text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/27
 Sag anlagt den 11. oktober 2010 — Frankrig mod Kommissionen
 (Sag T-488/10)
 ()
 2011/C 13/53
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Den Franske Republik (ved E. Belliard, G. de Bergues og N. Rouam, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede beslutning annulleres i sin helhed
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning nr. K(2010) 5229 af 28. juli 2010 om ophævelse af en del af den støtte, som oprindeligt var tildelt fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) til enhedsprogrammeringsdokumentet for mål nr. 1 for Fællesskabets strukturintervention i området Martinique i Frankrig. Denne beslutning ophæver hele EFRU’s støtte til det store projekt »Ferielandsby Club Méditerranée-Les Boucaniers« på 12 640 000 EUR.
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren fire anbringender gældende.
 Ved sit første anbringende gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 2, stk. 1, i Rådets direktiv 93/37/EØF af 14. juni 1993 om samordning af fremgangsmåderne med hensyn til indgåelse af offentlige bygge- og anlægskontrakter (1) ved at fastslå, at de bygge- og anlægskontrakter, der er indgået med henblik på renovering og udvidelse af »Ferielandsby Club Méditerranée-Les Boucaniers« udgjorde bygge- og anlægskontrakter, hvortil de ordregivende myndigheder yder direkte tilskud på mere end 50 %. Disse kontrakter opnåede således kun støtte på 29,92 % af de samlede udgifter til projektet. De skattelempelser, som partnere i private selskaber har modtaget som følge af deres investeringer i projektet, kan ikke udgøre et tilskud som omhandlet i artikel 2, stk. 1, i direktiv 93/37/EØF.
 Med sit andet anbringende, der består af to led, gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 2, stk. 2, i direktiv 93/37/EØF ved at fastslå, at bygge- og anlægskontrakterne vedrørende renovering og udvidelse af »Ferielandsby Club Méditerranée-Les Boucaniers« vedrørte opførelse af sportsanlæg, rekreative anlæg og anlæg til fritidsformål som omhandlet i denne bestemmelse.
 Sagsøgeren gør for det første gældende, at Kommissionen burde have taget hensyn til den systematiske fortegnelse over økonomiske aktiviteter i De Europæiske Fællesskaber (NACE), som er fastsat i forordning nr. 3037/90 (2), og hvortil der henvises i artikel 2, stk. 2, i direktiv 93/37/EØF. Denne nomenklatur skelner mellem på den ene side logi og forplejning og på den anden side forlystelser, kultur og sport.
 Sagsøgeren gør for det andet gældende, at artikel 2, stk. 2, i direktiv 93/37/EØF vedrører kontrakter, der efter deres natur henhører under de ordregivende myndigheders traditionelle behov, og at bestemmelsen følgelig vedrører sportsanlæg, rekreative anlæg, anlæg til fritidsformål, som er åbne for alle, og ikke anlæg, som er forbeholdt private kunder.
 Med sit tredje anbringende gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har tilsidesat begrundelsespligten i henhold til artikel 296, stk. 2, TEUF ved ikke klart og utvetydigt at anføre grundene til, at renoveringen og udvidelsen af »Ferielandsby Club Méditerranée-Les Boucaniers« vedrørte opførelse af sportsanlæg, rekreative anlæg og anlæg til fritidsformål som omhandlet artikel 2, stk. 2, i direktiv 93/37/EØF.
 Med sit fjerde anbringende gør sagsøgeren subsidiært gældende, at Kommissionen har


text:
3.7.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 179/33
 Rettens dom af 11. maj 2010 — PC-Ware Information Technologies mod Kommissionen
 (Sag T-121/08) (1)
 (Offentlige indkøbskontrakter - EF-udbudsprocedure - indkøb af softwareprodukter og -licenser - afvisning af bud fra en bydende - unormalt lavt bud - begrundelsespligt)
 2010/C 179/55
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: PC-Ware Information Technologies BV (Amsterdam, Nederlandene) (ved avocats L. Devillé og B. Maerevoet)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. Manhaeve, som befuldmægtiget, bistået af advokat P. Wytinck)
 Sagens genstand
 Principalt en påstand om annullation af Kommissionens beslutning af 11. januar 2008 om at afvise det bud, som sagsøgeren havde indgivet inden for rammerne af den offentlige udbudsprocedure DIGIT/R2/PO/2007/022, og subsidiært en påstand om erstatning for det tab, som sagsøgeren angiveligt har lidt på grund af Kommissionens adfærd.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 PC-Ware Information Technologies BV betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 116 af 9.5.2008.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
19.2.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 47/27
 RETTEN I FØRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 13. december 1999 den 1. december 1999
 i de forenede sager T-189/95, T-39/96 og T-123/96, Service
 pour le Groupement d’acquisitions (SGA) mod Kommis- i de forenede sager T-125/96 og T-152/96, Boehringer
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (1) Ingelheim Vetmedica GmbH og C.H. Boehringer Sohn
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Konkurrence — salg af motorkøretøjer — undersøgelse af
 klager — passivitets-, annullations- og erstatningssøgsmål) (Direktiv om forbud mod anvendelse af beta-agonister i
 husdyrbrug — forordning, hvorefter gyldigheden af maksi-
 malgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlæge-
 (2000/C 47/45) midler er begrænset til kun at omfatte visse terapeutiske
 indikationer — annullationssøgsmål — formaliteten propor-
 tionalitetsprincippet)
 (Processprog: fransk)
 (2000/C 47/46)
 I de forenede sager T-189/95, T-39/96 og T-123/96, Service
 pour le groupement d’acquisitions (SGA), Istres (Frankrig), ved
 advokat Jean-Claude Fourgoux, Paris, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos advokat Pierrot Schiltz, 4, rue Béatrix de (Processprog: engelsk)
 Bourbon, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: først Giuliano Marenco og Guy Charrier, og
 derpå Marenco og Loïc Guérin), hvori der er nedlagt påstand
 om annullation af Kommissionens beslutning af 5. juni 1996 I de forenede sager T-125/96, Boehringer Ingelheim Vetmedica
 om afvisning af den af sagsøgeren i henhold til EF-traktatens GmbH og C.H. Boehringer Sohn, Ingelheim am Rhein (Tysk-
 artikel 85 (nu artikel 81 EF) indgivne klage om annullation af land), ved advokaterne Denis Waelbroeck og Denis Fosselard,
 Kommissionens stiltiende afslag på at træffe midlertidige Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 foranstaltninger på foranledning af denne klage, samt påstand Ernest Arendt, 8-10, rue Mathias Hardt, støttet af Fédération
 om tilkendelse af erstatning, har Retten (Første Afdeling), européenne de la santé animale (Fedesa), Bruxelles, ved advokat
 sammensat af præsidenten, B. Vesterdorf, og dommerne J. Pir- Alexandre Vandencasteele, Bruxelles, og med valgt adresse i
 rung og M. Vilaras; justitssekretær: fuldmægtig A. Mair, den Luxembourg hos advokat Ernest Arendt, 8-10, rue Mathias
 13. december 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: Hardt, og af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordir-
 land (befuldmægtigede: Lindsey Nicoll og David Lloyd Jones),
 mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtigede:
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes. Moyra Sims-Robertson og Ignacio Dı́ez Parra), støttet af
 Stichting Kwaliteitsgarantie Vleeskalverensector (SKV), Haag
 (Nederlandene), ved advokat med møderet for Nederlandenes
 Hoge Raad Gerard van der Wal og advokat Laura Paret,
 2) Sagsøgeren betaler omkostninger i sagerne T-189/95 og
 Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokat
 T-123/96.
 Aloyse May, 31, Grand-rue, og af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (befuldmægtiget: Xavier Lewis), angå-
 ende en påstand om delvis annullation af Rådets direktiv
 3) I sag T-39/96 betaler hver part sine omkostninger. 96/22/EF af 29. april 1996 om forbud mod anvendelse af
 visse stoffer med hormonal og thyreostatisk virkning og af
 beta-agonister i husdyrbrug og om ophævelse af direktiv
 81/602/EØF, 88/146/EØF og 88/299/EØF (EFT L 125, s. 3)
 samt om erstatning, og T-152/96, Boehringer Ingelheim
 (1)


text:
EFT C 333 af 9.12.1995, C 145 af 18.5.1996 og C 318 af Vetmedica GmbH og C.H. Boehringer Sohn, stottet af Fédéra-
 26.10.1996.
 tion européenne de la santé animale (Fedesa), mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber, støttet af Stichting
 Kwaliteitsgarantie Vleeskalverensector (SKV) og Rådet for Den
 Europæiske Union, angående en påstand om delvis annullation
 af Kommissionens forordning (EF) nr. 1312/96 af 8. juli 1996
 om ændring af bilag III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90
 ---pagebreak--- C 47/28 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 19.2.2000
 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af maksimalgræn- Fællesskaber (befuldmægtigede: Klaus Wiedner og Stephen
 seværdier for restkoncentrationer af veterinærlægemidler i Kinsella, støttet af Republikken Finland (befuldmægtigede:
 animalske levnedsmidler (EFT L 170, s. 8), har Retten (Anden Tuula Pynnä og David Vaughan, QC) og Den Franske Republik
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Potocki, og (befuldmægtigede Jean-François Dobelle, Frédérik Million og
 dommerne C.W. Bellamy og A.W.H. Meij; justitssekretær: Kareen Rispal-Bellanger), angående en påstand om annullation
 ekspeditionssekretær B. Pastor, den 1. december 1999 afsagt af Kommissionens beslutning 97/277/EF af 20. november
 dom, hvis konklusion lyder således: 1996 om en fusions uforenelighed med fællesmarkedet (Sag
 IV/M.784 — Kesko/Tuko, EFT 1997 L 110, s. 53), har Retten
 1) Sag T-125/96 og T-152/96 forenes med henblik på domsafsi- (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsforman-
 gelsen. den, A. Potocki, og dommerne K. Lenaerts, C.W. Bellamy,
 2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1312/96 af 8. juli 1996 J. Azizi og A.W.H. Meij; justitssekretær: fuldmægtig A. Mair,
 om ændring af bilag III til Rådets forordning (EØF) den 15. december 1999 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 nr. 2377/90 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af således:
 maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinærlæge-
 midler i animalske levnedsmidler annulleres, for så vidt som 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 gyldigheden af de maksimalgrænseværdier for restkoncentratio-
 ner, der heri er fastsat for clenbuterol, er begrænset til visse 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissio-
 specifikke terapeutiske formål i forbindelse med behandlingen af nens omkostninger.
 hornkvæg og hovdyr.
 3) Republikken Finland og Den Franske Republik bærer hver deres
 3) I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union og Kommissio- egne sagsomkostninger.
 nen for De Europæiske Fællesskaber.
 4) I sag T-125/96 bærer sagsøgerne og Fédération européenne de (1) EFT C 131 af 26.4.1997.
 la santé animale (Fedesa) som intervenient deres egne omkostnin-
 ger og betaler Rådets omkostninger. Det Forenede Kongerige
 Storbritannien og Nordirland, Kommissionen samt Stichting
 Kwaliteitsgarantie Vleeskalverensector (SKV) bærer deres egne
 omkostninger.
 5) I sag T-152/96 bærer Kommissionen sine egne omkostninger
 og betaler halvdelen af de omkostninger, der er afholdt af
 sagsøgerne og af Fédération européenne de la santé animale DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (Fedesa), som selv bærer den anden halvdel. Rådet og Stichting
 Kwaliteitsgarantie Vleeskalverensector (SKV) bærer deres egne den 15. december 1999
 omkostninger.
 i forenede sager T-33/98, og T-34/98, Petrotub SA og
 (1) EFT C 318 af 26.10.1996 og C 354 af 23.11.1996. Republica SA mod Rådet for Den Europæiske Union (1)
 (Antidumpingtold — sømløse rør af jern eller ulegeret
 stål — EU’s


