text:
om domstolsprøvelse og/eller er åbenbart berettigede til at indgive en begæring a) i en sag om prøvelse af gyldigheden af en procedure om tilladelse til et projekt af fælles interesse, der blevet udpeget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning nr. 347/2013 af 17. april 2013 om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur, og/eller b) i en sag om prøvelse af gyldigheden af en tilladelsesprocedure, hvor udviklingsprojektet berører et europæisk område, der er blevet udpeget i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter?
 vi)
 Står det en medlemsstat frit for at fastsætte undtagelser til reglen om, at procedurer på miljøområdet ikke skal være uoverkommeligt dyre, såfremt der ikke er fastsat en sådan undtagelse i direktiv 2011/92/EU eller UNECE-konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutninger samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, udfærdiget i Århus den 25. juni 1998, og
 vii)
 er navnlig et krav i national ret om årsagsforbindelse mellem den angivelige ulovlige handling eller afgørelse og skade på miljøet som betingelse for anvendelsen af national lovgivning, der gennemfører artikel 9, stk. 4, i UNECE-konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutninger samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, udfærdiget i Århus den 25. juni 1998, med henblik på at sikre, at miljøsager ikke er uoverkommeligt dyre, forenelig med konventionen?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13.12.2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EUT L 26, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 347/2013 af 17.4.2013 om retningslinjer for den transeuropæiske energiinfrastruktur og om ophævelse af beslutning nr. 1364/2006/EF og ændring af forordning (EF) nr. 713/2009, (EF) nr. 714/2009 og (EF) nr. 715/2009 (EUT L 115, s. 39).


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/48
 Appel iværksat den 9. februar 2010 af Giorgio Lebedef til prøvelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009 i sag F-54/09, Lebedef mod Kommissionen
 (Sag T-52/10 P)
 2010/C 113/78
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Giorgio Lebedef (Senningerberg, Luxembourg) (ved avocat F. Frabetti)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Appellantens påstande
 —
 Ophævelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009, sag F-54/09, Giorgio Lebedef, bosiddende 4, Neie Wee, L-1670 Senningerberg, Luxembourg, der er tjenestemand i Europa-Kommissionen, og som bistås og repræsenteres af advokat Frédéric Frabetti, 5 rue Jean Bertels, L-1230 Luxembourg, på hvis kontor sagsøgeren har valgt adresse, i sagen mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved J. Currall og G. Berscheid, som befuldmægtigede, med valgt adresse i Luxembourg, vedrørende en påstand om annullation af afgørelse af 15.2.2008, af 1.4.2008, af 10.4.2008, af 20.5.2008 og af 14.7.2008 vedrørende en nedsættelse af appellantens ferierettigheder for 2008 med 39 dage.
 —
 Appellanten gives medhold i sine påstande i første instans.
 —
 Subsidiært: Sagen hjemvises til Personaleretten til fornyet behandling.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Med denne appel har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af Personalerettens kendelse af 30. november 2009, afsagt i sag F-54/09, Lebedef mod Kommissionen, hvorved Personaleretten fastslog, at appellantens søgsmål var åbenbart retligt ugrundet, hvilket søgsmål appellanten havde anlagt med påstand om annullation af en række afgørelser vedrørende nedsættelse af hans årlige ferie med 39 dage i 2008.
 Til støtte for sin appel har appellanten fremsat ni anbringender vedrørende:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 1, sjette afsnit, i bilag II til vedtægten og af artikel 1, stk. 2, i den rammeaftale, der regulerer relationerne mellem Kommissionen og fagforeningerne og de faglige sammenslutninger.
 —
 Fejlagtig fortolkning og anvendelse af begrebet fagforeningsfrihed.
 —
 Faktiske omstændigheder, der ikke forelå i 2008.
 —
 Tilsidesættelse af Kommissionens afgørelse af 28. april 2004 om gennemførelsesbestemmelser vedrørende fravær på grund af sygdom eller ulykke.
 —
 Fejlagtig fortolkning og anvendelse af begreberne »deltagelse i personalerepræsentation«, »midlertidig tjeneste med henblik på faglig repræsentation«, og »fagforeningsopgaver«.
 —
 Fejlagtig gengivelse og forvanskning af de faktiske omstændigheder og af appellantens udtalelser, samt faktisk urigtige konstateringer foretaget af Personaleretten med hensyn til registrering af »ubeføjet udeblivelse« i SysPer2.
 —
 Urigtig fortolkning af appellantens erklæringer og urigtig retsanvendelse foretaget af Personaleretten ved fortolkning af begrebet »fravær« som defineret i vedtægtens artikel 57, 59 og 60.
 —
 Urigtig retsanvendelse foretaget af Personaleretten ved anvendelsen af vedtægtens artikel 60, og
 —
 manglende begrundelse i relation til flere afgørende punkter i den appellerede kendelse.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 219/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.9.2002
 Skulle et CD-rom drev, som er udstyret med udgangsstik til Spørgsmål 2:
 hovedtelefon, en reguleringsknap til styrke og en knap til at få
 CD’er ind og ud, men som ikke selvstændigt kan gengive
 grafik, lyd, data og tekst, i perioden fra den 1. januar 1995 til Såfremt spørgsmål 1:
 den 21. november 1995 tariferes i position 8521 90 00 i
 overensstemmelse med den tariferingspraksis, som er fastlagt
 ved Kommissionens forordning (EF) nr. 2564/95 (1), eller i Besvares benægtende, skal ovennævnte direktivbestemmelse
 position 8471 93 51 i overensstemmelse med den tariferings- da fortolkes således, at en bydende har lidt eller vil kunne lide
 praksis, som er fastlagt ved Kommissionens forordning (EF) nr. skade som følge af en påstået overtrædelse — i det foreliggende
 2491/96 (2) og afgørelse truffet den 27. november 1996 af tilfælde den ordregivende myndigheds afgørelse om at vurdere
 The Harmonized System Committee under World Customs en anden bydendes bud som det mest fordelagtige — også
 Organization (Doc.40.260 E og Doc. 40.600 E)? når hans bud ganske vist ikke er blevet udelukket af den
 ordregivende myndighed, men klageinstansen under en klage-
 procedure konstaterer, at den bydendes bud nødvendigvis
 burde være blevet udelukket?
 (1) af 27. oktober 1995 om tarifering af visse varer i den kombinerede
 nomenklatur, EFT L 262, s. 25.
 (2) af 23. december 1996 om ændring af Rådets forordning (EØF) nr.
 2658/87 (EFT L 256, s. 1) om told- og statistiknomenklaturen og (1) EFT L 395, s. 33.
 den fælles toldtarif, EFT L 338, s. 14.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 14. maj 2002 af Bundesvergabeamt, Østrig, i se afsagt den 14. maj 2002 af Bundesvergabeamt, Østrig, i
 sagen 1. Konsortiet debis/AC, 2. ARGE Telekom & Part- sagen GROSSMANN Air Service, Bedarfsluftfahrtunter-
 ner, 3. Konsortiet SIEMENS AUSTRIA CARD mod Haupt- nehmen GmbH & Co KG mod Republikken Østrig
 verband der österreichischen Socialversicherungsträger
 (Sag C-230/02)
 (Sag C-229/02)
 (2002/C 219/04)
 (2002/C 219/03)
 Ved kendelse afsagt den 14. maj 2002, indgået til Domstolens Ved kendelse afsagt den 14. maj 2002, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 20. juni 2002, har Bundesvergabeamt, Justitskontor den 20. juni 2002, har Bundesvergabeamt,
 Østrig, i sagen 1. Konsortiet debis/AC, 2. ARGE Telekom Østrig, i sagen GROSSMANN Air Service, Bedarfsluftfahrtun-
 & Partner, 3. Konsortiet SIEMENS AUSTRIA CARD mod ternehmen GmbH & Co KG mod Republikken Østrig forelagt
 Hauptverband der österreichischen Socialversicherungsträger De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Spørgsmål 1:
 Spørgsmål 1:
 Skal artikel 1, stk. 3, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. de-
 Skal artikel 1, stk. 3, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. de- cember 1989 om samordning af love og administrative
 cember 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i
 bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge-
 forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt


text:
8.12.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 348/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- og 8. See-Krankenkasse mod Gödecke Aktiengesellschaft hen-
 se afsagt den 17. juli 2001 af Bundesfinanzhof i sagen holdsvis Intersan, Institut für pharmazeutische und klinische
 Hamann International GmbH Spedition + Logistik mod Forschung GmbH, forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom-
 Hauptzollamt Hamburg-St. Annen stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 spørgsmål:
 (Sag C-337/01)
 1. Skal artikel 81 og 82 EF fortolkes således, at de er til
 hinder for en national lovgivning, hvorefter de nationale
 (2001/C 348/18) centralorganisationer for de lovfastsatte sygekasser på
 vegne af alle lovfastsatte sygekasser og hjælpekasser
 fastsætter de obligatoriske højestebeløb, inden for hvilke
 kasserne overtager udgifterne til lægemidler, for så vidt
 Ved kendelse afsagt den 17. juli 2001, indgået til Domstolens som lovgiver samtidig fastsætter kriterierne for, hvorledes
 Justitskontor den 10. september 2001, har Bundesfinanzhof i beregningen af højestebeløbene skal ske, herunder navnlig
 sagen Hamann International GmbH Spedition + Logistik mod bestemmer, at de faste beløb skal sikre en fuldstændig,
 Hauptzollamt Hamburg-St. Annen forelagt De Europæiske kvalitetsmæssigt garanteret forsyning af de forsikrede, og
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse at der er sikret et tilstrækkeligt antal behandlingsmulighe-
 af følgende spørgsmål: der, samt at fastsættelsen på foranledning af såvel de
 forsikrede som lægemiddelproducenterne er underkastet
 en omfattende retlig kontrol?
 Foreligger der unddragelse for så vidt angår tredjelandsvarer,
 som genudføres fra toldoplag, således at der opstår toldskyld 2. Dersom spørgsmål 1) besvares bekræftende:
 som omhandlet i artikel 203, stk. 1, i Rådets forordning (EØF)
 nr. 2913/92 (1), alene fordi de varer, der var bestemt til Er en sådan fastsættelse i medfør af artikel 86, stk. 2, EF
 genudførsel fra Fællesskabets toldområde, ikke overgår til en undtaget fra anvendelsen af artikel 81 og 82 EF, såfremt
 ekstern forsendelsesprocedure i umiddelbar tilslutning til, at den på den i § 35 Sozialgesetzbuch Band V fastsatte måde
 de udtages af toldoplaget? tjener til at sikre den sociale sygeforsikringsordning, som
 der på grund af stærkt stigende omkostninger er rejst
 tvivl om?
 (1) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.
 3. Dersom spørgsmål 1) besvares bekræftende og spørgsmål
 2) benægtende:
 Kan der på fællesskabsretligt grundlag rejses krav om
 erstatning og afhjælpning mod centralorganisationerne
 også for det tilfælde, at de ved fastsættelsen følger en
 lovmæssig bestemmelse, selv om en afvisning af at
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- medvirke ved denne fastsættelse ikke i henhold til national
 se afsagt den 3. juli 2001 af Bundesgerichtshof i sagerne ret medfører en sanktion mod dem?
 1. AOK Bundesverband, 2. Bundesverband der Betriebs-
 krankenkassen, 3. Bundesverband der Innungskranken-
 kassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Kran-
 kenkassen, 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen
 e.V., 6. Verband der Arbeiter-Ersatzkassen, 7. Bundes-
 knappschaft og 8. See-Krankenkasse mod Gödecke Akti-
 engesellschaft henholdsvis Intersan, Institut für pharma-
 zeutische und klinische Forschung GmbH
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 (Sagerne C-354/01 og C-355/01) se afsagt den 2. august 2001 af Bundessozialgericht i sagen
 Nadi Sahin mod Bundesanstalt für Arbeit
 (2001/C 348/19)
 (Sag C-369/01)
 Ved kendelse afsagt den 3. juli 2001, indgået


