text:
6, 48, 52, 58 og 221 19.8.1991, s. 1) i den nationale retsorden, har Domstolen
 samt artikel 7 i Kommissionens forordning (EéF) (Femte Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C.
 nr. 1251/70 af 29. juni 1970 om arbejdstageres ret til Gulmann, og dommerne M. Wathelet, J. C. Moitinho de
 at blive boende på en medlemsstats område efter at Almeida, J.-P. Puissochet (refererende dommer) og L.
 have haft beskñftigelse deÂr og i henhold til artikel 7 i Sevón; generaladvokat: A. La Pergola; justitssekretñr: R.
 Rådets direktiv 75/34/EéF af 17. december 1974 om Grass, den 27. november 1997 afsagt dom, hvis konklu-
 retten for statsborgere i en medlemsstat til at blive sion lyder således:
 ---pagebreak--- C 41/4 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 7.2.98
 1) Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine for- L. Sevón; generaladvokat: A. La Pergola; justitssekretñr:
 pligtelser i henhold til Rådets direktiv 91/414/EéF af ekspeditionssekretñr H. A. Rühl, den 2. december 1997
 15. juli 1991 om markedsfùring af plantebeskyttelses- afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 midler ved ikke inden for den fastsatte frist at have
 vedtaget alle de love og administrative bestemmelser,
 som er nùdvendige for at gennemfùre direktivet, bort-
 set fra artikel 10, stk. 1, andet led, i den nationale rets- Socialsikringsinstitutionerne og domstolene i en medlems-
 orden. stat er i sager vedrùrende sociale ydelser til en vandrende
 arbejdstager, der er EF-statsborger, forpligtet til at aner-
 kende personregisterudskrifter og lignende dokumenter,
 der er udstedt af de kompetente myndigheder i de ùvrige
 2) Forbundsrepublikken Tyskland betaler sagens omkost- medlemsstater, medmindre der på grund af de konkrete
 ninger. forhold i den enkelte sag er alvorlig tvivl om rigtigheden
 heraf.
 (1) EFT C 180 af 22.6.1996.
 (1) EFT C 392 af 31.12.1994.
 DOMSTOLENS DOM
 DOMSTOLENS DOM
 af 2. december 1997
 af 2. december 1997
 i sag C-336/94, Eftalia Dafeki mod Landesversicherungs-
 anstalt Württemberg (anmodning om prñjudiciel afgùrelse i sag C-188/95, Fantask A/S m.fl. mod Industriministeriet
 fra Sozialgericht Hamburg) (1) (Erhvervsministeriet) (anmodning om prñjudiciel afgùrelse
 fra éstre Landsret) (1)
 (Arbejdskraftens frie bevñgelighed Ð ligebehandling Ð
 social sikring Ð nationale bestemmelser, hvorefter person- (Direktiv 69/335/EéF Ð gebyrer for registrering af sel-
 registerudskrifter har forskellig bevisvñrdi afhñngigt af, skabsforhold Ð processuelle frister i national ret)
 om de er udstedt af nationale eller udenlandske myndig-
 heder) (98/C 41/07)
 (98/C 41/06)
 (Processprog: dansk)
 (Processprog: tysk)
 I sag C-188/95, angående en anmodning, som éstre
 Landsret i medfùr af EF-traktatens artikel 177 har indgivet
 til Domstolen for i den for nñvnte ret verserende sag, Fan-
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive task A/S m.fl. mod Industriministeriet (Erhvervsministe-
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) riet), at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolk-
 ningen af Rådets direktiv 69/335/EéF af 17. juli 1969 om
 kapitaltilfùrselsafgifter (EFT 1969 II, s. 405), som senest
 ñndret ved Rådets direktiv 85/303/EéF af 10. juni 1985
 I sag C-336/94, angående en anmodning, som Sozialge- (EFT L 156 af 15.6.1985, s. 23), har Domstolen, sammen-
 richt Hamburg (Tyskland) i medfùr af EF-traktatens sat af prñsidenten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsfor-
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte


text:
mñndene C. Gulmann, H. Ragnemalm og M. Wathelet
 ret verserende sag Eftalia Dafeki mod Landesversiche- samt dommerne G. F. Mancini, J. C. Moitinho de
 rungsanstalt Württemberg at opnå en prñjudiciel afgùrelse Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, D. A. O. Edward,
 vedrùrende fortolkningen af EF-traktatens artikel 48 og 51 J.-P. Puissochet (refererende dommer), G. Hirsch, P. Jann
 med hensyn til bestemmelser i den tyske lovgivning, hvor- og L. Sevón; generaladvokat: F. G. Jacobs; justitssekretñr:
 efter personregisterudskrifter har forskellig bevisvñrdi assisterende justitssekretñr H. von Holstein, den 2. decem-
 afhñngigt af, om de er udstedt af nationale eller udenland- ber 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 ske myndigheder, har Domstolen, sammensat at forman-
 den for Fjerde og Sjette Afdeling, H. Ragnemalm, som
 fungerende prñsident, og dommerne G. F. Mancini, J. C.
 Moitinho de Almeida, J. L. Murray, D. A. O. Edward, J.- 1) Artikel 12, stk. 1, litra e), i Rådets direktiv 69/335/
 P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann (refererende dommer) og EéF af 17. juli 1969 om kapitaltilfùrselsafgifter, som

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 21/8 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.1.2004
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling) (Tredje Afdeling)
 af 27. november 2003 af 27. november 2003
 i sag C-332/02, Kommissionen for De Europæiske Fælles- i sag C-66/03, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og skaber mod Den Franske Republik (1)
 Nordirland (1)
 (»Traktatbrud — manglende gennemførelse — direktiv
 (»Traktatbrud — manglende gennemførelse af direktiv 2000/39/EF«)
 1999/13/EF«)
 (2004/C 21/14)
 (2004/C 21/13)
 (Processprog: fransk)
 (Processprog: engelsk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- gjort i Samling af Afgørelser)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-66/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 I sag C-332/02, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- (befuldmægtiget: N. Yerrell), og med valgt adresse i Luxem-
 ber (befuldmægtiget: X. Lewis) og med valgt adresse i Luxem- bourg, mod Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. de
 bourg, mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordir- Bergues og C. Bergeot-Nunes), angående en påstand om, at det
 land (befuldmægtiget: først P. Ormond, derefter C. Jackson, fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser
 bistået af M. Demetriou), angående en påstand om, at det i henhold til EF-traktaten, idet den ikke har vedtaget de love
 fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordir- og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 land har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 15 i efterkomme Kommissionens direktiv 2000/39/EF af 8. juni
 Rådets direktiv 1999/13/EF af 11. marts 1999 om begræns- 2000 om etablering af den første liste over vejledende
 ning af emissionen af flygtige organiske forbindelser fra grænseværdier for erhvervsmæssig eksponering til gennemfø-
 anvendelse af organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og relse af Rådets direktiv 98/24/EF om beskyttelse af arbejdsta-
 anlæg (EFT L 85, s. 1), idet det ikke har vedtaget alle de love gernes sundhed og sikkerhed mod farerne ved at være udsat
 og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at for kemiske agenser under arbejdet (EFT L 142, s. 47), har
 efterkomme direktivet, eller i det mindste ikke har givet Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 Kommissionen underretning herom, har Domstolen (Tredje den, A. Rosas, og dommerne D.A.O. Edward (refererende
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas (refere- dommer) og R. Schintgen; generaladvokat: A. Tizzano; justits-
 rende dommer), og dommer R. Schintgen og N. Colneric; sekretær: R. Grass, den 27. november 2003 afsagt dom, hvis
 generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den konklusion lyder således:
 27. november 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold
 1) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har til Kommissionens direktiv 2000/39/EF af 8. juni 2000 om
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 15 i Rådets etablering af den første liste over vejledende grænseværdier for
 direktiv 1999/13/EF af 11. marts 1999 om begrænsning af erhvervsmæssig eksponering til gennemførelse af Rådets direktiv
 emissionen af flygtige organiske forbindelser fra anvendelse af 98/24/EF om beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og
 organiske opløsningsmidler i visse aktiviteter og anlæg, idet det sikkerhed mod farerne ved


text:
at være udsat for kemiske agenser
 ikke har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, under arbejdet, idet den ikke har vedtaget alle de love og
 der er nødvendige for at efterkomme direktivet. administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkom-
 me direktivet.
 2) Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland betaler
 sagens omkostninger. 2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 274 af 9.11.2002. (1) EUT C 70 af 22.3.2003.


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/61
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 23. september 2009 — Cohausz mod KHIM — Izquierdo Faces (acopat)
 (Sag T-409/07) (1)
 (EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-figurmærket acopat - de ældre nationale ordmærker COPAT - relativ registreringshindring - ingen reel brug af de ældre varemærker - artikel 56, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 40/94 (nu artikel 57, stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 207/2009))
 2009/C 267/107
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Helge B. Cohausz (Düsseldorf, Tyskland) (først ved avocat I. Friedhoff, derefter ved avocats S. von Petersdorff-Campen og H. Timmann)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved D. Botis, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: José Izquierdo Faces (Bilbao, Spanien) (ved avocat H. Bock)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 6. september 2007 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 289/2006-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Helge B. Cohausz og José Izquierdo Faces
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Helge B. Cohausz betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 8 af 12.1.2008.


text:
12.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 220/20
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Belgien) den 1. juli 2009 — État belge mod Nathalie de Fruytier
 (Sag C-237/09)
 2009/C 220/39
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: État belge
 Sagsøgt: Nathalie de Fruytier
 Præjudicielt spørgsmål
 Udgør virksomhed med transport af organer og prøver fra mennesker, der udøves som selvstændig for hospitaler og laboratorier, en levering af organer, blod og mælk fra mennesker, som er fritaget for merværdiafgift i henhold til artikel 13, punkt A, stk. 1, litra d), i Rådets direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (1)?
 (1) EFT L 145, s. 1.


text:
19.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/24
 Sag anlagt den 5. november 2004 af Eurohypo AG mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 (Sag T-439/04)
 (2005/C 45/54)
 Processprog: tysk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 5. november 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af Eurohypo AG, Eschborn (Tyskland), ved Rechtsanwalt M. Kloth, Hamburg (Tyskland), og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Afgørelse truffet den 6. august 2004 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R-829/2002-4) annulleres i det omfang klagen afvises.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 Eurohypo AG
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Ordmærket EUROHYPO for tjenesteydelser i klasse 36 (finansiel virksomhed, valutarisk virksomhed, ejendomsmæglervirksomhed, finansielle tjenester, finansiering, finansielle analyser, kapitalinvestering, forsikringsvirksomhed).
 Undersøgerens afgørelse:
 Afslag på EF-varemærkeansøgningen vedrørende alle de ansøgte tjenesteydelser.
 Appelkammerets afgørelse:
 Annullation af den anfægtede afgørelse hvad angår tjenesteydelserne »finansielle analyser, kapitalinvestering, forsikringsvirksomhed« i klasse 36. I øvrigt afvises klagen.
 Søgsmålsgrunde:
 Misforståelse af kravene i artikel 74, stk. 1, første punktum.
 Fejlagtig fortolkning af artikel 7, stk. 1, litra b).


text:
25.8.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 258/18
 Rettens dom af 12. juli 2012 — Vermop Salmon mod KHIM — Leifheit (Clean Twist)
 (Sag T-61/11) (1)
 (EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-ordmærket Clean Twist - ældre EF-ordmærker TWIX og TWIXTER - registreringshindring - ingen risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 53, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2012/C 258/32
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Vermop Salmon GmbH (Gilching, Tyskland) (ved advokaterne W. von der Osten-Sacken, M. Ring og O. Sude)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved K. Klüpfel, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Leifheit AG (Nassau, Tyskland) (ved advokaterne G. Hasselblatt og V. Töbelmann)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 19. november 2010 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 671/2010-1) vedrørende en ugyldighedssag mellem Vermop Salmon GmbH og Leifheit AG
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Vermop Salmon GmbH betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 89 af 19.3.2011.


