text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/14
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 22. december 2008 — Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG mod Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Hannover — Tyskland)
 (Sag C-336/07) (1)
 (Direktiv 2002/22/EF - artikel 31, stk. 1 - rimelige must carry-forpligtelser - nationale bestemmelser, der pålægger udbydere af analoge kabelnet at give adgang til deres kabelnet til alle tv-programmer, der er godkendt til jordbaseret spredning - proportionalitetsprincippet)
 (2009/C 44/23)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgericht Hannover
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Kabel Deutschland Vertrieb und Service GmbH & Co. KG
 Sagsøgt: Niedersächsische Landesmedienanstalt für privaten Rundfunk
 Procesdeltagere: Norddeutscher Rundfunk, Zweites Deutsches Fernsehen, ARTE GEIE, Bloomberg LP, Mitteldeutscher Rundfunk, MTV Networks Germany GmbH, der er indtrådt i rettighederne efter VIVA Plus Fernsehen GmbH, VIVA Music Fernsehen GmbH & Co. KG, MTV Networks Germany GmbH, der er indtrådt i rettighederne efter MTV Networks GmbH & Co. oHG, Westdeutscher Rundfunk, RTL Television GmbH, RTL II Fernsehen GmbH & Co. KG, VOX Film und Fernseh-GmbH & Co. KG, RTL Disney Fernsehen GmbH & Co. KG, SAT. 1 Satelliten-Fernsehen GmbH m.fl., Regio.TV GmbH, Eurosport SA, TM-TV GmbH & Co. KG, ONYX Television GmbH, Radio Bremen, Hessischer Rundfunk, Nederland 2, Hamburg 1 Fernsehen Beteiligungs GmbH & Co. KG, Turner Broadcasting System Deutschland GmbH, n-tv Nachrichtenfernsehen GmbH & Co. KG, Bayerischer Rundfunk, Deutsches Sportfernsehen GmbH, NBC Europe GmbH, BBC World, Mediendienst Borkum — Kurverwaltung NSHB Borkum GmbH, Friesischer Rundfunk GmbH, Home Shopping Europe GmbH & Co. KG, Euro News SA, Reise-TV GmbH & Co. KG, SKF Spielekanal Fernsehen GmbH, TV 5 Europe, DMAX TV GmbH & Co. KG, tidligere XXP TV — Das Metropolenprogramm GmbH & Co. KG og RTL Shop GmbH
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgericht Hannover — fortolkning af artikel 31, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»forsyningspligtdirektivet«) (EFT L 108, s. 51) — nationale bestemmelser, der pålægger udbydere af analoge kabelnet at give adgang til deres kabelnet til alle fjernsynsprogrammer, der er godkendt til jordbaseret udbredelse, og hvoraf følger, at i tilfælde af mangel på kanaler kan de nationale kompetente myndigheder fastlægge en rækkefølge for ansøgere, der medfører en fuld belægning af de kanaler, som den pågældende kabelnetudbyder har til rådighed
 Konklusion
 1)
 Artikel 31, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (»forsyningspligtdirektivet«) skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der forpligter kabelnetudbyderen til i sine analoge kabelnet at give adgang til tv-kanaler og teletjenester, som allerede udsendes via jordbaseret transmission, således at mere end halvdelen af det kabelnet, der er til rådighed, anvendes, og som i tilfælde af mangel på kanaler fastlægger en rækkefølge for ansøgere, der medfører en fuld anvendelse af de kanaler, der er til rådighed på nævnte net, såfremt disse


text:
27. 9 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 295/25
 bidrag, og hvilken mængde eller andel af et bidrag Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 udgør i sidstnævnte tilfælde et » væsentligt bidrag « afsagt den 29. juli 1997 af Tribunale di Genova i sagen
 i denne forbindelse Industrie aeronautiche e meccaniche Rinaldo Piaggio mod
 1 ) International Factors Italia SpA — Ifitalia, 2 ) Dornier
 ii ) eller kan når udledningen af kvælstofforbindelser, Luftfahrt GmbH (Wessling, Tyskland) og 3 ) Ministero
 della difesa
 der stammer fra landbruget, i sig selv udgør en
 større nitratkoncentration i dette vand end 50 mg ( Sag C-295/97)
 pr. liter ( dvs. når der ikke tages hensyn til bidrag
 fra andre kilder end landbruget) ( 97/C 295/44 )
 iii ) eller på et andet grundlag, og da hvilket ? Ved kendelse afsagt den 29 . juli 1997, indgået til Domsto
 lens Justitskontor den 11 . august 1997, har Tribunale di
 2 . Såfremt spørgsmål 1 besvares anderledes end anført Genova, Sjette Afdeling for Civilsager, i sagen Industrie
 ovenfor under punkt ii ), er nitratdirektivet da ugyldigt aeronautiche e meccaniche Rinaldo Piaggio mod 1 ) Inter
 (i det omfang, det finder anvendelse på fersk overflade national Factors Italia SpA — Ifitalia, 2 ) Dornier Luftfahrt
 vand ) af den grund, at det tilsidesætter GmbH (Wessling, Tyskland ), og 3 ) Ministero della difesa
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmod
 ning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 i ) princippet om, at forureneren betaler, og/eller
 ii ) proportionalitetsprincippet, og/eller 1 . Kan en national rets anmodning til Domstolen om en
 direkte afgørelse vedrørende lovligheden efter trakta
 iii ) de grundlæggende ejendomsrettigheder hos dem, tens artikel 92 ( statsstøtte ) af en i en medlemsstat gæl
 der ejer og/eller dyrker jord, hvorfra der er dende lovbestemmelse, admitteres ?
 afstrømning til fersk overfladevand, og som ifølge
 direktivets artikel 3 , stk. 1 , skal kortlægges som 2 . Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende, spørges
 jordområder, medlemsstaterne skal udpege som det, om det kan antages, at den italienske stat med lov
 sårbare zoner i henhold til artikel 3, stk. 2 ? nr. 26 af 3 . april 1979 om særlig administration af
 større kriseramte virksomheder — og navnlig med de i
 (') EFT L 375 af 31 . 12. 1991 , s . 1 . grundene til nærværende kendelse nævnte bestemmel
 ( 2 ) Rådets direktiv 75/440/EØF af 16 . juni 1975 om kvalitetskrav ser i denne lov — kan antages at have ydet bestemte af
 til overfladevand, som anvendes til fremstilling af drikkevand i denne lov omfattede virksomheder (» større virksomhe
 medlemsstaterne ( EFT L 194 af 25 . 7. 1975 , s . 26 ). der «) støtte, der er i strid med traktatens artikel 92 ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse Slettelse af sag C-407/95 (' )
 afsagt den 28. juli 1997 af Finanzgericht Müster i sagen
 Eurowings Luftverkehrs AG mod Finanzamt Dortmund- ( 97/C 295/45
 Unna
 ( Sag C-294/97)

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
Ved kendelse af 13 . maj 1997 har præsidenten for De
 ( 97/C 295/43 ) Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 C-407/95 , Kongeriget Belgien mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber, støttet af Den Franske Republik
 Ved kendelse afsagt den 28 . juli 1997, indgået til Domsto og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland,
 lens Justitskontor den 11 . august 1997, har Finanzgericht skal slettes af registret.
 Müster ( 9 . Afdeling) i sagen Eurowings Luftverkehrs AG
 mod Finanzamt Dortmund-Unna forelagt De Europæiske (') EFT C 46 af 17. 2 . 1996 .
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel
 afgørelse af følgende spørgsmål :
 Er bestemmelserne i § 8, nr. 7, andet punktum, og § 12,
 stk . 2, nr. 2, andet punktum, i Gewerbesteuergesetz ( lov
 om erhvervsskat), hvorefter visse beløb medregnes i Slettelse af sag C-58/96 (')
 beskatningsgrundlaget for erhvervsskatten, forenelige med
 ( 97/C 295/46 )
 retten til fri udveksling af tjenesteydelser i henhold til
 artikel 59 i traktaten af 7. februar 1992 om Den Europæ
 iske Union ?
 Ved kendelse af 13 . maj 1997 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-58/
 96 , Kongeriget Belgien mod Kommissionen for De Euro


text:
4.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/7
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 21. juni 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Sonja Hosman-Chevalier
 (Sag C-424/05 P) (1)
 (Appel - løn - udlandstillæg - betingelse fastsat i artikel 4, stk. 1, litra a), i vedtægtens bilag VII - begrebet »tjeneste for en anden stat«)
 (2007/C 183/12)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Kraemer og M. Velardo, som befuldmægtigede)
 Den anden part i appelsagen: Sonja Hosman-Chevalier (ved abogados J.-R. García-Gallardo Gil-Fournier, A. Sayagués Torres og D. Dominguez Pérez)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 13. september 2005 i sag T-72/04, Hosman-Chevalier mod Kommissionen, hvorved Retten annullerede Kommissionens afgørelser om ikke at tildele sagsøgeren udlandstillæg og bosættelsespenge
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 10 af 14.1.2006.


text:
23.6.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 140/31
 Sag anlagt den 17. april 2007 — Siemens og VA TECH Transmission & Distribution mod Kommissionen
 (Sag T-122/07)
 (2007/C 140/52)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Siemens Aktiengesellschaft Österreich (Wien, Østrig) og VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG (Wien, Østrig) (ved Rechtsanwälte H. Wollmann og F. Urlesberger)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgernes påstande
 —
 Den anfægtede beslutnings artikel 1 annulleres, for så vidt som det i denne bestemmelse fastslås, at sagsøgerne overtrådte artikel 81 EF og/eller EØS-aftalens artikel 53 i perioderne fra den 20. september 1998 til den 13. december 2000, fra den 1. april 2002 til den 9. oktober 2002 og fra den 21. januar 2004 til den 11. maj 2004.
 —
 Den anfægtede beslutnings artikel 2 annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne.
 —
 Subsidiært, nedsættes de bøder, der er blevet pålagt sagsøgerne ved beslutningens artikel 2, litra l), til et beløb, der ikke overstiger 1 980 000 EUR.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne anfægter Kommissionens beslutning af 24. januar 2007 K(2006) 6762 endelig udg. i sag COMP/F/38.899 — gasisoleret koblingsudstyr. Ved den anfægtede beslutning blev sagsøgerne og andre virksomheder pålagt en bøde for overtrædelse af artikel 81 EF og EØS-aftalens artikel 53. Ifølge Kommissionen deltog sagsøgerne i en samling aftaler og former for samordnet praksis vedrørende sektoren for »gasisoleret koblingsudstyr«.
 Til støtte for søgsmålet gør sagsøgerne for det første gældende, at der er sket tilsidesættelse af artikel 81, stk. 1, EF og artikel 23 i forordning (EF) nr. 1/2003 (1). Sagsøgerne gør i denne forbindelse gældende, at den bøde, som er blevet pålagt VA TECH Transmission & Distribution GmbH & Co. KEG, er uforholdsmæssigt stor i forhold til dem, der er blevet pålagt andre virksomheder. Endvidere har Kommissionen ved den metode, som den har brugt ved forsøget på at fordele et samlet bødebeløb på forskellige selskaber, tilsidesat princippet non bis in idem. Derudover gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen har foretaget en urigtig bedømmelse af overtrædelsens varighed. Endvidere har Kommissionen, selv om der ikke forelå afgørende bevis herfor, fastslået, at den hævdede overtrædelse indtil den 13. december 2000 havde konkurrencebegrænsing inden for Fællesskabet til formål eller følge. Endelig gøres det inden for rammerne af det første anbringende gældende, at både formildende omstændigheder og bødefritagelsesmeddelelsen med urette blev ladet uden for betragtning ved bødeberegningen.
 For det andet gør sagsøgerne gældende, at Kommissionen tilsidesatte væsentlige formforskrifter. I denne henseende gøres det gældende, at der er sket tilsidesættelse af retten til kontradiktion.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).