text:
til Domstolens (2001/C 348/20)
 Justitskontor den 20. september 2001, har Bundesgerichtshof
 i sagerne 1. AOK Bundesverband, 2. Bundesverband der
 Betriebskrankenkassen, 3. Bundesverband der Innungskran-
 kenkassen, 4. Bundesverband der landwirtschaftlichen Kran-
 kenkassen, 5. Verband der Angestelltenkrankenkassen e.V., Ved kendelse afsagt den 2. august 2001, indgået til Domstolens
 6. Verband der Arbeiter-Ersatzkassen, 7. Bundesknappschaft Justitskontor den 25. september 2001, har Bundessozialgericht
 ---pagebreak--- C 348/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.12.2001
 i sagen Nadi Sahin mod Bundesanstalt für Arbeit forelagt Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den ikke inden
 1. Skal artikel 41, stk. 1, i tillægsprotokollen til aftalen om for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og
 oprettelse af en associering mellem Det Europæiske administrative bestemmelser for fuldt ud at efterkomme
 Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet af 23. november Rådets direktiv 98/81/EF af 26. oktober 1998 om æn-
 1970 fortolkes således, at dring af direktiv 90/219/EØF om indesluttet anvendelse
 af genetisk modificerede mikroorganismer (1), subsidiært
 a) en tyrkisk arbejdstager er berettiget til at påberåbe idet den ikke har underrettet Kommissionen herom.
 sig, at en begrænsning af den frie udveksling af
 tjenesteydelser er i strid med protokollen, og — i — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 bekræftende fald — ninger.
 b) at der også foreligger en begrænsning af den frie
 udveksling af tjenesteydelser, når en EF-medlemsstat Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 afskaffer en eksisterende fritagelse for arbejdstilladel-
 se for tyrkiske chauffører i international godstrans-
 port, som er beskæftiget hos en (tyrkisk) arbejdsgiver I henhold til artikel 249, stk. 3, i traktaten om oprettelse af
 med hjemsted i Tyrkiet? Det Europæiske Fællesskab er direktiver med hensyn til det
 tilsigtede mål bindende for enhver medlemsstat, som de rettes
 2. Vedrører en sådan begrænsning alene den frie udveksling til.
 af tjenesteydelser eller henholdsvis også — eller udeluk-
 kende — adgangen til arbejdsmarkedet som omhandlet i
 artikel 13 i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af I henhold til traktatens artikel 10, stk. 1, skal medlemsstaterne
 19. september 1980 om udvikling af associeringen træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som er
 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyr- egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som følger af
 kiet? traktaten eller af retsakter foretaget af Fællesskabets institu-
 tioner.
 3. Finder artikel 13 i associeringsrådets afgørelse nr. 1/80 af
 19. september 1980 om udvikling af associeringen
 Den Hellenske Republik bestrider ikke, at den er forpligtet til
 mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyr-
 at træffe foranstaltninger med henblik på at efterkomme det
 kiet også anvendelse på tyrkiske arbejdstagere hos en
 ovennævnte direktiv.
 arbejdsgiver med hjemsted i Tyrkiet, når disse arbejdstage-
 re arbejder som langturschauffører inden for international
 godstransport og regelmæssigt passerer en medlemsstat i Kommissionen konstaterer, at Den Hellenske Republik hidtil
 transit uden at tilhøre det (lovlige) arbejdsmarked i denne ikke har truffet egnede foranstaltninger med henblik på
 medlemsstat? fuldstændigt at inkorporere det omhandlede direktiv i græsk
 ret.
 (1)


text:
EFT L 330 af 5.12.1998, s. 13.
 Sag anlagt den 26. september 2001 af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske
 Republik
 Sag anlagt den 27. september 2001 af Kommissionen for
 (Sag C-371/01) De Europæiske Fællesskaber mod Irland
 (2001/C 348/21) (Sag C-375/01)
 (2001/C 348/22)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 26. sep-
 tember 2001 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 27. sep-
 konsulent Götz zur Hausen og Panos Panagiotopoulos, der er tember 2001 anlagt sag mod Irland af Kommissionen for
 udstationeret som national tjenestemand ved Kommissionens De Europæiske Fællesskaber ved Richard Wainwright som
 Juridiske Tjeneste. befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.


text:
C 136/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 15.5.1999
 Stettelse af sag C-19/98 (1) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Commissione Tribu-
 taria Provinciale di Livorno), Centro Acciai Rivestiti SrL (CAR)
 (1999/C 136/30) mod Direzione Regionale delle Entrate per la Toscana, Livorno,
 skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 26. februar 1999 har formanden for Femte
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, (1) EFT C 181 af 14.6.1997.
 at sag C-19/98, Kommissionen mod Den Kongeriget Spanien,
 skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 94 af 28.3.1998.
 Stettelse af sag C-18/98 (1)
 (1999/C 136/32)
 Stettelse af sag C-133/97 (1) Ved kendelse af 4. marts 1999 har formanden for Fjerde
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet,
 (1999/C 136/31) at sag C-18/98, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mod Den Kongeriget Spanien, skal slettes af registeret.
 Ved kendelse af 2. marts 1999 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-133/97 (1) EFT C 94 af 28.3.1998.


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/4
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 17. juli 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-132/06) (1)
 (Traktatbrud - artikel 10 EF - sjette momsdirektiv - forpligtelser for betalingspligtige personer - kontrol af afgiftspligtige transaktioner - eftergivelse)
 (2008/C 223/05)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Traversa og M. Afonso, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Italienske Republik (ved I. Braguglia, som befuldmægtiget og avvocato dello Stato G. De Bellis)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — tilsidesættelse af artikel 2 og artikel 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — forpligtelser for betalingspligtige personer — national lovgivning, hvorefter der gives afkald på kontrol med afgiftspligtige transaktioner, som gennemføres i løbet af en række afgiftsperioder
 Konklusion
 1)
 Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 og 22 i Rådets sjette direktiv 77/3887EF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag samt artikel 10 EF, idet den i artikel 8 og 9 i lov nr. 289 af 27. december 2002 om det årlige og flerårlige statslige budget (finansloven af 2003) (legge n. 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) generelt og udifferentieret har frafaldet kontrol af afgiftspligtige transaktioner, der er udført i løbet af en række afgiftsperioder.
 2)
 Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 108 af 6.5.2006.


text:
16.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 296/16
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 9. juni 2016 — María del Pilar Planes Bresco mod Comunidad Autónoma de Aragón (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal Supremo — Spanien)
 (Forenede sager C-333/15 og C-334/15) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - fælles landbrugspolitik - integreret system for forvaltning og kontrol af visse støtteordninger - forordning (EF) nr. 1782/2003 - enkeltbetalingsordning - artikel 43 og 44 - arealbaserede betalingsrettigheder - støtteberettiget hektar - permanente græsarealer - national lovgivning, hvorefter støtteberettigelsen for permanente græsarealer med et foderareal, som overstiger det areal, der oprindeligt blev taget hensyn til ved fastsættelsen af betalingsrettighederne, underkastes betingelser om anvendelse til avlsbehov, der er karakteristiske for bedriften))
 (2016/C 296/21)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Supremo
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: María del Pilar Planes Bresco
 Sagsøgt: Comunidad Autónoma de Aragón
 Konklusion
 Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29. september 2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 2012/2006 af 19. december 2006, skal fortolkes således, at den er til hinder for en national ordning som den i hovedsagen omhandlede, hvorefter der ved vurderingen af de hektarer, der er berettigede til arealstøtte for et produktionsår, ikke kan tages hensyn til de permanente græsarealer, som angives af en landbruger, og som overstiger de arealer, der i sin tid blev lagt til grund for fastsættelsen af størrelsen af dennes betalingsrettigheder pr. hektar, medmindre landbrugeren ikke fører bevis for, at disse arealer i det konkrete produktionsår rent faktisk anvendes til avlsbehov, der er karakteristiske for bedriften.
 (1) EUT C 302 af 14.9.2015.


text:
8.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 64/47
 Appel iværksat den 28. december 2007 af Carlos Sanchez Ferriz m.fl. til prøvelse af kendelse afsagt den 17. oktober 2007 af Retten for EU-personalesager i sag F-115/06, Sanchez Ferriz m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-492/07 P)
 (2008/C 64/77)
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellanter: Carlos Sanchez Ferriz (Bruxelles, Belgien), Isabelle Chantraine (Bruxelles, Belgien), José De Viana Costa Ribeiro (Meise, Belgien), Brigitte Housiaux (Ramillies, Belgien), Chantal Vellemans (Bruxelles, Belgien), Sylvie Schaack (Remich, Storhertugdømmet Luxembourg), Andrea Losito (Sandweiler, Storhertugdømmet Luxembourg), Alain Hertert (Scheidgen, Storhertugdømmet Luxembourg), Marie-Josée Gaspar-Lis (Luxembourg, Storhertugdømmet Luxembourg), Otilia Ferreira-Nielsen (Gostingen, Storhertugdømmet Luxembourg) (ved avocat F. Frabetti)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Appellanternes påstande
 —
 Ophævelse af kendelsen afsagt af Retten for EU-personalesager den 17. oktober 2007 i sag F-115/06.
 —
 De påstande som appellanterne havde nedlagt for Retten for EU-personalesager tages til følge, hvorfor og søgsmålet i sag F-115/06 antages til behandling, og appellanternes påstande tages til følge.
 —
 Subsidiært, sagen hjemvises til Retten for EU-personalesager.
 —
 Kommissionen tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 I appelsagen har appellanterne nedlagt påstand om ophævelse af kendelsen afsagt af Retten for EU-personalesager, hvorved denne afviste deres søgsmål, hvori de havde nedlagt påstand om principalt annullation af listen over forfremmelser for tjenestemænd i forfremmelsesåret 2005, fordi denne liste ikke omfatter appellanternes navne og, subsidiært, annullation af afgørelserne om tildeling af prioritetspoint til appellanterne for nævnte forfremmelsesår.
 Til støtte for deres appel har appellanterne gjort gældende, at gennemførelsesbestemmelserne af 26. april 2002, hvis gyldighed blev anfægtet i første instans — i modsætning til det, der blev lagt til grund i den anfægtede kendelse — har en direkte juridiske relevans i denne sag.
 Endvidere har de gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl, for så vidt den fastslog, at anbringendet vedrørende tilsidesættelse af gennemførelsesbestemmelserne, der blev fremsat den 23. december 2004, på grund af fremsættelsen på det sene tidspunkt i replikken, måtte afvises. Appellanterne har gjort gældende, at dette anbringende allerede var blevet fremsat i deres klage samt i stævningen, og at replikken alene indeholdt en uddybning heraf.
 Endelig har appellanterne gjort gældende, at i modsætning til det af Retten fastslåede, er de konkret og individuelt berørt af tilsidesættelsen af artikel 6, nr. 1, og af artikel 10, stk. 2, i bilag XIII til vedtægten, hvorfor de klart har søgsmålsinteresse.