text:
C 94/22 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 28.3.98
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS Heffingen (Luxembourg), ved advokaterne Jean-NoeÈl
 den 29. januar 1998 Louis, Thierry Demaseure og Ariane Tornel, Bruxelles, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos fiduciaire Myson
 i sag T-157/96, Paolo Salvatore Affatato mod Kommissio- SARL, 30, rue de Cessange, mod Europa-Parlamentet
 nen for De Europñiske Fñllesskaber (1) (befuldmñgtigede: Manfred Peter og Evelyn Waldherr),
 (Tjenestemñnd Ð almindelig udvñlgelsesprùve Ð afslag angående en påstand dels om annullation af Parlamentets
 på optagelse på egnethedslisten Ð korrigerende skrivelse afgùrelse af 1. december 1995 om at sñtte sagsùgeren på
 om tidligere meddelelse til ansùgeren Ð det retlige forhold ventepenge med virkning fra den 30. november 1995 samt
 mellem institutionen og en ansùger til en udvñlgelsesprùve af alle efterfùlgende og hermed forbundne afgùrelser, der
 Ð begrundelsespligt Ð erstatning for ùkonomisk- og ikke- er truffet til gennemfùrelse af fùrstnñvnte afgùrelse, og
 ùkonomisk skade Ð formaliteten) dels af Parlamentets afgùrelse af 3. september 1996, hvor-
 efter afgùrelsen af 1. december 1995 fùrst fik retsvirkning
 (98/C 94/56) fra den 31. januar 1996, har Retten (Fùrste Afdeling),
 sammensat af prñsidenten, A. Saggio, og dommerne B.
 (Processprog: italiensk) Vesterdorf og R. M. Moura Ramos; justitssekretñr: H.
 Jung, den 13. januar 1998 afsagt dom, hvis konklusion
 I sag T-157/96, Paolo Salvatore Affatato, bosat i Foggia lyder således:
 (Italien), fùrst ved advokat Nicola De Perna, Foggia, deref-
 ter ved advokat Alberto Tedeschi, Bari, og advokat Cino 1) Europa-Parlamentet frifindes.
 Fiori, 13, Via Saseo, Foggia, mod Kommissionen for De
 Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtiget: Gianluigi Val-
 sesia), hvori der dels principialt er nedlagt påstand om, at 2) Hver part bñrer sine omkostninger.
 det fastslås, at skrivelsen fra formanden for udvñlgelses-
 prùve KOM/B/794 med meddelelse til sagsùgeren om, at (1) EFT C 388 af 21.12.1996.
 denne var optaget på egnetshedslisten for den pågñldende
 udvñlgelsesprùve, er gyldig, og subsidiñrt er nedlagt
 påstand om, at de ulovlige dele af den omhandlede udvñl-
 gelsesprùve annulleres, dels er nedlagt påstand om erstat-
 ning for ùkonomisk og ikke-ùkonomisk skade, har Retten
 (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, K. DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 Lenaerts, og dommerne P. Lindh og J. D. Cooke; justitsse-
 kretñr: fuldmñgtig A. Mair, den 29. januar 1998 afsagt den 17. februar 1998
 dom, hvis konklusion lyder således: i sag T-183/96, E mod De Europñiske Fñllesskabers éko-
 nomiske og Sociale Udvalg (1)
 1) Den principale påstand og erstatningspåstanden afvi-
 (Tjenestemñnd Ð ytringsfrihed over for overordnede Ð
 ses. Kommissionen frifindes for den subsidiñre
 loyalitetspligt og den vñrdighed, stillingen krñver Ð disci-
 påstand.
 plinñr sanktion Ð indplacering på lavere lùntrin Ð pro-
 portionalitetsprincippet)
 2) Kommissionen betaler sagsùgeren 30 000 BEF for
 ikke-ùkonomisk skade. (98/C 94/58)
 3) Kommissionen betaler sagens omkostninger. (Processprog: fransk)
 (1) EFT C 40 af 8.2.1997. I sag T-183/96, E, forhenvñrende tjenstemand ved De
 Europñiske Fñllesskabers ékonomiske og Sociale Udvalg,
 Bruxelles, fùrst ved advokat Guy San BartolomeÂ Sarrey,
 Bruxelles, og dernñst ved advokat Miguel Troncoso-Fer-
 rer, Bruxelles, og advokat Pierre Demolin, Mons, og med
 valgt adresse i Luxembourg hos advokat Charles Kauf-
 DOM AFSAGT


text:
AF RETTEN I FéRSTE INSTANS hold, 7, Côte d'Eich, mod De Europñiske Fñllesskabers
 ékonomiske og Sociale Udvalg (befuldmñgtigede: Moises
 den 13. januar 1998
 Bermejo Garde og Alberto Dal Ferro), hvori der er nedlagt
 i sag T-176/96, Cornelis Volger mod Europa-Parlamen- påstand om annullation af afgùrelsen fra Det ékonomiske
 tet (1) og Sociale Udvalgs generalsekretñr, hvorved sagsùgeren
 blev pålagt en disciplinñr sanktion i form af en indplace-
 (Tjenestemñnd Ð annullationssùgsmål Ð formaliteten Ð
 ring på et lavere lùntrin, har Retten (Tredje Afdeling),
 afgùrelse om at sñtte en tjenestemand på ventepenge Ð
 sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne
 vedtñgtens artikel 41 Ð omsorgspligt)
 C. P. BrieÈt og A. Potocki; justitssekretñr: ekspeditionsse-
 (98/C 94/57) kretñr B. Pastor, den 17. februar 1998 afsagt dom, hvis
 konklusion lyder således:
 (Processprog: fransk)
 1) Det ékonomiske og Sociale Udvalgs afgùrelse af
 I sag T-176/96, Cornelis Volger, der er sat på ventepenge 18. januar 1996 om at pålñgge sagsùgeren en sanktion
 som tjnestemand ved Europa-Parlamentet, med bopñl i i form af indplacering på et lavere lùntrin annulleres.


text:
17.6.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 143/5
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 30. marts 2006 — Kongeriget Spanien mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-36/04) (1)
 (Forordning (EF) nr. 1954/2003 - artikel 3, 4 og 6 - forvaltning af fiskeriindsatsen - fiskerizoner og fiskeressourcer i EF - akt vedrørende vilkårene for Kongeriget Spaniens og Republikken Portugals tiltrædelse og tilpasningerne af traktaterne - uadskillelighed - afvisning)
 (2006/C 143/11)
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Kongeriget Spanien (ved N. Díaz Abad, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved J. Monteiro og F. Florindo Gijón, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for den anden part i sagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved T. van Rijn og S. Pardo Quintillán, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Annullation af artikel 3, 4 og 6, i Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 af 4. november 2003 om forvaltning af fiskeriindsatsen for så vidt angår visse fiskerizoner og visse fiskeressourcer i EF, om ændring af forordning (EØF) nr. 2847/93 og om ophævelse af forordning (EF) nr. 685/95 og (EF) nr. 2027/95
 Konklusion
 1)
 Rådet for Den Europæiske Union frifindes.
 2)
 Kongeriget Spanien betaler sagens omkostninger.
 3)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 71 af 20.3.2004.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/73
 Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 8. juli 2014 — Morgan mod KHIM
 (Sag F-26/13) (1)
 ((Personalesag - tjenestemænd - bedømmelse - bedømmelsesrapport - påstand om annullation af bedømmelsesrapporten))
 2014/C 315/123
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Rhys Morgan (Alicante, Spanien) (ved advokat H. Tettenborn)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (først ved G. Faedo og derefter ved M. Paolacci, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for perioden fra den 1. oktober 2010 til den 30. september 2011 og påstand om erstatning
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Rhys Morgan bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 207 af 20.7.2013, s. 56.


text:
6.4.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 101/11
 Sag anlagt den 31. januar 2013 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-55/13)
 2013/C 101/25
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved P. Hetsch, O. Beynet og K. Herrmann, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Polen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 54, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (1), idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme artikel 2, nr. 15), 16), 22), 34) og 35), artikel 3, stk. 4 og 9, artikel 6, stk. 1-3, artikel 7, stk. 1 og 3, artikel 9 samt artikel 14 og artikel 17-23, artikel 10 og 11, artikel 16, artikel 26, stk. 2, litra c), andet punktum ff., samt litra d), tredje og fjerde punktum, artikel 26, stk. 3, artikel 27, stk. 2, artikel 29, artikel 31, artikel 36, artikel 42, stk. 1-4, artikel 43, stk. 1, 4 og 8, artikel 44 samt bilag I, nr. 1) og 2), eller i det mindste ikke underrettet Kommissionen herom.
 —
 Republikken Polen pålægges i medfør af artikel 260, stk. 3, TEUF at betale en tvangsbøde på 88 819,20 EUR pr. dag fra datoen for dommens afsigelse for tilsidesættelse af pligten til at meddele gennemførelsesbestemmelserne til direktiv 2009/73/EF.
 —
 Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2009/73/EF udløb den 3. marts 2011.
 (1) EUT L 211, s. 94.


text:
15.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 209/29
 Sag anlagt den 3. juni 2008 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland
 (Sag C-246/08)
 (2008/C 209/43)
 Processprog: finsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. Aalto og D. Triantafyllou, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Finland
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Finland ikke har opfyldt sine forpligtelser i henhold til artikel 2, stk. 1, samt artikel 4, stk. 1, 2 og 5, i sjette momsdirektiv 77/388/EØF (1), idet den ikke har pålagt juridisk rådgivning, der delvist mod vederlag ydes af statslige retshjælpskontorer (hvis medarbejdere fungerer som offentlige retshjælpsadvokater) i henhold til lovgivningen om retshjælp, merværdiafgift, mens sådanne tjenesteydelser er merværdiafgiftspligtige, hvis de leveres af private udbydere.
 —
 Republikken Finland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Personer, der i Finland modtager retshjælp, kan i retssager vælge mellem bistand fra en offentlig retshjælpsadvokat og fra en privat udbyder. I sådanne sager er tjenesteydelser, der præsteres delvist mod vederlag af en offentlig retshjælpsadvokat, fritaget for merværdiafgift, mens der opkræves merværdiafgift af tjenesteydelser, som en privat udbyder præsterer delvist mod vederlag. Efter Kommissionens opfattelse er der i det foreliggende tilfælde tale om en forskellig merværdiafgiftsmæssig behandling af tjenesteydelser, der er de samme, hvilket indvirker på Fællesskabets egne indtægter.
 De tjenesteydelser, som leveres af statslige retshjælpskontorer i forbindelse med retssager, er ikke omfattet af anvendelsesområdet for sjette momsdirektivs artikel 4, stk. 5, første afsnit. De omhandlede tjenesteydelser er entydigt fritaget for merværdiafgift, hvis de leveres gratis. Men hvis modtageren af retshjælp betaler for den, kan de statslige retshjælpskontorer ikke gøre krav på fritagelse for merværdiafgift for deres vedkommende.
 I henhold til sjette momsdirektivs artikel 4, stk. 5, andet afsnit, skal offentligretlige organer anses for afgiftspligtige personer for så vidt angår virksomhed, de udøver, såfremt en anden behandling ville føre til konkurrencefordrejning af en vis betydning. Også i det foreliggende tilfælde skal det lægges til grund, at de statslige retshjælpskontorer udøver sådan virksomhed; Kommissionen er af den opfattelse, at en behandling af disse som ikke-afgiftspligtige her ville føre til konkurrencefordrejning af en vis betydning. Af denne grund skal de anses for merværdiafgiftspligtige personer.
 (1) EFT L 145, s. 1.