text:
30.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 226/27
 Sag anlagt den 30. maj 2011 — Régie Networks og NRJ Global mod Kommissionen
 (Sag T-273/11)
 2011/C 226/55
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Régie Networks (Lyon, Frankrig) og NRJ Global (Paris, Frankrig) (ved advokaterne B. Geneste og C. Vannini)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af Kommissionens afgørelse K(2010) 6483 endelig af 29. september 2010 om Frankrigs støtteordning C 4/09 (ex N 679/97) for radiofoni (EUT L 61, s. 22).
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender.
 1)
 Første anbringende vedrører en tilsidesættelse af den materielle retskraft af Domstolens dom af 22. december 2008, C-333/07 i det omfang Kommissionen ikke har overholdt de afgørende præmisser og domskonklusionen ved at undlade at benytte den finansieringsmetode, som Domstolen har henvist til, ved den fornyede prøvelse af den omhandlede statsstøttes forenelighed.
 2)
 Andet anbringende vedrører en retlig fejl i den anfægtede afgørelses begrundelse i det omfang Kommissionen kunstigt har adskilt den ulovlige finansieringsmetode fra den omhandlede statsstøtteordning, selv om den anførte i sin beslutning om at indlede en kontradiktorisk procedure af 16. september 2009, at afgiftens ulovlighed medførte den øjeblikkelige og nødvendige ulovlighed af statsstøtten i sin helhed.
 3)
 Tredje anbringende vedrører en overtrædelse af traktatens regler om den frie udveksling af tjenesteydelser i det omfang hvor det fastslås at afgiften, der finansierede statsstøtten, på grund af ugyldigheden af metoden med et territorialt afgiftsgrundlag, er i strid med den fri udveksling af tjenesteydelser. Appellanterne gør gældende, at den delvise tilbagebetaling i henhold til den anfægtede afgørelse på ingen måde kan ændre den omhandlede støttes karakter og med tilbagevirkende kraft gøre støtten i overensstemmelse med traktaten.
 4)
 Fjerde anbringende vedrører den utilstrækkelige begrundelse for den anfægtede afgørelse i det omfang Kommissionen ikke har redegjort for, hvordan de betingelser, der blev stillet i afgørelsen, kunne gøre støtten forenelig til trods for konstateringen af finansieringsmetodens uforenelighed.
 5)
 Femte anbringende vedrører overtrædelse af proportionalitetsprincippet i det omfang appellanterne har gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat proportionalitetsprincippet ved at vælge at erklære støtteordningen lovlig i kraft af fastsættelse af betingelser med tilbagevirkende kraft, i stedet for klart og enkelt at fastslå dens uforenelighed, og ved samtidig at fritage Den Franske Republik fra at tilbagesøge støtten fra støttemodtagere.
 6)
 Sjette anbringende vedrører procedurefordrejning og en overtrædelse af artikel 7 i forordning (EF) nr. 659/1999 i det omfang Kommissionen ved afslutningen af den formelle undersøgelsesprocedure har gjort afgørelsen betinget, selvom Kommissionens ikke blot stadigvæk var i tvivl om statsstøttens forenelighed, men tilmed var blevet overbevist om, at støtteordningen var uforenelig. Kommissionen har overtrådt bestemmelserne i forordning nr. 569/1999 og derved gjort sig skyldig i procedurefordrejning.


text:
5.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 3. august 2004 af Bundesverwaltungsgericht i sagen Ergün Torun mod Stadt Augsburg. Procesdeltagere: 1. Der Vertreter des Bundesinteresses beim Bundesverwaltungsgericht, 2. Landesanwaltschaft Bayern
 (Sag C-502/04)
 (2005/C 31/28)
 Processprog: tysk
 Ved kendelse afsagt den 3. august 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 7. december 2004, har Bundesverwaltungsgericht i sagen Ergün Torun mod Stadt Augsburg forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1.
 Mister et myndigt barn af en tyrkisk arbejdstager – der har haft lovlig beskæftigelse i Forbundsrepublikken Tyskland i mere end tre år – som har gennemført en erhvervsuddannelse og aflagt svendeprøve som industrimekaniker, sin deraf afledte opholdsret i henhold til artikel 7, stk. 2, i afgørelse nr. 1/80 fra Associeringsrådet EØF/Tyrkiet (herefter »afgørelse nr. 1/80«) til at modtage enhver form for tilbud om beskæftigelse – med undtagelse af de i artikel 14 i afgørelse nr. 1/80 omhandlede tilfælde samt ved udrejse af værtsmedlemsstaten i en ikke ubetydelig periode uden lovlig grund – også for det tilfælde, at barnet
 a)
 er blevet idømt en fællesstraf af fængsel i tre år for røveri af grov karakter og overtrædelse af lov om euforiserende stoffer, hvilken straf ikke – heller ikke efterfølgende – er blevet gjort betinget, og som i sin helhed er anset for udstået med varetægtsfængslingen?
 b)
 selv har haft beskæftigelse som arbejdstager på det lovlige arbejdsmarked i Forbundsrepublikken Tyskland, hvorved han personligt har erhvervet en afledt ret til ophold som følge af sin beskæftigelse i henhold til artikel 6, stk. 1, andet eller tredje led, i afgørelse nr. 1/80, hvilken ret han senere har mistet?
 Er denne fortabelse en følge af, at barnet
 aa.
 ikke har antaget en af arbejdsanvisningen tilbudt beskæftigelse, i det foreliggende tilfælde efter mere end et års arbejdsløshed?
 bb.
 er blevet idømt en fællesstraf af fængsel i tre år for røveri af grov karakter og overtrædelse af lov om euforiserende stoffer, hvilken straf ikke – heller ikke efterfølgende – er blevet gjort betinget, straffen i sin helhed er anset for udstået med varetægtsfængslingen, i hvilken periode han ikke har været til rådighed for det lovlige arbejdsmarked, men en måned efter sin løsladelse på ny har fundet beskæftigelse uden at være i besiddelse af en national opholdsret?
 2.
 Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: Mister en tyrkisk statsborger en opholdsret, som han afleder af retten til adgang til at tage beskæftigelse i henhold til artikel 6, stk. 1, andet eller tredje led, i afgørelse nr. 1/80, under de betingelser, som er beskrevet ovenfor i spørgsmål 1 b)?


text:
18.7.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 167/7
 Sag anlagt den 5. maj 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (Sag C-202/09)
 2009/C 167/14
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. Balta og A.-A. Gilly, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Irland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/24/EF (1) af 15. marts 2006 om lagring af data genereret eller behandlet i forbindelse med tilvejebringelse af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester eller elektroniske kommunikationsnet og om ændring af direktiv 2002/58/EF (2), idet Irland ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 15. september 2007.
 (1) EUT L 105, s. 54.
 (2) EFT L 201, s. 37.


text:
1.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/20
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 11. december 2013 — Sesma Merino mod KHIM
 (Sag F-125/12) (1)
 (Personalesag - tjenestemænd - bedømmelsesrapport - målsætninger 2011/2012 - ikke-bebyrdende retsakt - søgsmål afvist)
 2014/C 31/33
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Alvaro Sesma Merino (El Campello, Spanien) (ved advokat H. Tettenborn)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved G. Faedo, R. Pethke og P. Saba, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for 2011 og af den afgørelse, hvorved de mål, som han skal nå, fastsættes, samt en påstand om erstatning.
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Alvaro Sesma Merino bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 26 af 26.1.2013, s. 72.


text:
9.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 71/27
 Sag anlagt den 21. januar 2013 — Mäurer & Wirtz mod KHIM — Sacra (4711 Aqua Mirabilis)
 (Sag T-25/13)
 2013/C 71/41
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG (Stolberg, Tyskland) (ved advokat T. Schulte-Beckhausen)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Sacra Srl (Venedig, Italien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 13. november 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1601/2011-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Mäurer & Wirtz GmbH & Co. KG
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »4711 Aqua Mirabilis« for varer i klasse 3 — EF-varemærkeansøgning nr. 8 988 181
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Sacra Srl
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ordmærket »Aqua Admirabilis« for varer i klasse 3
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen blev delvist taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 1 og 2, i forordning nr. 207/2009.


text:
Nr. C 252/24 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16 . 8 . 97
 Slettelse af sag C-313/95 ( J ) C- 16/96 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundes
 ( 97/C 252/49 ) sozialgericht), Karin Mille-Wilsmann mod Land Nord
 rhein-Westfalen, skal slettes af registret.
 Ved kendelse af 18 . april 1997 har formanden for Sjette
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol (') EFT nr. C 64 af 2 . 3 . 1996 .
 besluttet, at sag C-313/95, Kommissionen for De Europæ
 iske Fællesskaber mod Den Italienske Republik, skal slet
 tes af registret.
 O EFT nr. C 315 af 25 . 11 . 1995 .
 Slettelse af sag C-245/96 (')
 ( 97/C 252/51 )
 Ved kendelse af 15 . maj 1997 har præsidenten for De
 Slettelse af sag C-16/96 (') Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag
 ( 97/C 252/50 ) C-245/96, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Italienske Republik, skal slettes af registret.
 Ved kendelse af 14 . april 1997 har præsidenten for
 De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag (>) EFT nr. C 269 af 14 . 9 . 1996 .
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS pement d'intérêt économique Pari mutuel urbain, Paris, og
 Pari mutuel international SA, Paris, ved advokaterne
 den 12 . juni 1997 Bruno Chain og Jérome Depondt, Paris, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Victor Gillen, 13 , rue
 i sag T-504/93 , Tiercé Ladbroke SA mod Kommissionen Aldringen, angående en påstand om annullation af Kom
 for De Europæiske Fællesskaber (')
 missionens beslutning af 24 . juni 1993 om afvisning af en
 (Annullationssøgsmål — afvisning af en klage — artikel 86 klage, som Tiercé Ladbroke SA indgav den 9 . oktober
 — relevant marked — kollektivt dominerende stilling — 1990 ( IV/33 . 699 ) over de førende franske væddeløbssel
 afslag på meddelelse af en licens til transmission — skaber, Pari mutuel urbain og Pari mutuel international
 artikel 85, stk. 1 — forbud mod retransmission) for overtrædelse af EØF-traktatens artikel 85 og 86, samt
 angående en begæring om, at behandlingen af denne klage
 ( 97/C 252/52 ) straks genoptages af Kommissionen, har Retten ( Anden
 Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, B.
 Vesterdorf, og dommerne C. W. Bellamy og A. Kalogero
 poulos; justitssekretær: H. Jung, den 12 . juni 1997 afsagt
 (Processprog: engelsk) dom, hvis konklusion lyder således:
 1 ) Kommissionens beslutning, der er indeholdt i dens
 I sag T-504/93 , Tiercé Ladbroke SA, Bruxelles, ved Jeremy skrivelse af 24. juni 1 993 om afvisning af sagsøgerens
 Lever, QC, barrister Christopher Vajda, Bar of England klage af 9. oktober 1990 (IV/33 . 699), annulleres, for
 and Wales, og solicitor Stephen Kon, London, og med så vidt som det deri anføres, at væddeløbsselskabernes
 valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Winandy og afslag på at meddele sagsøgeren en licens til transmis
 Err, 60, avenue Gaston Diderich , mod Kommissionen for sion af franske væddeløb i Belgien, som sagsøgeren fik
 De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede: Julian meddelelse om ved en skrivelse


text:
fra Pari mutuel urbain
 Currall og Francisco Enrique Gonzålez Diaz ), støttet af af 8. august 1 990, var den normale følge af, at hver
 Société d'encouragement et des steeple-chases de France, ken Pari mutuel urbain eller væddeløbsselskaberne
 Boulogne-Billancourt ( Frankrig), Société d'encouragement optager væddemål på markedet for modtagelse af væd
 à l'élevage du cheval français, Paris, Société sportive demål i Belgien, og derfor ikke kunne være genstand
 d'encouragement, Paris, Société de sport de France, Bou for en aftale mellem væddeløbsselskaberne i traktatens
 logne-Billancourt, Société des courses de la Côte d'Azur, artikel 85, stk . 1 's forstand.
 Cagnes-sur-Mer ( Frankrig), Société des courses du pays
 d'Auge, Deauville ( Frankrig ), Société des courses de
 Compiègne , Compiègne ( Frankrig ), Société des courses de
 Dieppe, Rouxmesnil-Bouteilles ( Frankrig ), Société des 2 ) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber fri
 courses de Fontainebleau, Fontainebleau ( Frankrig ), Grou findes i øvrigt.