text:
aftale med Rumænien — normalværdi —
 dumpingmargin — tab — eksportørernes processuelle rettig-
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS heder)
 den 15. december 1999
 (2000/C 47/48)
 i sag T-22/97, Kesko Oy (mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (1)
 (Processprog: engelsk)
 (Kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser — annul-
 lationssøgsmål — formaliteten — søgsmålets genstand — I de forenede sager T-33/98 og T-34/98, Petrotub SA, Roman
 Kommissionens kompetence i henhold til artikel 22, stk. 3, i (Rumænien), og Republica SA, Bukarest (Rumænien), ved
 forordning (EØF) nr. 4064/89 — påvirkningen af samhan- advokat Alfred L. Merckx, Bruxelles, og med valgt adresse i
 delen mellem medlemsstaterne — skabelse af dominerende Luxembourg hos advokaterne Duro og Lorang, 4, boulevard
 stilling) Royal, mod Rådet for Den Europæiske Union (befuldmægtige-
 de: Stephan Marquardt, Hans-Jürgen Rabe og Georg Berrisch),
 (2000/C 47/47) støttet af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: Nicholas Khan og Viktor Kreuschitz), hvori
 (Processprog: engelsk) der er nedlagt påstand om annullation af Rådets forordning
 (EF) nr. 2320/97 af 17. november 1997 om indførelse af
 I sag T-22/97, Kesko Oy, Helsinki, ved advokat Gerwin van endelig antidumpingtold på importen af visse sømløse rør af
 Gerven, Bruxelles, og solicitor Sarah Beeston, og med valgt jern eller ulegeret stål med oprindelse i Ungarn, Polen, Rusland,
 adresse i Luxembourg hos advokatfirmaet Loesch & Wolter, Tjekkiet, Rumænien og Slovakiet, om ophævelse af forordning
 11, rue Goethe, mod Kommissionen for De Europæiske (EØF) nr. 1189/93 og om afslutning af proceduren vedrørende


text:
C 109/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.5.2002
 7) Artikel 10 i direktiv 69/335, som affattet ved direktiv 85/303, 2) Royal Olympic Cruises Ltd, Valentine Oceanic Trading Inc.,
 afføder rettigheder, som borgene kan påberåbe sig for de Caroline Shipping Inc., Simpson Navigation Ltd, Solar Naviga-
 nationale domstole. tion Corporation, Ocean Quest Sea Carriers Ltd, Athena 2004
 SA, Freewind Shipping Co. og Elliniki Etaireia Diipeirotikon
 Grammon AE betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 122 af 29.4.2000.
 (1) EFT C 108 af 7.4.2001.
 DOMSTOLENS KENDELSE
 DOMSTOLENS KENDELSE
 (Første Afdeling) (Femte Afdeling)
 af 15. januar 2002 af 31. januar 2002
 i sag C-49/01 P, Royal Olympic Cruises Ltd m.fl. mod i sag C-161/01 P, Franco Campoli mod Kommissionen for
 Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Appel — søgsmål om annullation af en afgørelse om
 (Appel — Fællesskabets ansvar uden for kontraktforhold — forflyttelse til et andet kontor og en afgørelse om udnævnelse
 tab forvoldt ved den væbnede intervention i Forbundsrepu- af en anden tjenestemand til den ledigblevne stilling —
 blikken Jugoslavien — åbenbart, at appellen skal forkastes) skjult disciplinærforanstaltning — ret til kontradiktion —
 åbenbart, at appellen skal forkastes)
 (2002/C 109/25)
 (2002/C 109/26)
 (Processprog: græsk)
 (Processprog: fransk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-49/01 P, Royal Olympic Cruises Ltd, Monrovia (Liberia), I sag C-161/01 P, Franco Campoli, Bruxelles (Belgien), ved
 Valentine Oceanic Trading Inc., Monrovia, Caroline Shipping avocat S. Diana, angående appel af dom afsagt den 6. marts
 Inc., Monrovia, Simpson Navigation Ltd, Monrovia, Solar 2001 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 Navigation Corporation, Monrovia, Ocean Quest Sea Carriers (Femte Afdeling), i sag T-100/00, Campoli mod Kommissionen
 Ltd, Monrovia, Athena 2004 SA, Monrovia, Freewind Shipping (Sml. Pers. I-A, s. 71, og II, s. 347), hvori der er nedlagt påstand
 Co., Monrovia, og Elliniki Etaireia Diipeirotikon Grammon om annullation af denne dom — den anden part i appelsagen:
 AE, Piræus (Grækenland), ved dikigoroi N. Skandamis og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 A. Potamianos, angående appel af kendelse afsagt den 12. de- get: J. Currall, bistået af D. Waelbroeck), har Domstolen (Femte
 cember 2000 af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og
 Instans (Anden Afdeling), i sag T-201/99, Royal Olympic dommerne S. von Bahr, D.A.O. Edward (refererende dommer),
 Cruises m.fl. mod Rådet og Kommissionen (Sml. II, s. 4005), A. La Pergola og C.W.A. Timmermans; generaladvokat:
 hvori der er nedlagt påstand om annullation af denne kendelse L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den 31. januar 2002
 — den anden part i appelsagen: Rådet for Den Europæiske afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 Union (befuldmægtigede: M. Vitsentzatos og S. Kyriakopoulou)
 og Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld-
 1) Appellen forkastes.
 mægtigede: T. Christoforou og A. van Solinge), har Domstolen
 (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann
 (refererende dommer), og dommerne L. Sevón og M. Wathelet; 2) Franco


text:
C 200/30 DA Den Europæiske Unions Tidende 23.8.2003
 Indsigelsesafdelingens afgø- Indsigelsen taget til følge for så Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 relse: vidt angår tjenesteydelserne i
 klasse 42 og afvist for så vidt
 Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren gjort gældende, at der
 angår varerne i klasse 9 og 35
 angiveligt er sket tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens
 artikel 45, stk. 1, samt af princippet om forbud mod forskels-
 behandling. Sagsøgeren har anført, at sagsøgte ikke har fore-
 taget en sammenlignende undersøgelse af sagsøgerens
 fortjenester i forhold til samtlige forfremmelsesværdige tjeneste-
 Appelkammerets afgørelse: Klagen tages til følge og den mænd fra alle Generaldirektorater, men har begrænset sig til
 anfægtede afgørelse annulleres den »kvota«, som var tillagt sagsøgerens Generaldirektorat, at
 sagsøgte har begunstiget »overskydende« tjenestemænd fra det
 foregående forfremmelsesår og at sagsøgte ikke har taget
 hensyn til, at sagsøgeren i det pågældende tidsrum blev
 forflyttet fra et Generaldirektorat til et andet.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8,
 stk. 5, i forordning (EF) nr. 40/
 94 og subsidiært tilsidesættelse
 af forordningens artikel 8,
 stk. 1, litra b).
 Sag anlagt den 19. juni 2003 af Fédération Nationale de la
 Coopération Bétail et Viande (FNCBV) mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-217/03)
 (2003/C 200/55)
 Sag anlagt den 10. juni 2003 af Mário Paulo Tenreiro mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Processprog: fransk)
 (Sag T-216/03)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 19. juni 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 (2003/C 200/54)
 Europæiske Fællesskaber af Fédération Nationale de la Coopéra-
 tion Bétail et Viande, Paris, ved avocats Robert Collin og
 Michel Ponsard, og med valgt adresse i Luxembourg.
 (Processprog: fransk)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der — Beslutning C.38.179/F3 af 2. april 2003 annulleres for så
 den 10. juni 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De vidt angår sagsøgeren.
 Europæiske Fællesskaber af Mário Paulo Tenreiro, Kraainem
 (Belgien), ved avocat Georges Vandersanden. — Subsidiært ophæves den ved denne beslutning pålagte
 bøde.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: — Mere subsidiært nedsættes bøden.
 — Afgørelsen om ikke at forfremme sagsøgeren i forfrem- — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 melsesåret 2002, som følger af det forhold, at sagsøgeren
 ikke er opført på den listen over tjenestemænd
 forfremmet til lønklasse A4, der blev offentliggjort i
 Meddelelser fra Administrationen nr. 69-2002 af
 14. august 2002, annulleres. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — sagsøgeren tildeles den forfremmelse, han burde have haft Kommissionen har ved den anfægtede beslutning pålagt sag-
 i forfremmelsesåret 2002, med tilbagevirkende kraft og søgeren samt fem andre franske sammenslutninger af opdræt-
 med fuld økonomisk og karrieremæssig reetablering. tere og slagterier en bøde for påståede overtrædelser af
 artikel 81, stk. 1, EF, i henhold til en aftale, som havde til
 formål at ophæve importen af oksekød til Frankrig og at
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. fastsætte en minimumspris for visse kategorier af kvæg.
 ---pagebreak--- 23.8.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 200/31
 Til støtte for sit søgsmål har sagsøgeren fremført følgende Sag anlagt den 16. juni


text:
2003 af Luigi Marcuccio mod
 anbringender: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Hvad angår påstandene om annullation af den anfægtede (Sag T-241/03)
 beslutning:
 (2003/C 200/56)
 — påståede tilsidesættelser af de processuelle regler, i særde-
 leshed en påstået tilsidesættelse af retten til kontradiktion, (Processprog: italiensk)
 som følge af den påståede manglende begrundelse i
 meddelelsen af klagepunkterne, og en påstået tilsidesæt-
 telse af væsentlige formforskrifter, som følge af den
 påståede utilstrækkelige begrundelse af beslutningen med Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 hensyn til den manglende overskridelse af loftet på 10 % den 16. juni 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 af omsætningen ved fastsættelsen af bødens størrelse Europæiske Fællesskaber af Luigi Marcuccio ved avvocato
 Luciano Garofala.
 — anlæggelse af klare fejlskøn og åbenbare retlige fejl vedrø-
 rende eksistensen og kvalifikationen af den i den anfæg- Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 tede beslutning omhandlede aftale samt dennes indvirk-
 ning på konkurrencen — Skrivelsen af 15. oktober 2002 annulleres.
 — påstået tilsidesættelse af forordning 26/62 (1) for så vidt — Sagsøgte dømmes til at betale skadeserstatning med et
 som Kommissionen burde have tilstået den i nævnte beløb på 100 000 EUR (ethundredtusinde euro), hvorved
 forordnings artikel 2 indeholdte undtagelse der udtrykkeligt tages forbehold for krav om erstatning
 for senere skade.
 — påstået tilsidesættelse af artikel 15, stk. 2, i forordning 17/
 62 (2) for så vidt som Kommissionen ikke er fremkommet
 med oplysninger vedrørende den omsætning, der er lagt
 til grund ved fastsættelsen af bøderne, og ikke har
 kontrolleret, om bødestørrelsen lå inden for grænsen på Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 10 % af omsætningen.
 Sagsøgeren i denne sag, som tidligere har været beskæftiget
 ved sagsøgtes delegation i Angola, anfægter den afgørelse, som
 Hvad angår påstandene om nedsættelse af den pålagte bødes angiveligt fremgår i en note dateret 15. oktober 2002, ved
 størrelse har sagsøgeren fremført følgende anbringender: hvilken det bl.a. blev meddelt ham, at medarbejdere ved
 delegationen i sagsøgerens fravær — han var da på sygeorlov
 — påstået tilsidesættelse af punkt 5b), i retningslinjerne for i Italien og i mellemtiden forflyttet til anden tjeneste —
 fastsættelsen af bødens størrelse (3), for så vidt angår angiveligt var trængt ind i sagsøgerens bopæl og endda lod
 beregningen af bødens størrelse tredjemænd komme ind, hvis opgave det var at pakke sags-
 øgerens personlige genstande.
 — påståede åbenbare fejlskøn og retlige fejl i forbindelse med
 karakteriseringen af overtrædelsen som værende »meget Til støtte for påstandene gør sagsøgeren gældende, at den
 grov« og af aftalen som værende »hemmelig«, i forbindelse nævnte note — uafhængigt af, om dens indhold blev gennem-
 med den påståede manglende hensyntagen til formildende ført eller ej — er retsstridig af følgende grunde:
 omstændigheder (manglende indvirkning på markedet,
 ophør med overtrædelsen straks ved Kommissionens — Ulovlighed på grund af krænkelse af husfreden, retsstridig
 første indgreb, sagsøgerens udelukkende passive rolle ved tilegnelse og tilsidesættelse af fortrolighedskravet.
 aftalens indgåelse) og i forbindelse med fastlæggelsen af
 aftalens varighed — Tilsidesættelse af princippet »neminem laedere«, så vidt
 som den anfægtede note indgår i en fjendtlig og