text:
6.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 232/9
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 16. juni 2011 — Logstor ROR Polska Sp z o.o. mod Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — Republikken Polen)
 (Sag C-212/10) (1)
 (Moms - kapitaltilførselsafgift - direktiv 69/335/EØF - kapitaltilførselsafgifter - afgiftspålæggelse på kapitalselskabers optagelse af lån, når långiver har ret til en andel af selskabets overskud - en medlemsstats ret til at genindføre en afgift, som ikke længere var i kraft på tidspunktet for dennes tiltrædelse af Den Europæiske Union)
 2011/C 232/14
 Processprog: polsk
 Den forelæggende ret
 Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Logstor ROR Polska Sp z o.o.
 Sagsøgt: Dyrektor Izby Skarbowej w Katowicach
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gliwicach — fortolkning af artikel 4, stk. 2 i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter (EFT 1969 II, s. 405), som ændret ved Rådets direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985 (EFT L 156, s. 23) — en medlemsstats ret til at genindføre en afgift, som medlemsstaten på tidspunktet for sin tiltrædelse havde givet afkald på — kapitaltilførselsafgift — afgiftspålæggelse på et kapitalselskabs låneoptagelse, når långiver har ret til en andel af selskabets overskud
 Konklusion
 Artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 69/335/EØF af 17. juli 1969 om kapitaltilførselsafgifter, som ændret ved Rådets direktiv 85/303/EØF af 10. juni 1985, skal fortolkes således, at den er til hinder for, at en medlemsstat genindfører en kapitaltilførselsafgift, som pålægges kapitalselskabers optagelse af lån, når långiver har ret til en andel af selskabets overskud, hvis medlemsstaten tidligere har givet afkald på denne afgift.
 (1) EUT C 209 af 31.7.2010.


text:
14.8.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/16
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landgericht Baden-Baden (Tyskland) den 10. maj 2010 — straffesag mod Leo Apelt
 (Sag C-224/10)
 ()
 2010/C 221/26
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Landgericht Baden-Baden
 Part i straffesagen
 Leo Apelt
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Henset til artikel 5, stk. 1, litra a), i direktiv 91/439/EØF (1), hvorefter kørekort til kategori D kun kan udstedes til førere, der allerede har kørekort til kategori B, må en medlemsstat da i henhold til samme direktivs artikel 1 og artikel 8, stk. 2 og 4, nægte at anerkende gyldigheden af et kørekort udstedt af en anden medlemsstat og omfattende kategori B og D — særligt for så vidt angår kategori D — hvis indehaveren af dette kørekort var blevet meddelt førerret til kategori B, før førerretten blev inddraget af en ret i den førstnævnte medlemsstat, mens førerretten til kategori D først blev meddelt efter denne inddragelse, og efter at det samtidigt nedlagte forbud mod udstedelse af nyt kørekort udløb?
 2)
 Såfremt det første spørgsmål skal besvares benægtende:
 Må førstnævnte medlemsstat da nægte at anerkende nævnte kørekort — særligt for så vidt angår førerretten til kategori D — med henvisning til artikel 11, stk. 4, i direktiv 2006/126/EF (2) — hvorefter en medlemsstat skal nægte at anerkende gyldigheden af et kørekort, der er udstedt af en anden medlemsstat til en person, hvis kørekort er inddraget på førstnævnte medlemsstats område — hvis førerretten til kategori B blev meddelt den 1. marts 2006, førerretten til kategori D blev meddelt den 30. april 2007, og kørekortet blev udstedt på sidstnævnte dato?
 (1) Rådets direktiv 91/439/EØF af 29.7.1991 om kørekort (EFT L 237, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/126/EF af 20.12.2006 om kørekort (EUT L 403, s. 18).


text:
C 17/8 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.1.2002
 Frankfurt am Main, Marc Van de Velde, ansat ved Den A) Er EF-traktatens artikel 39 (tidligere artikel 48) og artikel 1
 Europæiske Centralbank, med bopæl i Usingen-Kransberg og 4 i Rådets forordning nr. 1612/68/EØF (1) af 15. okto-
 (Tyskland), og Maria Concetta Cerafogli, ansat ved Den Euro- ber om arbejdskraftens frie bevægelighed inden for
 pæiske Centralbank, med bopæl i Frankfurt am Main, ved Fællesskabet til hinder for, at en medlemsstat forbeholder
 N. Pflüger, R. Steiner og S. Mittländer, angående appel af stillingerne som kaptajn og førstestyrmand på sine han-
 kendelse afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første delsskibe for sine egne statsborgere? Kan et sådant
 Instans (Fjerde Afdeling) den 24. oktober 2000, sag T-27/00, forbehold i bekræftende fald fastsættes undtagelsesfrit
 Personaleudvalget ved ECB m.fl. mod ECB (Sml. Pers. I-A, (dvs. for alle typer handelsskibe), eller er det kun gyldigt i
 s. 217, og II, s. 987), hvori der er nedlagt påstand om de tilfælde, hvor det med rimelighed kan forudses, at
 ophævelse af denne kendelse — den anden part i appelsagen: det bliver nødvendigt for kaptajner og førstestyrmænd
 Den Europæiske Centralbank (befuldmægtigede: C. Zilioli, effektivt at udøve bestemte offentlige funktioner om
 V. Saintot og M. López Torres) — har Domstolen (Tredje bord?
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og
 dommerne F. Macken (refererende dommer) og J.N. Cunha
 Rodrigues; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Grass, B) Hvis en medlemsstat i national ret gør en undtagelse fra,
 den 13. september 2001 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder at de nævnte stillinger forbeholdes dens egne statsborgere,
 således: når der foreligger visse omstændigheder med hensyn til
 søtransporten (omstændigheder så som skibets bruttola-
 steevne, lasten eller antallet af passagerer, og ruternes
 særlige kendetegn), og under disse forudsætninger giver
 1) Appellen forkastes. statsborgere i andre medlemsstater i Den Europæiske
 Union adgang til disse stillinger, er det så tilladeligt at
 knytte denne adgang til en gensidighedsbetingelse?
 2) Personaleudvalget ved Den Europæiske Centralbank, J. Priese-
 mann, M. Van de Velde og M.C. Cerafogli betaler sagens
 omkostninger.
 (1) EFT 1968 II, s. 467.
 (1) EFT C 61 af 24.2.2001.
 Sag anlagt den 12. november 2001 af Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien
 (Sag C-435/01)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 4. oktober 2001 af Tribunal Supremo, Sala
 de lo Contencioso-Administrativo, Tredje Afdeling, i (2002/C 17/13)
 sagen Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española
 mod Administración del Estado y Asociación de Navieros
 Españoles (ANAVE)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 12. no-
 (Sag C-405/01) vember 2001 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ved H. Van Lier, som
 befuldmægtiget.
 (2002/C 17/12)
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine
 Ved kendelse afsagt den 4. oktober 2001, indgået til Domstol- forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 96/61/EF af
 ens Justitskontor den 15. oktober 2001, har Tribunal Supremo, 24. september 1996 om integreret forebyggelse og
 Sala de lo Contencioso-Administrativo, Tredje Afdeling, i sagen bekæmpelse


text:
af forurening (1), idet det ikke inden for den
 Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española mod fastsatte frist har vedtaget de love eller administrative
 Administración del Estado y Asociación de Navieros Españoles bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme
 (ANAVE) forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en direktivet eller under alle omstændigheder ikke har givet
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: Kommissionen meddelelse herom.


text:
5.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vestre Landsret (Danmark) den 13. december 2010, Niels Møller mod Haderslev Kommune
 (Sag C-585/10)
 2011/C 38/10
 Processprog: dansk
 Den forelæggende ret
 Vestre Landsret
 Parter
 Sagsøger: Niels Møller
 Sagsøgte: Haderslev Kommune
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal bestemmelsen i bilag I, pkt. 6.6, litra c, i Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 (1) om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening fortolkes således, at pladser til gylte er omfattet af bestemmelsen?
 (1) EFT L 257, s. 26


text:
27.10.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/30
 Sag anlagt den 28. august 2012 — Alfastar Benelux mod Rådet
 (Sag T-394/12)
 (2012/C 331/57)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Alfastar Benelux SA (Ixelles, Belgien) (ved advokaterne N. Keramidas og N. Korogiannakis)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgtes beslutning om ikke at antage det af sagsøgeren afgivne bud i den offentlige udbudsprocedure UCA-218-07 om »levering af tjenesteydelser vedrørende teknisk vedligeholdelse — help desk og intervention på stedet af PC«ere, printere og periferiudstyr i Rådets Generalsekretariat (OJ/S 2008/S 91-122796), som meddeltes sagsøgeren på ny ved rekommanderet brev af 18. juni 2012, annulleres efter Rettens annullation af den tidligere beslutning om tildeling af kontrakten af 1. december 2008 ved dom afsagt i sag T-57/09, Alfastar Benelux mod Rådet.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale erstatning for det tab, sagsøgeren har lidt som følge af den pågældende udbudsprocedure.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.
 1)
 Første anbringende, hvorefter den anfægtede beslutning tilsidesatte udbudsbetingelserne, eftersom anvendelsen af flyttefolk til at udføre opgaver i forbindelse med teknisk bistand som omhandlet i det antagne bud er i strid med disse betingelser.
 2)
 Andet anbringende, hvorefter den anfægtede beslutning er behæftet med adskillige åbenbart urigtige skøn navnlig hvad angår attestering af den antagne tilbudsgiver, kvalifikationerne for de ansatte hos den antagne tilbudsgiver i forhold til sagsøgerens ansatte, bedømmelsen af videnoverførelsen og bedømmelsen af det af tilbudsgiverne foreslåede antal ansatte.
 3)
 Tredje anbringende, hvorefter bedømmelsesudvalget sammenblandede udvælgelses- og tildelingskriterier og faser i udbudsproceduren.
 4)
 Fjerde anbringende, hvorefter der består adskillige uoverensstemmelser og ukorrekte oplysninger i udbuddet.
 5)
 Femte anbringende, hvorefter sagsøgte ikke opfyldte finansforordningens (1) artikel 100, stk. 2, navnlig hvad angår efterprøvelsen af udvælgelseskriterier.
 (1) Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248, s. 1).


text:
C 31/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2.2.2002
 — Den omstændighed, at Kommissionen ikke tog hensyn — Harmoniseringskontoret pålægges at registrere ordmær-
 til, at sagsøgeren havde opfyldt forpligtelserne i henhold ket »Nicole« for varer i klasse 3, herunder æteriske
 til kontrakten, når artikel 2, litra c), i kontraktens olier, kosmetiske præparater, hårvand; tandplejemidler
 almindelige vilkår jo udtrykkeligt fastsætter, at en contrac- og neglelak.
 tor ikke bliver ansvarlig i relation til en misligholdende
 contractor, såfremt han kan bevise, at han ikke har
 medvirket ved misligholdelsen. Ud fra denne synsvinkel
 har sagsøgte overvurderet de pligter, der påhviler projekt- Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 koordinatoren.
 EF-varemærkets ansø- OPI Products Inc.
 — Det forhold, at sagsøgte har været uvidende i sagen om ger:
 de pligter, der er sanktioneret i den italienske Codice
 civile’s artikel 1375 hvad angår princippet om god tro og Det ansøgte EF-vare- Ordmærket »Nicole« for varer i
 beskyttelsen af den berettigede forventning. mærke: klasse 3
 Indehaveren af det under Maxim Marken-Produkte GmbH
 I almindelige vendinger anfører sagsøgeren, at den kontrakt, indsigelsessagen påbe- & Co. KG
 der er sagens genstand, ikke som sin genstand har levering af råbte varemærke:
 en maskine eller en simpel elektrisk husholdningsmaskine,
 men af et kraftværk, der på grund af sine teknologiske Det påberåbte varemær- Det nationale ordmærke »Nicole«
 egenskaber skulle repræsentere noget nyt og reelt innovativt. ke: for visse varer i klasse 3
 Det antages derfor, at Fællesskabet på sin side burde have
 handlet ganske anderledes end sket, idet sagsøgte reelt ikke Indsigelsesafdelingens Delvis afvisning af ansøgningen
 repræsenterer en modpart i et gensidigt bebyrdende retsfor- afgørelse:
 hold, men en partner i alle henseender, der er forbundet med
 de pågældende Contractors i hovedinteressen bestående i Appelkammerets afgø- Indsigelsesafdelingens afgørelse
 udvikling af teknologien i medlemsstaterne. relse: ophæves vedrørende »tandpleje-
 midler« i klasse 3 og i øvrigt
 afvises OPI Products Inc.’s klage
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 43, stk. 2,
 i Rådets forordning (EF) nr. 40/94,
 idet beviset for, at det modholdte
 varemærke blev anvendt, var util-
 Sag anlagt den 23. november 2001 af OPI Products Inc. strækkeligt. Sagsøgeren påstår
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked endvidere, at artikel 8, stk. 1,
 (Varemærker og Design) litra b), i Rådets forordning
 nr. 40/94 er tilsidesat, da der ikke
 (Sag T-288/01) er risiko for forveksling eller tale
 om lignende varer.
 (2002/C 31/30)
 (Processprog: engelsk)
 Slettelse af sag T-108/00 R (1)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 23. november 2001 anlagt sag mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af (2002/C 31/31)
 OPI Products Inc. ved Emmanuel Cornu og Eric De Gryse,
 advokatfirmaet Braun Bigwood SCRL, Bruxelles (Belgien). (Processprog: fransk)
 Den anden part i sagen for Appelkammeret: Maxim Marken-
 Produkte GmbH & Co. KG. Ved kendelse af 12. september 2001 har formanden for Tredje
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-108/00 R, Santiago Gómez-Reino mod
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 registeret.
 — Afgørelsen fra Tredje Appelkammer annulleres, for så
 vidt