text:
Nr . C 133/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4 . 5 . 96
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS mægtiget: Nicholas Khan ), angående annullation af en
 den 28 . marts 1996 meddelelse om indledning af en antidumpingprocedure
 vedrørende indførslen af visse magnetplader ( mikrodisket
 i sag T-40/95 , V. mod Kommissionen for De Europæiske ter på 3,5 tommer) med oprindelse i Canada , Indonesien,
 Fællesskaber (') Macao og Thailand ( EFT 1995 C 84, s . 4 ), har Retten
 (Tjenestemænd — disciplinærordning — fjernelse fra (Tredje Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsforman
 tjenesten — begrundelse — skærpende omstændigheder) den, C. P. Briët, og dommerne B. Vesterdorf, P. Lindh, A.
 ( 96/C 133/50 ) Potocki og J. D. Cooke; justitssekretær: H. Jung, den
 14 . marts 1996 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder
 således :
 (Processprog: fransk)
 1 ) Sagen afvises.
 I sag T-40/95 , V. , tidligere tjenestemand i Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber, Arlon ( Belgien ), ved advoka 2 ) Sagsøgerne betaler sagens omkostninger.
 terne Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure og Ariane
 Tornel, Bruxelles , og med valgt adresse i Luxembourg hos C ) EFT nr. C 229 af 2 . 9 . 1995 .
 Fiduciaire Myson SARL, 1 , rue Glesener, mod Kommissio
 nen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget: Ana
 Maria Alves Vieira ), angående en påstand om annullation af
 Kommissionens afgørelse af 18 . januar 1995 , hvorved der
 blev truffet bestemmelse om , at sagsøgeren skulle fjernes fra
 tjenesten uden reduktion eller frakendelse af retten til
 alderspension, har Retten ( Femte Afdeling ), sammensat af
 afdelingsformanden, R. Schintgen, og dommerne R. García- KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Valdecasas og J. Azizi ; justitssekretær : referendar L. Kintze den 11 . marts 1996
 lé-Prussen , den 28 . marts 1996 afsagt dom, hvis konklusion i sag T-195 /95 , Guérin automobiles mod Kommissionen for
 lyder således : De Europæiske Fællesskaber ( l )
 (Konkurrence — passivitets- og erstatningssøgsmål —
 1 ) Kommissionens afgørelse af 18. januar 1995, hvorved
 afvisningspåstand)
 der blev truffet bestemmelse om, at sagsøgeren skulle
 fjernes fra tjenesten, annulleres. ( 96/C 133/52 )
 2 ) Kommissionen betaler samtlige sagsomkostninger, her (Processprog: fransk)
 under omkostningerne i forbindelse med sagerne om
 foreløbige forholdsregler.
 I sag T-195/95 , Guérin automobiles i likvidation, Alençon
 ( Frankrig ), ved advokat Jean Claude Fourgoux, Paris og
 (M EFT nr . C 87 af 8 . 4 . 1995 . Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 Pierrot Schiltz, 4 , rue Beatrix de Bourbon, mod Kommis
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede :
 Francisco Enrique Gonzåles og Guy Charrier ), angående en
 påstand om, at det fastslås, at Kommissionen har undladt at
 fremsende meddelelse af klagepunkter til Nissan France SA,
 subsidiært at der tilkendes sagsøgeren en erstatning, har
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Retten ( Anden Udvidede Afdeling ), sammensat af afdelings
 formanden , H. Kirschner, og dommerne B.Vesterdorf,
 den 14 . marts 1996
 C. W. Bellamy, A . Kalogeropoulos og


text:
A. Potocki ; justits
 i sag T-134/95 , Dysan Magnetics Ltd og Review Magnetics sekretær: H. Jung, den 11 . marts 1 996 afsagt kendelse, hvis
 (Macao ) Ltd mod Kommissionen for De Europæiske konklusion lyder således :
 Fællesskaber (')
 (Annullationssøgsmål — meddelelse om indledning af en 1 ) Sagen afvises for så vidt angår påstanden om, at det
 antidumpingprocedure — afvisning) fastslås, at Kommissionen har udvist passivitet.
 ( 96/C 133/51 )
 2 ) Hvad angår erstatningspåstanden henskydes den af
 Kommissionen nedlagte afvisningspåstand til afgørelse i
 (Processprog: engelsk) forbindelse med sagens realitet.
 I sag T-134/95 , Dysan Magnetics Ltd, Reading ( Det 3 ) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 Forenede Kongerige ), og Review Magnetics ( Macao ) Ltd,
 Macao ved Rosenblatt Solicitors ved barrister Mark Clough ( 1 ) EFT nr. C 333 af 9 . 12 . 1995 .
 og barrister Mark Brealey og med valgt adresse i Luxem
 bourg hos advokat Aloyse May, 31 , Grand-rue, mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuld


text:
Nr. C 40/ 16 1 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 2 . 97
 2 ) Sagsøgerne betaler in solidum samtlige omkostninger i (Tyskland ), Klaus Kammerichs, tjenestemand ved Kommis
 denne sag, herunder omkostningerne i forbindelse med sionen for De Europæiske Fællesskaber, Stutensee (Tysk
 sagen om foreløbige forholdsregler. land ), og Vittorino Tebaldi , tjenestemand ved Kommissio
 nen for De Europæiske Fællesskaber, Marxzell-Burbach
 3 ) Intervenienterne betaler deres egne omkostninger. (Tyskland ), ved advokaterne Jean-Noel Louis, Thierry De
 maseure, Véronique Leclerq og Ariane Tornel, Bruxelles,
 O EFT nr. C 188 af 10 . 7. 1993 . og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 SARL, 1 , rue Glesener, mod Kommissionen for De Euro
 pæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget: Gianluigi Valsesia ),
 støttet af Rådet for Den Europæiske Union ( befuldmægti
 gede : Yves Cretien, Antonio Lucidi og Diego Canga Fano )
 og Forbundsrepublikken Tyskland ( befuldmægtigede: Ernst
 Roder, Bernd Kloke og Sabine Maass ), hvori der er nedlagt
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 påstand om annullation af lønsedlerne om efterbetaling
 den 11 . december 1996 for perioden 1 . juli til 31 . december 1994 i medfør af Rå
 i sag T-49/95 , Van Megen Sports Group BV mod Kom dets forordning ( EKSF, EF, Euratom nr. 3161/94 af 19 . de
 missionen for De Europæiske Fællesskaber (') cember 1994 om tilpasning med virkning fra 1 . juli 1994
 af vederlag til tjenestemænd og øvrige ansatte i De Euro
 (Konkurrence — EF-traktatens artikel 85 — bevis for pæiske Fællesskaber samt af justeringskoefficienterne for
 overtrædelsen — bøde — begrundelsen for beslutningen) disse vederlag og pensioner ( EFT nr. L 335 af 23 . 12 .
 ( 97/C 40/40 ) 1994, s. 1 ), for så vidt som der deri med tilbagevirkende
 kraft blev anvendt en særlig justeringskoefficient for Karls
 (Processprog: nederlandsk)
 ruhe på 99,8 , har Retten ( Fjerde Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, K. Lenaerts, og dommerne P. Lindh
 og J. D. Cooke ; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio
 I sag T-49/95 , Van Megen Sports Group BV, tidligere Van Gonzålez, den 11 . december 1996 afsagt dom, hvis kon
 Megen Tennis BV, Eindhoven ( Nederlandene ), ved advokat klusion lyder således :
 Antonius Wouters Willems, Eindhoven, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos advokat Marc Loesch, 11 , rue
 Goethe, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesska 1 ) Kommissionen frifindes.
 ber ( befuldmægtigede : Francisco Enrique Gonzålez Diaz
 og Wouter Wils ), angående en påstand om annullation af
 Kommissionens beslutning 94/987/EF af 21 . december
 1994 om en procedure i henhold til EF-traktatens 2 ) Sagsøgte, sagsøgeren og intervenienterne betaler deres
 egne omkostninger.
 artikel 85 ( IV/32.948 og IV/34.590 — Tretorn m.fl ., EFT
 nr. L 378 af 31 . 12 . 1994, s. 45 ), har Retten ( Fjerde Afde
 ling ), sammensat af afdelingsformanden, K. Lenaerts, og ( 1 ) EFT nr. C 315 af 25 . 11 . 1995 .
 dommerne R Lindh og J. D. Cooke; justitssekretær: fuld
 mægtig J. Palacio Gonzålez, den


text:
11 . december 1996 afsagt
 dom, hvis konklusion lyder således :
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifin
 des.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 — Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. den 12 . december 1996
 (>) EFT nr. C 137 af 3 . 6 . 1995 . i sag T-16/91 RV, Rendo NV m.fl. mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber ( ] )
 (Konkurrence — stiltiende afslag på klage — begrundelse
 — appel — hjemvisning fra Domstolen — sagens fortsatte
 behandling — omkostninger)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS ( 97/C 40/42 )
 den 11 . december 1996
 i sag T-177/95 , Patrick Barraux m.fl. mod Kommissionen (Processprog: nederlandsk)
 for De Europæiske Fællesskaber (')
 (Tjenestemænd — særlig justeringskoefficient)
 I sag T-16/91 RV, Rendo NV, Hoogeveen ( Nederlandene ),
 ( 97/C 40/41 ) Centraal Overijsselse Nutsbedrijven NV, Almelo (Neder
 landene ), Regionaal Energibedrijf Salland NV, Deventer
 (Processprog: fransk) ( Nederlandene ), ved advokat Tom R. Ottervanger, Bruxel
 les, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Stef
 I sag T-177/95 , Patrick Barraux, tjenestemand ved Kom Oostvogels, 13 , rue Aldringen, mod Kommissionen for De
 missionen for De Europæiske Fællesskaber, Karlsruhe Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtigede: Berend Jan