text:
16.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/40
 Sag anlagt den 11. august 2017 — De Loecker mod EEAS
 (Sag T-537/17)
 (2017/C 347/53)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Stéphane De Loecker (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne J.-N. Louis og N. de Montigny)
 Sagsøgt: Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EEAS)
 Sagsøgerens påstande
 Det fastslås:
 —
 Afgørelsen af 10. oktober 2016, hvorved Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil afslog den af Stéphane De Loecker indgivne ansøgning om bistand i henhold til artikel 12a og artikel 24 i vedtægten for tjenestemænd i Den europæiske Union annulleres.
 —
 Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 250 000 EUR i erstatning for det lidte ikke-økonomiske tab.
 —
 Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil bærer sine egne sagsomkostninger og tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte sagsomkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 266 TEUF, for så vidt som sagsøgte med vedtagelsen af afgørelsen af 10. oktober 2016, hvorved tjenesten afslog den af sagsøgeren indgivne ansøgning om bistand (herefter »den anfægtede afgørelse«), har tilsidesat begrundelsen i Personalerettens dom af 16. december 2015, De Loecker mod EEAS (F-34/15, EU:F:2015:153). Sagsøgeren har ligeledes gjort gældende, at sagsøgte har tilsidesat den procedure, der blev iværksat af Kommissionens Kontor for Undersøgelser og Disciplinære Foranstaltninger (IDOC) efter dommen af 14. februar 2017, Kerstens mod Kommissionen (T-270/16 P, ikke trykt i Sml., EU:T:2017:74).
 2.
 Andet anbringende om tilsidesættelse af retten til forsvar og, navnlig, tilsidesættelse af retten til at blive hørt og tilsidesættelse af den aktindsigt, der følger af artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder.


text:
22.12.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/39
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 19. oktober 2007 — Evropaïki Dynamiki mod EFSA
 (Sag T-69/05) (1)
 (Ufornødent at træffe afgørelse - offentlige kontrakter - Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) - annullation af offentligt udbud - sagens genstand bortfaldet)
 (2007/C 315/74)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (ved N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) (først ved A. Cuvillier og D. Detken, derefter ved A. Cuvillier og S. Gabbi, som befuldmægtigede, bistået af avocat J. Stuyck)
 Sagens genstand
 Annullation af Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) beslutning af 3. december 2004 om ikke at antage sagsøgerens bud, afgivet inden for rammerne af udbudsproceduren for levering af software og tjenester til oprettelse af extranet mellem medlemsstaternes nationale organer, Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) og Kommissionen, såvel som beslutningen om at tildele kontrakten til en anden bydende.
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 EFSA betaler samtlige sagens omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2005.


text:
4.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/31
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 20. juni 2007 — Tirrenia di Navigazione m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-246/99) (1)
 (Statsstøtte - søtransport - beslutning om at indlede den i artikel 88, stk. 2, EF fastsatte procedure - ny støtte - eksisterende støtte)
 (2007/C 183/60)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: Tirrenia di Navigazione SpA, tidligere Tirrenia di Navigazione SpA og Adriatica di Navigazione SpA (Napoli, Italien), Caremar SpA (Napoli), Toremar SpA (Livorno, Italien), Siremar SpA (Palermo, Italien) og Saremar SpA (Cagliari, Italien) (først ved avocats A. Tizzano og G. Roberti, dernæst ved avocats G. Roberti, A. Franchi og G. Bellitti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved D. Triantafyllou, V. Di Bucci og E. De Persio, som befuldmægtigede)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Navigazione Libera del Golfo SpA (Napoli) (ved avocats S. Ravenna og A. Abate), Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità SpA (Aliscafi SNAV) (Messina, Italien) (ved avocats B. Castaldo og C. Forte), Traghetti Pozzuoli Srl (Napoli), Alilauro SpA (Napoli) og Linee Lauro Srl (Pozzuoli, Italien) (ved avocat E. Amato)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 6. august 1999 om at indlede en procedure i henhold til artikel 88, stk. 2, EF om statsstøtte ydet af Italien til virksomhederne i koncernen Tirrenia di Navigazione (EFT 1999 C 306, s. 2).
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler Kommissionens samt intervenienterne Navigazione Libera del Golfo SpA's, Linee Lauro Srl's, Traghetti Pozzuoli Srl's og Alilauro SpA's omkostninger.
 3)
 Intervenienten Aliscafi Società Navigazione Alta Velocità (Aliscafi SNAV) SpA bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 20 af 22.1.2000.


text:
26.6.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 168/2
 Sag anlagt den 22. april 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik
 (Sag C-188/04)
 (2004/C 168/04)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 22. april 2004 anlagt sag mod Den Italienske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved K. Wiedner og G. Bambara.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 93/37/EØF (1) af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter, navnlig direktivets artikel 3, stk. 1, og artikel 11, stk. 3, 6 og 7, idet virksomheden ANAS SpA tildelte koncession på anlæg og forvaltning af motorvejen »Pedemontana Veneta Ovest« til selskabet Autostrada Brescia-Verona-Vicenza-Padova p.a. ved direkte koncession gennemført ved aftale indgået den 7. december 1999, som ikke forudgående blev offentliggjort ved en bekendtgørelse, uden at betingelserne herfor var opfyldt.
 —
 Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Kommissionen er af den opfattelse, at koncessionen vedrørende anlæg og forvaltning af motorvejen »Pedemontana Veneta Ovest«, som blev gennemført af ANAS uden forudgående offentliggørelse af en bekendtgørelse, ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i direktiv 93/37/EØF, navnlig direktivets artikel 3, stk. 1, og artikel 11, stk. 3, 6 og 7.
 Direktivets artikel 3 fastsætter visse bestemmelser vedrørende offentliggørelse på fællesskabsplan, når de ordregivende myndigheder indgår koncessionskontrakter om offentlige bygge- og anlægsarbejder i tilfælde af, at kontraktens værdi overstiger 5 mio. EUR. Det følger af direktivets artikel 11, stk. 3, at ordregivende myndigheder, som ønsker at anvende en koncessionskontrakt om offentlige bygge- og anlægsarbejder, skal tilkendegive deres hensigt herom ved en bekendtgørelse, som i henhold til artikel 11, stk. 7, skal sendes til Kontoret for De Europæiske Fællesskabers Officielle Publikationer.
 I betragtning af at kontrakten om anlæg og forvaltning af motorvejen »Pedemontana Veneta Ovest« har en værdi på ca. 350 mio. EUR, skulle den med sikkerhed have været gjort til genstand for en offentliggørelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende.
 (1) EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.


text:
29.8.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 314/20
 Rettens dom af 5. juli 2016 — Kommissionen mod Hristov
 (Sag T-26/15 P) (1)
 ((Appel - personalesag - udnævnelse - procedure til udvælgelse og udnævnelse af den administrerende direktør for et reguleringsagentur - EMA - forhåndsudvælgelse foretaget af et forhåndsudvælgelsesudvalg - udnævnelse foretaget af EMA’s bestyrelse - sammensætning af forhåndsudvælgelsesudvalget - kumulation af funktioner som medlem af forhåndsudvælgelsesudvalget og medlem af EMA’s bestyrelse - upartiskhed))
 (2016/C 314/28)
 Processprog: bulgarsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (først ved J. Currall, N. Nikolova og S. Petrova, og derefter ved N. Nikolova og S. Petrova, som befuldmægtigede)
 De andre parter i appelsagen: Emil Hristov (Sofia, Bulgarien) (ved advokaterne M. Ekimdzhiev, K. Boncheva og G. Chernicherska) (sagsøger i første instans), og Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA)(først ved J. Currall, N. Nikolova og S. Petrova, og derefter ved N. Nikolova og S. Petrova, som befuldmægtigede) (sagsøgt i første instans)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten for EU-Personalesager (Anden Afdeling) den 13. november 2014, Hristov mod Kommissionen og EMA (F-2/12, EU:F:2014:245), med påstand om delvis ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Dom afsagt af Retten for EU-Personalesager (Anden Afdeling) den 13. november 2014, Hristov mod Kommissionen og EMA (F-2/12), ophæves delvis, for så vidt som dommen annullerede Europa-Kommissionens afgørelse af 20. april 2011, hvorved den foreslog bestyrelsen for Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) en liste med fire ansøgere, som blev anbefalet af forhåndsudvælgelsesudvalget og bekræftet af høringsudvalget for udnævnelser.
 2)
 Sagen hjemvises til Personaleretten med henblik på, at denne træffer afgørelse vedrørende påstanden om annullation af Kommissionens afgørelse af 20. april 2011, hvorved den foreslog bestyrelsen for Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) en liste med fire ansøgere, som blev anbefalet af forhåndsudvælgelsesudvalget og bekræftet af høringsudvalget for udnævnelser, for så vidt angår de klagepunkter og anbringender, der er påberåbt af Emil Hristov og med hensyn til hvilke Personaleretten ikke har truffet afgørelse.
 3)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 (1) EUT C 118 af 13.4.2015.


text:
C 79/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.3.2000
 g) at indehaveren enten har eller ikke har pålagt Hypo- und Vereinsbank AG forelagt De Europæiske Fælles-
 den første køber en retligt bindende kontraktlig skabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af
 begrænsning, som forbyder salg af varerne med følgende spørgsmål:
 videresalg for øje til nogen anden end den endelige
 forbruger? 1. Finder Rådets direktiv 85/577/EØF af 20. december 1985
 om forbrugerbeskyttelse i forbindelse med aftaler indgået
 B. afhænger besvarelsen af spørgsmålet om, hvorvidt der uden for fast forretningssted (EFT L 372 af 31.12.1985,
 forelå samtykke i direktivets forstand fra indehaveren s. 31, »dørsalgdirektivet«) også anvendelse på aftaler om
 til markedsføringen af varerne i EØS, af flere eller andre realkredit (§ 3, stk. 2, nr. 2, i Verbraucherkreditgesetz [den
 faktorer, og i givet fald hvilke? tyske lov om forbrugerkredit]), og har dette direktiv
 forrang for Rådets direktiv 87/102/EØF af 22. december
 (1) Rådets første direktiv 89/104/EØF af 21. december 1988 om 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love
 indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om vare- og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (EFT
 mærker (EFT L 40 af 11.2.1989, s. 1). L 42 af 12.2.1987, s. 48, »forbrugerkreditdirektivet«) med
 hensyn til den i artikel 5 fastsatte fortrydelsesret?
 2. Hvis Domstolen besvarer dette spørgsmål bekræftende:
 Er dørsalgdirektivet til hinder for, at den nationale lovgiver
 anvender den frist for fortrydelse, der er fastsat i § 7, stk. 2,
 tredje punktum, i lov om forbrugerkredit, også i de tilfælde,
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- hvor et dørsalg er en ydelse af en realkredit, som forstået i
 se afsagt den 22. juli 1999 af High Court of Justice § 3, stk. 2, nr. 2, i lov om forbrugerkredit, og hvor den
 (England & Wales), Chancery Division (Patent Court), i oplysningspligt, der er fastsat i direktivets artikel 4, ikke er
 sagen 1) Levi Strauss & Co., Delaware, USA, og 2) Levi iagttaget?
 Strauss (UK) Ltd mod Costco UK Ltd
 (Sag C-416/99)
 (2000/C 79/11)
 Ved kendelse afsagt den 22. juli 1999, indgået til Domstolens
 Sag anlagt den 21. december 1999 af Kommissionen for
 Justitskontor den 29. oktober 1999, har High Court of Justice
 De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 (England & Wales), Chancery Division (Patent Court) i sagen
 1) Levi Strauss & Co., Delaware, USA, og 2) Levi Strauss (UK)
 Ltd mod Costco UK Ltd forelagt De Europæiske Fællesskabers (Sag C-483/99)
 Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse.
 (2000/C 79/13)
 Grundene og de præjudicielle spørgsmål er de samme som i
 den præjudicielle sag C-415/99 (1), 1) Levi Strauss & Co.,
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 21. de-
 Delaware, USA, og 2) Levi Strauss (UK) Ltd mod Costco UK
 cember 1999 anlagt sag mod Den Franske Republik af
 Ltd.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Maria
 Patakia, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmæg-
 (1) Offentliggjort i dette EF-Tidende, s. 5. tiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez
 de la Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Den Franske Republik