text:
8.3.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 64/69
 Sag anlagt den 10. januar 2008 — Brune mod Kommissionen
 (Sag F-5/08)
 (2008/C 64/113)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Markus Brune (Bruxelles, Belgien) (ved Rechtsanwalt H. Mannes)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Kommissionens afgørelse om ikke at optage sagsøgeren på reservelisten for udvælgelsesprøven EPSO AD/26/05, fordi han ikke havde opnået et tilstrækkeligt antal points.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 —
 Annullation af sagsøgtes afgørelse af 10. maj 2007 og klageafgørelsen af 2. oktober 2007; reservelisten for udvælgelsesprøven EPSO AD/26/05 kendes ugyldig
 —
 Subsidiært; annullation af sagsøgtes afgørelse af 10. maj 2007 og klageafgørelsen af 2. oktober 2007 og sagsøgte tilpligtes at optage sagsøgeren på reservelisten for udvælgelsesprøven EPSO AD/26/05
 —
 Mere subsidiært; annullation af sagsøgtes afgørelse af 10. maj 2007 og klageafgørelsen af 2. oktober 2007 og sagsøgte tilpligtes at fastsætte en ny frist for afholdelse af den mundtlige prøve for sagsøgeren med en passende forberedelsestid og vurdere hans eventuelle optagelse på reservelisten på grundlag af rimelige bedømmelseskriterier
 —
 Sagsøgte tilpligtes at give en begrundelse for afgørelsen af 10. maj 2007 og at give adgang til aktindsigt i bedømmelsesprotokollatet vedrørende den mundtlige prøve, der blev afholdt den 6. marts 2007
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber betaler sagens omkostninger
 —
 Mest subsidiært; der afsiges udeblivelsesdom.


text:
15.9.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 315/32
 Domstolens kendelse (Sjette Afdeling) af 3. juli 2014 — Ana-Maria Talasca og Angelina Marita Talasca mod Stadt Kevelaer (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Sozialgericht Duisburg — Tyskland)
 (Sag C-19/14) (1)
 ((Præjudiciel afgørelse - artikel 53, stk. 2, og 94 i Domstolens procesreglement - ikke tilstrækkelige oplysninger om den faktiske og retlige baggrund for tvisten i hovedsagen og om begrundelserne for nødvendigheden af en besvarelse af det præjudicielle spørgsmål - åbenbart afvisningsgrundlag))
 2014/C 315/51
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Sozialgericht Duisburg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Ana-Maria Talasca og Angelina Marita Talasca
 Sagsøgt: Stadt Kevelaer
 Konklusion
 Anmodningen om præjudiciel afgørelse indgivet af Sozialgericht Duisburg (Tyskland) ved afgørelse af 17. december 2013 afvises.
 (1) EUT C 142 af 12.5.2014.


text:
25.11.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 335/1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 (Sjette Afdeling)
 af 13. juli 2000
 af 13. juli 2000
 i sag C-210/98 P, Salzgitter AG mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber og Forbundsrepublikken
 i sag C-243/97, Den Hellenske Republik mod Kommissio- Tyskland (1)
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Appel — beslutning nr. 3855/91/EKSF (den femte kodeks
 (»Afslutning af EUGFL-regnskaber — regnskabsåret 1993«) for støtte til jern- og stålindustrien) — anmeldelse af
 påtænkte støtteforanstaltninger efter udløbet af den fastsatte
 frist — virkninger)
 (2000/C 335/01)
 (2000/C 335/02)
 (Processprog: græsk) (Processprog: tysk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-210/98, Salzgitter AG, tidligere Preussag Stahl AG,
 I sag C-243/97, Den Hellenske Republik (befuldmægtigede: Salzgitter (Tyskland), ved advokat J. Sedemund, Berlin, og med
 I. Chalkias og E.-M. Mamouna) mod Kommissionen for De valgt adresse i Luxembourg hos advokat A. May, 398, route
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: M. Condou-Duran- d’Esch, angående appel af dom afsagt den 31. marts 1998 af
 de), angående en påstand om delvis annullation af Kommissio- De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Tredje
 nens beslutning 97/333/EF af 23. april 1997 om afslutning af Udvidede Afdeling) i sag T-129/96, Preussag Stahl mod
 medlemsstaternes regnskaber over de udgifter for regnskabs- Kommissionen (Sml. II, s. 609), hvori der er nedlagt påstand
 året 1993, der finansieres af Den Europæiske Udviklings- og om ophævelse af denne dom — de andre parter i appelsagen:
 Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen (EFT Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 L 139, s. 30), for så vidt angår Den Hellenske Republik, har gede: D. Triantafyllou og P. Nemitz) og Forbundsrepublikken
 Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af formanden for Tyskland (befuldmægtiget: C.-D. Quassowski, bistået af advo-
 Anden Afdeling, R. Schintgen, som fungerende formand for kat H. Wissel) — har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat
 Sjette Afdeling, og dommerne P.J.G. Kapteyn, G. Hirsch (refere- af afdelingsformanden, J.C. Moitinho de Almeida, og dommer-
 rende dommer), H. Ragnemalm og V. Skouris; generaladvokat: ne C. Gulmann, J.-P. Puissochet (refererende dommer),
 P. Léger; justitssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den 13. juli G. Hirsch og F. Macken; generaladvokat: F.G. Jacobs; justitsse-
 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: kretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den 13. juli 2000
 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 1) Appellen forkastes.
 2) Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger. 2) Salzgitter AG betaler sagens omkostninger.
 3) Forbundsrepublikken Tyskland bærer sine egne omkostninger.
 (1) EFT C 318 af 18.10.1997.
 (1) EFT C 278 af 5.9.1998.


text:
24.5.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 128/22
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de lo Mercantil nr. 7 i Madrid (Spanien) den 4. marts 2008 — Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) og Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE) mod Sogecable, S.A. og Canal Satélite Digital S.L.
 (Sag C-98/08)
 (2008/C 128/39)
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de lo Mercantil nr. 7, i Madrid
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Asociación de Gestión de Derechos Intelectuales (AGEDI) og Asociación de Artistas Intérpretes o Ejecutantes — Sociedad de Gestión de España (AIE)
 Sagsøgte: Sogecable, S.A. og Canal Satélite Digital S.L.
 Præjudicielt spørgsmål
 Giver fællesskabsretten og navnlig Rådets direktiv 92/100/EØF af 19. november 1992 om udlejnings- og udlånsrettigheder samt om visse andre ophavsretsbeslægtede rettigheder i forbindelse med intellektuel ejendomsret (1) medlemsstaterne mulighed for at indføre en bestemmelse, såsom artikel 109, stk. 1, i lov nr. 22/1987 af 11. november om ophavsret, hvorved fonogramfremstillere, hvis fonogrammer er udgivet i kommercielt øjemed, tillægges eneret til at give tilladelse til offentlig gengivelse af disse fonogrammer og kopier heraf?
 (1) EFT L 346, s. 61.


text:
1.9.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 245/11
 mod at opnå en passende indsigt i, hvordan kystområdet Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 påvirkes. Derfor falder kontrakten ind under de kategorier, der
 er anført under CPC-referencenummer 86753 (»Landmåling«)
 og -nummer 86754 (»Kortfremstilling«) og dermed under de
 Artikel 249, stk. 3, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske
 tjenesteydelser, der er angivet i direktivets Bilag I A, Katego-
 Fællesskab bestemmer, at et direktiv med hensyn til det
 ri 12: »Arkitektvirksomhed, rådgivende ingeniørvirksomhed,
 tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat, som det
 byplanlægning og landskabsarkitektur, hermed beslægtet teknisk-
 rettes til.
 videnskabelig konsulentvirksomhed ...«. I medfør af direktivets
 artikel 8 skal aftaler, hvis genstand er de i bilag I A opførte
 tjenesteydelser, indgås i overensstemmelse med bestemmelser-
 ne i afsnit III til VI (der omfatter offentliggørelse af en Ifølge artikel 10, stk. 1, i den nævnte traktat skal medlemssta-
 vejledende bekendtgørelse og en bekendtgørelse i EF-tidende terne træffe alle almindelige eller særlige foranstaltninger, som
 og anvendelse af et offentligt udbud eller begrænset udbud). er egnede til at sikre opfyldelsen af de forpligtelser, som
 følger af traktaten, eller af retsakter foretaget af Fællesskabets
 institutioner.
 Endelig kan Kommissionen ikke acceptere henvisningen til
 direktivets artikel 11, stk. 3, litra b), navnlig ikke til de deri
 anførte tekniske grunde. Det er meget usandsynligt, at der ikke Denne forpligtelse, der fremgår direkte af traktaten, er udtryk-
 i andre medlemsstater med en kyststrækning skulle findes kelig gentaget i artikel 23 i direktiv 96/48/EF, ifølge hvilken
 nogen virksomheder, der teknisk og økonomisk er i stand til medlemsstaterne skal ændre og vedtage deres love og admi-
 at udføre kontrakten. nistrative bestemmelser, således at anvendelse af interoperabili-
 tetskomponenter og ibrugtagning og drift af delsystemer, som
 er i overensstemmelse med dette direktiv, tillades senest
 30 måneder efter direktivets ikrafttræden. Medlemsstaterne
 (1) EFT 1992 L 209, s. 1. skal straks underrette Kommissionen herom. Det skal i forbin-
 delse med det anførte bemærkes, at direktivets kapitel III og IV
 er fuldt ud gældende og anvendelige, selv om de tekniske
 specifikationer for interoperabilitet, der skal udarbejdes i
 henhold til kapitel II, ikke foreligger.
 Den finske regering har henvist til Trafikministeriets bekendt-
 gørelse af 3. marts 1999, hvorved det nævnte ministerium
 Sag anlagt den 3. juli 2001 af Kommissionen for De
 bestemte, at Ratahallintokeskus (Jernbanedirektoratet) skulle
 Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland
 virke som det kontrolorgan, der omhandles i artikel 20 i det
 nævnte direktiv 96/48/EF om interoperabilitet i det transeuro-
 (Sag C-254/01) pæiske jernbanesystem for højhastighedstog. I øvrigt har
 Trafikministeriet pålagt Ratahallintokeskus, at det i sine tekni-
 ske instruktioner tager hensyn til de tekniske specifikationer
 (2001/C 245/20) for interoperabilitet, der fastsættes i medfør af direktivet.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. juli
 2001 anlagt sag mod Republikken Finland af Kommissionen Ud over den nævnte bekendtgørelse har den finske regering
 for De Europæiske Fællesskaber ved M. Huttunen og M. Wolf- ikke givet underretning om andre lovgivningsmæssige eller
 carius, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxem- administrative foranstaltninger, på grundlag af hvilke Kommis-
 bourg. sionen kan kontrollere,


text:
at såvel den finske lovgivning som de
 gældende administrative bestemmelser tillader anvendelse af
 interoperabilitetskomponenter for transeuropæiske højhastig-
 hedstog, såvel som ibrugtagning og drift af delsystemer, som
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt er i overensstemmelse med direktivet. Finland har alene
 følgende påstande: meddelt, at det er ved at udarbejde en samlet reform af
 jernbanelovgivningen, og at det med henblik på at efterkomme
 1. Det fastslås, at Republikken Finland ikke har vedtaget de det nævnte direktiv er hensigten, at reformen skal omfatte
 love og administrative bestemmelser, der er nødvendige passende regler om højhastighedstog.
 for at efterkomme direktiv 96/48/EF (1), hvorved den har
 tilsidesat de forpligtelser, der følger af det nævnte direktiv,
 og at den alene har efterkommet forpligtelsen til at give
 (1) Rådets direktiv 96/48/EF af 23.7.1996 om interoperabilitet i det
 underretning om det organ, der omhandles i direktivets transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog (EFT L 235,
 artikel 20, stk. 1. s. 6).
 2. Republikken Finland tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.