text:
7.1.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 6/25
 Sag anlagt den 11. oktober 2011 — ZZ mod EIB
 (Sag F-103/11)
 2012/C 6/46
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat N. Thieltgen)
 Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af den af EIB’s formand trufne afgørelse om ikke at iværksætte nogen foranstaltninger som følge af undersøgelsesproceduren vedrørende den påståede psykiske chikane og om annullation af undersøgelseskomitéens endelige konklusion samt påstand om erstatning.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af undersøgelseskomitéens endelige konklusion i dennes udtalelse af 11. juli 2011, for så vidt som det heri fastslås, at der ikke foreligger faktiske omstændigheder, der kan betegnes som chikane i forhold til sagsøgeren.
 —
 Annullation af den af EIB’ formand trufne afgørelse af 27. juli 2011.
 —
 Det fastslås, at sagsøgeren har været udsat for chikane.
 —
 Det pålægges EIB at bringe denne chikane til ophør.
 —
 Annullation af den af EIB’s formand trufne afgørelse af 1. september 2011.
 —
 Det fastslås, at der foreligger tjenstlige fejl, som kan tilskrives EIB.
 —
 Det fastslås, at EIB er ansvarlig over for sagsøgeren for så vidt angår den omstændighed, at den af EIB’s formand trufne afgørelse af 27. juli 2011 er ulovlig, den chikane, sagsøgeren har været udsat for, samt de tjenstlige fejl, der kan tilskrives EIB.
 —
 EIB tilpligtes at erstatte sagsøgerens hidtidige og fremtidige fysiske, psykiske, ikke-økonomiske og økonomiske skader som følge af, at den af EIB’s formand trufne afgørelse af 27. juli 2011 var ulovlig, som følge af den psykiske chikane, sagsøgeren var udsat for, og som følge af de tjenstlige fejl, som skal tilskrives EIB, idet erstatningen skal tillægges morarenter.
 —
 hvad angår den omstændighed, at formandens skrivelse af 27. juli 2011 er ulovlig:
 —
 vedrørende den økonomiske skade i form af mistet vederlag: 113 100 EUR
 —
 vedrørende den ikke-økonomiske skade: 50 000 EUR
 —
 hvad angår den psykiske chikane, sagsøgeren har været udsat for:
 —
 vedrørende den økonomiske skade i form af vederlag og karrieretab: 132 100 EUR
 —
 vedrørende den ikke-økonomiske skade: 50 000 EUR
 —
 vedrørende de påløbne udgifter: 13 361,93 EUR
 —
 hvad angår de tjenstlige fejl, der skal tilregnes EIB:
 —
 vedrørende EIB’s tilsidesættelse af sin fortrolighedsforpligtelse og af forpligtelsen til beskyttelse af oplysninger: 10 000 EUR
 —
 vedrørende indsigelsen i forbindelse med afhøringen af vidner: 40 000 EUR
 —
 Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
21.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 152/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 7. marts 2011 — Staatssecretaris van Financiën mod U. Notermans-Boddenberg
 (Sag C-114/11)
 2011/C 152/22
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Staatssecretaris van Financiën
 Sagsøgt: U. Notermans-Boddenberg
 Præjudicielle spørgsmål
 Er der henset til artikel 39 EF (nu artikel 45 TEUF) eller artikel 18 EF (nu artikel 21 TEUF) tale om en af fællesskabsretten omfattet situation, når en medlemsstat afgiftspålægger en i medlemsstaten bosat persons første anvendelse af sin bil på vejnettet på denne medlemsstats område, i et tilfælde, hvor
 —
 bilen er indregistreret i en anden medlemsstat
 —
 bilen er en del af flyttegodset tilhørende den pågældende, der under bibeholdelse af sit statsborgerskab er fraflyttet denne anden medlemsstat
 —
 bilen efter flytningen anvendes af den pågældende på samme måde som før flytningen, dvs. til private formål og kørsel til arbejdspladsen i den medlemsstat, hvori vedkommende før havde bopæl?


text:
6.6.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 200/18
 Rettens dom af 22. april 2016 — Frankrig mod Kommissionen
 (Sag T-56/06 RENV II) (1)
 ((Statsstøtte - direktiv 92/81/EØF - punktafgifter på mineralolier - mineralolie anvendt som brændstof til produktion af aluminiumoxid - punktafgiftsfritagelse - berettiget forventning - retssikkerhed - rimelig frist))
 (2016/C 200/25)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Den Franske Republik (ved G. de Bergues, D. Colas og R. Coesme, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved V. Di Bucci, N. Khan, G. Conte, D. Grespan og K. Walkerová, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af artikel 5 i Kommissionens beslutning 2006/323/EF af 7. december 2005 om den punktafgiftsfritagelse for mineralolie anvendt som brændstof til produktion af aluminiumoxid i Gardanne, i Shannon-regionen og på Sardinien, som henholdsvis Frankrig, Irland og Italien har indført (EUT 2006 L 119, s. 12), for så vidt som Den Franske Republik heri pålægges at kræve den statsstøtte, der ikke er forenelig med fællesmarkedet, og som denne medlemsstat på grundlag af punktafgiftsfritagelsen for mineralolie anvendt som brændstof til produktion af aluminiumoxid i Gardanne (Frankrig) har ydet i tidsrummet mellem den 3. februar 2002 og den 31. december 2003, tilbagebetalt.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger og betaler tre fjerdedele af Kommissionens omkostninger i sagerne T-56/06, T-56/06 RENV I og T-56/06 RENV II og tre tyvendedele af Kommissionens omkostninger i sagerne C-89/08 P og C-272/12 P.
 3)
 Kommissionen bærer en fjerdedel af sine egne omkostninger i sagerne T-56/06, T-56/06 RENV I og T-56/06 RENV II og en femtedel af sine egne omkostninger i sagerne C-89/08 P og C-272/12 P.
 (1) EUT C 96 af 22.4.2006.


text:
C 323/42 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 21.12.2002
 Slettelse af sag T-149/01 ( 1) Slettelse af sag T-150/01 ( 1)
 (2002/C 323/69)
 (2002/C 323/70)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 30. september 2002 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-149/01, Bruno Heim og Franz Andersson
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær- Ved kendelse af 27. september 2002 har formanden for Fjerde
 ker og Design) (KHIM), støttet af Levi Strauss & Co., skal slettes Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 af registeret. besluttet, at sag T-150/01, Cristiano Sebastiani mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 ( 1) EFT C 245 af 1.9.2001.
 (1 ) EFT C 245 af 1.9.2001.


text:
10.4.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 112/42
 Sag anlagt den 6. februar 2017 — Schoonjans mod Kommissionen
 (Sag T-79/17)
 (2017/C 112/58)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Alain Schoonjans (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen af 11. april 2016 om afslag på sagsøgerens ansøgning til den interne udvælgelsesprøve KOM/02/AST/16 annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 5 000 EUR for det af ham lidte ikke-økonomiske tab.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren rejst en ulovlighedsindsigelse mod meddelelsen om udvælgelsesprøven, som er baseret på to anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 82, stk. 7, i ansættelsesvilkårene for de øvrige ansatte, for så vidt som Kommissionen begrænsede adgangen til den interne udvælgelsesprøve afholdt for lønklasse AST2 til kontraktansatte indplaceret i ansættelsesgruppe III.
 2.
 Andet anbringende vedrører tilsidesættelse af artikel 27, stk. 1, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, for så vidt som denne adgangsbetingelse under alle omstændigheder ikke er begrundet ved tjenestens interesse eller karakteren af de ledige stillinger.


text:
22.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 399/19
 Rettens dom af 8. november 2012 — Kommisionen mod Guido Strack
 (Sag T-268/11 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd - ferie - sygeorlov - annullation i første instans af Kommissionens afgørelse om at afvise overførsel af årlige feriedage, som tjenestemanden ikke har afholdt - artikel 4 i bilag V til vedtægten - vedtægtens artikel 1e, stk. 2 - direktiv 2003/88 EF - medhold i appellen - tvist, der er moden til afgørelse - frifindelse)
 2012/C 399/34
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommisionen (ved B. Eggers og J. Currall, som befuldmægtigede)
 Den anden part i appelsagen: Guido Strack (Køln, Tyskland) (ved advokat H. Tettenborn)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af EU-Personaleretten (Anden Afdeling) den 15. marts 2011 i sag F-120/07, Strack mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, med påstand om delvis ophævelse af denne dom
 Konklusion
 1)
 Dom afsagt af EU-Personaleretten (Anden Afdeling) den 15. marts 2011 i sag F-120/07, Strack mod Kommissionen, ophæves.
 2)
 Den sag, som Guido Strack har anlagt ved Personaleretten i sag F-120/07, afvises.
 3)
 Guido Strack og Europa-Kommissionen bærer deres egne omkostning både i forbindelse med sagen for Personaleretten og for Retten.
 (1) EUT C 232 af 6.8.2011.


text:
4.12.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 300/47
 Sag anlagt den 22. september 2004 af RB Square Holdings Spain SL mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag T-384/04)
 (2004/C 300/91)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 22. september 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af RB Square Holdings Spain SL, Barcelona (Spanien), ved avocat Katia Manhaeve, og med valgt adresse i Luxembourg. Den anden part i sagen for Fjerde Appelkammer var Unelko NV.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 652/2002-4 annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 Unelko NV.
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Figurmærket »clean x« — ansøgning nr. 222 471 for varer i klasse 3 (blegemidler osv.).
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Sagsøgeren.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Det nationale ord- og figurmærke »CLEN«.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Indsigelsen forkastet.
 Appelkammerets afgørelse:
 Klagen afslået.
 Søgsmålsgrunde:
 Urigtig anvendelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1).
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1-36).


text:
23.2.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/14
 Domstolens dom (Sjette Afdeling) af 13. december 2007 — Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-184/06) (1)
 (Fiskeri - forordning (EF) nr. 51/2006 - fordeling af fangstkvoter mellem medlemsstaterne - tiltrædelsesakten for Kongeriget Spanien - overgangsperiodens udløb - betingelse om relativ stabilitet - princippet om forbud mod forskelsbehandling - nye fiskerimuligheder)
 (2008/C 51/22)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved N. Diaz Abad, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved A. De Gregorio Merino og A. Westerhof Löfflerova, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved T. van Rijn og F. Jimeno Fernández, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 51/2006 af 22. december 2005 om fastsættelse for 2006 af fiskerimuligheder og dertil knyttede betingelser for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EF-farvande og for EF-fartøjer i andre farvande, som er omfattet af fangstbegrænsninger (EUT L 16, s. 1) — forskelsbehandling — anvendelse af artikel 20, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20. december 2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (EFT L 358, s. 59)
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 3)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 154 af 1.7.2007.


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/23
 Sag anlagt den 24. oktober 2013 — FSA mod KHIM — Motokit Veículos e Acessórios (FSA K-FORCE)
 (Sag T-558/13)
 2014/C 24/40
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: FSA Srl (Busnago, Italien) (ved advokaterne M. Locatelli og M. Cartella)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Motokit Veículos e Acessórios, SA (Vagos, Portugal)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 5. august 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 436/2012-2) annullers.
 —
 Det fastslås, at ordmærket FSA K-FORCE skal registreres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket FSA KFORCE — EF-varemærkeregistrering nr. 9 191 909
 Indehaver af EF-varemærket: FSA Srl
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Motokit Veículos e Acessórios, SA
 Begrundelse for ugyldighedsbegæringen: Ugyldighedsbegæringen er støttet på grundene i varemærkeforordningens artikel 53, stk. 1, litra a), sammenholdt med varemærkeforordningens artikel 8, stk. 1, litra b)
 Annullationsafdelingens afgørelse: Varemærkeregistreringen erklæres ugyldig
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 53, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 8, stk. 1, litra b), og varemærkeforordningens artikel 75.