text:
forføl-
 — påstået tilsidesættelse af artikel 15, stk. 2, i forordning 17/ gelsespræget antastelse af hans person.
 62 vedrørende fastsættelsen af bødens størrelse
 — Tilsidesættelse af omsorgspligten.
 — påstået tilsidesættelse af princippet om forbud mod
 sammenlægning af sanktioner. — Tilsidesættelse af princippet om force majeure og prin-
 cippet om rimelighed, da sagsøgte ikke har taget hensyn
 til sagsøgerens helbredstilstand.
 (1) EFT B 30 af 20.4.1962, s. 993-994.
 (2) EFT P 13 af 21.2.1962, s. 204-211. Senest ændret ved forordning
 (EF) nr. 1216/1992, EFT L 148 af 15.6.1999, s. 5. Endelig gør sagsøgeren gældende, at sagsøgte har tilsidesat
 (3) Retningslinjer for beregningen af bøder i henhold til artikel 15, begrundelsespligten og princippet om beskyttelse af den beret-
 stk. 2, i forordning nr. 17 osv., EFT C 9 af 14.1.1998. tigede forventning.


text:
25 . 10 . 96 | DA I De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 316 / 15
 III
 (Oplysninger)
 DOMSTOLEN
 EUROPA-PARLAMENTET
 MEDDELELSE OM ALMINDELIG UDVÆLGELSESPRØVE
 (96/C 316/09 )
 De Europæiske Fællesskabers Domstol og Europa-Parlamentets generalsekretariat offentliggør
 i De Europæiske Fællesskabers Tidende nr. C 316 A af 25 . oktober 1996 følgende almindelige
 udvælgelsesprøve :
 Den tyske udgave
 EUR/ LA/ 109 — konferencetolke
 Den engelske udgave
 EUR/ LA/ 109 — konferencetolke
 Den franske udgave
 EUR/ LA/ 109 — konferencetolke
 Den svenske udgave
 EUR/ LA/ 109 — konferencetolke
 Dette nummer af Tidende fås ved henvendelse til : Cour de justice des Communautés euro
 péennes, Division du personnel, L-2925 Luxembourg.
 Ansøgning skal indgives senest den 28. november 1996.


text:
23.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 344/55
 Rettens dom af 2. oktober 2013 — Cartoon Network mod KHIM — Boomerang TV (BOOMERANG)
 (Sag T-285/12) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket BOOMERANG - det ældre EF-figurmærke BoomerangTV - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)
 2013/C 344/97
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: The Cartoon Network, Inc. (Wilmington, De Forenede Stater) (ved solicitor I. Starr)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (ved I. Harrington, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Boomerang TV, SA (Madrid, Spanien) (ved advokat A. Canela Giménez)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 2. april 2012 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 699/2011-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Boomerang TV, SA og The Cartoon Network, Inc.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 The Cartoon Network, Inc betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 273 af 8.9.2012.


text:
15.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 171/38
 Sag anlagt den 23. april 2013 — Hartmann mod Kommissionen
 (Sag T-233/13)
 2013/C 171/73
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Paul Hartmann SA (Châtenois, Frankrig) (ved advokaterne J.-M. Leprêtre og N. Chahid-Nouraï)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation med øjeblikkelig virkning på grundlag af artikel 263 TEUF af Kommissionens direktiv 2013/2/EU af 7. februar 2013 om ændring af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/62/EF om emballage og emballageaffald, for så vidt som det tilføjer kartonrør med undtagelse af dem til industrielt brug til listen over eksempler på emballage.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført seks anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er anført i sag T-202/13, Group’Hygiène mod Kommissionen.


text:
30.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 226/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesfinanzhof (Tyskland) den 13. april 2011 — Finanzamt Steglitz mod Ines Zimmermann
 (Sag C-174/11)
 2011/C 226/17
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesfinanzhof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Finanzamt Steglitz
 Sagsøgt: Ines Zimmermann
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Kan den nationale lovgiver i henhold til artikel 13, punkt A, stk. 1, litra g), og/eller artikel 13, punkt A, stk. 2, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgift (1) gøre afgiftsfritagelse for ydelser vedrørende ambulant pleje af syge og plejetrængende personer betinget af, at plejeudgifterne for så vidt angår disse foretagender »i det forudgående kalenderår i mindst 2/3 af tilfældene er blevet båret af de lovmæssige sociale sikrings- eller hjælpeinstitutioner fuldt ud eller for den overvejende del« (§ 4, nr. 16, litra e), i Umsatzsteuergesetz 1993 [den tyske momslov af 1993])?
 2)
 Er det henset til princippet om momsens neutralitet relevant ved besvarelsen af dette spørgsmål, at den nationale lovgiver under andre betingelser behandler de samme ydelser som afgiftsfri, såfremt de leveres af officielt anerkendte forbund, der udøver frivilligt samfundsarbejde og selskaber, personsammenslutninger og aktivmasser, som tjener det frivillige samfundsarbejde og er medlem af et socialt forbund (§ 4, nr. 18, i Umsatzsteuergesetz 1993)?
 (1) EFT L 145, s. 1.


text:
C 48/2 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 20.2.1999
 terne Gerd Rentzmann og Rudolf Brenken, Quakenbrück sekretñr: fuldmñgtig L. Hewlett, den 10. december 1998
 (Tyskland), og med valgt adresse i Luxembourg hos advo- afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 katerne Michel Molitor, Pierre Feltgen og AndreÂ Harpes,
 14A, rue des Bains, angående appel af dom afsagt den 1) Artikel 51, stk. 1, i Rådets forordning (EéF)
 15. april 1997 af De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùr- nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennem-
 ste Instans (Femte Afdeling) i sag T-390/94, Schröder m.fl. fùrelse af forordning (EéF) nr. 1408/71 om anvendelse
 mod Kommissionen (Sml. II, s. 501), hvori der er nedlagt af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selv-
 påstand om ophñvelse af dommen Ð den anden part i stñndige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer,
 appelsagen er Kommissionen for De Europñiske Fñlles- der flytter inden for Fñllesskabet, som ñndret og
 skaber (befuldmñgtiget: Claudia Schmidt, bistået af advo- ajourfùrt ved forordning (EéF) nr. 2001/83, er til hin-
 kat Bertrand Wägenbaur), har Domstolen (Femte Afde- der for, at den kompetente institution med hensyn til
 ling), sammensat af formanden for Fùrste Afdeling, P. Jann en tidligere grñnsearbejder, der modtager invaliditets-
 (refererende dommer), som fungerende formand for Femte ydelser, som har bopñl i en anden medlemsstat end
 Afdeling, og dommerne C. Gulmann, D. A. O. Edward, L. den stat, hvor den forpligtede institution er beliggende,
 Sevón og M. Wathelet; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo og hvis bopñl ligger tñttere på institutionen i den
 Colomer; justitssekretñr: R. Grass, den 10. december kompetente stat end institutionen i bopñlsstaten, fore-
 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: tager den administrative og lñgelige undersùgelse af
 vedkommende uden forinden at have anmodet om, at
 1) Appellen forkastes. institutionen på bopñlsstedet foretager en undersùgel-
 se. Bestemmelsen er imidlertid ikke til hinder for, at
 2) Aloys Schröder og Jan og Karl-Julius Thamann betaler vedkommende giver afkald på adgangen til forinden at
 appelsagens omkostninger. blive undersùgt af institutionen på bopñlsstedet, på
 betingelse af, at han frit og utvetydigt giver afkald her-
 på.
 (1) EFT C 252 af 16.8.1997.
 2) Forordningens artikel 40 er ikke til hinder for, at den
 kompetente institution ved den fùrste fastsñttelse af en
 invaliditetsydelse til en person, der har bopñl i en
 anden medlemsstat end den stat, hvor den kompetente
 institution er beliggende, fastsñtter invaliditetsgraden
 DOMSTOLENS DOM på grundlag af en af institutionen selv foretaget lñgelig
 (Tredje Afdeling) undersùgelse uden forinden at have anmodet om, at
 af 10. december 1998 institutionen i bopñlsstaten foretager en undersùgelse.
 Den kompetente institution skal imidlertid tage hensyn
 i sag C-279/97, Bestuur van het Landelijk instituut sociale til lñgelige dokumenter og erklñringer samt admini-
 verzekeringen mod C. J. M. Voeten og J. Beckers (anmod- strative oplysninger fra institutionen i vedkommendes
 ning om prñjudiciel afgùrelse fra Centrale Raad van bopñlsstat.
 Beroep) (1)
 (Social sikring Ð grñnsearbejdere Ð invaliditet Ð lñgelig (1) EFT C 271 af 6.9.1997.
 undersùgelse)
 (1999/C 48/03)
 (Processprog: nederlandsk)
 DOMSTOLENS DOM
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive (Tredje Afdeling)
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)


text:
af 10. december 1998
 I sag C-279/97, angående en anmodning, som Centrale i sag C-290/97, Georg Bruner, der driver virksomhed
 Raad van Beroep (Nederlandene) i medfùr af EF-trakta- under navnet »Georg Bruner«, mod Hauptzollamt
 tens artikel 177 har indgivet til Domstolen for i de for Hamburg-Jonas (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra
 nñvnte ret verserende sager, Bestuur van het Landelijk Bundesfinanzhof) (1)
 instituut sociale verzekeringen mod C. J. M. Voeten og J. (Eksportrestitutioner Ð nomenklaturen for landbrugs-
 Beckers, at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende for- produkter)
 tolkningen af artikel 40 og 51 i Rådets forordning (EéF)
 nr. 574/72 af 21. marts 1972 om regler til gennemfùrelse (1999/C 48/04)
 af forordning (EéF) nr. 1408/71 om anvendelse af de
 sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstñndige (Processprog: tysk)
 erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter
 inden for Fñllesskabet, som ñndret og ajourfùrt ved for- (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 ordning (EéF) nr. 2001/83 (EFT L 230 af 22.8.1984, offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 s. 86), har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af
 afdelingsformanden, J.-P. Puissochet, og dommerne J. C. I sag C-290/97, angående en anmodning, som Bundes-
 Moitinho de Almeida (refererende dommer) og C. Gul- finanzhof (Tyskland) i medfùr af EF-traktatens artikel 177
 mann; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justits- har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte ret verse-


text:
30.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 18. februar 2005 af Gerechtshof te Amsterdam i sagen ASM Lithography B.V. mod Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond
 (Sag C-100/05)
 (2005/C 106/35)
 Processprog: nederlandsk
 Ved kendelse afsagt den 18. februar 2005, indgået til Domstolens Justitskontor den 28. februar 2005, har Gerechtshof te Amsterdam i sagen ASM Lithography B.V. mod Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Zuid/kantoor Roermond forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Skal en toldskyld for sådanne forædlingsprodukter som de i sagen omhandlede [punkt 2.1 i anmodningen om præjudiciel afgørelse], der anses for at være overgået til fri omsætning, fastlægges i henhold til de beskatningselementer, der er angivet i toldkodeksens artikel 122, litra c) (1) uanset at toldskyldneren ikke i forvejen har anmodet herom?
 2)
 Såfremt det første præjudicielle spørgsmål besvares benægtende, skal en efterfølgende indgivet anmodning — efter meddelelse om fastlæggelse af beløbet for toldskylden ved anvendelse af de beskatningselementer, der angives i toldkodeksens artikel 121, stk. 1 — om en ny beregning af toldskylden ved anvendelse af de beskatningselementer, der angives i toldkodeksens artikel 122, litra c), inden for rammerne af en ansøgning om tilbagebetaling i henhold til toldkodeksens artikel 236 imødekommes?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1).