text:
22.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 96/4
 Appel iværksat den 3. februar 2006 af Luigi Marcuccio til prøvelse af dom afsagt den 24. november 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-236/02, Luigi Marcuccio mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-59/06 P)
 (2006/C 96/06)
 Processprog: italiensk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 3. februar 2006 iværksat appel af Luigi Marcuccio ved avvocato L. Garofalo, til prøvelse af dom afsagt den 24. november 2005 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Femte Afdeling) i sag T-236/02, Luigi Marcuccio mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 Appellanten har nedlagt følgende påstand:
 Den appellerede dom ophæves og der gives medhold i de øvrige påstande.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Appellanten har anført, at Rettens dom er behæftet med følgende mangler:
 1.
 Urigtig gengivelse af og faktisk vildfarelse vedrørende de faktiske omstændigheder og appellantens skriftlige indlæg, hvoraf følger unøjagtigheden af det materielle indhold af Rettens konklusioner.
 2.
 Ingen stillingtagen til en række væsentlige forhold i den foreliggende sag.
 3.
 Alvorlig procedurefejl, som skader appellantens interesser på en uoprettelig måde.
 4.
 En fuldkommen manglende begrundelse vedrørende flere forskellige forhold i den foreliggende sag, bl.a. gennem manglende efterprøvelse, forveksling, selvmodsigelse, utilstrækkelighed, usaglighed, tautologi, vilkårlighed, apodiktiske eller ulogiske udsagn — enten direkte eller afledt — af grunde, der antageligvis er fremført til det formål.
 5.
 Urigtig og fejlagtig fortolkning og anvendelse af artikel 26, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber.
 6.
 Urigtig og fejlagtig fortolkning og anvendelse af begrebet retten til forsvar samt den ubegrundede og ulogiske tilsidesættelse af den relevante retspraksis.
 7.
 Urigtig og fejlagtig fortolkning og anvendelse af begrebet begrundelse samt den ubegrundede og ulogiske tilsidesættelse af den relevante retspraksis.
 8.
 Urigtig og fejlagtig fortolkning og anvendelse af begrebet modsigelse i præmisserne.
 9.
 Urigtig og fejlagtig fortolkning og anvendelse af begrebet adgang til at anfægte en forberedende retsakt.
 10.
 Urigtig og fejlagtig fortolkning og anvendelse af begrebet stillingtagen.
 11.
 Urigtig og fejlagtig fortolkning og anvendelse af begrebet ændring af en allerede truffet afgørelse.


text:
3.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 355/7
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 13. oktober 2011 — Deutsche Post AG og Forbundsrepublikken Tyskland mod Europa-Kommissionen
 (Forenede sager C-463/10 P og C-475/10 P) (1)
 (Appel - statsstøtte - forordning (EF) nr. 659/1999 - artikel 10, stk. 3 - beslutning om pålæg om at afgive oplysninger - anfægtelig retsakt som omhandlet i artikel 263 TEUF)
 2011/C 355/10
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellanter: Deutsche Post AG, Bonn (ved Rechtsanwälte J. Sedemund og T. Lübbig) og Forbundsrepublikken Tyskland (ved T. Henze, J. Möller og N. Graf Vitzthum, som befuldmægtigede)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen (ved B. Martenczuk og T. Maxian Rusche, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af Retten (Første Afdeling) den 14. juli 2010 i sag T-570/08, Deutsche Post mod Kommissionen, hvorved Retten gav medhold i Kommissionens formalitetsindsigelse og derfor afviste sagen med påstand om annullation af den beslutning, der var indeholdt i Kommissionens skrivelse af 30. oktober 2008 vedrørende pålæg om at meddele oplysninger i sagen om statsstøtte til Deutsche Post AG — forkert fortolkning af begrebet »anfægtelig retsakt« som omhandlet i artikel 230 EF — ingen hensyntagen til den anfægtede retsakts beskaffenhed og retsvirkninger — tilsidesættelse af retten til en effektiv domstolsbeskyttelse
 Konklusion
 1)
 Kendelserne af 14. juli 2010 afsagt af Den Europæiske Unions Ret, Deutsche Post mod Kommissionen (sag T-570/08) og Tyskland mod Kommissionen (sag T-571/08), ophæves.
 2)
 De formalitetsindsigelser, der er fremført af Europa-Kommissionen for Den Europæiske Unions Ret, tages ikke til følge.
 3)
 Sagerne hjemvises til Den Europæiske Unions Ret, for at denne kan træffe afgørelse vedrørende de påstande, der er nedlagt af Deutsche Post AG (sag T-570/08) og af Forbundsrepublikken Tyskland (sag T-571/08) om annullation af Kommissionens beslutning af 30. oktober 2008, der pålægger Forbundsrepublikken Tyskland at meddele oplysninger i sagen om statsstøtte til Deutsche Post AG.
 4)
 Afgørelsen om sagernes omkostninger udsættes.
 (1) EUT C 328 af 4.12.2010.


text:
Avis juridique important
 |
 31994Y0430(01)
 Vejledning for advokater og befuldmægtigede vedrørende den skriftlige forhandling for Retten i Første Instans, udfærdiget af justitssekretæren i medfør af artikel 18, stk. 2, i instruksen for justitssekretæren af 3. marts 1994
 EF-Tidende nr. C 120 af 30/04/1994 s. 0016 - 0018
 Vejledning for advokater og befuldmaegtigede vedroerende den skriftlige forhandling for Retten i Foerste Instans, udfaerdiget af justitssekretaeren i medfoer af artikel 18, stk. 2, i instruksen for justitssekretaeren af 3. marts 1994(94/C 120/36)I. Formaalet med den skriftlige forhandlingDen skriftlige forhandling for Retten har til formaal at afgraense sagen og at goere dommerne bekendt med alle parternes krav, ved at dommerne oplyses om de relevante faktiske omstaendigheder, parternes paastande og deres anbringender og argumenter, saaledes at de saettes i stand til at traeffe afgoerelse i sagen. II. Praesentation og formulering af indlaeggene1. Indlaeggene boer struktureres klart, og det er hensigtsmaessigt at lave overskrifter til de forskellige afsnit og nummerere underafsnittene fortloebende. Hvis der er tale om lange indlaeg, er det oenskeligt, at hvert afsnit indledes med et kort resumé af dets indhold, og at indlaegget forsynes med en indholdsfortegnelse. 2. Da antallet af skriftlige indlaeg, som parterne kan indgive, er begraenset (jf. artikel 47 i Rettens procesreglement), og da der kun under saerlige omstaendigheder kan fremsaettes nye anbringender under sagens behandling (jf. procesreglementets artikel 48), anbefales det, at man allerede i det foerste indlaeg (henholdsvis staevning og svarskrift) saa fuldstaendigt som muligt fremkommer med hele sin argumentation. 3. Eftersom dommerne ofte goer sig bekendt med indlaeggene ved hjaelp af oversaettelser til et andet sprog, anbefales det, at formulere indlaeggene i et enkelt, direkte og koncist sprog, hvilket letter oversaettelsen, og at begraense antallet af sider til det strengt noedvendige. 4. Man boer i indlaeggene klart identificere de dokumenter, der henvises til, og sikre sig, at vigtige dokumenter findes i sagens akter. Identificeringen af dokumenterne boer ske ved, at man, hver gang der henvises til et dokument, anfoerer, hvilket indlaeg dokumentet er fremlagt som bilag til, med angivelse af bilagets nummer i det paagaeldende indlaegs bilagsfortegnelse. Det er oenskeligt, at samme dokument altid identificeres paa samme maade under saavel den skriftlige som den mundtlige forhandling. At forsyne et indlaeg med bilag, der allerede findes i sagens akter som bilag til et andet indlaeg, medfoerer en overfloedig foroegelse af akternes omfang og udgoer en mulig kilde til forvirring. 5. Naar der tages stilling til en anden parts argumenter, boer dette ske under henvisning til det relevante sidetal i den anden parts indlaeg. III. Staevningens struktur1. Staevningen skal opfylde kravene i procesreglementets artikel 44. Den kan med fordel struktureres saaledes: 1) Angivelse af parternejf. procesreglementets artikel 44, stk. 1, litra a) og b), og stk. 2. 2) Naermere oplysninger om sagens artf.eks.: »annullationssoegsmaal i henhold til EOEF-traktatens artikel 173 til proevelse af en beslutning fra [den paagaeldende institution] om . . .«. 3) Fremstilling af de relevante faktiske omstaendighedermed henvisning til dokumenter og angivelse af bevismidler. 4) Eventuelle bemaerkninger vedroerende formaliteten5) En kort opregning af samtlige anbringender


text: (soegsmaalsgrunde), der goeres gaeldende6) Redegoerelse for argumentationen til stoette for hvert enkelt anbringendeeventuelt med henvisninger til Domstolens og Rettens relevante praksis. 7) PaastandePaastandene formuleres i overensstemmelse med den domskonklusion, man oensker, at Retten skal naa frem til (f.eks.: »1. Sagsoegtes beslutning af . . . annulleres; 2. Sagsoegte tilpligtes at betale sagens omkostninger«). Formuleringen af paastandene boer ske under hensyntagen til EOEF-traktatens artikel 176, og det tjener intet formaal at gentage anbringender og argumenter i paastandene (man boer f.eks. undgaa formuleringer som ». . . sagen antages til realitetsbehandling og der gives sagsoegeren medhold; det fastslaas, at der er mangler ved begrundelsen for den omtvistede beslutning, og at den strider mod traktatens bestemmelser og proportionalitetsprincippet . . .«). Hvad angaar eventuelle paastande vedroerende sagens omkostninger skal der tages hensyn til procesreglementets artikel 87. 2. Med henblik paa at lette udformningen af den i procesreglementets artikel 24, stk. 6, omhandlede meddelelse og for at sikre, at sagens genstand og soegsmaalsgrundene og de vaesentligste argumenter gengives korrekt, anbefales det, at staevningen vedlaegges en kort sammenfatning af soegsmaalsgrundene og de vaesentligste argumenter og en indholdsfortegnelse. IV. Fremlaeggelse af bilag1. Der kan fremlaegges dokumenter som bilag til indlaeg og processkrifter med henblik paa at bevise eller belyse indholdet heraf. En ren og skaer henvisning til et bilag kan imidlertid ikke erstatte fremstillingen af de faktiske omstaendigheder, soegsmaalsgrundene og argumenterne i selve indlaegget eller processkriftet. Der kan kun fremlaegges bilag, som er naevnt i indlaeggene. 2. Opmaerksomheden henledes paa noedvendigheden af, at der fremlaegges en bilagsfortegnelse som naevnt i artikel 43, stk. 4, i procesreglementet og i artikel 6, stk. 3, i instruksen for justitssekretaeren. Man boer i denne fortegnelse anfoere bilagets nummer, det paagaeldende dokuments datering og art samt hvilken side i indlaegget der danner grundlag for fremlaeggelsen af bilaget. En undernummerering kan i visse tilfaelde lette identificeringen af bilaget. 3. Man boer soerge for, at sagens akter ikke goeres unoedigt omfattende, ved at der fremlaegges for mange bilag, idet man under alle omstaendigheder i selve indlaegget boer gentage de afsnit og oplysninger i bilagene, der har virkelig betydning.