text:
23.9.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 273/5
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i 1) Appellen forkastes.
 henhold til artikel 12 EF, 43 EF og 49 EF ved at opretholde
 lovregler, som kræver, at EF-borgere, der som tjenesteydere 2) Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft mbH betaler sagens
 udøver virksomhed som speditør i Italien, efter at have indhentet omkostninger.
 indenrigsministerens godkendelse skal være indskrevet i det
 særlige register hos handelskamrene.
 (1) EFT C 278 af 5.9.1998.
 2) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 281 af 2.10.1999.
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 DOMSTOLENS DOM
 af 15. juni 2000
 (Femte Afdeling)
 i de forenede sager C-418/97 og C-419/97, ARCO Chemie
 af 15. juni 2000 Nederland Ltd mod Minister van Volkshuisvesting, Ruim-
 telijke Ordening en Milieubeheer (sag C-418/97) og Vere-
 niging Dorpsbelang Hees m.fl. mod Directeur van de
 i sag C-237/98 P, Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft dienst Milieu en Water van de provincie Gelderland (sag
 mbH mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommis- C-419/97) (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1) Nederlandse Raad van State) (1)
 (»Appel — erstatningsansvar uden for kontraktforhold — (»Miljø — direktiv 75/442/EØF — begrebet “affald”«)
 handelsembargo mod Irak — lovlig handling — tab«)
 (2000/C 273/09)
 (2000/C 273/08)
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: tysk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- gjort i Samling af Afgørelser)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I de forenede sager C-418/97 og C-419/97, angående anmod-
 I sag C-237/98 P, Dorsch Consult Ingenieurgesellschaft mbH, ninger, som som Nederlandse Raad van State (Nederlandene) i
 München (Tyskland), ved professor K.M. Meessen, og med medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu artikel 234 EF) har
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat P. Kinsch, 100, indgivet til Domstolen for i de for nævnte ret verserende sager,
 boulevard de la Pétrusse, angående appel af dom afsagt den ARCO Chemie Nederland Ltd mod Minister van Volkshuis-
 28. april 1998 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første vesting, Ruimtelijke Ordening en Milieubeheer (sag C-418/97)
 Instans (Anden Afdeling) i sag T-184/95 (Dorsch Consult mod og Vereniging Dorpsbelang Hees, Stichting Werkgroep Weurt+
 Rådet og Kommissionen, Sml. II, s. 667), hvori der er nedlagt og Vereniging Stedelijk Leefmilieu Nijmegen mod Directeur
 påstand om ophævelse af denne dom og om, at appellanten van de dienst Milieu en Water van de provincie Gelderland,
 gives medhold i de påstande, som denne har nedlagt i første procesdeltager: Elektriciteitsproductiemaatschappij Oost- en
 instans — de andre parter i appelsagen: Rådet for Den Noord-Nederland NV (Epon) (sag C-419/97), at opnå en
 Europæiske Union (befuldmægtigede: S. Marquardt og A. Tan- præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets direk-
 ca) og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld- tiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (EFT L 194, s. 47),
 mægtigede: A. Rosas og J. Sack) — har Domstolen (Femte som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts
 Afdeling), sammensat af formanden for Første Afdeling, L. Se- 1991 (EFT L 78, s. 32), har Domstolen (Femte Afdeling),
 vón, som fungerende formand for


text:
Femte Afdeling, og dommer- sammensat af afdelingsformanden, D.A.O. Edward, og dom-
 ne P.J.G. Kapteyn (refererende dommer), P. Jann, H. Ragne- merne J.C. Moitinho de Almeida, L. Sevón (refererende dom-
 malm og M. Wathelet; generaladvokat: A. La Pergola; justitssek- mer), C. Gulmann og J.-P. Puissochet; generaladvokat: S. Alber;
 retær: ekspeditionssekretær D. Louterman-Hubeau, den justitssekretær: ekspeditionssekretær D. Louterman-Hubeau,
 15. juni 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: den 15. juni 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 ---pagebreak--- C 273/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 23.9.2000
 Sag C-418/97 der fremgår af artikel 1, litra a), i direktiv 75/442, som ændret
 ved direktiv 91/156, dvs. på grundlag af handlingen, hensigten
 eller forpligtelsen til at skille sig af med det pågældende stof,
 1) Den blotte omstændighed, at et stof som LUWA-bottoms er hvorved der skal tages hensyn til direktivets formål, og det skal
 genstand for en behandling, der nævnes i bilag II B til Rådets påses, at dets virkning ikke begrænses.
 direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret
 ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991, er ikke Ved afgørelsen af, om anvendelsen af et stof som træflis som
 tilstrækkelig til, at det kan fastslås, at der er tale om at skille brændsel skal anses for at skille sig af med det, er det uden
 sig af med dette stof, og at stoffet derfor skal anses for affald i betydning, at stoffet kan nyttiggøres som brændsel på en
 direktivets forstand. miljømæssigt forsvarlig måde og uden indgribende bearbejd-
 ning.
 2) Ved afgørelsen af, om anvendelsen af et stof som LUWA- Den omstændighed, at anvendelsen som brændsel er en
 bottoms som brændsel skal anses for at skille sig af med stoffet, almindelig metode til nyttiggørelse af affald, og det forhold, det
 er det uden betydning, at stoffet kan nyttiggøres som brændsel er den almindelige opfattelse i samfundet, at dette produkt er
 på en miljømæssigt forsvarlig måde og uden indgribende affald, kan tages i betragtning som indicier for, at der foreligger
 bearbejdning. en handling, intention eller forpligtelse til at skille sig af med
 det i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra a),
 i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156. Om der
 Den omstændighed, at anvendelsen som brændsel er en faktisk foreligger affald i direktivets forstand, skal imidlertid
 almindelig metode til nyttiggørelse af affald, og det forhold, at undersøges på grundlag af samtlige omstændigheder, hvorved
 det er den almindelige opfattelse i samfundet, at stoffet er affald, der skal tages hensyn til direktivets formål, og det skal påses, at
 kan tages i betragtning som indicier for, at der foreligger en dets virkning ikke begrænses.
 handling, intention eller forpligtelse til at skille sig af med det i
 den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 1, litra a), i
 direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156. Om der (1) EFT C 41 7.2.1998. EFT C 55 af 20.2.1998.
 faktisk foreligger affald i direktivets forstand, skal imidlertid
 undersøges på grundlag af samtlige omstændigheder, hvorved
 der skal tages hensyn til direktivets formål, og det


text:
skal påses, at
 dets virkning ikke begrænses.
 Såfremt et stof, der anvendes som brændsel, er et restprodukt,
 der fremkommer ved produktion af et andet stof, såfremt
 dette stof ikke kan anvendes på nogen anden måde end til
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 bortskaffelse, såfremt stoffets sammensætning ikke er tilpasset
 se afsagt den 21. februar 2000 af Hessisches Finanzgericht
 dets anvendelse, eller såfremt anvendelsen skal ledsages af
 i sagen Lohmann GmbH & Co. KG mod Oberfinanzdirek-
 særlige sikkerhedsforanstaltninger til beskyttelse af miljøet, kan
 tion Koblenz
 disse omstændigheder betragtes som indicier for, at der foreligger
 en handling, intention eller forpligtelse til at skille sig af med
 stoffet i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i direktivets (Sag C-262/00)
 artikel 1, litra a). Om der faktisk foreligger affald i direktivets
 forstand, skal imidlertid undersøges på grundlag af samtlige
 omstændigheder, hvorved der skal tages hensyn til direktivets (2000/C 273/10)
 formål, og det skal påses, at dets virkning ikke begrænses.
 Ved kendelse afsagt den 21. februar 2000, indgået til Domsto-
 lens Justitskontor den 28. juni 2000, har Hessisches Finanzge-
 Sag C-419/97 richt i sagen Lohmann GmbH & Co. KG mod Oberfinanzdirek-
 tion Koblenz forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1) Den blotte omstændighed, at et stof som træflis er genstand for
 en behandling, der nævnes i bilag II B til direktiv 75/442, som 1. Omfatter varebetegnelsen »ortopædiske artikel« i
 ændret ved direktiv 91/156, er ikke tilstrækkelig til, at det kan pos. 9021 i den kombinerede nomenklatur et albuebind,
 fastslås, at der er tale om at skille sig af med dette stof, og at et såkaldt epX Elbow Basic og en albuebandage, en såkaldt
 stoffet derfor skal anses for affald i direktivets forstand. epX Elbow Dynamic, der består af et 1 mm tykt ensfarvet,
 trelags fladt materiale med to yderlag af elastisk vævet
 tekstil og et mellemlag af kunststof, som er sammensyet i
 2) Den omstændighed, at et stof er resultatet af en form for slangeform med en længde på henholdsvis 8 cm (al-
 nyttiggørelse som omhandlet i direktivets bilag II B, udgør kun buebind) og 22 cm (albuebandage, der desuden er anato-
 en af de faktorer, der skal tages i betragtning ved afgørelsen af, misk formsyet), som trækkes over underarmen og bæres
 om dette stof fortsat er affald, men dette spørgsmål kan ikke som en art manchet over albuen, og som er udstyret med
 afgøres endeligt alene på grundlag af den nævnte omstændighed. en indarbejdet trykpude (pelotte), over hvilken der går en
 Om der er tale om affald, skal undersøges på grundlag af cirkulær rem med en elastisk og trækfast del, og som er
 samtlige omstændigheder, sammenholdt med den definition, forsynet med burrelukningsbånd?


text:
C 135/20 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.5.2000
 Søgsmålsgrunde: — Tilsidesættelse af artikel 7, — Uretmæssig anvendelse af »Sharing-key« -dokumenter.
 stk. 1, litra b), i forordning
 nr. 40/94 Anvendelsen af anonymt tilvejebragte bevismidler er gene-
 — Tilsidesættelse af artikel 7, relt uretmæssig.
 stk. 1, litra c), i forordning
 nr. 40/94 — Manglende begrundelse.
 Særlig er formuleringerne i den anfægtede beslutnings
 betragtning 68 som bevis for, at der foreligger en effektiv
 beskyttelse af hjemmemarkedet, selvmodsigende og tvivl-
 somme.
 — Ukorrekt anvendelse af artikel 81, stk. 1, EF på aftalen med
 Sag anlagt den 28. februar 2000 af Mannesmannröhren- British Steel.
 Werke AG mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber Denne aftale er udarbejdet konkret og indeholder ingen
 eksklusivaftaler eller aftaler om horisontal samordning.
 (Sag T-44/00) Den valgte procentuelle sammenhæng til British Steel’s
 samlede behov såvel som den valgte prismodel kan ikke
 (2000/C 135/37) anfægtes retsligt.
 — Ukorrekt anvendelse af retningslinierne for fastsættelse af
 (Processprog: tysk) bøder.
 Ved bødens fastsættelse er der anvendt et ukorrekt skøn,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 idet der ikke er taget behørigt hensyn til de pågældende
 den 28. februar 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 virksomheders forskellige markedsandele. Desuden er der
 Europæiske Fællesskaber af Mannesmannröhren-Werke AG,
 ikke taget rimeligt hensyn til yderligere formildende om-
 Mülheim a.d. Ruhr (Forbundsrepublikken Tyskland) ved advo-
 stændigheder for sagsøgerens vedkommende samt til sag-
 kat dr. Martin Klusmann, Bruckhaus Westrick Heller Löber,
 søgerens medvirken til sagens oplysning.
 Düsseldorf, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokatfir-
 maet Bonn & Schmidt, 7, Val Ste. Croix.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Kommissionens beslutning K (1999) 4154 endelig udg. af
 8. december 1999 annulleres i forhold til sagsøgeren.
 — Subsidiært nedsættes den bøde, der er fastsat i beslutning Sag anlagt den 29. februar 2000 af Conseil National
 K (1999) 4154 endelig udg., til et rimeligt beløb. des Professions de l’Automobile (C.N.P.A.) m.fl. mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Sag T-45/00)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (2000/C 135/38)
 Sagsøgeren er producent af sømløse stålrør. I den anfægtede
 beslutning har Kommissionen fastslået, at sagsøgeren og
 flere andre virksomheder har overtrådt artikel 81, stk. 1, EF. (Processprog: fransk)
 Søgsmålet støttes særlig på følgende søgsmålsgrunde:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Tilsidesættelse af proceduremæssige rettigheder. den 29. februar 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Conseil National des Professions
 Visse dele af undersøgelsesbilagene har været unddraget de l’Automobile (C.N.P.A.), Suresnes (Frankrig), Fédération
 sagsøgerens aktindsigt. Nationale des Distributeurs, Loueurs et Réparateurs de Maté-
 riels de Bâtiment-Travaux Publics et de Manutention (D.L.R.),
 — Tilsidesættelse af retten til forsvar. Joinville-Le-Pont (Frankrig), Société Auto Contrôle 31 og
 Société Yam 31 SARL, Toulouse (Frankrig), Société Roux
 På grund af for korte frister til besvarelse af klagepunkterne SA, Saint-Denis-De-Saintonge (Frankrig), ved Marc Foucher-
 har sagsøgeren ikke haft tilstrækkelig mulighed for forsvar. Créteau, Paris, og Société Verdier Distribution SARL, Juvignac
 Yderligere har Kommissionen i den endelige version af (Frankrig), ved advokat Christian Bourgeon, Paris, og med


