ber 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter
 inden for Fællesskabet ( EFT 1971 , s . 366 ), har Domstolen
 ( Første Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden ,
 D. A. O. Edward ( refererende dommer ), og dommerne P.
 Jann og L. Sevón ; generaladvokat : C. O. Lenz ; justitssekre
 EF-traktatens artikel 3 , litra g), artikel 5 , 85 , 86 og 30 skal tær : ekspeditionssekretær H. A. Rühl , den 1 7. oktober 1 995
 fortolkes således, at disse artikler ikke er til hinder for, at


text:
det afsagt dom , hvis konklusion lyder således :
 i en medlemsstats lovgivning bestemmes, at åbning af
 detailforretninger kræver forvaltningens tilladelse, som
 meddeles af kommunens borgmester, der herved skal
 indhente udtalelse fra et kommunalt udvalg, når kun et Punkt 4 , litra a ), i afsnittet vedrørende Nederlandene, i
 mindretal af dette udvalgs medlemmer er udpeget eller bilag V til Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 , af 14 . juni
 foreslået aforganisationer for erhvervsdrivende, der har fået 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på
 overdraget opgaver i deres egenskab af sagkyndige , nar arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres fami
 udvalget skal afgive udtalelse under hensyn til almenvellet, liemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som
 og når borgmesteren , der har kompetence til at træffe affattet den 1 . februar 1992 , skal fortolkes således, at
 afgørelse, ved udøvelsen af denne kompetence skal respek perioder med lønnet beskæftigelse omfatter perioder, hvor
 tere almennyttige kriterier, der er fastsat i en udviklings- og en person har været beskæftiget som lærerinde på grundlag
 tilpasningsplan for forretningsnettet, som kommunen har af en arbejdskontrakt, indgået med en privat skole, selv om
 udarbejdet. vedkommende i perioden rar forsikret i en særlig ordning
 for tjenestemænd o i; dermed ligestillede personer.
 (') EFT nr . C 218 af 6 . 8 . 1994 .
 (') EFT nr . C 304 af 29 . 10 . 1994 .


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/54
 Personalerettens kendelse (Første Afdeling) af 9. november 2013 — Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag F-9/13) (1)
 ((Personalesag - søgsmålsfrist - for sent anlagt - åbenbart at sagen skal afvises))
 2014/C 421/76
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved advokat G. Cipressa)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved C. Berardis-Kayser og G. Gattinara, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse om at foretage modregning mellem det beløb, der svarer til de sagsomkostninger, som Retten idømte Kommissionen i sag T-176/04, og det beløb, som sagsøgeren skal betale i henhold til kendelsen i sag T-241/03.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 215 af 27.7.2013, s. 20.


text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/69
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 11. december 2008 — Collée mod Parlamentet
 (Sag F-148/06) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - forfremmelse - fremgangsmåden ved tildeling af points for fortjeneste i Europa-Parlamentet - sammenligning af fortjenester)
 (2009/C 44/119)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Laurent Collée (Luxembourg, Luxembourg) (ved avocats S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis og É. Marchal)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved C. Burgos og A. Lukošiūtė)
 Sagens genstand
 Dels påstand om annullation af afgørelse af 9. januar 2006 om at tildele sagsøgeren to points for fortjeneste i forfremmelsesåret 2004 og dels påstand om, at punkt I.3 i Europa-Parlamentets »Vejledning om fremgangsmåden for tildeling af forfremmelsespoints« af 13. juni 2002 erklæres ugyldig.
 Konklusion
 1)
 Europa-Parlamentets afgørelse om at tildele L. Collée to points for fortjeneste i forfremmelsesåret 2004 annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes Europa-Parlamentet.
 3)
 Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 42 af 24.2.2007, s. 48.


text:
Nr . C 159/24 | DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende 24 . 6 . 95
 1 ) Japanese Shipowners ' Association og European Com 2 ) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 munity Shipowners ' Associations tillades at intervenere
 til stotte for sagsøgernes påstande.
 2 ) Freight Transport Association, Association des utilisa
 teurs des transports de fret og European Council of
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Transport Users ASBL tillades at intervenere til stotte
 for sagsegtes påstande. den 27. april 1995
 i sag T-393/94, P mod Kommissionen for De Europæiske
 3 ) Sagsøgernes begæring om fortrolighed i behandlingen af Fællesskaber 0 )
 visse dele af sagen tages til følge. (Stillingtagen til sagen ufornøden)
 ( 95/C 159/51 )
 4 ) Gennemførelsen af artikel 1 , 2 , 3 og 4 i Kommissionens
 beslutning 94/980/EF af 19. oktober 1994 i henhold til (Processprog: franks)
 EF-traktatens artikel 85 (IV/34.446 — Trans Atlantic
 Agreement) udsættes indtil det tidspunkt, hvor Retten I sag T-393/94 , P ved advokaterne Marie Vicelli og
 afsiger endelig dom i hovedsagen, for så vidt sagsøgerne Jean-Pierre Spitzer, Paris, og med valgt adresse i Luxem
 derved forbydes i fællesskab at fastsætte de tariffer, der bourg hos advokat Aloyse May, 21 , Grand-Rue, mod
 finder anvendelse på landtransport på Fællesskabets Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuld
 område i forbindelse med kombineret transport. mægtiget J. Griesmar ), angående annullation af en række af
 Kommissionens afgørelser om nedsættelse af satsen for
 5 ) Det er ufornødent at træffe afgørelse om begæringen om godtgørelse af udgifter til hospitalsindlæggelse, som er
 udsættelse af gennemførelsen for så vidt angår fælles bevilget sagsøgeren, har Retten (Første Afdeling ), sammen
 indgåelser af servicekontrakter. sat af præsidenten J. L. Cruz Vilaça, og dommerne H.
 Kirschner og A. Kalogeropoulos; justitssekretær: H. Jung,
 den 27. april 1995 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 6 ) Begæringen om udsættelse af gennemførelsen af beslut således :
 ningens artikel 5 tages ikke til følge.
 1 ) Det er ikke fornødent at træffe afgørelse i nærværende
 7 ) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. sag.
 2 ) Sagsøgte betaler sagens omkostninger.
 I 1 ) EFT nr . C 392 af 31 . 12 . 1994 .
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN
 FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 11 . april 1995
 i sag T-82/95 R, Carmen Gómez de Enterria mod Europa Sag anlagt den 3 , april 1995 af Tiziano Boggian mod
 Parlamentet Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( 95/C 159/50 ) ( Sag T-92/95 )
 ( 95/C 159/52 )
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: italiensk)
 I sag T-82/95 R, funktionær i Europa-Parlamentet Carmen Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Gômez de Enterria, Luxembourg, ved advokat Eric Boige den 3 , april 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 lot, Bruxelles , og med valgt adresse i Luxembourg hos Europæiske Fællesskaber af entreprenør Tiziano Boggian,
 advokat Louis Schiltz, 2 , rue de Fort Rheinsheim, mod Montagnana ( Padova, Italien ), ved advokat Ivone Caccia
 Europa-Parlamentet ved G. Garzón Clariana og M. Peter, villani, Venedig,