text:
30.5.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 166/5
 Appel ivñrksat den 20. marts 1998 af Mario Costacurta henhùre under Kommissionens ansatte«, idet dette
 til prùvelse af dom afsagt den 22. januar 1998 af De Euro- siden 1970 ikke lñngere har vñret tilfñldet.
 pñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Tredje Afdeling)
 i sag T-98/96, Mario Costacurta mod Kommissionen for Ð Overtrñdelse af vedtñgtens artikel 7.
 De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag C-75/98 P) Ð Overtrñdelse af principperne om den berettigede for-
 (98/C 166/07) ventning og omsorgspligten.
 Ð Overtrñdelse af vedtñgtens artikel 25 og artikel 110a.
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 20. marts 1998 ivñrksat appel af Mario Costacurta ved (1) EFT C 94 af 28.3.1998, s. 20.
 advokat Albert Rodesch, og med valgt adresse i Luxem- (2) EFT L 13 af 18.1.1969, s. 19.
 bourg, 7-11, route d'Esch, til prùvelse af dom afsagt den
 22. januar 1998 af De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùr-
 ste Instans (Tredje Afdeling) i sag T-98/96, Mario Costa-
 curta mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber.
 Appellanten har nedlagt fùlgende påstande: Appel ivñrksat den 20. marts 1998 af Ajinomoto Co. Inc.
 til prùvelse af dom afsagt den 18. december 1997 af De
 Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans (Femte
 Ð Ophñvelse af dom afsagt af Retten i Fùrste Instans Udvidede Afdeling) i de forenede sager T-159/94 (1), Aji-
 den 22. januar 1998 i sag T-98/96, Mario Costacurta nomoto Co. Inc. mod Rådet for Den Europñiske Union,
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- stùttet af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber,
 skaber (1). og T-160/94 (2), The NutraSweet Company mod Rådet
 for Den Europñiske Union, stùttet af Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber
 Ð Annullation af ansñttelsesmyndighedens afgùrelse af
 (Sag C-76/98 P)
 31. maj 1996 om at overflytte sagsùgeren til Kontoret
 for De Europñiske Fñllesskabers Officielle Publikatio- (98/C 166/08)
 ner.
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 Ð Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber tilplig- 20. marts 1998 ivñrksat appel af Ajinomoto Co. Inc., 15-
 tes at betale omkostningerne ved de to retsinstanser. 1, Kyobashi itchome, Chuo-ku, Tokyo 104, Japan, ved
 advokaterne Mario Siragusa, Rom, Till Müller-Ibold,
 Frankfurt am Main, og Solicitor of the Supreme Court of
 Ð Appellanten forbeholder sig ret til at trñffe enhver England and Wales Victoria Donaldson, for advokatfir-
 yderligere foranstaltning bl.a. med hensyn til erstatning maet Cleary, Gottlieb, Steen & Hamilton, Bruxelles, og
 for lidt skade. med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Marc
 Loesch, 11, rue Goethe, til prùvelse af dom afsagt den
 18. december 1997 af De Europñiske Fñllesskabers Ret i
 Anbringender og vñsentligste argumenter:
 Fùrste Instans (Femte Udvidede Afdeling) i de forenede
 sager T-159/94, Ajinomoto Co. Inc. mod Rådet for Den
 Ð Appellanten gùr gñldende, at ansñttelsesmyndigheden Europñiske Union, stùttet af Kommissionen for De Euro-
 var inkompetent, at der er sket en tilsidesñttelse af tje- pñiske Fñllesskaber, og T-160/94, The NutraSweet Com-
 nestemandsvedtñgtens artikel 2 og 4 og af artikel 5, pany mod Rådet for Den Europñiske Union, stùttet af
 stk. 4, i afgùrelse 69/13/Euratom/EKSF/EéF om opret- Kommissionen for De Europñiske


text:
Fñllesskaber.
 telse af Kontoret for De Europñiske Fñllesskabers
 Officielle Publikationer (2): Ifùlge appellanten har Ret- Appellanten har nedlagt fùlgende påstande:
 ten fejlagtigt fastslået, at anbringendet om tilsidesñt-
 telse af tjenestemandsvedtñgtens artikel 4 var irrele- 1) Den af Retten i Fùrste Instans i de forenede sager
 vant. Desuden var ansñttelsesmyndigheden, som traf T-159/94 og T-160/94 afsagte dom ophñves, og
 den anfñgtede afgùrelse, ikke under nogen omstñndig- Rådets forordning (EéF) nr. 1391/91 (3) af 27. maj
 heder budgetmyndighed, og var derfor inkompetent til 1991 annulleres for så vidt angår appellanten.
 at ñndre oversigten over de godkendte stillinger, hvor-
 for den heller ikke kunne omplacere sagsùgeren til
 Publikationskontoret med dennes stilling. 2) Subsidiñrt ophñves den af Retten i Fùrste Instans i de
 forenede sager T-159/94 og T-160/94 afsagte dom, for
 så vidt der ikke herved blev truffet bestemmelse om
 Ð Overtrñdelse af tjenestemandsvedtñgtens artikel 6, annullation af artikel 2 i Rådets forordning (EéF)
 overtrñdelse af Rådets forordning om De Europñiske nr. 1391/91 af 27. maj 1991 angående endelig opkrñv-
 Fñllesskabers budget; ifùlge appellanten har Retten ning af de belùb, for hvilke der var stillet sikkerhed i
 med urette i dommens prñmis 34 fastslået fùlgende: form af midlertidig antidumpingtold, og om annulla-
 »som anfùrt af Kommissionen må stillingerne ved Pub- tion af forordningens artikel 2 for appellantens ved-
 likationskontoret rent budgetmñssigt anses for at kommende.


text:
8.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/22
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af First-tier Tribunal (Tax Chamber) (Det Forenede Kongerige) den 3. december 2015 — Trustees of the Panayi Accumulation & Maintenance Settlements mod Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 (Sag C-646/15)
 (2016/C 048/28)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 First-tier Tribunal (Tax Chamber)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Trustees of the Panayi Accumulation & Maintenance Settlements
 Sagsøgt: Commissioners for Her Majesty's Revenue and Customs
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er det foreneligt med etableringsfriheden, de frie kapitalbevægelser og den frie udveksling af tjenesteydelser, at en medlemsstat indfører og opretholder lovgivning såsom section 80 i Taxation of Chargeable Gains Act 1992, hvorefter der sker beskatning af urealiserede gevinster på værdien af aktiver i en trustfund, såfremt trustees i en trust på noget tidspunkt ophører med at have bopæl eller sædvanligt opholdssted i medlemsstaten?
 2)
 Forudsat at en sådan beskatning begrænser udøvelsen af den relevante frihed, kan en sådan beskatning da begrundes i en afbalanceret fordeling af beskatningskompetencen, og er en sådan beskatning da forholdsmæssig, såfremt lovgivningen hverken giver trustees mulighed for at udskyde beskatningen eller at foretage afdragsvis betaling eller tager hensyn til et efterfølgende fald i værdien af trustens aktiver?
 3)
 Er det i strid med nogle af de grundlæggende friheder, at en medlemsstat beskatter urealiserede kapitalgevinster på værdistigningen af aktiverne i en trust på det tidspunkt, hvor flertallet af trustees ophører med at have bopæl eller sædvanligt opholdssted i medlemsstaten?
 4)
 Kan den restriktion af den frie bevægelighed, der opstår ved denne exitbeskatning, begrundes i hensynet til at sikre en afbalanceret fordeling af beskatningskompetencen under omstændigheder, hvor det var muligt, at kapitalgevinster i form af realiserede gevinster stadig kunne beskattes, men kun såfremt bestemte omstændigheder opstod i fremtiden?
 5)
 Skal forholdsmæssigheden bestemmes ud fra de faktiske omstændigheder i den enkelte sag? Er den restriktion, der opstår ved en sådan beskatning, navnlig forholdsmæssig under omstændigheder, hvor:
 a)
 lovgivningen ikke fastsætter en mulighed for at udskyde skattebetalingen eller for afdragsvis betaling, eller for at der kan tages hensyn til efterfølgende fald i værdien af trustens aktiver efter exit,
 b)
 men hvor, under de særlige omstændigheder ved den skatteansættelse, som er genstand for appel, aktiverne blev solgt, før skatten forfaldt, og de relevante aktiver ikke faldt i værdi mellem flytningen af trusten og salgsdatoen?


text:
27.1.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 20/18
 Sag anlagt den 6. december 2006 — IMS mod Kommissionen
 (Sag T-346/06)
 (2007/C 20/26)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: IMS Industria Masetto Schio Srl (Schio, Italien) (ved avvocati F. Colonna og T.E. Romolotti)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens udtalelse K(2006) 3914 af 6. december 2006 annulleres, og det fastslås, at sagsøgeren har krav på erstatning for den skade, der er opstået som følge af udtalelsen.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger i henhold til procesreglementets artikel 87 ff.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Den foreliggende sag vedrører Kommissionens udtalelse K(2006) 3914 af 6. december 2006 vedrørende et af de franske myndigheder udstedt forbud mod bestemte mekaniske presser af mærket IMS.
 Det anføres i den forbindelse, at Kommissionen — efter at Den Franske Republik havde vedtaget foranstaltninger vedrørende mekaniske presser, som sagsøgeren har fremstillet — i henhold til artikel 7, stk. 2, i direktiv 98/37/EF havde foretaget en retlig efterprøvelse af disse foranstaltninger, og efter udløbet af proceduren havde udtalt, at de foranstaltninger, som de franske myndigheder havde vedtaget, var berettigede.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren anført:
 —
 Kommissionen har ikke taget hensyn til den dom, der blev afsagt af det franske Conseil d'État den 6. november 2002. Det franske Conseil d'État har ved dom nr. 238453 af 6. november 2002 fastslået, at der er begået procedurefejl ved udstedelsen af den franske interministerielle beslutning af 27. juni 2001, og har ophævet beslutningen. Kommissionen har derfor taget stilling til en retsakt, der er ugyldig i henhold til lovgivningen i den medlemsstat, der har udstedt den. Udtalelsen er derfor ligeledes ulovlig, da den tjener til at bekræfte en retsakt, som af de kompetente myndigheder allerede er blevet anset for at være ugyldig og som ikke længere har nogen retsvirkninger i retsordenen.
 —
 Kommissionen har foretaget en fejlagtig retlig efterprøvelse. Den af Kommissionen foretagne efterprøvelse er mangelfuld, da egenskaber ved de af IMS fremstillede maskiner er blevet vurderet forkert med hensyn til deres tekniske overensstemmelse med de gældende forskrifter.
 —
 Med hensyn til skadeserstatningen har IMS anført, at selskabet af de grunde, der er redegjort for ovenfor, har lidt og fortsat lider en af Kommissionen forårsaget uretmæssig skade, som Kommissionen under hensyn til synspunkter om hæftelse uden for kontraktforhold skal erstatte. Kommissionen har nemlig ikke på passende måde taget hensyn til, at den franske beslutning blev erklæret ugyldig, og har anlagt en fejlagtig vurdering af IMS' produkter.