text:
har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til artikel 43-48 EF og artikel 56 EF
 (tidligere artikel 52-58 og 73 B), idet den har opretholdt
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- artikel 2, stk. 1, og stk 2, nr. iii), i dekret 93-1298 af
 se afsagt den 30. november 1999 af Bundesgerichtshof i 13. december 1993, hvorefter der til den franske stats
 sagen Georg og Helga Heininger mod Bayerische Hypo- særlige aktie i Société Nationale Elf-Aquitaine er knyttet
 und Vereinsbank AG følgende rettigheder
 (Sag C-481/99) a) enhver overskridelse af tærskler for en fysisk eller
 juridisk persons direkte eller indirekte besiddelse af
 (2000/C 79/12) værdipapirer, enten individuelt eller i forening, svaren-
 de til en tiendedel, en femtedel eller en tredjedel
 Ved kendelse afsagt den 30. november 1999, indgået til af selskabets kapital eller stemmerettigheder kræver
 Domstolens Justitskontor den 20. december 1999, har Bundes- økonomiministerens forudgående godkendelse (dekre-
 gerichtshof i sagen Georg og Helga Heininger mod Bayerische tets artikel 2, stk. 1),
 ---pagebreak--- 18.3.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 79/7
 b) der kan fremsættes indsigelse mod afgørelser om Anmodninger om præjudiciel afgørelse forelagt ved ken-
 afståelse af eller overdragelse til sikkerhed af de aktiver, delse afsagt den 28. oktober 1999 i sag C-485/99, ved
 der er anført i bilaget til dekretet, nærmere bestemt kendelser afsagt den 30. oktober 1999 i sagerne C-486/99,
 aktiemajoriteten i fire af moderselskabets dattersel- C-487/99, C-488/99 og C-492/99, og ved kendelser afsagt
 skaber, Elf-Aquitaine Production, Elf-Antar France, den 10. november 1999 i sagerne C-489/99, C-490/99 og
 Elf-Gabon SA og Elf-Congo SA (dekretets artikel 2, C-491/99 af Tribunale di Brescia — Anden Afdeling for
 stk. 3), Civilsager, i sagen Gottinghen SpA m.fl. mod Ministero
 delle Finanze
 og idet Den Franske Republik ikke har fastlagt tilstræk-
 kelig præcise og objektive kriterier for godkendelse
 af eller fremsættelse af indsigelse mod de nævnte (Sagerne C-485/99—C-492/99)
 dispositioner.
 (2000/C 79/14)
 2. Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Ved kendelse afsagt den 28. oktober 1999 i sag C-485/99
 (Gottinghen SpA, Tenuta Mombello Srl og Artea Srl mod
 Ministero delle Finanze), ved kendelser afsagt den 30. oktober
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1999 i sag C-486/99 (Flos SpA, Flos Consulting Srl, Collebeato
 Center, Light Shop Srl, Light Shop 2 Srl og Light Contract Srl
 Direkte investering er en form for kapitalbevægelse. Parallelt mod Ministero delle Finanze), i sag C-487/99 (Petra Srl mod
 hermed falder det forhold, at en investor, der er hjemmehøren- Ministero delle Finanze), i sag C-488/99 (Supercar Srl mod
 de i en anden EU-stat, erhverver kontrollerende kapitalandele i Ministero delle Finanze) og i sag C-492/99 (Impresa Colleoni
 en indenlandsk virksomhed, også ind under EF-traktatens Giacomo e Figli Srl mod Ministero delle Finanze), og ved
 bestemmelser om etableringsretten. Nationale bestemmelser, kendelser afsagt den 10. november 1999 i sag C-489/99
 hvorved der indføres generelle godkendelses- eller veto-proce- (Immobiliare Flavia Srl i likvidation mod Ministero delle
 durer, kan, selv om de finder anvendelse uden forskel, give Finanze), i sag C-490/99 (Azzini SpA mod Ministero delle
 anledning til hindringer for såvel etableringsretten som de Finanze)


text:
og i sag C-491/99 (Falegnameria Carminati di Franco
 frie kapitalbevægelser, idet de kan hæmme udøvelsen af de e Domenico Carminati SNC (tidligere Carminati Agostino
 grundlæggende friheder, der er garanteret ved EF-traktaten, Srl mod Ministero delle Finanze), indgået til Domstolens
 eller gøre udøvelsen af dem mindre attraktiv. De franske Justitskontor den 21. december 1999, har Tribunale di Brescia
 bestemmelser, der er nævnt i påstandene, kan således kun — Anden Afdeling for Civilsager — forelagt De Europæiske
 anses for at være forenelige med artikel 56 og 43 EF (tidligere Fællesskabers Domstol anmodninger om præjudiciel afgørelse
 artikel 73 B og 52) hvis de falder ind under undtagelserne i af følgende spørgsmål:
 artikel 46, 58 og 296 EF, eller hvis de er begrundet i tvingende
 almene hensyn, og der for anvendelsen af bestemmelserne 1. Er bestemmelsen i artikel 11, stk. 1, i italiensk lov nr. 448
 er fastsat objektive, stabile og offentliggjorte kriterier, som af 23. december 1998 GURI nr. 302 af 29.12.1998,
 begrænser de nationale myndigheders adgang til at anlægge et supplemento ordinario) om, at der skal betales registre-
 skøn til et minimum. ringsgebyr med et fast årligt beløb, som andrager
 750 000 ITL for aktieselskaber og kommanditaktiesel-
 De oplysninger, den franske regering har givet om den skaber og 400 000 ITL for anpartsselskaber, for registre-
 franske forfatningsdomstols praksis vedrørende grænserne før ring af de andre selskabsdokumenter for hvert år fra 1985
 økonomiministerens frie skøn, er ubestemte for så vidt angår til 1992, i overensstemmelse med fællesskabsretten, særlig
 den fortolkning, der kan anlægges af begrebet »national Rådets direktiv 69/335 af 17. juli 1969 (1)?
 interesse« i forhold til udenlandske investorers interesser.
 Oplysningerne fjerner således ikke Kommissionens betænkelig- 2. Er bestemmelsen i artikel 11, stk. 3, i italiensk lov
 heder med hensyn til, om bestemmelserne er forenelige med nr. 448/1998, hvorefter renten af de beløb, der skal
 fællesskabsretten. De franske myndigheder ønsker at undgå, at tilbagebetales, idet de overstiger de i artiklens stk. 1
 de pågældende selskaber kommer under kontrol af selskaber i fastsatte beløb, skal beregnes med den fastsatte rentesats,
 tredjelande, men Kommissionen skal i denne sammenhæng der var gældende på datoen for lovens ikrafttræden (2,5 %
 henvise til de muligheder, artikel 57 EF giver for at opretholde p.a.), og ikke med den rentesats, der er fastsat i artikel 5, jf.
 restriktioner, der bestod i 1993 med hensyn til kapitalbevægel- artikel 1, i lov nr. 29 af 26. januar 1961 med senere
 ser til eller fra tredjelande, der vedrører direkte investeringer. ændringer, i overensstemmelse med fællesskabsretten?
 Denne mulighed har Den Franske Republik ikke benyttet.
 Endelig kan den omstændighed, at den franske regering kun i
 begrænset omfang har anvendt bestemmelserne, ikke tjene
 som begrundelse for, at der indføres bestemmelser, som ikke (1) Rådets direktiv 69/335/EØF af 17.7.1969 om kapitaltilførselsaf-
 er i overensstemmelse med fællesskabsretten, heller ikke selv gifter, EFT 1969 II, s. 405.
 om de kun finder anvendelse på et begrænset antal tilfælde.


text:
28.5.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 132/19
 Sag anlagt den 6. april 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-159/05)
 (2005/C 132/35)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 6. april 2005 anlagt sag mod Storhertugdømmet Luxembourg af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved D. Maidani, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/47/EF af 6. juni 2002 om aftaler om finansiel sikkerhedsstillelse (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 2.
 Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelsen af direktivet udløb den 27. december 2003.
 (1) EFT L 168 af 27.6.2002, s. 43.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/32
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 28. november 2005 — EEB m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-94/04) (1)
 (»Annullationssøgsmål - formalitetsindsigelse - direktiv 2003/112/EF - søgsmålskompetence«)
 (2006/C 48/63)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: European Environmental Bureau (EEB) (Bruxelles, Belgien), Pesticides Action Network Europa (London, Det Forenede Kongerige), International Union of Food, Agricultural, Hotel, Restaurant, Catering, Tobacco and Allied Workers' Associations (IUF) (Genève, Schweiz), European Federation of Trade Unions in the Food, Agricultural and Tourism sectors and allied branches (EFFAT) (Bruxelles), Stichting Natuur en Milieu (Utrecht, Nederlandene) og Svenska Naturskyddföreningen (Stockholm, Sverige) (ved avocats P. van den Biesen, G. Vandersanden og B. Arentz)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Doherty, som befuldmægtiget)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Syngenta Ltd (Guilford, Det Forenede Kongerige) (ved solicitor C. Simpson og barrister D. Abrahams)
 Sagens genstand
 Anmodning om annullation af Kommissionens direktiv 2003/112/EF af 1. december 2003 om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF for at optage paraquat som aktivt stof.
 Kendelsens konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgerne betaler deres egne omkostninger samt Kommissionens omkostninger.
 3)
 Intervenienten betaler sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 106 af 30.4.2004.


text:
28.3.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 94/33
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: nr. 85/0186/B6, 87/0295/B2 og 87/0296/B2, hvilket belùb
 sagsùgeren anser sig for uberettiget frakendt.
 Sagsùgeren, en ikke-erhvervsdrivende, belgisk sammenslut- (1) Sag C-199/91, Foyer culturel du Sart-Tilman ASBL mod Kom-
 ning, som har vñret initiativtager til flere fortlùbende missionen, Sml. I, s. 2689.
 uddannelsesprojekter, gùr gñldende, at den belgiske stat (2) EFT L 289 af 22.10.1983, s. 1.
 har indgivet flere ansùgninger om stùtte til Den Europñ-
 iske Socialfond i sagsùgers navn og for sagsùgers regning,
 og at disse ansùgninger har dannet grundlag for Kommis-
 sionens beslutninger om tilsagn om betaling af forskud i
 sagerne nr. 84/3643/B6, 85/0077/B4, 85/0186/B6, 86/
 0274/B2, 87/0295/B2 og 87/0296/B2. I december 1988 Sag anlagt den 16. januar 1998 af Wirtschaftsvereinigung
 oplyste de belgiske myndigheder Kommissionen, at sag- Stahl m.fl. mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 sùgeren var oplùst , og anmodede den om at tilbageholde skaber
 alle betalinger samt at udbetale de resterende belùb samlet (Sag T-16/98)
 i de sager, hvori der var meddelt tilsagn. Beslutningerne
 om nedsñttelse af den ùkonomiske stùtte, som endelig (98/C 94/80)
 blev taget af Kommissionen, blev genstand for en sag for
 Domstolen, i hvilken Domstolen ved dom af 25. maj (Processprog: tysk)
 1993 (1) delvis anerkendte sagsùgerens krav.
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 16. januar 1998 anlagt sag mod Kommissionen
 Sagsùgeren gùr gñldende, at Kommissionen endnu ikke for De Europñiske Fñllesskaber af Wirtschaftsvereinigung
 har truffet de foranstaltninger, som skal trñffes for at Stahl, Düsseldorf, AG der Dillinger Hüttenwerke, Dillin-
 opfylde den nñvnte dom, og at denne undladelse angive- gen/Saar, EKO Stahl GmbH, Eisenhüttenstadt, Krupp
 ligt er årsagen til det tab, sagsùgeren har lidt. Thyssen Nirosta GmbH, Bochum, Thyssen Krupp Stahl
 GmbH, Duisburg, Preussag Stahl AG, Salzgitter, Stahl-
 werke Bremen GmbH, Bremen og Thyssen Stahl AG,
 Til stùtte for sine krav gùr sagsùgeren gñldende: Duisburg, ved advokat Jochim Sedemund, Berlin, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31,
 Ð at i henhold til de lovtekster, der var gñldende for Grand-rue.
 tiden for indgivelsen af ansùgninger om stùtte og de
 efterfùlgende tilsagn fra Kommissionen Ð 1984 til Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande:
 1987 Ð har initiativtageren, som har fået tilsagn fra
 Kommissionen på grundlag af sin ansùgning om stùtte, Ð Kommissionens beslutning 98/4/EKSF af 26. november
 ret til at få udbetalt et forskud og til at få udbetalt sal- 1997 om en procedure i henhold til EKSF-traktatens
 dobelùbet efter indgivelse af en anden ansùgning bilagt artikel 65 (sag IV/36.069 Wirtschaftsvereiningung
 en udfùrlig rapport, som er godkendt af medlemssta- Stahl) annulleres.
 ten
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ð at artikel 6 i Rådets forordning (EéF) nr. 2950/83 af Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 17. oktober 1983 om gennemfùrelse af beslutning 83/
 516/EéF (2) bestemmer, under hvilke omstñndigheder Ved den anfñgtede beslutning (1) blev den aftale om infor-
 stùtte fra Fonden kan suspenderes, nedsñttes eller ind- mationsudveksling, som sagsùgerne havde anmeldt den
 stilles, og belùb skal indbetales som tilbagebetalings- 28. maj 1996, anset for