text:
19.5.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 151/12
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Juzgado de Primera Instancia de Miranda de Ebro (Spanien) den 24. februar 2014 — Banco Grupo Cajatres S.A. mod María Mercedes Manjón Pinilla og arvefellæsskabet oprettet efter D Miguel Ángel Viana Gordejuela død
 (Sag C-90/14)
 2014/C 151/15
 Processprog: spansk
 Den forelæggende ret
 Juzgado de Primera Instancia de Miranda de Ebro
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Banco Grupo Cajatres S.A.
 Sagsøgte: María Mercedes Manjón Pinilla og arvefellæsskabet oprettet efter D Miguel Ángel Viana Gordejuela død
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (1) til hinder for en bestemmelse som den anden overgangsbestemmelse i Ley 1/2013 af 14. maj, der fastsætter, at morarentesatsen skal nedsættes i alle tilfælde, uanset om kontraktvilkåret om morarenter oprindelig var ugyldigt, fordi det var urimeligt?
 2)
 Er artikel 3, stk. 1, artikel 4, stk. 1, artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/13til hinder for en national bestemmelse som artikel 114 i Ley Hipotecaria, der alene giver den nationale ret mulighed for ved vurderingen af, om et kontraktvilkår om morarenter er urimeligt, at efterprøve, om den aftalte rentesats overstiger en sats, der er tre gange højere end den lovbestemte rentesats, og ingen andre omstændigheder?
 3)
 Er artikel 3, stk. 1, artikel 4, stk. 1, artikel 6, stk. 1, og artikel 7, stk. 1, i direktiv 93/13 til hinder for en national bestemmelse som LEC’s artikel 693, hvorefter der kan kræves førtidig tilbagebetaling af det fulde lånebeløb på grund af misligeholdelse af tre månedlige ydelser uden at tage hensyn til andre faktorer såsom lånets varighed og størrelse eller andre relevante omstændigheder, og hvorefter muligheden for at undgå konsekvenserne af nævnte førtidige ophævelse afhænger af kreditors vilje, undtagen i de tilfælde, hvor lånet er sikret ved pant i debitors sædvanlige bolig?
 (1) Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29).


text:
16.3.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesgerichtshof (Tyskland) den 17. december 2014 — Patrick Breyer mod Bundesrepublik Deutschland
 (Sag C-582/14)
 (2015/C 089/05)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Patrick Breyer
 Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (1) — databeskyttelsesdirektivet — fortolkes således, at en internetprotokol-adresse (IP-adresse), som en tjenesteudbyder lagrer i forbindelse med en søgning på dennes websted, allerede udgør en personoplysning for tjenesteudbyderens vedkommende, hvis en tredjemand (her: internetudbyder) råder over den yderligere viden, der kræves for at kunne identificere den pågældende person?
 2)
 Er databeskyttelsesdirektivets artikel 7, litra f), til hinder for en bestemmelse i national ret, hvorefter internetudbyderen kun må indsamle og anvende personoplysninger om en bruger uden samtykke fra denne, i det omfang dette er nødvendigt for at kunne afregne og give den pågældende bruger adgang til konkret at benytte telekommunikationstjenesten, og hvorefter formålet om at sikre telekommunikationstjenestens generelle funktionsdygtighed ikke kan begrunde, at personoplysningerne anvendes, også efter at brugeren har afsluttet sin konkrete søgning på webstedet?
 (1) EFT L 281, s. 31.


text:
21.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/23
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italien) den 21. december 2015 — Vigilanza Privata Turris Srl mod Questore di Napoli
 (Sag C-694/15)
 (2016/C 106/24)
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Vigilanza Privata Turris Srl
 Sagsøgt: Questore di Napoli
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 [Henset til, at det i Domstolens dom Kommissionen mod Italien, C- 465/2005, EU:C:2007:781] blev fastslået, at den italienske stat har tilsidesat principperne i artikel 43 og 49 i EF-traktaten (etableringsfrihed og fri udveksling af tjenesteydelser), idet den havde fastsat, at
 (a)
 virksomhed som privat sikkerhedsvagt alene kan udøves, såfremt der forinden er afgivet troskabsed til Den Italienske Republik,
 (b)
 privat vagtvirksomhed kun kan udøves af tjenesteydere, som er etableret i andre medlemsstater, såfremt der er meddelt tilladelse med territorial gyldighed af præfekten, uden at der tages hensyn til de forpligtelser, som disse tjenesteydere allerede skal opfylde i deres oprindelsesmedlemsstat,
 (c)
 tilladelsen har begrænset territorial gyldighed, og udstedelsen er betinget af, hvor mange og hvor store de allerede eksisterende vagtselskaber er på det omhandlede område,
 (d)
 de private vagtselskaber skal have driftssted i hver provins, hvor de udøver virksomhed,
 (e)
 selskabernes personale individuelt skal have tilladelse til at arbejde som vagt, uden at der tages hensyn til den kontrol eller de undersøgelser, der allerede er gennemført i oprindelsesmedlemsstaten,
 (g)
 vagtselskaberne skal anvende et minimums- og/eller maksimumsantal ansatte for at kunne blive autoriseret,
 (h)
 vagtselskaberne skal stille sikkerhed hos den lokale repræsentant for den statslige finansforvaltning,
 (i)
 prisen for de private vagttjenester fastsættes i tilladelsen fra præfekten i henhold til en forudbestemt variationsmargen,
 kan det da udelukkes, at den lokale sikkerhedsmyndighed (Questore) kan opstille sikkerhedsforskrifter såsom de anfægtede, hvorefter opgaverne vedrørende bestemte tjenesteydelser udføres ved anvendelse af et minimumsantal betjente (to)?
 2)
 Selv om der er tale om et nyt spørgsmål, vil en tilsvarende løsning kunne lægges til grund med henvisning til artikel 43 EF og 49 EF?


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/35
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 7. august 2009 — Stadt Graz mod Strabag AG, Teerag-Asdag AG og Bauunternehmung Granit GesmbH
 (Sag C-314/09)
 2009/C 267/65
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Gerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Stadt Graz
 Sagsøgt: Strabag AG, Teerag-Asdag AG og Bauunternehmung Granit GesmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er artikel 1, stk. 1, og artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter (1) eller andre bestemmelser i dette direktiv også til hinder for nationale retsforskrifter, hvorefter krav om skadeserstatning som følge af, at den ordregivende myndighed har tilsidesat de fællesskabsretlige bestemmelser om offentlige kontrakter, er betinget af, at der foreligger culpa, når disse retsforskrifter anvendes således, at der principielt skal antages at foreligge et organansvar hos den ordregivende myndighed, og denne ikke kan påberåbe sig manglende individuelle færdigheder og dermed for så vidt manglende subjektiv skyld?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende:
 Skal artikel 2, stk. 7, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter fortolkes således, at en afgørelse truffet af en udbudskontrolmyndighed i henhold til det i direktivet fastsatte krav om sikring af, at afgørelser truffet som led i klageprocedurer gennemføres effektivt, har bindende virkning for alle parter i sagen og dermed også for den ordregivende myndighed?
 3)
 Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende:
 Må den ordregivende myndighed i henhold til artikel 2, stk. 7, i Rådets direktiv 89/665/EØF af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter se bort fra en retskraftig afgørelse truffet af en udbudskontrolmyndighed, eller er den ordregivende myndighed endog forpligtet til at gøre dette; i bekræftende fald, på hvilket betingelser?
 (1) EFT L 395, s. 33.


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/19
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 11. juli 2008 — Straffesag mod Inga Rinau (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — Republikken Litauen)
 (Sag C-195/08 PPU) (1)
 (Retligt samarbejde i civile sager - retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser - fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar - forordning (EF) nr. 2201/2003 - anmodning om ikke-anerkendelse af en afgørelse om tilbagegivelse af et barn, der tilbageholdes ulovligt i en anden medlemsstat - præjudiciel forelæggelse efter hasteproceduren)
 (2008/C 223/30)
 Processprog: litauisk
 Den forelæggende ret
 Lietuvos Aukščiausiasis Teismas
 Part i hovedsagen
 Inga Rinau
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Lietuvos Aukščiausiasis Teismas — fortolkning af artikel 21, 23, 24, artikel 31, stk. 1, artikel 40, stk. 2, og artikel 42 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000 (EUT L 338, s. 1) — anmodning om ikke-anerkendelse i en medlemsstat A af en afgørelse, der er afsagt af en ret i medlemsstat B om krav på tilbagegivelse af et barn, som ulovligt tilbageholdes af sin mor i medlemsstat A, til sin far, der er bosat i medlemsstat B, og som har fået tildelt forældremyndigheden over barnet.
 Konklusion
 1)
 Når der er truffet en afgørelse om ikke at tilbagegive et barn, og denne afgørelse er bragt til retten i domsstatens kendskab, er det uden betydning, for så vidt angår udstedelsen af en attest i henhold til artikel 42 i Rådets forordning (EF) nr. 2201/2003 af 27. november 2003 om kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser i ægteskabssager og i sager vedrørende forældreansvar og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1347/2000, om denne afgørelse er blevet udsat, omgjort, ophævet eller under alle omstændigheder ikke er blevet endelig eller er blevet erstattet af en afgørelse om tilbagegivelse af barnet, hvis tilbagegivelsen rent faktisk ikke har fundet sted. Da der ikke er rejst tvivl om denne attests autenticitet, og da den er udstedt i overensstemmelse med den formular, som fremgår af bilag IV til forordningen, er det ikke tilladt at gøre indsigelse mod anerkendelsen af afgørelsen om tilbagegivelse af barnet, og det tilkommer alene retten i modtagerstaten at fastslå, at den attesterede afgørelse er eksigibel, og at anordne barnets umiddelbare tilbagegivelse.
 2)
 Bortset fra tilfælde, hvor proceduren omhandler en attesteret afgørelse i henhold til artikel 11, stk. 8, artikel 40 og artikel 42, i forordning nr. 2201/2003, kan enhver berettiget part anmode om ikke-anerkendelse af en retsafgørelse, selv hvis der ikke forinden er indgivet en anmodning om anerkendelse af afgørelsen.
 3)
 Artikel 31, stk. 1, i forordning nr. 2201/2003, der foreskriver, at hverken den person, mod hvem der anmodes om fuldbyrdelse, eller barnet på dette tidspunkt af sagens behandling kan fremsætte bemærkninger over for retten, finder ikke anvendelse på en procedure om ikke-anerkendelse af en retsafgørelse, som er iværksat, uden at der forinden er