text:
valgt
 beslutningen fraveget væsentlige klagepunkter uden at give adresse i Luxembourg hos advokat François Brouxel, 6, rue
 sagsøgeren adgang til fornyet stillingtagen. Zithe.
 ---pagebreak--- 13.5.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 135/21
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 23. februar 2000 af AS Kvitsjøen mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Det fastslås, at Kommissionen i forbindelse med hørings-
 procedurerne har tilsidesat de nødvendige formkrav.
 (Sag T-46/00)
 — Det fastslås, at forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. de-
 cember 1999 ikke nævner misbrug af økonomisk afhæn-
 (2000/C 135/39)
 gighed blandt de konkurrencebegrænsninger, som er defi-
 neret i forordningens artikel 4, selv ikke for så vidt angår
 den samlede virkning af et sådant misbrug.
 (Processprog: nederlandsk)
 — Forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. December 1999
 annulleres.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. den 23. februar 2000 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af AS Kvitsjøen, Norge, ved advokat
 K. Storalm, Stavanger (Norge), advokat J.P. Hoekstra, Amster-
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter dam (Nederlandene) og advokat G. Vanquathem, Knokke-Heist
 (Belgien), og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 M. Michel, Avenue de la Gare 48.
 Sagsøgerne anfægter forordning (EF) nr. 2790/1999 af 22. De-
 cember 1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3,
 på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis (1). Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Denne retsakt er en forordning, som fastsætter generelle
 undtagelser, således at forstå, at den omfatter alle former for
 såkaldt vertikale aftaler inden for alle sektorer af økonomien. — Sagen antages til realitetsbehandling, og der gives sagsøge-
 Den omfatter også eneforhandling og selektiv distribution af ren medhold.
 motorkøretøjer for det tilfælde, at den nugældende forordning
 på området ikke forlænges, inden den træder ud af kraft. — Følgelig annulleres Kommissionens beslutning
 SG(99)D/10760 af 22. december 1999.
 Til støtte for deres påstande gør sagsøgerne bl.a. gældende, at
 høringerne forud for den anfægtede forordnings vedtagelse — Der træffes afgørelse om sagens omkostninger efter gæl-
 ikke skete i overensstemmelse med traktatens formål, navnlig dende bestemmelser.
 ikke med artikel 83, stk. 1, som forudsætter overholdelse af
 visse mindstekrav til gennemskueligheden ved behandlingen
 af indvendinger og et minimum af imødegåelse heraf. Generelt
 blev det såkaldte »moderniseringsprograms« reelle virkning Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 for konkurrencen hvad angår den stilling, som de små og
 mellemstore virksomheder fik, og den betydelige forværring af
 disses økonomiske afhængighed, som det medførte, forbigået i De nederlandske myndigheder har truffet foranstaltninger mod
 tavshed og holdt skjult for de beslutningstagende myndigheder fartøjet M600 (sagsøgerens ejendom) på grund af brug af
 eller de hørte instanser, for hvem disse oplysninger netop var ulovlige net og målrettet fiskeri efter søtunger.
 helt nødvendige.
 Endvidere anfører sagsøgerne, at de ændringer, der blev indført Ifølge sagsøgeren gør de nederlandske myndigheder alt for at
 ved den anfægtede forordning, blev fremstillet, som om de holde bestemte norske fiskerfartøjer ude af Fællesskabets
 udelukkende var procedurespørgsmål, der hverken kunne farvande og således at skabe yderligere fangstmuligheder for
 begrunde nogen traktatændringer, eller som indebar nogen navnlig


text:
fartøjer, der fører nederlandsk flag. De nederlandske
 sådanne ændringer. Efter sagsøgernes opfattelse ændrer den myndigheder skal have forsøgt at overtale Kommissionen til at
 anfægtede forordning imidlertid traktatens formål, selv om inddrage bestemte norske fartøjers fiskerilicens.
 den ikke berører dens ordlyd. Den bringer nemlig tvivl om den
 hidtidige retsstilling på visse områder, navnlig hvad angår de
 tilbagevirkende følger af ophævelsen af princippet om, at Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissio-
 forbudte aftaler ikke har nogen retsvirkning, hvilket princip nens beslutning SG(99)D/10760 af 22. december 1999 om
 udtrykkeligt er opretholdt i traktatens artikel 81, stk. 2, inddragelse af fiskerfartøjet »Kvitsjøen«’s fiskerilicens og særlige
 og princippet om forbuddet mod konkurrencebegrænsende fiskeritilladelse forud for den 30. juni 2000.
 aftaler, som også udtrykkeligt er opretholdt i artikel 81, stk. 1.
 Forholdet mellem De Europæiske Fællesskaber og Norge er
 (1) EFT L 336 af 29.12.1999, s. 21. reguleret ved Rådets forordning (EF) nr. 50/1999 af 18. decem-
 ber 1998 om fastsættelse for 1999 af visse foranstaltninger til
 bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne, som finder
 anvendelse på fartøjer, der fører norsk flag.


text:
16.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/12
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 7. juni 2016 — Mehrdad Ghezelbash mod Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch — Nederlandene)
 (Sag C-63/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - forordning (EU) nr. 604/2013 - afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der i en af medlemsstaterne er indgivet af en tredjelandsstatsborger - artikel 12 - udstedelse af opholdstilladelser eller visa - artikel 27 - retsmidler - omfanget af domstolsprøvelsen))
 (2016/C 296/16)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Rechtbank Den Haag, zittingsplaats 's-Hertogenbosch
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Mehrdad Ghezelbash
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
 Konklusion
 Artikel 27, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne, sammenholdt med 19. betragtning til denne forordning, skal fortolkes således, at en asylansøger i en situation som den i hovedsagen omhandlede inden for rammerne af en prøvelse af en afgørelse om overførsel af den pågældende kan påberåbe sig en fejlagtig anvendelse af et ansvarlighedskriterium i nævnte forordnings kapitel III, herunder navnlig kriteriet i samme forordnings artikel 12 om udstedelse af et visum.
 (1) EUT C 138 af 27.4.2015.


text:
24.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/12
 Sag anlagt den 7. februar 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien
 (Sag C-59/07)
 (2007/C 69/27)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Condou-Durande og A. Alcover San Pedro, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Spanien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2003/109/EF (1) af 25. november 2003 om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2003/109/EF udløb den 23. januar 2006.
 (1) EUT 2004 L 16, s. 44.


text:
10.6.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 175/48
 Sag anlagt den 8. april 2014 — Gmina Miasto Gdynia og Port Lotniczy Gdynia Kosakowo mod Kommissionen
 (Sag T-215/14)
 2014/C 175/67
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøgere: Gmina Miasto Gdynia (Gdynia, Polen) og Port Lotniczy Gdynia Kosakowo sp. z o.o. (Gdynia) (ved advokat T. Koncewicz)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse af 11. februar 2014 i sag SA.35 388, hvormed det blev fastsat, at Polen skal kræve den uretmæssigt udbetalte statsstøtte til lufthavnen Gdynia-Kosakowo tilbagebetalt, annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført følgende anbringender.
 1.
 Første anbringende:
 —
 Kommissionen har handlet vilkårligt og begået en åbenbar fejl ved fastlæggelsen af de faktiske omstændigheder, der ligger til grund for den anfægtede afgørelse, og følgelig misbrugt skønsbeføjelsen samt foretaget en åbenbar urigtig bevisvurdering.
 2.
 Andet anbringende:
 —
 Kommissionen har ikke foretaget en efterprøvelse af de faktorer og omstændigheder, der er relevante for den retlige bedømmelse af investeringerne i lufthavnen Gdynia-Kosakowo.
 3.
 Tredje anbringende:
 —
 Kommissionen har misbrugt skønsbeføjelsen i henhold til retspraksis, hvorefter et organ, der råder over en skønsbeføjelse, skal redegøre for, hvorfor bestemte beviser og faktiske omstændigheder tages i betragtning, mens andre derimod forkastes.
 4.
 Fjerde anbringende:
 —
 En tilsidesættelse af artikel 107, stk. 1, TEUF sammenholdt med et almindeligt princip i EU-retten — princippet om retssikkerhed og et organs loyalitet over for retssubjekterne — som følge af urigtig anvendelse og fortolkning.
 5.
 Femte anbringende
 —
 Tilsidesættelse som følge af en urigtig retlig subsumption af de faktiske omstændigheder og beviserne, hvorfor den anfægtede afgørelse er i strid med artikel 107, stk. 1, TEUF, idet det lægges til grund, at betingelserne for at fastslå, at sagsøgerens foranstaltninger er i overensstemmelse med kriteriet om den private investor, ikke var opfyldt, og det ikke var godtgjort, at investeringsprojektet ville være blevet gennemført af en privat investor — med den konsekvens, at investeringerne i lufthavnen Gdynia-Kosakowo blev anset for retsstridig statsstøtte.


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/19
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 10. september 2009 — Plantanol GmbH & Co. KG mod Hauptzollamt Darmstadt (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hessisches Finanzgericht, Kassel — Tyskland)
 (Sag C-201/08) (1)
 (Direktiv 2003/30/EF - fremme af anvendelsen af biobrændstoffer og andre fornyelige brændstoffer i transportsektoren - direktiv 2003/96/EF - fællesskabsregler om afgift på energiprodukter og el - blanding af vegetabilsk olie, tilsætningsstoffer og brændstof - biobrændstoffer - nationale regler - afgiftslettelse - afgiftslettelse erstattet af en pligt til at overholde en minimumsandel af biobrændstoffer i brændstoffer - forenelighed med direktiv 2003/30/EF og 2003/96/EF - retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning)
 2009/C 267/33
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Hessisches Finanzgericht, Kassel
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Plantanol GmbH & Co. KG
 Sagsøgt: Hauptzollamt Darmstadt
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hessisches Finanzgericht — fortolkning af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/30/EF af 8. maj 2003 om fremme af anvendelsen af biobrændstoffer og andre fornyelige brændstoffer til transport (EUT L 123, s. 42) samt af retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af de berettigede forventninger — national lovgivning, der inden udløbet af det tidsrum, der er fastsat i den tidligere lovgivning, erstatter ordningen med afgiftslettelser for biobrændstoffer, der er indeholdt i brændstofblandinger, med en forpligtelse til at tilsætte biobrændstoffer til konventionelle brændstoffer til skade for de producenter, der var begunstigede af disse fritagelser.
 Konklusion
 1)
 Artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/30/EF af 8. maj 2003 om fremme af anvendelsen af biobrændstoffer og andre fornyelige brændstoffer til transport skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for en national lovgivning som den, der er omhandlet i hovedsagen, og som udelukker et produkt som det i hovedsagen omhandlede, der er en blanding af vegetabilsk olie, fossilt diesel og særlige tilsætningsstoffer, fra den i lovgivningen fastsatte afgiftslettelsesordning for biobrændstoffer.
 2)
 Retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning er som udgangspunkt ikke til hinder for, at en medlemsstat ophæver en afgiftslettelsesordning for et produkt som det i hovedsagen omhandlede før den udløbsdato, der oprindeligt var fastsat i den nationale lovgivning. Under alle omstændigheder kræver en sådan ophævelse ikke, at der foreligger ekstraordinære omstændigheder. Det tilkommer den forelæggende ret ud fra en konkret helhedsvurdering at afgøre, om de nævnte principper er blevet overholdt i hovedsagen, idet den skal tage hensyn til samtlige relevante omstændigheder i sagen.
 (1) EUT C 183 af 19.7.2008.