text:
23.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 357/29
 Sag anlagt den 5. september 2017 — Republikken Litauen mod Europa-Kommissionen
 (Sag T-603/17)
 (2017/C 357/38)
 Processprog: litauisk
 Parter
 Sagsøger: Republikken Litauen (ved advokaterne D. Kriaučiūno, R. Krasuckaitės, R. Dzikovič og M. Palionio)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2017/1144 af 26. juni 2017 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (1), annulleres, for så vidt som den anvender en finansiel korrektion over for Litauen på 4 207 894,93 EUR.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.
 Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) har ved at anvende en fast finansiel korrektion på 5 % på 4 207 894,93 EUR på grundlag af mangler ved hovedkontroller tilsidesat artikel 52, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1306/2013 (2) derved, at den, ved fastlæggelsen af omfanget af den manglende overensstemmelse, karakteren af overtrædelserne og den økonomiske skade, der blev påført EU,
 1.
 fejlagtigt fastslog, at kvaliteten af de kontroller på stedet, som blev foretaget i Litauen, var utilstrækkelig og skulle anses for at udgøre mangler ved en hovedkontrol, idet:
 1.1
 en foretog en fejlagtig fortolkning og anvendelse af artikel 26, stk. 1, litra a) i forordning (EU) nr. 65/2011 (3) og på grundlag af denne fortolkning med urette fastslog, at de litauiske institutioner under kontrollen på stedet ikke havde efterprøvet, om de betalingsanmodninger, der blev fremsat af støttemodtageren, blev støttet af regnskaber eller andre egnede dokumenter.
 1.2
 den foretog en fejlagtig fortolkning af artikel 26, stk. 1, litra d), i forordning (EU) nr. 65/2011 og på grundlag af denne fortolkning med urette fastslog, at de litauiske myndigheder under kontrollen på stedet ikke havde efterprøvet, om de offentligt finansierede operationer blev gennemført i overensstemmelse særligt reglerne om offentlige udbud.
 1.3
 den foretog en fejlagtig fortolkning af artikel 25, stk. 4, i forordning (EU) nr. 65/2011 og på grundlag af denne fortolkning fastslog, at de inspektører, der havde gennemført kontrollen på stedet, ikke havde overholdt kravet om, at disse skal være uafhængige i forhold til de personer, der har foretaget de administrative kontroller af den samme aktivitet.
 2.
 fejlagtigt fastslog, at kvaliteten af de kontroller, der blev foretaget af, om de udgifter, der blev afholdt i Litauen, var korrekte, skulle anses for at udgøre en mangel ved en hovedkontrol, idet
 2.1
 den foretog en fejlagtig fortolkning af artikel 24, stk. 2, litra d), i forordning (EU) nr. 65/2011 og på grundlag af denne fortolkning med urette fastslog, at der ikke var blevet foretaget en passende prøvelse af de forelagte udgifters rimelighed.
 2.2
 den under alle omstændigheder med urette anvendte en finansiel korrektion på 5 %, eftersom det fastslåede omfang af den manglende overensstemmelse med ordningen for kontrol af omkostningernes rimelighed var klart mindre.
 3.
 den ikke tog hensyn til den skade, der rent faktisk blev påført Den Europæiske Union, som følge af de udgifter, der


text:
var forbundet med frivilligt arbejde, og anlagde et urigtigt skøn, da den fejlagtigt fandt, at der ikke var blevet foretaget en tilstrækkelig efterprøvelse af, om udgifterne til den aktivitet, der var forbundet med fast ejendom, opfylder kravene, og som en følge deraf fejlagtigt fastslog, at der forelå en mangel ved hovedkontrollen, idet
 3.1
 den med urette ikke tog hensyn til de oplysninger, der blev givet af de litauiske institutioner vedrørende den undersøgelse, der efter pålæg fra agenturet, blev foretaget af uafhængige eksperter, og i forbindelse med hvilken det blev fastslået, hvilken skade der rent faktisk var blevet påført EU-fondene, og skadens beløbsmæssige størrelse, og også hvilken skade der var knyttet til manglerne ved ordningerne for kontrol af bidrag i naturalier (frivilligt ulønnet arbejde), og med urette anvendte en fast korrektion på 5 %.
 3.2
 den med urette fastslog, at artikel 24, stk. 2, litra c) og d), i forordning (EU) nr. 65/2011 ikke var blevet overholdt i forbindelse med udøvelsen af den administrative kontrol af støtteansøgningerne og efterprøvelsen af projektudgifterne, nærmere bestemt bidraget i naturalier (fast ejendom).
 (1) EUT L 165, 2017, s. 37.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17.12.2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (EUT 2013 L 347, s. 549).
 (3) Kommissionens forordning (EU) af 27.1.2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 for så vidt angår kontrol og krydsoverensstemmelse i forbindelse med støtteforanstaltninger til udvikling af landdistrikterne (EUT L 25, s 8).


text:
5.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/27
 Sag anlagt den 6. august 2015 — EEB mod Kommissionen
 (Sag T-448/15)
 (2015/C 328/25)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Det Europæiske Miljøkontor (EEB) (Bruxelles, Belgien) (ved advokat B. Kloostra)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kommissionen har tilsidesat forordning (EF) nr. 1367/2006 og Århuskonventionen, nemlig:
 a.
 artikel 1, stk. 1, litra a), artikel 3 og artikel 6, stk. 1, i forordning nr. 1367/2006 (1), idet den ikke har fortolket disse bestemmelser i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, 3 og 4, i Århuskonventionen og/eller ikke har anvendt artikel 4, stk. 1, 3 og 4, i Århuskonventionens direkte på miljøoplysninger, idet artikel 3 og artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1367/206 er uforenelige med Århuskonventionens artikel 4, stk. 1, 3 og 4, og ulovligt udvider begrundelserne for at give afslag i artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001 (2) til miljøoplysninger
 b.
 artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1367/2006, idet den ikke har fortolket og anvendt begrundelserne for at give afslag i artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001 restriktivt, og/eller ikke har taget hensyn til offentlighedens interesse i offentliggørelse af miljøoplysninger, og/eller ikke har taget hensyn til, at de pågældende oplysninger vedrører emissioner i miljøet.
 —
 Det fastslås, at Kommissionen har tilsidesat forordning (EF) nr. 1049/2001, nemlig:
 a.
 artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001, idet den ikke har givet en detaljeret begrundelse for at afslå aktindsigt i de omhandlede dokumenter
 b.
 artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001, idet den har anvendt stk. 1, i denne bestemmelse på dokumenter, der vedrører en afsluttet beslutningsproces
 c.
 artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001, idet den ikke i tilstrækkelig grad har undersøgt, om der forelå en mere tungtvejende offentlig interesse i udbredelsen af dokumenterne
 d.
 artikel 6, stk. 3, artikel 7, stk. 1 og 3, og artikel 8, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001, idet den ikke har gjort sig nogen anstrengelser for uformelt at finde frem til en rimelig løsning, og idet den ikke har truffet en afgørelse inden for de fastsatte frister.
 —
 EU, repræsenteret ved Kommissionen, tilpligtes at erstatte ethvert tab, som EEB har lidt, herunder renter, som følge af, at EEB ikke rettidigt fik aktindsigt i de dokumenter, der var anmodet om aktindsigt i, som Kommissionen undlod at udlevere inden for tidsfristerne i artikel 7, stk. 1 og 3, og artikel 8, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001, med et beløb fastsat af Retten, dog ikke lavere end 1 EUR.
 —
 Den anfægtede kommissionsafgørelse af 1. juni 2015 annulleres.
 —
 Kommissionens tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder intervenienters omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremført følgende argumenter og anbringender vedrørende Kommissionens tilsidesættelse af forordning (EF) nr. 1367/2006 og nr. 1049/2001 samt Århuskonventionen (3):
 1.
 Første anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 1, stk. 1, litra a), artikel 3, og artikel 6, stk. 1,


text:
i forordning (EF) nr. 1367/2006 og/eller Århuskonventionens artikel 4, stk. 1, 3 og 4.
 —
 De oplysninger, der anmodes om aktindsigt i, udgør miljøoplysninger som omhandlet i Århuskonventionen og artikel 2, litra d), nr. iii), artikel 3 og artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1367/2006.
 —
 Artikel 3 og artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1367/2006 er uforenelige med Århuskonventionens artikel 4, stk. 3 og 4, og de udvider grundene til afslag i artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001 ulovligt til miljøoplysninger.
 —
 Kommissionen har tilsidesat artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1367/2006 for så vidt angår den restriktive fortolkning af undtagelserne fra hovedreglen om aktindsigt, for så vidt angår forpligtelsen til at foretage en interesseafvejning og for så vidt angår »emissionsreglen«.
 2.
 Andet anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001.
 —
 Grundene for afslag i artikel 4, stk. 3, første afsnit, i forordning (EF) nr. 1049/2001 finder ikke anvendelse på de dokumenter, der anmodes om aktindsigt i.
 —
 En udbredelse af de dokumenter, der anmodes om aktindsigt i, vil ikke være til alvorlig skade for Kommissionens beslutningsproces.
 —
 Der er sket en tilsidesættelse af artikel 4, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1049/2001, idet Kommissionen ikke foretog en korrekt afvejning af de interesser, som beskyttes ved den manglende udbredelse, og den offentlige interesse, som tjenes ved en udbredelse af de omhandlede dokumenter.
 3.
 Tredje anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1 og 3, og artikel 8, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001.
 4.
 Fjerde anbringende vedrørende erstatningssøgsmålet i henhold til artikel 340 TEUF, hvorved det gøres gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 7, stk. 1 og 3, og artikel 8, stk. 1 og 2, i forordning (EF) nr. 1049/2001.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 af 6.9.2006 om anvendelse af Århus-konventionens bestemmelser om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet på Fællesskabets institutioner og organer (EUT L 264 af 25.9.2006, s. 13).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 af 30.5.2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43).
 (3) Konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, som blev undertegnet i Århus den 25. juni 1998 og godkendt på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17.2.2005, Århuskonventionen, EUT L 124, af 17.5.2005, s. 1).


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/65
 Sag anlagt den 29. oktober 2010 — Bernaldo de Quirós mod Kommissionen
 (Sag F-111/10)
 ()
 2011/C 30/129
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Belén Bernaldo de Quirós (Bruxelles, Belgien) (ved advokat L. Levi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af den stiltiende afvisning af sagsøgerens skrivelse, hvori hun anmoder Kommissionen om beskyttelse i henhold til vedtægtens artikel 22a, stk. 3, og en påstand om erstatning.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den stiltiende afvisning af sagsøgerens ansøgning af 1. oktober 2009 og, om fornødent, af brevet/afgørelsen fra Kommissionens Undersøgelses- og Disciplinærkontor (IDOC) af 3. november 2009 og af brevet af 22. marts 2010 fra generaldirektøren for Europa-Kommissionens generaldirektorat for Menneskelige Ressourcer.
 —
 Om fornødent: annullation af afgørelsen om afslag på sagsøgerens klage, hvilken afgørelse er dateret den 3. august 2010 og meddelt dagen efter, den 4. august 2010.
 Følgelig:
 —
 træffer ansættelsesmyndigheden de foranstaltninger, som sagsøgeren anmodede om i sin ansøgning af 1. oktober 2009
 —
 garanteres sagsøgeren navnlig den beskyttelse, som er fastsat i vedtægtens artikel 22a
 —
 tilbagetrækkes klagepunkterne mod sagsøgeren fra skrivelserne af 6. maj og 30. september 2008 og sagsøgerens tab erstattes ved tilkendelse af en erstatning
 —
 tilpligtes Europa-Kommissionen at betale sagens omkostninger.


text:
31.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 252/37
 Sag anlagt den 21. juni 2013 — Energa Power Trading mod Kommissionen
 (Sag T-338/13)
 2013/C 252/62
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Energa Power Trading Promitheias kai Emporias Energeias AE (Athen, Grækenland) (ved advokat S. Pappas)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kommissionen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til traktaten, idet den ikke hartaget stilling — selv om den udtrykkeligt var blevet opfordret hertil — til sagsøgerens klage indgivet den 9. december 2010 over den statsstøtte, som de græske myndigheder ulovligt har ydet DEI.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført ét anbringende, om at Kommissionen har udvist passivitet i forhold til den angiveligt ulovlige statsstøtte, der er ydet til DEI.
 Kommissionen har ved i en periode på mere end 28 måneder (og under alle omstændigheder på mere end 26 måneder) at undlade at tage stilling — positivt eller negativt — til sagsøgerens klage om angivelig ulovlig statsstøtte til fordel for DEI, til trods for fremlæggelsen af en formel skrivelse, ikke afsluttet den indledende undersøgelse inden for en rimelig frist. I det omfang den ovennævnte forsinkelse ikke kan begrundes med en henvisning til særlige omstændigheder, har Kommissionen udvist passivitet til trods for sin enekompetence og dermed tilsidesat de relaterede bestemmelser i traktaten (artikel 106, 107 og 265 TEUF) og Rådets forordning nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93.