text:
C 352/30 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 4.12.1999
 Slettelse af sag C-42/98 (1) Slettelse af sag C-323/98 (1)
 (1999/C 352/50) (1999/C 352/52)
 Ved kendelse af 7. juli 1999 har præsidenten for De Euro-
 pæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-42/88, Ved kendelse af 14. september 1999 har præsidenten for De
 Johann Seemeier og Jörg Schreiber mod Unabhängiger Verwal- Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-323/98,
 tungssenat des Landes Salzburg og Jörg Schreiber mod Unab- Idropi SpA mod MTMD — Lydis Megatherm Magneta SA
 hängiger Verwaltungssenat für Kärnten (anmodning om præju- (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale civile e
 diciel afgørelse fra Verwaltungsgerichtshof), skal slettes af regis- penale di Verona), skal slettes af registeret.
 teret.
 (1) EFT C 327 af 24.10.1998.
 (1) EFT C 137 af 2.5.1998.
 Slettelse af sag C-438/97 (1)
 (1999/C 352/51) Slettelse af sag C-131/99 (1)
 Ved kendelse af 8. juli 1999 har præsidenten for De Europæi- (1999/C 352/53)
 ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-438/97, Holger
 Warnecke m.fl. mod Unabhängiger Verwaltungssenat des
 Landes Salzburg (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Ved kendelse af 19. juli 1999 har præsidenten for De Europæi-
 Verwaltungsgerichtshof), skal slettes af registeret. ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-131/99, Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske
 Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 72 af 7.3.1998.
 (1) EFT C 204 af 17.7.1999.


text:
21.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/3
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 16. juli 2015 — Directeur général des finances publiques mod Mapfre asistencia compania internacional de seguros y reaseguros SA og Mapfre warranty SpA mod Directeur général des finances publiques (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour de cassation — Frankrig)
 (Sag C-584/13) (1)
 ((Præjudiciel forelæggelse - skatter og afgifter - omsætningsafgift - anvendelsesområde - fritagelse - begrebet »forsikringstransaktioner« - begrebet »tjenesteydelser« - fast beløb for en garanti vedrørende mekanisk svigt på et brugt køretøj))
 (2015/C 311/03)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Directeur général des finances publiques og Mapfre warranty SpA
 Sagsøgt: Mapfre asistencia compañia internacional de seguros y reaseguros SA og Directeur général des finances publiques
 Konklusion
 Artikel 13, punkt B, litra a), i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag, som ændret ved Rådets direktiv 91/680/EØF af 16. december 1991, skal fortolkes således, at en tjenesteydelse, som består i, at en erhvervsdrivende, der er uafhængig af forhandleren af et brugt køretøj, mod betaling af et fast beløb yder en garanti, der dækker mekanisk svigt, som kan ramme visse dele af dette køretøj, udgør en forsikringstransaktion, der er fritaget for merværdiafgift som omhandlet i denne bestemmelse. Det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve, om den i hovedsagerne omhandlede tjenesteydelse i lyset af omstændigheder som de i hovedsagerne omhandlede er en sådan ydelse. Levering af en sådan ydelse og salget af det brugte køretøj skal principielt anses for særskilte og uafhængige ydelser, som skal betragtes særskilt i merværdiafgiftsmæssig henseende. Det tilkommer den forelæggende ret at afgøre, om salg af et brugt køretøj og en garanti, der ydes af en erhvervsdrivende, som er uafhængig af forhandleren af dette køretøj, og som dækker mekaniske svigt, der kan ramme visse dele af køretøjet, er indbyrdes forbundne i en sådan grad, at de skal anses for at udgøre én enkelt transaktion, eller om de derimod udgør uafhængige transaktioner.
 (1) EUT C 31 af 1.2.2014.


text:
13.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 37/44
 Sag anlagt den 7. december 2009 — MEDA Pharma mod KHIM — Nycomed (ALLERNIL)
 (Sag T-492/09)
 2010/C 37/63
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: MEDA Pharma GmbH & Co. KG (Bad Homburg, Tyskland) (ved Rechtsanwälte G. Würtenberger og R. Kunze)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Nycomed GmbH (Konstanz, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 29. september 2009 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1386/2007-4) vedrørende den indsigelse, der på grundlag af det tyske varemærke nr. 1 042 583»ALLERGODIL« var blevet rejst mod den europæiske del af den internationale registrering 845 934»ALLERNIL«, annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Nycomed GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ALLERNIL« for varer i klasse 5 (den internationale registrering nr. 845 934 med angivelse af Det Europæiske Fællesskab)
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: MEDA Pharma GmbH & Co. KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske ordmærke nr. 1 042 583»ALLERGODIL« for varer i klasse 5
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde:
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 (1), idet de varemærkeretlige principper om risikoen for forveksling ikke er blevet anvendt korrekt.
 —
 Tilsidesættelse af artikel 75 i forordning nr. 207/2009 på grund af manglende begrundelse af den anfægtede afgørelse.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 207/2009 af 26.2.2009 om EF-varemærker (EUT L 78, s. 1).


text:
C 71/4 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 13.3.1999
 opstå en berettiget forventning hos sagsùgeren om, at blik af Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved
 Kommissionen ville fùlge DAFSE's attestering. Kommissionens juridiske konsulent Dimitrios Gouloussis
 og Antonio Aresu, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de la
 Ð Fejl i de faktiske forudsñtninger. Cruz, Wagnercentret, Kirchberg.
 (1) Rådets forordning (EéF) nr. 2950/83 af 17. oktober 1983 om
 gennemfùrelse af afgùrelse 83/516/EéF om Den Europñiske
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber har ned-
 Socialfonds opgaver (EFT L 289 af 22.10.1983, s. 1).
 (2) Sml. II, s. 45. lagt fùlgende påstande:
 Ð Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat
 sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, idet den
 ikke inden for den fastsatte frist har udstedt de love
 eller administrative bestemmelser, der er nùdvendige
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved beslut- for at efterkomme Rådets direktiv 96/97/EF (1) om
 ning truffet den 31. marts 1998 om Tampereen Käräjäoi- ñndring af direktiv 86/378/EéF om gennemfùrelse af
 keus i sagen den finske stat/Tullihallitus mod Kaupo princippet om ligebehandling af mñnd og kvinder
 Salumets m.fl. inden for de erhvervstilknyttede sociale sikringsordnin-
 (Sag C-455/98) ger, subsidiñrt ikke har tilstillet Kommissionen medde-
 lelse om sådanne bestemmelser.
 (1999/C 71/06)
 Ð Den Hellenske Republik tilpligtes at bñre sagens
 Ved beslutning truffet den 31. marts 1998, indgået til
 omkostninger.
 Domstolens Justitskontor den 14. december 1998, har
 Tampereen Käräjäoikeus i sagen den finske stat/Tullihalli-
 tus mod Kaupo Salumets m.fl. forelagt De Europñiske
 Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 Skal Det Europñiske Fñllesskabs afgiftsdirektiver, Rådets I henhold til EF-traktatens artikel 189, stk. 3, og EF-trak-
 direktiv 92/12/EéF (1) af 25. februar 1992, Rådets direktiv tatens artikel 5, er en medlemsstat forpligtet til at trñffe
 92/83/EéF (2) af 19. oktober 1992 og Rådets direktiv alle nùdvendige foranstaltninger til at gennemfùre et direk-
 77/388/EéF (3) af 17. maj 1977, samt toldkodeksen, tiv i national ret inden for den herfor fastsatte frist og
 Rådets forordning (EéF) nr. 2913/92 (4) af 12. oktober straks at meddele disse foranstaltninger til Kommissionen.
 1992, fortolkes således, at bestemmelserne om afgiftsskyld Fristen udlùb den 1. juli 1997, uden at Den Hellenske
 og toldskyld finder anvendelse på indsmugling af spiritus? Republik havde meddelt Kommissionen foranstaltninger til
 gennemfùrelse af det omhandlede direktiv i national ret.
 (1) om den generelle ordning for punktafgiftspligtige varer, om
 oplñgning og omsñtning heraf samt om kontrol hermed (EFT (1) EFT L 46 af 17.2.1997.
 L 76 af 23.3.1992, s. 1).
 (2) om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for alkohol og
 alkoholholdige drikkevarer (EFT L 316 af 31.10.1992, s. 21).
 (3) om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsñt-
 ningsafgifter Ð Det fñlles mervñrdiafgiftssystem: ensartet
 beregningsgrundlag (EFT L 145 af 13.6.1977, s. 1).
 (4) om indfùrelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302 af 19.10.1992,
 s. 1).
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 26. november 1998 af Verwaltungsgerichtshof,
 Wien (éstrig), i sagen Sutterlüty Gesellschaft mbH & Co.
 mod Vorarlberger Landesregierung (intervenienter: Stadt
 Dornbirn, Gemeinde Bludesch, Marktgemeinde Rankweil
 og


text:
Gemeinde Lochau)
 Sag anlagt den 15. december 1998 af Kommissionen for
 (Sag C-460/98)
 De Europñiske Fñllesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-457/98) (1999/C 71/08)
 (1999/C 71/07)
 Ved kendelse afsagt den 26. november 1998, indgået til
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den Domstolens Justitskontor den 17. december 1998, har Ver-
 15. december 1998 anlagt sag mod Den Hellenske Repu- waltungsgerichtshof, Wien (éstrig), i sagen Sutterlüty


text:
1.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/22
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Craiova (Rumænien) den 28. oktober 2015 — Fondul Proprietatea SA mod Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)
 (Sag C-556/15)
 (2016/C 038/32)
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Craiova
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Fondul Proprietatea SA
 Sagsøgt: Societatea Complexul Energetic Oltenia SA (CE Oltenia)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 107 TEUF fortolkes således, at deltagelsen af selskabet Complexul Energetic Oltenia SA i selskabskapitalen i projektselskabet Hidro Tarnița SA, hvis formål er opførelsen og driften af vandkraftanlægget Tarnița-Lăpuștești, udgør statsstøtte til producenter af vind- og solkraft henset til, at projektets erklærede formål er at sikre optimale betingelser for installation af en højere effekt i kraftværk, som producerer disse energiformer? Med andre ord: (i) Er der tale om en foranstaltning, som er finansieret af staten eller ved hjælp af statsmidler, (ii) har selektiv karakter og (iii) kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne?
 2)
 Såfremt spørgsmålet besvares bekræftende, var denne statsstøtte da anmeldelsespligtig i medfør af artikel 108, stk. 3, TEUF?


text:
16.9.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 224/6
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 18. juli 2006 — Gérald De Cuyper mod Office national de l'emploi (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunal du travail de Bruxelles — Belgien)
 (Sag C-406/04) (1)
 (Fri bevægelighed og frit ophold på Den Europæiske Unions område - arbejdsløshedsydelser - betingelse om faktisk bopæl på det nationale område)
 (2006/C 224/10)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Tribunal du travail de Bruxelles
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Gérald De Cuyper
 Sagsøgt: Office national de l'emploi
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunal du travail de Bruxelles — fortolkning af artikel 17 EF og 18 EF om indførelse af unionsborgerskabet med henblik på en national bestemmelse, hvorefter tildeling af ydelser ved arbejdsløshed er betinget af faktisk bopæl på det nationale område
 Konklusion
 Den ret til fri bevægelighed og ophold, som tilkommer enhver unionsborger i medfør af artikel 18 EF, er ikke til hinder for at gøre bevarelse af retten til en arbejdsløshedsydelse for en arbejdsløs over 50 år, som er fritaget for forpligtelsen til at godtgøre, at han står til rådighed for arbejdsmarkedet, betinget af et bopælskrav som det i hovedsagen anvendte.
 (1) EUT C 284 af 20.11.2004.