text:
at udgùre en overtrñdelse af
 pligtige forskud EKSF-traktatens artikel 65.
 Sagsùgerne gùr gñldende, at Kommissionen har tilsidesat
 Ð at retten for initiativtageren, hvis ansùgninger er retssikkerhedsprincippet på grund af manglende begrebs-
 imùdekommet, og som har modtaget et forskud, til at mñssig og logisk sammenhñng i fortolkningen af EKSF-
 oppebñre saldobelùbet af retssikkerhedsmñssige traktatens artikel 65, stk. 1, der er en bùdeforskrift, som
 grunde kun kan fratages ham under respekt af de fast- skal fortolkes i overensstemmelse med legalitetsprincippet.
 satte procedurer, og
 For det andet har Kommissionen tilsidesat almindelige
 Ð at så meget desto mere må det heraf konkluderes, at bevisbyrderegler. Efter retspraksis fraviges reglen om, at
 initiativtageren har krav på, at Kommissionen vedtager Kommissionen skal bevise, at der faktisk er en konkurren-
 en beslutning vedrùrende en ansùgning om udbetaling cebegrñnsning, kun, når konkurrencebegrñnsningen er
 af saldobelùbet, der er indgivet af den medlemsstat, i formålet med aftalen, eller aftalen per se er konkurrence-
 hvilken han er statsborger. forvridende. Dette kan imidlertid ikke vñre tilfñldet med
 hensyn til en ordning med gensidig udveksling af oplysnin-
 ger om markedssituationen, idet en sådan ordning ud fra
 Sagsùgeren gùr endelig gñldende, at da der ikke foreligger et konkurrenceretligt synspunkt enten må anses for neutral
 nogen behùrig vejledning fra Fonden for så vidt angår eller endog konkurrencefremmende. Den anfñgtede beslut-
 sagsùgerens krav, kan sagsùgeren kun forelùbigt fastsñtte ning indeholder end ikke et forsùg på en empirisk undersù-
 sit tab til det belùb, som svarer resten af stùtten i sagerne gelse heraf.
 ---pagebreak--- C 94/34 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 28.3.98
 For det tredje anfùrer sagsùgerne, at Kommissionens vur- Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 dering af markedets gennemsigtighed er behñftet med fejl.
 Kommissionen har ikke taget hensyn til en uvildig sagkyn- Ð Den afgùrelse i sagsùgtes skrivelse af 14. oktober
 dig erklñring, som var vedlagt ansùgningen om negativat- 1997, hvorved der blev givet afslag på ansùgningen
 test, og hvoraf fremgår, at der ved ùget gennemsigtighed er om tilbagebetaling af den skat til Fñllesskaberne, som
 en konkurrenceforùgelse. Der foreligger på dette punkt en sagsùgeren har betalt for perioden fra 1. januar 1989
 vñsentlig mangel med hensyn til sagens oplysning, hvilket til og med 30. september 1995, annulleres eller erklñ-
 har haft indflydelse på beslutningens indhold. res ugyldig.
 For det fjerde er formålet med EKSF-traktatens artikel 60
 Ð Om nùdvendigt kendes det for ret, at Europa-Parla-
 ifùlge sagsùgerne en ordning med fuldstñndig gennemsig-
 mentets beslutning om at pålñgge de freelancetolke,
 tighed med hensyn til priser og salgsbetingelser. Hvis dette
 som arbejder for det, fñllesskabsskat, er ugyldig, eller
 efter Domstolens opfattelse gñlder for så vidt angår gen-
 at der ikke på grundlag af denne over for sagsùgeren
 nemsigtighed på markedet med hensyn til priser, må det så
 kan indeholdes fñllesskabsskat for perioden fra
 meget mere vñre tilladt at skabe gennemsigtighed på mar-
 1. januar 1989 til og med 30. september 1995 i ind-
 kedet med hensyn til leverancer.
 tñgter for det arbejde, hun udfùrte som freelance for
 sagsùgte.
 For det femte anfùrer sagsùgerne, at der foreligger en
 vñsentlig mangel med


text:
hensyn til sagens oplysning, idet
 Kommissionen ikke foretog undersùgelser af markedsande- Ð Om nùdvendigt kendes det for ret, at artikel 8 i aftalen
 lene med de midler, den normalt har til rådighed, således med AIIC er ugyldig, eller at der ikke på grundlag
 som det er beskrevet i Kommissionens meddelelse om heraf over for sagsùgeren kan indeholdes fñllesskabs-
 afgrñnsning af det relevante marked (2). skat for perioden fra 1. januar 1989 til og med 30. sep-
 tember 1995 i indkomsterne for det arbejde, hun
 For det sjette foreligger der efter sagsùgerens opfattelse en udfùrte som freelancetolk for sagsùgte.
 tilsidesñttelse af EKSF-traktatens artikel 47, stk. 2, idet
 Kommissionen over for USA's regering har oplyst, at den Ð Sagsùgte tilpligtes at tilbagebetale den fñllesskabsskat,
 ikke havde indvendinger mod udveksling af EKSF-spùrge- som sagsùgeren har betalt i perioden fra 1. januar
 skema 2-72. For det fùrste havde sagsùgerne ikke gjort 1989 til og med 30. september 1995, og som sagsùge-
 udvekslingen af dette spùrgeskema til en del af deres ren nu anslår til 17 309 ECU, med rente på 8 % eller
 anmeldelse, og for det andet gñlder der efter retspraksis den herfor gñldende rentesats.
 en sñrlig vidtgående beskyttelse af de berùrte virksomhe-
 ders forretningshemmeligheder i henhold til det alminde- Ð Subsidiñrt:
 lige princip, der er kommet til udtryk i sagsbehandlings-
 forskrifterne inden for konkurrenceretsområdet. Dette Sagsùgte tilpligtes at erstatte sagsùgerens tab, som
 betyder også, at de berùrte virksomheder på forhånd ved denne nu anslår til 642 199 BEF, samt det tab, der
 en tilstrñkkelig begrundet beslutning skal orienteres, såle- nñrmere skal bestemmes, og som er forårsaget af yder-
 des at de på denne måde får lejlighed til at tage retslige ligere krav fra det belgiske skattevñsen og/eller sociale
 skridt, inden oplysningerne videregives. sikringsinstitutioner, og som vedrùrer perioden fra
 1. januar 1989 til og med 30. september 1995, hvor
 Endelig er den anfñgtede beslutning i strid med begrundel- sagsùgte indeholdt fñllesskabsskat i sagsùgerens ind-
 sespligten i henhold til EKSF-traktatens artikel 15, idet der komst.
 med hensyn til flere spùrgsmål ikke er en tilstrñkkelig
 begrundelse.
 Ð Sagsùgte tilpligtes at betale sagsùgerens omkostninger.
 (1) EFT L 1 af 3.1.1998, s. 10.
 (2) EFT C 372 af 9.12.1997, s. 5, punkt 33 ff. Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter er de
 samme som i sag T-2/98.
 Sag anlagt den 14. januar 1998 af F mod Europa-Parla-
 mentet
 (Sag T-17/98)
 (98/C 94/81) Sag anlagt den 19. januar 1998 af Peter Reichert mod
 Europa-Parlamentet
 (Processprog: nederlandsk) (Sag T-18/98)
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er (98/C 94/82)
 der den 14. januar 1998 anlagt sag mod Europa-Parlamen-
 tet af F, Bruxelles, ved advokat G. van der Wal med mùde- (Processprog: tysk)
 ret for Nederlandenes Hoge Raad, Haag, og advokat
 L. Y. J. M. Parret, Bruxelles, og med valgt adresse i Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 Luxembourg hos advokat Aloyse May, 31, Grand-rue. der den 19. januar 1998 anlagt sag mod Europa-Parlamen-


text:
Nr . C 95/ 10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 30 . 3 . 96
 Circondariale di Roma — Tivoli — anmodet De Europæiske Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 Fællesskabers Domstol om en præjudiciel afgørelse af afsagt den 24. november 1995 af Bundesverwaltungsgericht
 spørgsmål, der er identiske med spørgsmålene i de forenede i sagen Faik Günaydin, Hatice Günaydin og de mindreårige
 sager C-58/95 m.fl . (*). børn Günes Günaydin og Seda Günaydin mod Freistaat
 Bayern
 (M EFT nr. C 119 af 13 . 5 . 1995 , s . 6 . ( Sag C-36/96 )
 ( 96/C 95/17)
 Ved kendelse afsagt den 24 . november 1995 , indgået til
 Domstolens Justitskontor den 12 . februar 1996 , har Bun
 desverwaltungsgericht, Første Afdeling, i sagen Faik Günay
 Sag anlagt den 9. februar 1996 af Kommissionen for De din, Hatice Günaydin og de mindreårige børn Günes
 Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik Günaydin og Seda Günaydin mod Freistaat Bayern forelagt
 ( Sag C-35/96 ) De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 ( 96/C 95/16 ) præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1 . Har en tyrkisk arbejdstager tilknytning til det lovlige
 9. februar 1996 anlagt sag mod Den Italienske Republik af arbejdsmarked i en medlemsstat, og har han lovlig
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Enrico beskæftigelse i den betydning, disse udtryk anvendes i
 Traversa , Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuld artikel 6 , stk. 1 , i afgørelse nr. 1/80 truffet af Associe
 mægtiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos ringsrådet EØF/Tyrkiet om udvikling af associeringen
 Gomez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste, ( herefter » afgørelse nr . 1 /80 «), når han kun har fået en
 Wagner-Centret, Kirchberg. midlertidig tilladelse til at udøve lønnet beskæftigelse
 hos en arbejdsgiver i medlemsstaten og kun med henblik
 på oplæring til en stilling i en arbejdsgiveren tilhørende
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: dattervirksomhed i Tyrkiet ?
 1 . Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat 2 . Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende, udelukker
 sine pligter efter artikel 5 og 85 i traktaten om oprettelse en indsigelse om, at der foreligger misbrug af rettighe
 af Det Europæiske Fællesskab, da den har vedtaget og der, i så fald, at der foreligger et retskrav i henhold til
 opretholdt en lov, som pålægger Consiglio nazionale artikel 6, stk . 1 , i afgørelse nr. 1 /80, når den tyrkiske
 degli spedizionieri doganali ( CNSD ), der er tillagt arbejdstager klart har givet udtryk for, at han efter
 besluttende myndighed, at træffe en beslutning om at oplæringsperioden vil vende tilbage til Tyrkiet, og
 sammenslutte virksomheder, som er i strid med nævnte udlændingemyndighederne kun som følge af denne
 traktats artikel 85 , for så vidt som der ved beslutningen erklæring har meddelt ham tilladelse til midlertidigt
 fastsættes en bindende tarif for samtlige toldklare ophold i Tyskland ?
 rere .
 2 . Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom