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/48
 Sag anlagt den 23. februar 2007 — BYK-Chemie mod KHIM — (Substance for Success)
 (Sag T-58/07)
 (2007/C 95/96)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: BYK-Chemie (Wesel, Tyskland) (ved advokaterne J. Kroher og A. Hettenkofer)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 9. januar 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 816/2006-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det EF-varemærke, der søges registreret: Ordmærket »Substance for Success «for varer og tjenesteydelser i klasse 1 og klasse 40-42 (ansøgning nr. 3 660 552)
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen.
 Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da det ansøgte varemærke hverken mangler fornødent særpræg eller skal holdes fri til brug i handelen.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
5.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/20
 Sag anlagt den 4. august 2015 — Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi e Negro mod Kommissionen
 (Sag T-436/15)
 (2015/C 328/21)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: Consorzio Vivaisti viticoli pugliesi (Otranto, Italien) og Negro Daniele (Otranto) (ved advokaterne V. Pellegrino og A. Micolani)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Principalt udsættes gennemførelsen af den anfægtede afgørelse inden for grænserne for sagsøgernes interesse i medfør af artikel 278 TEUF.
 —
 Det fastslås, at Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2015/789, og navnlig dens artikel 9 og bilag I, er ulovlig for så vidt som Vitis-arten kvalificeres blandt de, arter, der er modtagelige for de europæiske og ikke-europæiske isolater af Xylella fastidiosa, og de dermed indfører et forbud mod, at de flyttes »inden for Unionen — inden for eller ud af de afgrænsede områder«, og dermed annulleres afgørelsen, for så vidt som den berører sagsøgerne.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at træffe enhver anden foranstaltning, som Retten måtte finde nødvendig, herunder supplerende sagsoplysning, også gennem EFSA.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgerne har til støtte for deres påstande gjort gældende, at der er sket en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og af artikel 5 TEUF og 296 TEUF, at væsentlige formforskrifter er tilsidesat i form af mangel på og/eller urigtig begrundelse, ligesom der foreligger magtfordrejning ved urigtige faktiske og retlige forudsætninger, manglende sagsoplysning og iboende selvmodsigelser.
 Sagsøgerne har gjort gældende, at søgsmålet er støttet på studier foretaget af forskere ved CNR di Bari, som på grundlag af iagttagelser, analyser og forsøg i felten og på et laboratorium godtgør, at:
 —
 Den isolerede bakterie i Salento er en anden underart og stamme end den, der normalt er ansvarlig for plantesygdomme på kontinenterne uden for Europa.
 —
 Fra 2013 til i dag har de vinstokke, der dyrkes i Provincia di Lecce, ikke udvist symptomer på hverken Pierces Sygdom eller på andre udtørringer på grund af sygdom.
 —
 I den samme periode er der på disse vinstokke heller ikke fundet spor af bakterien, endsige i de tilgrænsende områder med direkte kontakt til de inficerede oliventræer.
 —
 De reagensglasforsøg, der er gennemført i laboratorier (ved inokulum og/eller vektorkontakt), har alle været negative, både hvad angår udviklingen af infektionen og hvad angår selve tilstedeværelsen af bakterien i assymptomatisk form.
 Eftersom druer blev omfattet af de udspecificerede planter, bliver ulovligheden ifølge sagsøgerne tydeligere, eftersom den ikke tager hensyn til resultatet af sagsoplysningen, hvoraf fremgår en vis immunitet for druen over for bakterien, der er udbredt i det inficerede område.
 Bestemmelsen er ligeledes selvmodsigende, eftersom Kommissionen efter den første udtalelse EFSA 26/11/2013, hvori man bemærkede det begrænsede kendskab til Xylella fastidiosas stamme opstået i Salento, i de tidligere afgørelser nr. 87 og nr. 497 af 2014 ikke havde omfattet den blandt modtagelige planter, hvorimod den uventet senere havde indført den, hvorved det blev forbudt at flytte planten, selv efter at EFSA og de italienske myndigheder havde indhentet grundigere studier, som viste, at planten var immun over for bakterien isoleret i Salento.


text:
1.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 292/5
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 25. juni 2014 — Europa-Kommissionen mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-76/13) (1)
 ((Traktatbrud - direktiv 2002/22/EF - elektronisk kommunikation - net og tjenester - udpegning af virksomheder, der er pålagt forsyningspligt - ukorrekt gennemførelse - Domstolens dom om fastslåelse af traktatbrud - manglende opfyldelse - artikel 260, stk. 2, TEUF - økonomiske sanktioner - tvangsbøde - fast beløb))
 2014/C 292/06
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P. Guerra e Andrade, G. Braun, L. Nicolae og M. Heller, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes, som befuldmægtiget, bistået af advogado L. Morais)
 Konklusion
 1)
 Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 260, stk. 1, TEUF, idet den ikke har truffet de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre dommen Kommission mod Portugal (C-154/09, EU:C:2010:591).
 2)
 Den Portugisiske Republik betaler Europa-Kommissionen et fast beløb på 3 mio. EUR på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter«.
 3)
 Den Portugisiske Republik betaler Europa-Kommissionen en tvangsbøde på 10 000 på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter« for hver dags forsinkelse af iværksættelsen af de nødvendige foranstaltninger til at gennemføre dommen Kommissionen mod Portugal (EU:C:2010:591) at regne fra datoen for afsigelsen af nærværende dom, indtil nævnte dom opfyldes.
 4)
 Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 123 af 27.4.2013.


text:
18.2.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 49/12
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 21. december 2011 — Evroetil AD mod Direktor na Agentsia »Mitnitsi« (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Varhoven administrativen sad — Bulgarien)
 (Sag C-503/10) (1)
 (Direktiv 2003/30/EF - artikel 2, stk. 2, litra a) - begrebet bioethanol - produkt, der er fremstillet på grundlag af biomasse, som har et ethanolindhold på over 98,5% og ikke er denatureret - relevansen af den faktiske anvendelse som biobrændstof - forordning (EØF) nr. 2658/87 - kombineret nomenklatur - tarifering af bioethanol med henblik på opkrævning af punktafgifter - direktiv 2003/96/EF - energiprodukter - direktiv 92/83/EØF - artikel 20, første led, og artikel 27, stk. 1, litra a) og b) - begrebet ethanol - fritagelse for harmoniseret punktafgift - denaturering)
 2012/C 49/19
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Varhoven administrativen sad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Evroetil AD
 Sagsøgt: Direktor na Agentsia »Mitnitsi«
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Varhoven administrativen sad — fortolkning af artikel 2, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/30/EF af 8. maj 2003 om fremme af anvendelsen af biobrændstoffer og andre fornyelige brændstoffer til transport (EUT L 123, s. 42), og bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og Den Fælles Toldtarif (EFT L 256, s. 1), som ændret ved Kommissionens forordning (EØF) nr. 2587/91 af 26. juli 1991 (EFT L 259, s. 1) — fortolkning af artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (EUT L 283, s. 51) og artikel 20, stk. 1, første led, i Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer (EFT L 316, s. 21) — produkt, der er fremstillet på grundlag af biomasse, der indeholder estere, højere alkoholer og aldehyder, og som indeholder mere end 98,5% alkohol, og ikke har været genstand for denaturering — begrebet bioethanol — tarifering i underpos. 2207 20 00 (Ethanol (ethylalkohol) o.a. spiritus, denatureret, uanset alkoholindholdet) eller i underpos. 2207 10 00 (Ethanol (ethylalkohol), ikke denatureret, med et alkoholindhold ≥ 80 %), med henblik på opkrævning af punktafgifter
 Konklusion
 1)
 Definitionen af bioethanol i artikel 2, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/30/EF af 8. maj 2003 om fremme af anvendelsen af biobrændstoffer og andre fornyelige brændstoffer til transport skal fortolkes således, at den omfatter et produkt som det i hovedsagen omhandlede, som bl.a. er fremstillet på grundlag af biomasse, og som har et ethanolindhold på over 98,5%, såfremt det udbydes til salg som biobrændstof til transport.
 2)
 EU-retten skal fortolkes således, at et produkt som det i hovedsagen omhandlede, som har et ethanolindhold på over 98,5%, og som ikke er blevet denatureret i henhold til en udtrykkeligt fastsat denatureringsproces, skal pålægges punktafgifter i henhold til artikel 19, stk. 1, i Rådets direktiv 92/83/EØF af 19. oktober 1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og alkoholholdige drikkevarer, selv om produktet


text:
er fremstillet på grundlag af biomasse ved hjælp af en anden teknologi end den, der anvendes til fremstilling af ethanol på basis af landbrugsprodukter, og indeholder stoffer, der gør det uegnet til konsum, samt opfylder kravene i forslaget til europæisk standard prEN 15376 for bioethanol, der anvendes som brændstof, og selv om produktet eventuelt svarer til definitionen af bioethanol i artikel 2, stk. 2, litra a), i direktiv 2003/30.
 (1) EUT C 346 af 18.12.2010.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/7
 DOMSTOLENS DOM
 (Store Afdeling)
 af 10. januar 2006
 i sag C-302/04, Ynos kft mod János Varga (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Szombathelyi Városi Bíróság) (1)
 (Artikel 234 EF - direktiv 93/13/EØF - forbrugere - urimelige kontraktvilkår - national lovgivning bragt i overensstemmelse med direktivet efter en tredjestats indgåelse af en associeringsaftale med De Europæiske Fællesskaber og før denne stats tiltrædelse af Den Europæiske Union - Domstolen ikke kompetent)
 (2006/C 48/14)
 Processprog: ungarsk
 I sag C-302/04, angående en anmodning om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Szombathelyi Városi Bíróság (Ungarn) ved afgørelse af 10. juni 2004, indgået til Domstolen den 14. juli 2004, i en sag anlagt af Ynos kft mod János Varga, har Domstolen (Store Afdeling), sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, A. Rosas, K. Schiemann og J. Makarczyk, samt dommerne C. Gulmann, A. La Pergola, K. Lenaerts, P. Kūris, E. Juhász, G. Arestis, M. Ilešič (refererende dommer) og A. Ó Caoimh; generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: fuldmægtig B. Fülöp, den 10. januar 2006 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Under omstændigheder som dem, der foreligger i tvisten i hovedsagen, hvor de faktiske omstændigheder ligger forud for en stats tiltrædelse af Den Europæiske Union, har Domstolen ikke kompetence til at besvare det første og det andet spørgsmål.
 (1) EUT C 251 af 9.10.2004.