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/40
 Dom afsagt af Retten i Første Instans den 22. marts 2007 — Saint-Gobain Pam mod KHIM — Propamsa (PAM PLUVIAL)
 (Sag T-364/05) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om PAM PLUVIAL som EF-ordmærke - ældre nationale figurmærker PAM - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - bevis for brug - artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 43 i forordning (EF) nr. 40/94)
 (2007/C 95/80)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Saint-Gobain Pam SA (Nancy, Frankrig) (ved avocats J. Blanchard og G. Marchais)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved A. Rassat, som befuldmægtiget)
 Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret: Propamsa, SA (Barcelona, Spanien)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 15. april 2005 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 414/2004-4) vedrørende registreringen af ordmærket PAM PLUVIAL i forbindelse med en indsigelsessag mellem Propamsa, SA og Saint-Gobain Pam SA.
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Sagsøgeren, Saint-Gobain Pam SA, betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 315 af 10.12.2005.


text:
17.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 370/25
 Sag anlagt den 19. september 2011 — Euro-Information mod KHIM (EURO AUTOMATIC PAIEMENT)
 (Sag T-497/11)
 2011/C 370/42
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Euro-Information — Européenne de traitement de l’information (Strasbourg, Frankrig) (ved advokat A. Grolée)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 7. juli 2011 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 370/2011-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgers omkostninger i forbindelse med sagen for Harmoniseringskontoret og nærværende sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »EURO AUTOMATIC PAIEMENT« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 35, 36, 37, 38, 42 og 45
 Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afvisning af klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning nr. 207/2009 henset til, at det ansøgte varemærke ikke er beskrivende.


text:
21.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 146/35
 — Pålideligheden af de forudgående kontrolforanstaltninger Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 på stedet, navnlig tilstrækkelig udmåling af landbrugs- se afsagt den 16. april 2003 af Tribunale di Tolmezzo i
 mæssigt udnyttede arealer. Tysklands tredje søgsmåls- sagen Azienda Agricola Schnabl Rosa mod A.G.E.A. og
 grund er rettet mod Kommissionens udtalelser som, at mod COSPALAT F.V.G.
 Brandenburg som led i de forudgående kontrolforanstalt-
 ninger på stedet ikke havde udmålt arealerne tilstrække- (Sag C-185/03)
 ligt, hvilket er en tilsidesættelse af artikel 6, stk. 5, i
 forordning (EØF) nr. 3887/92 ( 3). Denne udtalelse er (2003/C 146/57)
 baseret på faktisk og retligt urigtige forudsætninger.
 — Tilstrækkelig udvidelse af stikprøver ved forudgående Ved kendelse afsagt den 16. april 2003, indgået til Domstolens
 kontrol på stedet. Tysklands fjerde søgsmålsgrund er Justitskontor den 5. maj 2003, har Tribunale di Tolmezzo i
 rettet mod udtalelsen om, at Brandenburg ved den sagen Azienda Agricola Schnabl Rosa mod A.G.E.A. og
 forudgående kontrol på stedet ikke tilstrækkeligt har mod COSPALAT F.V.G. forelagt De Europæiske Fællesskabers
 udvidet de nødvendige stikprøver inden for den besigtige- Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende
 de bedrift. spørgsmål:
 — Tilstrækkelig høj fastsættelse af det repræsentative udbytte Skal artikel 1 i forordning (EØF) nr. 856/84 ( 1) af 31. marts
 for markafgrøder, der ikke er næringsmidler (Non-Food), 1984 og artikel 1-4 i forordning (EØF) nr. 3950/92 (2) af
 på udtagne arealer. Med den femte søgsmålsgrund vil 28. december 1992 fortolkes således, at tillægsafgiften på
 Tyskland påvise, at Kommissionens udtalelse om, at det mælk og mejeriprodukter har karakter af en administrativ
 repræsentative udbytte af dyrkbare råstoffer er fastsat for sanktion, og skal producenten som følge heraf kun betale
 lavt, er uberettiget. afgiften, såfremt han forsætligt eller uagtsomt har overskredet
 de tildelte mængder?
 — Ubestemthed med hensyn til, hvilke regnskabsår beslut-
 ningen angår. Med den sjette søgsmålsgrund anfægtes (1 ) EFT L 90 af 1.4.1984, s. 10.
 (2 ) EFT L 405 af 31.12.1992, s. 1.
 størrelsen af den foretagne korrektion. Kommissionens
 beslutning er delvis ubestemt og for så vidt ugyldig, som
 dens konklusion og de nærmere forklaringer i bilaget
 med hensyn til et beløb på 12 927 107 EUR strider mod
 hinanden. I regnskabsårene 1999-2000 har delstaten
 Brandenburg for høstårene 1999-2000 afholdt udgifter
 på 270 387 968. En anvendelse af den af Kommissionens Slettelse af sag C-302/01 ( 1)
 fastsatte, her anfægtede skønsmæssige sats på 5 % fører
 til, at Forbundsrepublikken Tyskland pålægges et beløb (2003/C 146/58)
 på 13 519 398 EUR. Den pålægges imidlertid et beløb på
 26 446 505 EUR. Den er således med urette pålagt et
 beløb på 12 927 107 EUR. Ved kendelse af 6. februar 2003 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-302/01,
 — Utilstrækkelig risikovurdering. Med den syvende søgs- Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Hellenske Republik, skal slettes af registeret.
 målsgrund gøres det endelig gældende, at den foretagne
 skønsmæssige korrektion på 5 % er fejlagtig, allerede
 fordi der i Brandenburg i den pågældende periode ikke


text:
(1 ) EFT C 259 af 15.9.2001.
 kunne påvises systematiske administrative eller kontrol-
 mæssige fejl. Desuden er beregningen af det angivelige
 tab for EUGFL metodisk urigtig og foretaget i strid med
 artikel 10 EF.
 Slettelse af sag C-86/02 (1)
 ( 1) Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17.5.1999 om finansie-
 ring af den fælles landbrugspolitik, EFT L 160, s. 103. (2003/C 146/59)
 ( 2) Kommissionens forordning (EF) nr. 1663/95 af 7.7.1995 om
 gennemførelsesbestemmelser til forordning (EØF) nr. 729/70 for
 så vidt angår proceduren for regnskabsafslutning for EUGFL,
 Garantisektionen, EFT L 158, s. 6. Ved kendelse af 7. marts 2003 har præsidenten for De
 ( 3) Kommissionens forordning (EØF) nr. 3887/92 af 23.12.1992 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-86/
 om gennemførelsesbestemmelser for det integrerede system for 02, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod
 forvaltning og kontrol af visse EF-støtteordninger, EFT L 391, Forbundsrepublikken Tyskland, skal slettes af registeret.
 s. 36.
 (1 ) EFT C 131 af 1.6.2002.


text:
C 85/14 DA Den Europæiske Unions Tidende 3.4.2004
 9. Er det i strid med EF-rettens konkurrenceregler og/ med hensyn til den ordregivende myndigheds beslutning
 eller EF-retlige grundprincipper (der henvises navnlig om at tilbagekalde udbuddet (beslutning om tilbagekal-
 til artikel 6, stk. 1, og artikel 13 i Den Europæiske delse på linje med beslutning om tildeling af kontrakt),
 Menneskerettighedskonvention), såfremt en medlemsstat hvorved den klagende, uafhængigt af muligheden for at
 vedtager regler med et indhold svarende til artikel 3, få erstatning efter tilbagekaldelsen, kan få annulleret
 stk. 2, i den italienske lov nr. 287 af 10. oktober beslutningen, når betingelserne herfor er opfyldt?
 1990, der pålægger forbrugeren eller en heraf uafhængig
 tredjemand — som har lidt skade ved et retsstridigt og
 ugyldigt formål efter betydningen i EF-traktatens arti-
 (1) EFT L 395, s. 33.
 kel 81 eller ved en retsstridig praksis med misbrug af
 dominerende stilling efter betydningen i EF-traktatens
 artikel 82 — med henblik på at opnå skadeserstatning, at
 anlægge sag ved en anden ret end den, som ville være
 stedligt kompetent på grundlag af hjemstedet for det
 forsikringsdatterselskab, med hvilket skadelidte har indgå-
 et kontrakten, eller i hvis retskreds skadelidte har bopæl,
 stedse henset til de forskellige sagsomkostninger, der
 bevirkes af den ene eller den anden løsning? Sag anlagt den 26. januar 2004 af Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 10. Indebærer fællesskabsretten for de nationale retter pligt
 til ikke at anvende nationale regler i strid med fællesskabs- (Sag C-22/04)
 retten eller i hvert fald til at fortolke dem EF-konformt?
 (2004/C 85/22)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 26. januar 2004 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Thomas
 van Rijn og Maria Kontou-Durande, Kommissionens Juridiske
 Tjeneste, som befuldmægtigede.
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 se afsagt den 12. januar 2004 af Bundesvergabeamt (Wien)
 i sagen Koppensteiner GmbH mod Bundesimmobilienge- — Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine
 sellschaft mbH forpligtelser i henhold til artikel 3 i Rådets forordning
 (EØF) nr. 2847/93 af 12. oktober 1993 (1) om indførelse
 (Sag C-15/04) af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik, idet
 den ikke har draget omsorg for, at fiskefartøjer under
 dens flag, som skulle udstyres med et satellit baseret
 (2004/C 85/21) system med henblik på registrering af deres position, reelt
 blev udstyret hermed — alt efter fiskefartøjets kategori —
 henholdsvis inden den 30. juni 1998 eller den 1. januar
 2000.
 Ved kendelse afsagt den 12. januar 2004, indgået til Domsto-
 lens Justitskontor den 20. januar 2004, har Bundesvergabeamt — Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 i sagen Koppensteiner GmbH mod Bundesimmobiliengesell- ninger.
 schaft mbH forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1. Er bestemmelserne i artikel 1, sammenholdt med artikel 2,
 stk. 1, litra b), i Rådets direktiv 89/665/EØF (1) af
 21. december 1989 om samordning af love og admi- Kommissionen hævder, at Den Hellenske Republik hverken
 nistrative bestemmelser vedrørende


text:
anvendelsen af klage- har truffet foranstaltninger med henblik på at sikre, at et organ
 procedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige til overvågning af fiskeriet fungerede effektivt fra den 1. juli
 indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter tilstrækkeligt 1998, eller foranstaltninger med henblik på at sikre at alle
 ubetingede og præcise til, at en borger, i tilfælde af at et fiskefartøjer under dens flag var udstyret med positionsbestem-
 udbud tilbagekaldes efter åbning af buddene, umiddelbart mende apparater, enten fra den 1. juli 1998 eller den 1. januar
 kan påberåbe sig disse bestemmelser for de nationale 2000.
 domstole og på grundlag heraf kan kræve, at der indledes
 en klageprocedure?
 (1) EFT L 261 af 20.10.1993, s. 1.
 2. Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende: skal artikel 1,
 sammenholdt med artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 98/
 665 da fortolkes således, at medlemsstaterne er forpligtet
 til i alle tilfælde at gøre en klageprocedure tilgængelig


text:
7.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 267/64
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 2. september 2009 — E.ON Ruhrgas og E.ON Földgáz Trade mod Kommissionen
 (Sag T-57/07) (1)
 (Annullationssøgsmål - konkurrence - fusion - beslutning, hvorved en fusion erklæres forenelig med fællesmarkedet - tilsagn - skrivelser fra Kommissionen vedrørende tilsagnene - akter, der ikke kan være genstand for søgsmål - afvisning)
 2009/C 267/114
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: E.ON Ruhrgas International AG (Essen, Tyskland) og E.ON Földgáz Trade Zrt (Budapest, Ungarn) (ved avocats G. Wiedemann og T. Lübbig)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved A. Bouquet og V. Di Bucci, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af flere beslutninger, som ifølge sagsøgerne er indeholdt i Kommissionens skrivelser af 19. december 2006 og 16. januar 2007 vedrørende E.ON Ruhrgas International AG’s tilsagn, der er omhandlet i artikel 3 i Kommissionens beslutning af 21. december 2005, hvorved denne har erklæret en fusion forenelig med fællesmarkedet og EØS-aftalen (sag COMP/M.3696 — E.ON/MOL).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 E.ON Ruhrgas International AG og E.ON Földgáz Trade Zrt bærer deres egne omkostninger og betaler de af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 95 af 28.4.2007.