text:
Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 afsagt den 30. januar 1996 af Tribunal d'instance du 7éme
 Ved beslutning 93/438/EØF ( 1 ) af 30 . juni 1993 fastslog arrondissement de Paris i sagerne Sodiprem, Sodiac og
 Kommissionen det som stridende mod traktatens artikel 85 , Sovim ( C-37/96 ) samt Roger Albert SA ( C-38/96 ) mod
 Direction générale des douanes
 stk . 1 , at Consiglio nazionale degli spedizionieri doganali
 ( CNSD ) på sit møde den 21 . marts 1988 vedtog en tarif for ( Sag C-37/96 og C-38/96 )
 toldklarereres tjenesteydelser . ( 96/C 95/ 18 )
 Kommissionen fastslog desuden, at beslutningen truffet af Ved domme afsagt den 30 . januar 1996 , indgået til
 CNSD den 21 . marts 1988 — der begrænser konkurrencen, Domstolens Justitskontor den 12 . februar 1996 , har Tribu
 da der fastsættes en bindende tarif for samtlige toldklarerere nal d'instance du 7éme arrondissement de Paris i sagerne
 — har direkte hjemmel i den italienske lov nr. 1612 af 1960, Sodiprem, Sodiac og Sovim ( C-37/96 ) samt Roger Albert SA
 idet Consiglio nazionale herefter skal vedtage en beslutning ( C-38/96 ) mod Direction générale des douanes forelagt De
 om sammenslutning af virksomheder, der er forbudt ved Europæiske Fællesskabers Domstol to anmodninger om
 traktatens artikel 85 , stk . 1 . Kommissionen konkluderede præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 heraf, at lov nr. 1612/1960 udgør en overtrædelse af
 traktatens artikel 5 , sammenholdt med traktatens arti
 kel 85 . » Medfører den ordning, der er indført ved lov nr . 92-676 af
 17. juli 1992 » relative å l'octroi de mer et portant mise en
 æuvre de la décision du Conseil des ministres des Commu
 (') EFT nr. L 203 , af 30 . 6 . 1993 , s . 27 . nautés européennes 89/688 du 22 décembre 1989 ( ] )« ( lov
 om særtold og om gennemførelse af EF-Ministerrådets
 beslutning 89/688 af 22 . 12 . 1989 ), at der i stedet for en
 ---pagebreak--- 30 . 3 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 95/ 11
 afgift med tilsvarende virkning som told som omhandlet i Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk
 Domstolens dom af 16 . juli 1992, Legros, indføres en konsulent H. Van Lier og R. Vidal, Kommissionens
 egentlig intern afgift, som ikke indebærer en forskelsbe Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 handling, og som er i overensstemmelse med ordlyden af og C. Gomez de la Cruz, Kommissionens Juridiske Tjeneste,
 ånden bag traktaten om oprettelse af Det Europæiske Wagner-Centret C 252 .
 Økonomiske Fællesskab ?«
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 (') EFT nr . L 399 af 30 . 12 . 1989 , s . 46 .
 1 . Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine
 forpligtelser i henhold til artikel 5 og 189 i traktaten om
 oprettelse af Det Europæiske Fællesskab ved ikke inden
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom for den fastsatte frist at have sat de nødvendige


text:
love og
 administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme
 afsagt den 1 . februar 1996 af Arrondissementsrechtbank,
 Amsterdam, i sagen Koninklijke Vereeniging ter Bevorde Rådets direktiv 90/377/EØF ( 1 ) af 29 . juni 1990 om
 ring van de Belangen des Boekhandels mod 1 . Free Record gennemsigtigheden af forbrugerpriserne på gas, subsi
 diært ved ikke at have underrettet Kommissionen
 Shop BV, 2 . Free Record Shop Fiolding NV
 herom .
 ( Sag C-39/96 )
 96/C 95/ 19 ) 2 . Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Ved dom afsagt den 1 . februar 1996 , indgået til Domstolens Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Justitskontor den 13 . februar 1996 , har Arrondissements
 rechtbank, Amsterdam, i sagen Bevordering van de Belan
 I henhold til EF-traktatens artikel 189 , stk. 3 , og artikel 5 ,
 gen des Boekhandels mod 1 . Free Record Shop BV, 2 . Free stk . 1 , har medlemsstaterne pligt til at træffe de nødvendige
 Record Shop Fiolding NV, forelagt De Europæiske Fælles foranstaltninger til opfyldelse af de direktiver, der er rettet til
 skabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af dem, inden for den hertil fastsatte frist. Den nævnte frist
 følgende spørgsmål : udløb den 1 . juli 1991 , uden at Kongeriget Spanien havde
 1 . Såfremt en aftale mellem virksomheder eller en vedta vedtaget de nødvendige bestemmelser om gennemsigtighe
 gelse inden for en sammenslutning af virksomheder om den af forbrugerpriserne på gas .
 regulering af konkurrencen er kommet i stand, før
 forordning nr. 17/62 ( 1 ) trådte i kraft, og rettidigt er (') EFT nr . L 185 af 17 . 7 . 1990, s . 16 .
 blevet anmeldt til Kommissionen i henhold til bestem
 melserne i denne forordning, mens Kommissionen i det
 hele ikke har reageret på denne anmeldelse , er denne
 aftale eller denne vedtagelse da fortsat omfattet af den
 » foreløbige gyldighed «, som ifølge Domstolens praksis
 tilkommer anmeldte karteller ?
 Sag anlagt den 14 . februar 1996 af Kommissionen for De
 2 . I bekræftende fald, fortsætter denne » foreløbige gyldig Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 hed « da på ubestemt tid ? I benægtende fald, hvilke ( Sag C-43/96 )
 omstændigheder afhænger den » foreløbige gyldigheds « ( 96/C 95/21 )
 ophør da af?
 3 . Vedrører den » foreløbige gyldighed « kun aftalen eller Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 vedtagelsen som nævnt i spørgsmål 1 — i den form, 14 . februar 1996 anlagt sag mod Den Franske Republik af
 hvori den er anmeldt, eller omfatter den også aftaler eller Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Héléne
 vedtagelser, der er kommet i stand senere, og som i Michard og Enrico Traversa, Kommissionens Juridiske
 ændret form fortsætter de samme kartelaftaler, for så Tjeneste, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 vidt disse ikke indeholder nogen udvidelse eller skær Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Kommissionens
 pelse af kartelaftalerne, set ud fra det fælles markeds Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg.
 funktion og virkeliggørelse


text:
?
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 (M EFT 1959-1962 , s . 81 . følgende påstande :
 1 . Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat de
 forpligtelser, der påhviler den i henhold til Rådets sjette
 Sag anlagt den 13 . februar 1996 af Kommissionen for De direktiv af 17 . maj 1977 om harmonisering af medlems
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien staternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det
 fælles merværdiafgiftssystem : ensartet beregnings
 ( Sag C-40/96 ) grundlag ( 77/388/EØF ), navnlig bestemmelserne i arti
 ( 96/C 95/20 ) kel 17, stk . 2 ( 1 ), idet Den Franske Republik har
 opretholdt lovbestemmelser, hvorefter moms på tran
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den sportmidler, der er selve genstanden for den afgiftsplig
 13 . februar 1996 anlagt sag med Kongeriget Spanien af tiges virksomhed, ikke kan fradrages .


text:
30.1.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien (Østrig) den 28. oktober 2009 — Humanplasma GmbH mod Republikken Østrig
 (Sag C-421/09)
 2010/C 24/34
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landesgericht für Zivilrechtssachen Wien
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Humanplasma GmbH
 Sagsøgt: Republikken Østrig
 Præjudicielt spørgsmål
 Er artikel 28 (sammenholdt med artikel 30) EF til hinder for anvendelsen af en national bestemmelse, hvorefter indførelsen af koncentrat af røde blodlegemer fra Tyskland kun er tilladt, såfremt blodet er afgivet vederlagsfrit (end ikke dækning af udgifter), når denne betingelse også finder anvendelse på den nationale fremstilling af koncentrat af røde blodlegemer?


text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/41
 Rettens dom af 15. oktober 2014 — Revisionsretten mod BF
 (Sag T-663/13 P) (1)
 ((Appel - personalesag - ansættelse - udnævnelse til en stilling som direktør for menneskelige ressourcer - afslag på ansøgning - forpligtelse til at begrunde den rapport, der blev fremlagt af udvælgelseskomitéen))
 2014/C 421/57
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Revisionsretten for Den Europæiske Union (ved T. Kennedy og J. Vermer, agents)
 Den anden part i appelsagen: BF (Luxembourg, Luxembourg) (ved advokat L. Levi)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Personaleretten (Første Afdeling) den 17. oktober 2013 i sag F-69/11, BF mod Revisionsretten, med påstand om ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Revisionsretten for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler BF’s omkostninger.
 (1) EUT C 52 af 22.2.2014.


text:
8.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 64/9
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 24. januar 2008 — Roby Profumi Srl mod Comune di Parma (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Corte suprema di cassazione — Italien)
 (Sag C-257/06) (1)
 (Artikel 28 EF - direktiv 76/768/EØF - beskyttelse af sundheden - kosmetiske midler - import - meddelelse til importstatens myndigheder af oplysninger vedrørende kosmetiske midler)
 (2008/C 64/11)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte suprema di cassazione
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Roby Profumi Srl
 Sagsøgt: Comune di Parma
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Corte supreme di cassazione — fortolkning af artikel 28 EF og artikel 7 i Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler (EFT L 262, s. 169), som ændret ved Rådets direktiv 93/35/EØF af 14. juni 1993 (EFT L 151, s. 32) — varer fra andre medlemslande, som er klar til at blive bragt i omsætning — nationale bestemmelser, der forpligter en importør til at angive en fuldstændig og detaljeret liste over de stoffer, der er indeholdt i varen
 Konklusion
 Artikel 7 i Rådets direktiv 76/768/EØF af 27. juli 1976 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om kosmetiske midler, som ændret ved Rådets direktiv 93/35/EØF af 14. juni 1993, er ikke til hinder for en national bestemmelse, som med henblik på hurtig og korrekt lægebehandling i tilfælde af helbredsforstyrrelse pålægger importøren af kosmetiske midler at meddele sundhedsministeriet og regionen virksomhedens (firma)navn, dens hovedsæde og hovedsædet for fabrikationsenheden samt en udtømmende og detaljeret liste over de anvendte og de i disse midler indeholdte stoffer.
 (1) EUT C 212 af 2.9.2006.


text:
10.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 362/23
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 28. september 2011 — AC mod Rådet
 (Sag F-9/10) (1)
 (Personalesag - forfremmelse - forfremmelsesåret 2009 - sammenligning af fortjenester - åbenbart urigtigt skøn)
 2011/C 362/37
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: AC (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne S. Rodrigues og C. Bernard-Glanz)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved Bauer og K. Zieleśkiewicz, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at opføre sagsøgeren på listen over tjenestemænd, der forfremmes til lønklasse AD 13 i forfremmelsesåret 2009.
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 AC betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 113 af 1.5.2010, s. 79.