text:
25 . 11 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 315/ 15
 under den mundtlige forhandling tillige ved advokat Harold 1 ) Begæringen om fortolkning afvises .
 Nyssens, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 advokat Carlos Zeyen, 67, rue Ermesinde, mod Kommis 2 ) Hver part betaler sine omkostninger.
 sionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget :
 Ana Maria Alves Vieira ), angående en påstand om annul (') EFT nr . C 23 af 31 . 1 . 1990 .
 lation af Kommissionens afgørelser af 1 . juni 1992 , 31 . de
 cember 1992 ( om stiltiende afvisning ) og 3 . marts 1993
 vedrørende førelsen af sagsøgerens personlige aktmappe og
 visse foranstaltninger med henblik på at bistå sagsøgeren ,
 samt en påstand om , at Kommissionen tilpligtes at betale
 erstatning for den skade, sagsøgeren mener at have lidt som KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 følge af, at der fandtes en parallel aktmappe , har Retten den 29. september 1995
 ( Fjerde Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , K.
 Lenaerts , og dommerne R. Schintgen og R. García-Valde i sag T-381 /94 , Sindacato Pensionati Italiani m.fl . mod
 casas ; justitssekretær : B. Pastor, den 11 . oktober 1995 Rådet for Den Europæiske Union (')
 afsagt dom , hvis konklusion lyder således : (Beskikkelse af medlemmer af Det Økonomiske og Sociale
 Udvalg — abenbare afvisningsmangler — begæring om
 1 ) Kommissionens afgørelser af 1 . juni / 992 og 3 . marts intervention)
 1 993 annulleres , for så vidt som der herved gives afslag ( 95/C 315 /33 )
 på sagsøgerens anmodning om , at visse dokumenter
 angående hans tjenesteforhold og nogle rapporter ved (Processprog: italiensk)
 rørende hans kvalifikationer, indsats eller adfærd med
 tages i hans personlige aktmappe.
 I sag T-381 /94 , Sindacato Pensionati Italiani , Federazione
 Nazionale Pensionati og Unione Italiana Lavoratori Pensio
 2 ) Kommissionen betaler 100 000 bfr. til sagsøgeren i
 nati , ved advokaterne Massimo Severo Giannini og Mas
 erstatning for den ikke-økonomiske skade, han har
 lidt.
 simo D'Antona , Rom, og advokat Mario Chiti , Firenze, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Loesch og
 Wolter, 1 1 , rue Goethe, mod Rådet for Den Europæiske
 3 ) / øvrigt frifindes Kommissionen . Union ( befuldmægtigede : Giorgio Maganza og Antonio
 Tanca ), hvori der er nedlagt pastand om annullation af
 4 ) Kommissionen betaler samtlige sagens omkostninger. Rådets afgørelse 94/660/EF, Euratom af 26 . september
 1994 om beskikkelse af medlemmerne af Det Økonomiske
 (') EFT nr . C ! 188 af 10 . 7 . 1993 og og Sociale Udvalg for perioden fra den 21 . september 1994
 EFT nr . C 334 a f 9 . 12 . 1993 . til den 20 . september 1998 ( EFT nr . L 257 , s . 20 ), for så vidt
 der herved skete beskikkelse af Filippo De Jorio, har Retten
 ( Anden Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , B.
 Vesterdorf, og


text:
dommerne D. P. M . Barrington og A. Saggio;
 justitssekretær : H. Jung, den 29 . september 1995 afsagt
 kendelse , hvis konklusion lyder således :
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 1 ) Sagen afvises .
 den 5 . oktober 1995
 2 ) Sagsøgerne bærer deres egne omkostninger og betaler
 i sag T-165 /89 ( 129 ), Onno Plug mod Kommissionen for De sagsøgtes .
 Europæiske Fællesskaber ( 1 )
 (Fortolkning) (') EFT nr . C. 386 af 31 . 12 . 1994 .
 ( 95 /C 315 /32 )
 (Processprog: fransk)
 I sag T-l 65/89 ( 129 ), Onno Plug, fhv . midlertidigt ansat ved Sag anlagt den 19 . september 1995 af Adriaan Al m.fl . mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Thônex Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Schweiz ), ved advokat Georges Vandersanden , Bruxelles , ( Sag T-171 /95 )
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson ( 95 /C 315 /34 )
 SARL, 1 , rue Glesener, mod Kommissionen for De Euro
 pæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget : Sean Van Raepen
 busch ), angående en begæring om fortolkning af dommen (Processprog: fransk )
 afsagt af Retten ( Fjerde Afdeling ) den 27 . februar 1992 i sag
 T-165/89 ( Sml . II , s . 367 ), har Retten ( Fjerde Afdeling ), Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 sammensat af afdelingsformanden , K. Lenaerts , og dom den 19 . september 1995 anlagt sag mod Kommissionen for
 merne R. Schintgen og R. García-Valdecasas ; justitssekre De Europæiske Fællesskaber af Adriaan Al og de 99 andre
 tær : H. Jung, den 5 . oktober 1995 afsagt kendelse, hvis sagsøgere , hvis navne fremgår af den nedenfor optrykte liste ,
 konklusion lyder således : alle med bopæl i Tyskland, ved advokaterne Georges


text:
7.12.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 359/13
 Rettens kendelse af 14. oktober 2013 — Vicente Gandia Pla mod KHIM — Tesco Stores (MARQUES DE CHIVÉ)
 (Sag T-128/13) (1)
 (EF-varemærker - indsigelse - afkald på det nationale varemærke - bortfald af tvistens genstand - ufornødent at træffe afgørelse)
 2013/C 359/24
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Vicente Gandia Pla, SA (Chiva, Spanien) (ved advokat I. Temiño Ceniceros)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved L. Rampini, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Tesco Stores Ltd (Cheshunt, Det Forenede Kongerige)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 13. december 2012 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 854/2012-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Tesco Stores Ltd og Vicente Gandia Pla, SA
 Konklusion
 1)
 Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 123 af 27.4.2013.


text:
Nr. C 199/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 28 . 6 . 97
 medfører en uberettiget og uretfærdig forskelsbehandling Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 af de formænd og medlemmer af Revisionsretten, som
 endnu ikke er pensioneret, og dem, som er, og tillige en
 forskelsbehandling af de pensionerede medlemmer indbyr I 1994 gav den italienske regering Kommissionen medde
 des afhængig af, hvilken dato der lægges til grund ved lelse om lov nr. 481 af 3 . august 1994 og om dekret
 bestemmelsen af det tidspunkt, hvorfra der er erhvervet ret nr. 683 af 12 . oktober 1994 fra ministeren for industri,
 til en pension . handel og håndværk, der begge har til formål at fremme
 gennemførelsen af en plan for omstrukturering af den in
 denlandske stålsektor ved hjælp af støtte til lukning af
 produktionsenheder og omskoling af de ansatte til andre
 økonomiske sektorer end jern- og stålsektoren. Ved beslut
 ning af 12 . december 1994 godkendte Kommissionen de
 ovennævnte foranstaltninger.
 Sag anlagt den 18 . april 1997 af Ferriera Lamifer mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-122/97 )
 Med den første anfægtede beslutning, der er vedtaget på
 grundlag af reglerne for støtte til jern- og stålindustrien (')
 ( 97/C 199/77 ) og ovennævnte beslutning af 12 . december 1994, erklæ
 rede Kommissionen den påtænkte støtte til bl.a . det sag
 søgende selskab for uforenelig med fællesmarkedet, hvor
 (Processprog: italiensk) ved det blev lagt til grund, at støtte til lukning kun kan
 ydes virksomheder, der har en løbende jern- og stålproduk
 tion jf. støttekodeksens artikel 4, stk. 2 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 18 . april 1997 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Ferriera Lamifer SpA ved Sagsøgeren, et selskab, som besidder et varmvalsningsan
 advokaterne Carmine Punzi og Filippo Satta , Rom, og læg til fremstilling af rundt betonstål, anfører indlednings
 med valgt adresse i Luxembourg hos advokat Charles vist, at i henhold til den sidstnævnte bestemmelse kan støt
 Turk, 13 B, avenue Guillaume . ten anses for forenelig med fællesmarkedet, såfremt virk
 somhederne bl.a . » løbende har fremstillet jern- og
 stålprodukter henhørende under EKSF indtil den dag, støt
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : ten blev anmeldt «. Sagsøgeren gør herved gældende, at det
 kriterium, som Kommissionen har udarbejdet i sin beslut
 ning af 12 . december 1994, er retsstridigt, for så vidt an
 — Annullation og omgørelse af Kommissionen for De går en kontrol af, hvorvidt der har været løbende produk
 Europæiske Fællesskabers beslutning 4288 af 18 . de tion .
 cember 1996 , som blev meddelt sagsøgeren pr. post
 den 11 . marts 1997 gennem Generaldirektoratet for
 Industriproduktion under Den Italienske Republiks In For det første er det ulogisk, at året 1993 lægges til grund
 dustriministerium, hvorved » Italiens påtænkte støtte til som eneste referenceparameter, da dette år var det sidste,
 lukninger som led i strukturomlægningen af den pri før der blev vedtaget nationale foranstaltninger til fremme
 vate italienske jern- og stålssektor « til fordel for bl.a


text:
. af lukning af jern- og stålanlæg. Når henses til, at der i ko
 Ferriera Lamifer blev erklæret uforenelig med fælles deksen ikke var fastsat noget begyndelsestidspunkt for re
 markedet i henhold til EKSF-traktatens artikel 4 , ferenceperioden, for så vidt angår den løbende produktion,
 litra c ), og hvorved tildeling af denne støtte blev under forekommer den drastiske begrænsning af den tidsmæssige
 kendt . referenceparameter til bedømmelse af, hvorvidt der har
 været løbende produktion, at stå i skærende kontrast til
 kodeksens egne bestemmelser. For det andet må også op
 — Annullation og omgørelse af Kommissionen for De højelsen af SMP ( størst mulige produktion i en virksom
 Europæiske Fællesskabers beslutning 17924 af 12 . de hed, der drives med produktionscyklus i alle døgnets 24 ti
 cember 1994, for så vidt angår den del, hvori det med mer ) til den beregningsparameter, som den faktisk udførte
 henblik på konkretisering af de kriterier, som er fast produktion i referenceperioden skal sammenholdes med,
 lagt i artikel 4, stk. 2, andet led, i EKSF-Kommissio anses for arbitrær og ubegrundet. Det fremhæves herved,
 nens beslutning nr. 3855 af 27. november 1991 om at støttekodeksen blot omtaler » løbende « produktion,
 fællesskabsregler for støtte til jern- og stålindustrien hvorved der tydeligvis menes produktionvirksomhed på
 ( den såkaldte støttekodeks ), bestemmes, at der ved linje med den pågældende virksomheds tidligere resultater
 » løbende produktion « skal forstås produktion af jern og bestemt ikke med et tal, der er uegnet i den sammen
 og stålprodukter »... i gennemsnitlig ét skifte om dag hæng, såsom SMR
 en, eller mindst otte timer om dagen i fem dage om
 ugen i hele 1993 «.
 Endelig gør sagsøgeren gældende, at der ikke foreligger en
 tilstrækkelig begrundelse, idet der i den anfægtede beslut
 — Annullation og omgørelse af alle andre hermed for ning ikke er taget hensyn til ansøgerens særlige situation .
 bundne eller blot afledte retsakter, som er gået forud ' Konkret indebærer fastlæggelsen af en eneste beregnings
 herfor. parameter for både stålværker og valseværker en væsentlig
 ---pagebreak--- 28 . 6 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 199/31
 forskelsbehandling af sagsøgeren, hvis almindelige produk til HTM i form af kapitaltilførsler på 1,59 mia . øsch.
 tion er indrettet til ét arbejdsskift pr. dag i modsætning til ( 118 mio. ECU), for forenelig med fællesmarkedet.
 en gennemsnitlig produktion med tre daglige skift i et stål
 værk. Desuden har sagsøgerens mulighed for løbende pro
 duktion været berørt negativt af forskrifter fra de lokale Sagsøgeren anfægter den retlige vurdering på grundlag af
 myndigheder om forbud mod produktion om natten, EF-traktatens artikel 92 ff. og Kommissionens beslutning,
 hvilket er det mest økonomiske tidspunkt for så vidt angår for så vidt som Kommissionen herved godkendte udbetal
 udgifterne til strøm. ningen af 1,273 mia . øsch. ( 95 mio . ECU), som Kommis
 sionen allerede havde godkendt som redningsstøtte, og til
 ( 1 ) Kommissionens beslutning nr. 3855/91 /EKSF af 27. november
 lod en supplerende støtte på 317 mio . øsch . ( 23