text:
21.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 152/7
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 31. marts 2011 — Aurubis Balgaria AD mod Nachalnik na Mitnitsa Stolichna, tidligere Nachalnik na Mitnitza Sofia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Varhoven administrativen sad — Bulgarien)
 (Sag C-546/09) (1)
 (Toldkodeks - told - toldskyld ved indførsel - morarente - tidsrum, i hvilket der opkræves morarente - udligningsrenter)
 2011/C 152/12
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Varhoven administrativen sad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Aurubis Balgaria AD
 Sagsøgt: Nachalnik na Mitnitsa Stolichna, tidligere Nachalnik na Mitnitza Sofia
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Varhoven administrativen Sad — fortolkning af artikel 214, stk. 3, artikel 22, stk. 1, litra a), og artikel 232, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, samt af Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 — de nationale myndigheders opkrævning af morarenter af yderligere toldskyld vedrørende den periode, der følger efter den oprindelige bogføring af toldskyld — anvendelse af udligningsrenter for perioden mellem tidspunktet for toldangivelsen og tidspunktet for den efterfølgende bogføring af toldskylden — muligheden for ved efterfølgende bogføring af toldskyld at foretage en forhøjelse, der beløbsmæssigt svarer til morarenten beregnet fra tidspunktet for toldskyldens opståen og indtil tidspunktet for den efterfølgende bogføring
 Konklusion
 1)
 Artikel 232, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, som ændret ved Rådets forordning (EF) nr. 1791/2006 af 20. november 2006, skal fortolkes således, at morarenter vedrørende udestående toldbeløb i henhold til denne bestemmelse alene kan opkræves i perioden efter udløbet af fristen for betaling af de nævnte beløb.
 2)
 Artikel 214, stk. 3, i forordning nr. 2913/92, som ændret ved forordning nr. 1791/2006, skal i mangel af relevante bestemmelser i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til forordning nr. 2913/92, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 214/2007 af 28. februar 2007, fortolkes således, at de nationale myndigheder ikke på grundlag af denne bestemmelse må pålægge debitor for toldskylden udligningsrenter for perioden mellem tidspunktet for den oprindelige toldangivelse og tidspunktet for den efterfølgende bogføring af toldskylden.
 3)
 De grundlæggende EU-retlige principper, herunder navnlig det strafferetlige legalitetsprincip, er til hinder for, at de nationale myndigheder anvender en sanktion, der ikke er udtrykkeligt fastsat i den nationale lovgivning, på en overtrædelse af toldbestemmelserne.
 (1) EUT C 80 af 27.3.2010.


text:
26.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 354/43
 Sag anlagt den 2. september 2015 — Rafhaelo Gutti mod KHIM — Transformados del Sur (CAMISERIA LA ESPAÑOLA)
 (Sag T-504/15)
 (2015/C 354/53)
 Stævningen affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: Rafhaelo Gutti, SL (Loja, Spanien) (ved advokat I. L. Sempere Massa)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Transformados del Sur, SA (Sevilla, Spanien)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Rafhaelo Gutti, SL
 Det omtvistede varemærke: EF-figurmærket, der indeholder ordbestanddelene »CAMISERIA LA ESPAÑOLA« — registreringsansøgning nr. 11 641 818
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 2. juli 2015 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2424/2014-4)
 Påstande
 —
 Den afgørelse, der er truffet af Fjerde Appelkammer i sag R 2424/2014-4 annulleres, i hvilken forbindelse indsigelse B 2 226 655 forkastes, og registreringsansøgning nr. 11 641 818 CAMISERIA LA ESPAÑOLA imødekommes for varer i klasse 25, der havde fået afslag.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
8 . 2 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 40/23
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : 1995 , hvorved han dels anmodede om en for perioden
 — Sagen antages til realitetsbehandling, og de anfægtede 1991-1993 gyldig bedømmelsesrapport, dels forlangte
 retsakter annulleres . en erstatning for den ikke-økonomiske skade, han
 havde lidt som følge af den manglende overholdelse af
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: reglerne om udfærdigelse af bedømmelsesrapporter og
 Sagsøgeren, et selskab i jern- og stålsektoren, der er i likvi som følge af, at bedømmelsesrapporten blev indlagt
 dation, har primært anlagt sag til prøvelse af samme be for sent i hans personaleaktmappe .
 slutning, som er omhandlet i sag T- 164/96 , Moccia Irme, — Om nødvendigt annullation af Kommissionens afgø
 sag T-l 65/96 , Prolafer, og sag T-l 66/96, Ferriera Acciaie relse af 18 . juli 1996 om udtrykkelig afvisning af sag
 ria Casilina , for så vidt som den vedrører sagsøgeren . søgerens klage nr. R/147/96 .
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning
 samme som i de ovennævnte sager.
 for ikke-økonomisk skade på 500 000 bfr. samt andre
 beløb, som Retten ex aequo et bono måtte træffe be
 stemmelse om .
 Sag anlagt den 26. november 1996 af Salini Costruttori — Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 ( Sag T-l 8 8/96 )
 Sagsøgeren anfægter, at ansættelsesmyndigheden den
 ( 97/C 40/54 ) 20 . januar 1995 formelt fastslog, at sagsøgerens bedøm
 melsesrapport for perioden 1991-1993 var blevet modta
 (Processprog: fransk)
 get, og indlagde denne i hans personaleaktmappe , selv om
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er rapporten blot var en gentagelse af rapporten for perioden
 der den 26 . november 1996 anlagt sag mod Kommissionen 1989-1991 .
 for De Europæiske Fællesskaber af Salini Costruttori SpA,
 Rom, ved advokat Jean-Pierre Cuny, Versailles ( Frankrig ). Ved notits af 25 . juli 1995 indgav sagsøgeren en ansøgning
 i henhold til vedtægtens artikel 90, stk . 1 , hvorved han
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: navnlig anmodede om, at der behørigt blev udfærdiget en
 — Det fastslås, at Kommissionen ulovligt har forsømt at bedømmelsesrapport for den pågældende periode . Kom
 opfylde sine forpligtelser til at træffe en beslutning i missionen afslog udtrykkeligt ansøgningen . Sagsøgerens
 forhold til den italienske regering i henhold til trakta klage over denne afgørelse blev delvis afvist, for så vidt
 tens artikel 93 , stk . 2, og artikel 101 . administrationen tilbød sagsøgeren en erstatning på
 35 000 bfr. for ikke-økonomisk skade .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de Sagen er anlagt til prøvelse af sidstnævnte afgørelse . Til
 samme som i sag T-l 87/96 . støtte for sine påstande har sagsøgeren gjort gældende, at
 der er sket en tilsidesættelse af princippet om omsorgspligt
 og af ligebehandlingsprincippet samt af vedtægtens
 artikel 26 og 43 .
 Sag anlagt den 26. november 1996 af Lars Bo Rasmussen


text:
Sagsøgeren anfører herved, at den gentagne bedømmelses
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber rapport, der angik perioden 1989-1991 , kun omfattede
 ( Sag T-193/96 ) fire måneder med indplacering i Direktorat D i GD V.
 Rapporten var blevet udfærdiget af generaldirektøren for
 ( 97/C 40/55 ) oversættelsestj enesten, og da sagsøgeren med virkning fra
 (Processprog: fransk) den 1 . marts 1991 var blevet indplaceret i Generaldirekto
 ratet for » Beskæftigelse «, må det fastslås, at hans arbejds
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er opgaver ændrede sig betydeligt, ligesom der var spørgsmål
 der den 26 . november 1996 anlagt sag mod Kommissionen om en anden " bedømmer. Under disse omstændigheder
 for De Europæiske Fællesskaber af Lars Bo Rasmussen, burde og kunne der ikke ske en gentagelse af den tidligere
 Dalheim (Luxembourg ), ved advokat Carlo Revoldini, Lu bedømmelsesrapport.
 xembourg, og med valgt adresse i Luxembourg hos denne,
 180, route de Longwy. Sagsøgeren gør endvidere gældende, at han som enhver an
 den tjenestemand har krav på en gyldig bedømmelsesrap
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : port, således at de kompetente instanser kan vurdere
 — Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse om spørgsmålet om hans ret til forfremmelse og til et normalt
 at afslå sagsøgerens ansøgning D/661 /95 af 27. juli karriereforløb .


text:
8.9.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/31
 Sag anlagt den 25. juli 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-346/07)
 (2007/C 211/60)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Zavvó og P. Dejmek)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/50/EF af 29. april 2004 om ændring af Rådets direktiv 96/48/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for højhastighedstog og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/16/EF om interoperabilitet i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (1), idet den ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af direktivet, og idet den under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen om disse bestemmelser.
 —
 Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2004/50/EF i national ret udløb den 30. april 2006.
 (1) EUT L 164, s. 114.


text:
14.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 98/57
 Sag anlagt den 25. januar 2016 — Den Tjekkiske Republik mod Kommissionen
 (Sag T-32/16)
 (2016/C 098/73)
 Processprog: tjekkisk
 Parter
 Sagsøger: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek og J. Vláčil, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2098 af 13. november 2015 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), annulleres, for så vidt som den udelukker udgifter på i alt 584 299,25 EUR, som Den Tjekkiske Republik har afholdt.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres det gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 52, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik.
 —
 Kommissionen besluttede at udelukke udgifterne fra EU-finansiering, selv om der ikke forelå nogen overtrædelse af EU- eller national ret. Den antog med urette, at anvendelsen af en lavere maksimumsalder i tilfælde af støtte til førtidspensionering krævede en ændring af et program til udvikling af landdistrikterne som omhandlet i artikel 19 i Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 af 20. september 2005 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne.
 2.
 Såfremt Retten ikke tiltræder det første anbringende, har sagsøgeren fremsat et andet anbringende, hvormed det gøres gældende, at der er sket en tilsidesættelse af artikel 52, stk. 2, i forordning nr. 1306/2013.
 —
 Selv hvis anvendelsen af en lavere maksimumsalder i tilfælde af støtte til førtidspensionering uden en ændring af et program til udvikling af landdistrikterne udgjorde en overtrædelse af forordning nr. 1698/2005 (hvilket ikke er tilfældet), foretog Kommissionen en ukorrekt vurdering af betydningen af denne overtrædelse og det økonomiske tab for Den Europæiske Union. Betydningen af en eventuel overtrædelse er minimal, og der forelå ikke noget økonomisk tab for Den Europæiske Union.