text:
C 176/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.6.2000
 og F. Randolph), angående en påstand om annullation af KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Kommissionens forordning (EF) nr. 773/98 af 7. april 1998
 om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen den 23. marts 2000
 af ubleget stof af bomuld med oprindelse i Folkerepublikken
 Kina, Egypten, Indien, Indonesien, Pakistan og Tyrkiet (EFT
 L 111, s. 19), har Retten (Femte Udvidede Afdeling), sammen- i sag T-234/99, Patrick Monod-Gayraud mod Kommissio-
 sat af afdelingsformanden, J.D. Cooke, og dommerne R. Garcia- nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 Valdecasas, P. Lindh, J. Pirrung og M. Vilaras; justitssekretær:
 H. Jung, den 28. januar 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion (Annullations- og erstatningssøgsmål — national ekspert
 lyder således: midlertidigt udstationeret ved Kommissionen — bopælsud-
 gifter — søgsmålsfrist — fristoverskridelse — afvisning)
 1) Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2) Hver part bærer sine egne omkostninger. (2000/C 176/39)
 (1) EFT C 258 af 15.8.1998. (Processprog: fransk)
 I sag T-234/99, Patrick Monod-Gayraud, national ekspert
 midlertidigt udstationeret ved Kommissionen for De Europæi-
 ske Fællesskaber, bosat i Warszawa (Polen), ved advokaterne
 H. Masse-Dessen, Conseil d’Etat og Cour de cassation, og
 V. Ecker, Luxembourg, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos sidstnævnte, 77, boulevard Grande-Duchesse Charlotte,
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 mægtigede: J. Currall og F. Clotuche-Duvieusart), hvori der dels
 den 30. marts 2000 er nedlagt påstand om annullation af Kommissionens afgørelse
 af 29. juni 1999 om ikke at afholde sagsøgerens udgifter til
 i sag T-33/99, Elvira Méndez Pinedo mod Den Europæiske bopæl og dels om erstatning for det herved lidte tab, har
 Centralbank (1) Retten (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 R. Garcia-Valdecasas, og dommerne P. Lindh og J.D. Cooke;
 justitssekretær: H. Jung, den 23. marts 2000 afsagt kendelse,
 (Meddelelse om ledige stillinger i Den Europæiske Central- hvis konklusion lyder således:
 banks Juridiske Tjeneste — annullations- og erstatnings-
 søgsmål — afvisning) 1) Sagen afvises.
 (2000/C 176/38) 2) Sagsøgeren bærer sagens omkostninger.
 (Processprog: spansk) (1) EFT C 20 af 22.1.2000.
 I sag T-33/99, Elvira Méndez Pinedo, Madrid, ved advokat
 Antonio Mendez Garcia, calle Bravo Murillo 36, 2. sal, 28015
 Madrid, mod Den Europæiske Centralbank (befuldmægtigede:
 Antonio Sàiñz de Vicuña og Chiara Zilioli), angående en
 påstand om annullation af den meddelelse om ledige stillinger
 i Den Europæiske Centralbanks Juridiske Tjeneste, som blev Sag anlagt den 4. april 2000 af ACA — Associação
 bekendtgjort i EF-Tidende C 159 A af 26. maj 1998, og en Comercial de Aveiro mod Kommissionen for De Europæi-
 påstand om erstatning, har Retten (Anden Afdeling), sammen- ske Fællesskaber
 sat af afdelingsformanden, J. Pirrung, og dommerne A. Potocki
 og A.W.H. Meij; justitssekretær: H. Jung, den 30. marts 2000
 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: (Sag T-80/00)
 1) Sagen afvises. (2000/C 176/40)
 2) Ansøgningen om fri proces afslås.
 (Processprog: portugisisk)
 3) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 (1) EFT C 121 af 1.5.1999. den 4. april 2000 anlagt sag mod Kommissionen


text:
2.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/23
 Sag anlagt den 3. december 2012 — Recaro mod KHIM — Certino Mode (RECARO)
 (Sag T-524/12)
 2013/C 32/37
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Recaro Beteiligungs-GmbH (Kaiserslautern, Tyskland) (ved advokat J. Weiser)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Certino Mode, SL (Elche, Spanien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse ændres, således at der gives afslag på intervenientens klage, og EF-varemærke nr. 734343 »RECARO« erklæres fortabt i sin helhed.
 —
 Subsidiært annulleres afgørelse truffet den 6. september 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1761/2011-1).
 —
 Harmoniseringskontoret og eventuelt Certino Mode, SL tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med nærværende sag og klagesagen for Harmoniseringskontoret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, som begæringen om fortabelse vedrører: Ordmærket »RECARO« for varer i klasse 10 og 25 — EF-varemærkeregistrering nr. 734343
 Indehaver af EF-varemærket: Certino Mode, SL
 Indgiveren af begæringen om fortabelse af EF-varemærket: Recaro Beteiligungs-GmbH
 Annullationsafdelingens afgørelse: EF-varemærket erklæret fortabt
 Appelkammerets afgørelse: Delvis ophævelse af den anfægtede afgørelse
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), sammenholdt med artikel 15 i Rådets forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 2, i Rådets forordning nr. 207/2009 sammenholdt med regel 50, stk. 1, i Kommissionens forordning nr. 2868/95
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75, første punktum, i Rådets forordning nr. 207/2009.


text:
4.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/49
 Sag anlagt den 4. oktober 2010 — Portugal mod Kommissionen
 (Sag T-475/10)
 ()
 2010/C 328/77
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Den Portugisiske Republik (ved L. Inez Fernandes, som befuldmægtiget, bistået af advokaterne C. Botelho Moniz og P. Gouveia e Melo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens beslutning K(2010) 4891 endelig af 20. juli 2010 vedrørende en af Portugal anvendt skattelignende afgift med henblik på finansiering af salgsfremstød for vin — sag C-43/2004 (ex NN 38/2003), annulleres.
 —
 Subsidiært, syvende og niende betingelse i artikel 3, stk. 2, i beslutningen annulleres.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 a)
 Retlig fejl med tilsidesættelse af traktatens artikel 107, stk. 1, idet den del af indtægterne fra afgiften med henblik på finansiering af salgsfremstød for vin, der anvendes til finansiering af støtte til salgsfremstød og reklame for vin i overensstemmelse med lovdekret nr. 119/97 af 15. maj 1997, betegnes som statsstøtte.
 b)
 Retlig fejl med tilsidesættelse af traktatens artikel 107, stk. 1, og artikel 296 samt af Kommissionens forordning (EF) nr. 1860/2004 (1), i det omfang Kommissionen anså støtten til salgsfremstød og reklame for vin for statsstøtte uden hverken at undersøge, om støtten kunne begrænse konkurrencen på markedet, eller om den kunne udgøre en de minimis-støtte.
 c)
 Fejl ved vurderingen af de faktiske omstændigheder, idet Kommissionen ved vurderingen af afgiften med henblik på salgsfremstød som en finansieringsmekanisme for aktiviteter til salgsfremstød og reklame for vin i andre medlemsstater og i tredjelande forskelsbehandler indførte produkter og krænker traktatens artikel 110, og tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik, idet der ikke efter anmodningen om oplysninger af 24. april 2006 er iværksat nogen foranstaltning til yderligere undersøgelse for at afklare den tvivl, som herskede på dette punkt.
 d)
 Retlig fejl ved anvendelsen af traktatens artikel 108 og artikel 7, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (2) samt af proportionalitetsprincippet og af princippet om ligebehandling, for så vidt som den i artikel 3, stk. 2, i beslutningen fastsatte syvende betingelse, selv hvis det måtte anerkendes, at den af Kommissionen gennemførte undersøgelse i beslutningen var lovlig (hvilket ikke er tilfældet), er i strid med den analyse og de konklusioner, som Kommissionen er nået frem til i begrundelserne for beslutningen.
 e)
 Retlig fejl, for så vidt som den i artikel 3, stk. 2, i beslutningen fastsatte niende betingelse tilsidesætter traktatens artikel 108 og 296, samt artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999, såvel som proportionalitetsprincippet, princippet om ligebehandling og retten til forsvar.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1860/2004 af 6.10.2004 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte i landbrugs- og fiskerisektoren.
 (2) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93.


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/69
 Sag anlagt den 13. september 2013 — ZZ m.fl. mod Parlamentet
 (Sag F-87/13)
 2013/C 344/129
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved advokaterne A. Salerno og B. Cortese)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Europa-parlamentets afgørelse vedrørende den nye tildeling af adgangsrettigheder til foreningen SAFE’s mailboks.
 Sagsøgernes påstande
 —
 Annullation af den anfægtede afgørelse.
 —
 Det fastslås, at Europa-Parlamentet er ansvarlig for, at sagsøgerne har lidt såvel økonomisk som ikke-økonomisk skade som følge af den anfægtede afgørelse, og de tilkendes en erstatning for hele den nævnte skade.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
4.4.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/6
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 12. februar 2009 — Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie mod Staatssecretaris van Financiën (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Hoge Raad der Nederlanden — Nederlandene)
 (Sag C-515/07) (1)
 (Sjette momsdirektiv - goder og tjenesteydelser, der henføres til virksomheden til brug for afgiftspligtige transaktioner og andre transaktioner end afgiftspligtige - ret til øjeblikkeligt og fuldt fradrag for afgift i forbindelse med køb af sådanne goder og tjenesteydelser)
 (2009/C 82/10)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Hoge Raad der Nederlanden — fortolkning af artikel 6, stk. 2, og artikel 17, stk. 1, 2 og 6, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 1) — goder og tjenesteydelser (ikke blot investeringsgoder der anvendes dels til virksomhedsformål dels til private formål) — fuld integrering i den afgiftspligtiges erhvervsvirksomhed — mulighed for øjeblikkelig og fuld fradrag for den afgift, der er forbundet med erhvervelsen af sådanne goder og tjenesteydelser
 Konklusion
 Artikel 6, stk. 2, litra a), og artikel 17, stk. 2, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, skal fortolkes således, at de ikke finder anvendelse på goder og tjenesteydelser, som virksomheden anvender til andre transaktioner end den afgiftspligtige persons afgiftspligtige transaktioner, idet den merværdiafgift, der erlægges ved erhvervelse af disse goder og tjenesteydelser, ikke kan fradrages, da den vedrører sådanne transaktioner.
 (1) EUT C 22 af 26.1.2008.


text:
9.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/26
 Sag anlagt den 26. marts 2012 — Pro-Duo mod KHIM — El Corte Inglés (GO!)
 (Sag T-141/12)
 2012/C 165/46
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Pro-Duo (Ghent, Belgien) (ved barrister T. Alkin)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanien)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen udsættes, indtil der er truffet afgørelse i ugyldighedssag nr. 5011 C.
 —
 Afgørelse truffet den 19. januar 2012 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1373/2011-4) annulleres, for så vidt appelkammeret afviste at udsætte sagen, indtil der er truffet afgørelse i ugyldighedssagen, eller at annullere afgørelsen i sin helhed.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Pro-Duo
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »GO!« i sort, hvidt og gråt for varer i klasse 3 — EF-varemærkeansøgning nr. 8859712
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: El Corte Inglés, SA
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-varemærkeregistrering nr. 6070981 af figurmærket »GO GLORIA ORTIZ« for varer i klasse 3
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked har foretaget en urigtig retsanvendelse, idet det ikke udsatte sagen, og det har tilsidesat artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 207/2009, idet det fejlagtigt fandt, at der var risiko for forveksling mellem de omhandlede varemærker.