text:
C 233/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28.9.2002
 Sag anlagt den 25. juli 2002 af Kommissionen for De bestemmelser eller forhold i sin nationale retsorden til støtte
 Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik for, at forpligtelser, der påhviler den i henhold til fællesskabs-
 retten, ikke overholdes. En medlemsstat kan under ingen
 omstændigheder knytte betingelser til opfyldelsen af en dom.
 (Sag C-274/02)
 Den nye opgave, AFSSA er blevet pålagt af den franske
 regering, nemlig at undersøge om der er sammenlignelighed
 (2002/C 233/25) mellem DBES-produkter og franske produkter, medfører, at
 der rejses tvivl om fællesskabsrettens forrang. Argumentet om
 den påståede kompleksitet af dommen af 13. december 2001
 kan på ingen måde retfærdiggøre en forsinket gennemførelse.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 25. juli Desuden er domskonklusionen meget klar; den forpligter
 2002 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen nemlig Den Franske Republik til at acceptere markedsføring af
 for De Europæiske Fællesskaber ved D. Booss og G. Berscheid, DBES-produkter på fransk område, så længe produkterne er
 som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg. behørigt mærket eller forsynet med etiket.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt Subsidiært: En medlemsstat kan ikke under en traktatbrudssag
 følgende påstande: vedrørende manglende gennemførelse af beslutninger, som er
 rettet til staten, med føje gøre gældende, at beslutningerne er
 — Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der ulovlige, hverken i forbindelse med en procedure i henhold til
 påhviler den i henhold til artikel 228 i traktaten om artikel 226 EF, eller så meget desto mere i forbindelse med en
 oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, idet det fastslås, procedure i henhold til artikel 228 EF.
 at den har undladt at træffe de nødvendige foranstalt-
 ninger til at opfyldelse af De Europæiske Fællesskabers
 Domstols dom af 13. december 2001 i sag C-1/00 (1), Hvad angår bødens størrelse henviser Kommissionen til sine
 hvor Den Franske Republik blev dømt for at træffe de meddelelser af 21. august 1996 (5) og 28. februar 1997 (6) og
 foranstaltninger, der var nødvendige for efterkomme. anvender en grundsats på 500 EUR, der skal multipliceres med
 Rådets beslutning 98/256/EF af 16. marts 1998 om en koefficient på 15 (muligt maximum: 20) for så vidt angår
 hasteforanstaltninger til beskyttelse mod bovin spongi- overtrædelsens karakter, med en koefficient på 1 (muligt
 form encephalopati, om ændring af beslutning 94/474/ maximum: 3) for så vidt angår overtrædelsens varighed
 EF og om ophævelse af beslutning 96/239/EF (2), som og med en koefficient på 21.1 som udtryk for Frankrig
 affattet ved Kommissionens beslutning 98/692/EF af betalingsevne.
 25 november 1998 (3), særligt artikel 6 og bilag III,
 og Kommissionens beslutning 1999/514/EF af 23. juli
 ( 1) Sml. 2001 I, s. 9989.
 1999 (4) om fastsættelse af den dato, på hvilken forsendel-
 ( 2) EFT L 113 af 15.4.1998, s. 33.
 se af kvægprodukter fra Det Forenede Kongerige under ( 3) EFT L 328 af 4.12.1998, s. 35.
 den datobaserede eksportordning kan indledes i henhold ( 4) EFT L 195 af 28.7.1999, s. 42.
 til artikel 6, stk. 5, i Rådets


text:
beslutning 98/256/EF, ( 5) EFT C 242, s. 6.
 herunder særligt artikel 1, navnlig ved at nægte på dens ( 6) EFT C 63, s. 2.
 område at tillade markedsføring af produkter, der er
 omfattet af den nævnte ordning og som er korrekt
 mærket eller forsynet med etiket, efter den 30. december
 1999, hvilket er en tilsidesættelse af de forpligtelser, der
 påhviler Den Franske Republik i henhold til de to
 beslutninger, særligt de ovennævnte bestemmelser.
 — Den Franske Republik tilpligtes at betale en tvangsbøde Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 på 158 250 EUR for hver dags forsinkelse med gennemfø- se afsagt den 5. juli 2002 af Court of Appeal (England &
 relsen af de fornødne foranstaltninger til opfyldelse af Wales) (Civil Division) i sagen Andrew Owusu mod
 Domstolens dom i sag C-1/00, regnet fra afsigelsen af 1) N.B. Jackson (Villa Holidays Bal-Inn Villas), 2) Mammee
 den nævnte dom. Bøden skal indbetales til Kommissionen Bay Resorts Ltd, 3) Mammee Bay Club Ltd, 4) The
 på kontoen »EF’s egne indtægter«. Enchanted Garden Resorts & Spa Ltd, 5) Consulting
 Services Ltd, 6) Town & Country Resorts Ltd
 — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger. (Sag C-281/02)
 (2002/C 233/26)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den blotte omstændighed, at Domstolen har fastslået et Ved kendelse afsagt den 5. juli 2002, indgået til Domstolens
 traktatbrud, forpligter medlemsstaten til at afhjælpe traktat- Justitskontor den 31. juli 2002, har Court of Appeal (England
 bruddet. En medlemsstat kan ikke påberåbe sig konkrete & Wales) (Civil Division) i sagen Andrew Owusu mod


text:
4.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/35
 Sag anlagt den 6. juni 2007 — Agencja Wydawnicza Technopol mod KHIM (»222«)
 (Sag T-200/07)
 (2007/C 183/68)
 Stævningen er affattet på polsk
 Parter
 Sagsøger: Agencja Wydawnicza »Technopol« sp. z o.o. (Częstochowa, Polen) (ved radca prawny D. Rzążewska)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 22. marts 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1276/2006-4) annulleres i sin helhed.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det EF-varemærke, der søges registreret: Ordmærket »222« for varer i klasse 16.
 Den til appelkammeret påklagede afgørelse: Ansøgningen afslås.
 Appelkammerets afgørelse: Klagen afvises.
 Søgsmålsgrunde: Urigtig anvendelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker (1), da tegnet »222« ifølge sagsøgeren hverken er beskrivende eller uden særpræg for de pågældende varer.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993, EFT L 11, s. 1.


text:
Nr . C 269/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14 . 9 . 96
 Slettelse af sag C-5/96 ( ) Slettelse af sag C-413/93 ( )
 ( 96/C 269/46 ) ( 96/C 269/50 )
 Ved kendelse af 23 . maj 1996 har præsidenten for De Ved kendelse af 19 . juni 1996 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-5/96 , Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kon 413/93 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Pretura
 geriget Spanien, skal slettes af registret. circondariale di Trapani ), straffesag mod Matteo Peralta ,
 skal slettes af registret.
 (') EFT nr. C 77 af 16 . 3 . 1996 .
 (>) EFT nr. C 300 af 6 . 11 . 1993 .
 Slettelse af sag C-387/95 ( )
 Slettelse af sag C-121 /94 ( )
 ( 96/C 269/47 )
 ( 96/C 269/51 )
 Ved kendelse af 3 . juni 1996 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C Ved kendelse af 28 . juni 1996 har præsidenten for De
 387/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 mod Irland, skal slettes af registret. 121 /94 ( anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesso
 zialgericht), Domingo Gonzålez-Rodriguez mod Bundesan
 (') EFT nr . C 31 af 3 . 2 . 1996 . stalt fur Arbeit, skal slettes af registret.
 (') EFT nr . C 174 af 25 . 6 . 1994 .
 Slettelse af sag C-394/95 ( )
 ( 96/C 269/48 ) Slettelse af sag C-3 85/95 (')
 Ved kendelse af 3 . juni 1996 har præsidenten for De ( 96/C 269/52 )
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 394/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved kendelse af 28 . juni 1996 har præsidenten for De
 mod Irland , skal slettes af registret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 385/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (') EFT nr . C 31 af 3 . 2 . 1996 . mod Den Portugisiske Republik, skal slettes af registret.
 (!) EFT nr . C 31 af 3 . 2 . 1996 .
 Slettelse af sag C-40/96 ( )
 ( 96/C 269/49 ) Slettelse af sag C-393/95 ( )
 Ved kendelse af 5 . juni 1996 har præsidenten for De ( 96/C 269/53 )
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 40/96 , Kommisionen for De Europæiske Fællesskaber mod Ved kendelse af 9 . juli 1996 har præsidenten for De
 Kongeriget Spanien , skal slettes af registret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 393/95 , Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 C ) EFT nr . C 95 af 30 . 3 . 1996 . mod Kongeriget Belgien, skal slettes af registret.
 (') EFT nr . C 31 af 3 . 2 . 1996 .


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/6
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 26. juni 2008 — Matthias Zerche (sag C-334/06) og Manfred Seuke (sag C-336/06) mod Landkreis Mittweida, og Steffen Schubert (sag C-335/06) mod Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Verwaltungsgericht Chemnitz — Tyskland)
 (Forenede sager C-334/06 — C-336/06) (1)
 (Direktiv 91/439/EØF - gensidig anerkendelse af kørekort - inddragelse af kørekort i en medlemsstat på grund af brug af euforiserende stoffer eller alkohol - nyt kørekort udstedt i en anden medlemsstat - nægtelse af anerkendelse af førerretten i førstnævnte medlemsstat - bopæl, som ikke er i overensstemmelse med direktiv 91/439/EØF)
 (2008/C 209/08)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgericht Chemnitz
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Matthias Zerche (sag C-334/06), Manfred Seuke (sag C-336/06) og Steffen Schubert (sag C-335/06)
 Sagsøgte: Landkreis Mittweida og Landkreis Mittlerer Erzgebirgskreis
 Sagens genstand
 Anmodninger om præjudiciel afgørelse — Verwaltungsgericht Chemnitz — fortolkning af artikel 1, stk. 2, og artikel 8, stk. 2 og 4, i Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort (EFT L 237, s. 1) — afslag på at anerkende gyldigheden af et kørekort, der er udstedt af en anden medlemsstat efter udløbet af et midlertidigt forbud mod at erhverve nyt kørekort, i en situation hvor indehaverens nationale kørekort har været inddraget på grund af kørsel i beruset tilstand, og den pågældende har været ude af stand til at fremlægge en medicinsk-psykologisk erklæring, der kræves for at opnå et nyt kørekort i hans bopælsstat — retsmisbrug.
 Konklusion
 Artikel 1, stk. 2, artikel 7, stk. 1, og artikel 8, stk. 2 og 4, i Rådets direktiv 91/439/EØF af 29. juli 1991 om kørekort, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1882/2003 af 29. september 2003, skal fortolkes således, at de er til hinder for, at en medlemsstat under omstændigheder som dem, der foreligger i hovedsagerne, på sit område nægter at anerkende den førerret, der følger af et kørekort, som er udstedt af en anden medlemsstat på et senere tidspunkt, der ligger uden for en periode med forbud mod at ansøge om et nyt kørekort, som er fastsat for den pågældende persons vedkommende, og dermed gyldigheden af dette kørekort, så længe dets indehaver ikke har opfyldt betingelserne i den førstnævnte medlemsstats lovgivning for udstedelse af et nyt kørekort efter en inddragelse af et tidligere udstedt kørekort, herunder en undersøgelse af egnetheden til at føre motorkøretøj, hvorved det attesteres, at de omstændigheder, der begrundede inddragelsen, ikke længere foreligger.
 Under de samme omstændigheder er nævnte bestemmelser ikke til hinder for, at en medlemsstat på sit område nægter at anerkende den førerret, der følger af et kørekort, som er udstedt af en anden medlemsstat på et senere tidspunkt, hvis det på grundlag af angivelser på selve kørekortet eller andre uanfægtelige oplysninger, der hidrører fra udstedelsesmedlemsstaten, står fast, at indehaveren, som på den førstnævnte medlemsstats område har været omfattet af en foranstaltning, hvorved et tidligere udstedt kørekort er blevet inddraget, ikke havde sædvanlig bopæl på udstedelsesmedlemsstatens område på det tidspunkt, hvor kørekortet blev udstedt.
 (1)