text:
2.4.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 103/20
 Rettens dom af 17. februar 2011 — UEFA mod Kommissionen
 (Sag T-55/08) (1)
 (Tv-spredningsvirksomhed - artikel 3a i direktiv 89/552/EØF - foranstaltninger truffet af Det Forenede Kongerige vedrørende begivenheder af væsentlig samfundsmæssig interesse for denne medlemsstat - Europamesterskabet i fodbold - afgørelse, der erklærer foranstaltningerne forenelige med fællesskabsretten - begrundelse - artikel 49 EF og 86 EF - ejendomsret)
 2011/C 103/34
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Union des associations européennes de football (UEFA) (Nyon, Schweiz) (ved solicitors A. Bell og K. Learoyd, D. Anderson, QC, og solicitor B. Keane)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved F. Benyon og E. Montaguti, som befuldmægtigede, bistået af J. Flynn, QC, og barrister M. Lester)
 Intervenienter til støtte for sagsøgte: Kongeriget Belgien (ved: C. Pochet, som befuldmægtoget, bistået af advokat J. Stuyck), Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (først ved s. Behzadi-Spencer og V. Jackson, dernæst ved s. Behzadi-Spencer og L. Seeboruth, som befuldmægtigede, bistået af barristers T. de la Mare og B. Kennelly)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse 2007/730/EF af 16. oktober 2007 om foreneligheden med fællesskabsretten af de foranstaltninger, som Det Forenede Kongerige har truffet i henhold til artikel 3a, stk. 1, i Rådets direktiv 89/552/EØF om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv-spredningsvirksomhed (EUT L 295, s. 12)
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Union des associations européennes de football (UEFA) bærer sine egne omkostninger og betaler derudover Kommissionens omkostninger.
 3)
 Kongeriget Belgien og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 107 af 26.4.2008.


text:
21.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 170/33
 Sag anlagt den 29. maj 2007 — Borco-Marken-Import Matthiesen mod KHIM — Tequilas del Señor (TEQUILA GOLD Sombrero Negro)
 (Sag T-182/07)
 (2007/C 170/64)
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG (Hamburg, Tyskland) (ved Rechtsanwalt M. Wolter)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Anden part i sagen for appelkammeret: Tequilas del Señor SA de CV (Guadalajara, Mexico)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 7. marts 2007 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1285/2005-1) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Tequilas del Señor SA de CV
 Det omhandlede EF-varemærke: EF-figurmærket »TEQUILA GOLD Sombrero Negro« for varer i klasse 33 — ansøgning nr. 2 722 122
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Borco-Marken-Import Matthiesen GmbH & Co. KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: De nationale figurmærker, der indeholder ordbestanddelene »SIERRA« og »CACTUS JACK SHOOTER«, og det nationale figurmærke, der gengiver en »rød sombrero«, for varer i klasse 33
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 40/94.


text:
16.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 310/13
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 19. oktober 2006 — Buendia Sierra mod Kommissionen
 (Sag T-311/04) (1)
 (Tjenestemænd - forfremmelse - forfremmelsesåret 2003 - tildeling af prioritetspoints)
 (2006/C 310/25)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: José Luis Buendía Sierra (Bruxelles, Belgien) (ved avocats M. van der Woude og V. Landes)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Berscheid og V. Joris, som befuldmægtigede, bistået af avocat D. Waelbroeck)
 Sagens genstand
 Annullation:
 —
 af afgørelsen fra generaldirektøren for Kommissionens Juridiske Tjeneste om at tildele sagsøgeren et enkelt prioritetspoint fra generaldirektoratet i forfremmelsesåret 2003, som blev meddelt den 2. juli 2003 og stadfæstet ved en afgørelse fra ansættelsesmyndigheden, som blev meddelt den 16. december 2003.
 —
 af ansættelsesmyndighedens afgørelse om ikke at tildele sagsøgeren noget specielt prioritetspoint for supplerende aktiviteter i institutionens interesse i forfremmelsesåret 2003, som blev meddelt den 16. december 2003 gennem databasen SYSPER 2.
 —
 af følgende afgørelser: ansættelsesmyndighedens afgørelse om at tildele sagsøgeren i alt 20 points i forfremmelsesåret 2003; listen over fortjenester for tjenestemændene i lønklasse A5 i forfremmelsesåret 2003, som blev offentliggjort i Meddelelser fra Administrationen nr. 69-2003 af 13. november 2003; listen over de tjenestemænd, der blev forfremmet til lønklasse A4 i forfremmelsesåret 2003, som blev offentliggjort i Meddelelser fra Administrationen nr. 73-2003 af 27. november 2003; under alle omstændigheder af afgørelsen om ikke at opføre sagsøgeren på de nævnte lister.
 —
 af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 15. juni 2004 om afslag på den klage, sagsøgeren indgav den 12. februar 2004, i det omfang, det er nødvendigt.
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelser om at fastsætte sagsøgerens samlede antal forfremmelsespoints til 20 points og om ikke at opføre ham på listen over de tjenestemænd, der blev forfremmet til lønklasse A4 i forfremmelsesåret 2003, annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes Kommissionen.
 3)
 Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 262 af 23.10.2004.


text:
2.3.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 63/23
 Sag anlagt den 21. december 2012 — Kaatsu International mod KHIM (KAATSU)
 (Sag T-567/12)
 2013/C 63/46
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kaatsu International Co. Ltd (Morningside Drive, De Forenede Stater) (ved M. Edenborough, QC)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens/Sagsøgernes påstande
 —
 Den anfægtede appelkammerafgørelse annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »KAATSU« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 10, 16, 28, 41 og 44 — EF-varemærkeansøgning nr. 10 179 547
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på EF-varemærkeansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i Rådets forordning nr. 207/2009.


text:
29.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/19
 Rettens dom af 16. september 2011 — Kadio Morokro mod Rådet
 (Sag T-316/11) (1)
 (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire - indefrysning af midler - begrundelsespligt)
 2011/C 319/39
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Mathieu Kadio Morokro (Cocody, Côte d'Ivoire) (ved advokat s. Le Damany)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen og G. Étienne, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation dels af Rådets afgørelse 2011/221/FUSP af 6. april 2011 om ændring af Rådets afgørelse 2010/656/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Côte d’Ivoire (EUT L 93, s. 20), dels af Rådets forordning (EU) nr. 330/2011 af 6. april 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 560/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire (EUT L 93, s. 10), for så vidt som de angår sagsøgeren.
 Konklusion
 1)
 Rådets afgørelse 2011/221/FUSP af 6. april 2011 om ændring af Rådets afgørelse 2010/656/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Côte d’Ivoire og Rådets forordning (EU) nr. 330/2011 af 6. april 2011 om ændring af forordning (EF) nr. 560/2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder på baggrund af situationen i Côte d’Ivoire annulleres, for så vidt som de angår Mathieu Kadio Morokro.
 2)
 Virkningerne af afgørelse 2011/221 opretholdes for så vidt angår Kadio Morokro, indtil annullationen af forordning nr. 330/2011 får virkning.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger og betaler derudover Kadio Morokros omkostninger.
 (1) EUT C 226 af 30.7.2011.


text:
C 160/14 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 5.6.1999
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 11. marts 1999 den 11. marts 1999
 i sag T-141/94, Thyssen Stahl AG mod Kommissionen for i sag T-145/94, Unimetal - Société française des aciers
 De Europæiske Fællesskaber (1) longs SA mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (1)
 (EKSF-traktaten — konkurrence — aftaler mellem virksom-
 heder, vedtagelser inden for virksomheders organisationer og (EKSF-traktaten — konkurrence — aftaler mellem virksom-
 forskellige former for samordnet praksis — fastsættelse af heder, vedtagelser inden for virksomheders organisationer og
 priser — opdeling af markeder — informationsudvekslings- forskellige former for samordnet praksis — fastsættelse af
 ordninger) priser — opdeling af markeder — informationsudvekslings-
 ordninger)
 (1999/C 160/27)
 (1999/C 160/28)
 (Processprog: tysk)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-141/94, Thyssen Stahl AG, Duisburg (Tyskland), under
 den skriftlige forhandling ved advokaterne Joachim Sedemund I sag T-145/94, Unimetal - Société française des aciers longs
 og Frank Montag, og under den mundtlige forhandling ved SA, Rombas (Frankrig), ved advokat Antoine Winckler, Paris,
 advokat Montag og advokat Barbara Balke, Köln, og med valgt og advokat Caroline Levi, Bruxelles, og med valgt adresse i
 adresse i Luxembourg hos advokat Aloyse May, 32, Grand-rue, Luxembourg hos advokaterne Elvinger & Hoss, 15, Côte
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld- d’Eich, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 mægtigede: først Julian Currall, Norbert Lorenz og Geraud (befuldmægtigede: først Julian Currall og Géraud Sajust de
 Sajust de Bergues, derefter Jean-Louis Dewost, Julian Currall Bergues, derefter Jean-Louis Dewost, Julian Currall og Guy
 og Guy Charrier, bistået af advokat Heinz-Joachim Freund, Charrier), hvori der principalt er nedlagt påstand om annulla-
 angående en hovedpåstand om annullation af Kommissionens tion af Kommissionens beslutning 94/215/EKSF af 16. februar
 beslutning 94/215/EKSF af 16. februar 1994 om en procedure 1994 om en procedure i henhold til EKSF-traktatens artikel 65
 i henhold til EKSF-traktatens artikel 65 vedrørende aftaler og vedrørende aftaler og forskellige former for samordnet praksis
 forskellige former for samordnet praksis mellem europæiske mellem europæiske producenter af stålbjælker (EFT L 116
 producenter af stålbjælker (EFT L 116 af 6.5.1994, s. 1), af 6.5.1994, s. 1), har Retten (Anden Udvidede Afdeling),
 har Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af den sammensat af den fungerende afdelingsformand, C.W. Bellamy,
 fungerende afdelingsformand, C.W. Bellamy, og dommerne og dommerne A. Potocki og J. Pirrung; justitssekretær: fuld-
 A. Potocki og J. Pirrung; justitssekretær: fuldmægtig J. Palacio mægtig J. Palacio González, den 11. marts 1999 afsagt dom,
 González, den 11. marts 1999 afsagt dom, hvis konklusion hvis konklusion lyder således:
 Iyder således:
 1) Artikel 1 i Kommissionens beslutning 94/215/EKSF af 16.
 1) Artikel 1 i Kommissionens beslutning 94/215/EKSF af 16. februar 1994 om en procedure i henhold til EKSF-traktatens
 februar 1994 om en procedure i henhold til EKSF-traktatens artikel 65 vedrørende aftaler og forskellige former for samordnet
 artikel 65 vedrørende aftaler og forskellige former for samordnet praksis mellem europæiske producenter af stålbjælker annulleres,
 praksis mellem europæiske producenter af stålbjælker annulleres, for så vidt som det heri fastslås, at sagsøgeren har


text:
deltaget i en
 for så vidt som sagsøgeren heri beskyldes for at have deltaget i en aftale om opdeling af det italienske marked i en periode på tre
 aftale om fastsættelse af priser på det tyske marked i en periode måneder.
 på tre måneder.
 2) Den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved artikel 4 i beslutning
 2) Den bøde, der er pålagt sagsøgeren ved artikel 4 i beslutning 94/215/EKSF, fastsættes til et beløb på 8 300 000 EUR.
 94/215, fastsættes til et beløb på 4 400 000 EUR.
 3) I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 3) I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 4) Sagsøgeren bærer sine egne sagsomkostninger og betaler halvde-
 4) Sagsøgeren bærer sine egne sagsomkostninger samt halvdelen af len af Kommissionens omkostninger. Kommissionen bærer halv-
 Kommissionens omkostninger. Kommissionen bærer halvdelen af delen af sine egne omkostninger.
 sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 161 af 11.6.1994. (1) EFT C 146 af 28.5.1994.


text:
8.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/16
 Sag anlagt den 8. februar 2006 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik
 (Sag C-75/06)
 (2006/C 86/29)
 Processprog: portugisisk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. februar 2006 anlagt sag mod Den Portugisiske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Carmel O'Reilly og Piedade Costa de Oliveira, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1)
 Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 2003/9/EF (1) af 27. januar 2003 om fastlæggelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne, idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 2)
 Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2003/9 udløb den 6. februar 2005.
 (1) EUT L 31, s. 18.