text:
9.6.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/5
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 19. april 2012 — Wintersteiger AG mod Products 4U Sondermaschinenbau GmbH (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof — Østrig)
 (Sag C-523/10) (1)
 (Forordning (EF) nr. 44/2001 - retternes kompetence og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område - kompetence »i sager om erstatning uden for kontrakt« - fastlæggelse af det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået eller vil kunne foregå - websted tilhørende en udbyder af søge- og annonceringsydelser henhørende under en medlemsstats nationale topdomænenavn - en annoncørs brug af et søgeord, der er identisk med et i en anden medlemsstat registreret varemærke)
 2012/C 165/08
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Oberster Gerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Wintersteiger AG
 Sagsøgt: Products 4U Sondermaschinenbau GmbH
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Oberster Gerichtshof — fortolkning af artikel 5, nr. 3), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (EFT 2001 L 12, s. 1) — fastlæggelse af retternes kompetence vedrørende et søgsmål angående forbud mod at anvende et tegn, der er identisk med et varemærke, hos en udbyder af tjenesteydelser, der driver en internetsøgemaskine, med henblik på, at der på skærmen efter indtastning af nævnte tegn som søgeord (»AdWord«) foretages automatisk visning af en reklame for varer eller tjenesteydelser, der er af samme eller lignende art som dem, for hvilke det omhandlede varemærke er registreret — et tilfælde, hvor varemærket er beskyttet i en første medlemsstat og nævnte visning af reklamen kun virker på topdomænet (»top-level-domain«) for den nævnte søgemaskine i en anden medlemsstat, idet søgemaskinen er tilgængelig fra den første medlemsstat og på sidstnævnte medlemsstats officielle sprog — kriterier for fastlæggelsen af »det sted, hvor skadetilføjelsen er foregået eller vil kunne foregå«
 Konklusion
 Artikel 5, nr. 3), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område skal fortolkes således, at en tvist vedrørende krænkelsen af et i en medlemsstat registreret varemærke som følge af en annoncørs brug af et søgeord, der er identisk med nævnte varemærke, på webstedet for en søgemaskine henhørende under en anden medlemsstats nationale topdomæne kan indbringes enten for retterne i den medlemsstat, hvor varemærket er registreret, eller for retterne i den medlemsstat, hvor annoncørens etableringssted befinder sig.
 (1) EUT C 30 af 29.1.2011.


text:
C 124/4 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.5.2003
 Sag anlagt den 28. februar 2003 af Kommissionen for Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken
 Tyskland
 — Bestemmelser, der har til formål at gennemføre direktivets
 artikel 6, stk. 3, skal vurderes i forhold til, om de kræver,
 (Sag C-98/03)
 at der foretages en vurdering af virkningerne af alle
 projekter, der kan påvirke særlige bevaringsområder
 væsentligt. Spørgsmålet om en given virkning er væsentlig
 (2003/C 124/07) eller ej, kan ikke udelukkende afgøres ved at se på
 projektet, men kan alene afgøres under hensyn til de
 bevaringsmålsætninger, der gælder for de eventuelt berør-
 te bevaringsområder, og områdernes karakter med hen-
 syn til de biotoper og arter, de omfatter. Definitionen af
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 28. fe- »projekter« i artikel 1, stk. 1, nr. 11, litra b) og c), i
 bruar 2003 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Bundesnaturschutzgesetz (den tyske lov om naturbeskyt-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk telse) tager imidlertid ikke højde for bevaringsområder.
 konsulent Ulrich Wölker, som befuldmægtiget, og med valgt Selv hvis det teoretisk kan godtgøres, at alle sandsynlige
 adresse i Luxembourg. projekter — trods de begrænsninger, der følger af defini-
 tionen — i realiteten er omfattet, er der stadig ingen
 garanti for, at projekter med atypiske virkninger, der i
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: princippet er mindre åbenbare, vil være omfattet, hvis de
 kan være væsentlige i et konkret tilfælde. Navnlig kan
 mindre biotoper, der rummer usædvanlige arter, være
 1. Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside- langt mere følsomme over for påvirkninger, end hvad der
 sat sine forpligtelser efter artikel 6, stk. 3 og 4, og kan tages hensyn til i standardiserede bestemmelser
 artikel 12, 13 og 16 i Rådets direktiv 92/43/EØF af vedrørende projekter.
 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr
 og planter (1), idet den
 — Det er i strid med direktivets artikel 6, stk. 3 og 4, ikke at
 — ikke kræver, at der skal foretages en vurdering af tage forurening fra skadelige stoffer i betragtning uden
 virkningerne af projekter, der ikke er forbundet for en (ikke klart defineret) række af virkninger et projekt
 med særlige bevaringsområder som omhandlet i kan have, hvilket er følgen af § 36 i Bundesnaturschutzge-
 direktivets artikel 4, stk. 1, men som i henhold til setz.
 direktivet artikel 6, stk. 3 og 4, skal undergives en
 sådan vurdering, uanset om disse projekter kan
 påvirke et særligt bevaringsområde væsentligt
 — Det er ikke i overensstemmelse med direktivets artikel 12,
 stk. 1, litra d), hvis ordlyd klart viser, at forsæt ikke er en
 — tillader udledning til et særligt bevaringsområde, selv nødvendig betingelse i relation til det forbud, der gælder
 om denne udledning kan påvirke den pågældende mod beskadigelse eller ødelæggelse af yngle- eller raste-
 lokalitet væsentligt områder, at begrænse beskyttelsen af områder, hvor
 dyrene bygger rede, yngler, lever eller søger tilflugt, til
 forsætlige virkninger (jf. Bundesnaturschutzgestz § 43,
 — har undtaget visse ikke-forsætlige former for påvirk-
 stk. 4).
 ning af beskyttede


text:
dyrearter fra anvendelsesområdet
 for bestemmelserne om artsbeskyttelse
 — har undladt at sikre at betingelserne for undtagelse i — Bundesnaturschutzgesetz § 43, stk. 4, giver også mulig-
 direktivets artikel 16 iagttages i forbindelse med hed for undtagelse fra bestemmelserne om artsbeskyttelse
 visse aktiviteter, der er uforenelige med beskyttelsen i tilfælde, hvor der allerede er givet tilladelse til indgreb
 af et område eller foranstaltninger, uden at tage hensyn til den omstæn-
 dighed, at det på det tidspunkt, hvor der blev givet
 tilladelse, ikke nødvendigvis var kendt, at beskyttede arter
 — opretholder bestemmelser om anvendelsen af plan- ville blive påvirket.
 tebeskyttelsesmidler, der ikke i tilstrækkelig grad
 tilgodeser hensynet til artsbeskyttelse
 — ikke har notificeret bestemmelser om regulering af (1 ) EFT L 206, s. 7.
 fiskeriet og/eller ikke har vedtaget tilstrækkelige
 bestemmelser herom.
 2. Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.


text:
25.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 199/38
 Sag anlagt den 4. juni 2007 — Den Tjekkiske Republik mod Kommissionen
 (Sag T-194/07)
 (2007/C 199/74)
 Processprog: Tjekkisk
 Parter
 Sagsøger: Den Tjekkiske Republik (ved T. Boček, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den omtvistede beslutning.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 1294 endelig udg. af 26. marts 2007 om den nationale plan for tildeling af drivhusgasemissionskvoter, som Den Tjekkiske Republik har fremlagt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (1). Ifølge den anfægtede beslutning er visse aspekter i Den Tjekkiske Republiks nationale tildelingsplan ikke i overensstemmelse med bilag III til direktiv 2003/87/EF.
 Sagsøgeren har til støtte for sin påstand gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF, retssikkerhedsprincippet og princippet om den berettigede forventning, idet den anfægtede beslutning ikke blev truffet inden for den i artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF fastsatte frist.
 Endvidere har sagsøgeren anført, at Kommissionen har overskredet sine beføjelser og dermed tilsidesat artikel 9, stk. 3, sammenholdt med artikel 9, stk. 1, og artikel 11, stk. 2, i direktiv 2003/87/EF, idet Kommissionen i den anfægtede beslutning har anvendt sin egen metode til fastsættelse af den maksimale mængde kvoter og på det grundlag de facto har fastsat den samlede mængde kvoter, som Den Tjekkiske Republik kan tildele.
 Selv hvis Kommissionen var berettiget til at benytte sin egen metode til at fastslå, at den nationale tildelingsplan er i overensstemmelse med kravene i direktiv 2003/87/EF, har den tilsidesat direktivets artikel 9, stk. 3, idet den har anvendt en metode, som ikke er gennemsigtig og objektiv, og idet den heraf følgende mængde af emissionskvoter ikke opfylder kriterierne i bilag III til direktiv 2003/87/EF.
 Endelig har sagsøgeren anført, at Kommissionen har tilsidesat artikel 9, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF, idet beslutningen ikke er tilstrækkeligt begrundet.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13.10.2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (EUT L 275, s. 32).


text:
21.11.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 358/15
 3) Kongeriget Nederlandene og Rådet for Den Euro- DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 pñiske Union bñrer deres egne omkostninger.
 den 30. september 1998
 i sag T-164/97, Silvio Busacca m.fl. mod Revisionsretten
 (1) EFT C 74 af 8.3.1997.
 for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (Tjenestemñnd Ð udtrñden af tjenesten i forbindelse med
 nye medlemsstaters tiltrñdelse Ð bebyrdende afgùrelse Ð
 ulovlighedsindsigelse Ð lovligheden af forordning (EF,
 Euratom, EKSF) nr. 2688/95 Ð ligebehandling Ð vñsent-
 lige formelle mangler Ð forudgående hùring af institutio-
 ner og af vedtñgtsudvalget)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 (98/C 358/30)
 den 1. oktober 1998
 i sag T-155/97, Natural van Dam AG og Danser Contai-
 ner Line BV mod Kommissionen for De Europñiske (Processprog: fransk)
 Fñllesskaber (1)
 (Indlandsskibsfart Ð strukturel sanering Ð betingelser for
 ibrugtagning af nye fartùjer Ð udelukkelse) I sag T-164/97, Silvio Busacca m.fl., tjenestemñnd ved
 Revisionsretten for De Europñiske Fñllesskaber, ved advo-
 (98/C 358/29) katerne Georges Vandersanden og Laure Levi, Bruxelles,
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 SARL, 30, rue de Cessange, mod Revisionsretten for De
 Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Jean-Marie
 (Processprog: nederlandsk) Stenier, Jan Inghelram, Paolo Giusta og Christina Frie-
 drich), angående en påstand om annullation af Revisions-
 rettens afgùrelser af 16. september 1996 om at afslå sag-
 sùgernes ansùgninger om at opfùre deres navne på listen
 I sag T-155/97, Natural van Dam, Basel (Schweiz), og over de personer, der har tilkendegivet deres interesse for
 Danser Container Line BV, Sliedrecht (Nederlandene), ved at komme i betragtning ved en afgùrelse om udtrñden af
 advokat J. van Dam, Rotterdam, og med valgt adresse i tjenesten som fùlge af éstrigs, Finlands og Sveriges tiltrñ-
 Luxembourg hos advokat Fernand Entringer, 34 A, rue delse, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afde-
 Philippe II, mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- lingsformanden, J. Azizi, og dommerne R. García-Valdeca-
 skaber (befuldmñgtigede: oprindelig Berend-Jan Drijber, sas og M. Jaeger; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr B.
 dernñst Laura Pignataro og Maurits Lugard), angående en Pastor, den 30. september 1998 afsagt dom, hvis konklu-
 påstand om annullation af Kommissionens beslutning sion lyder således:
 SG(97) D/1862 af 7. marts 1997, hvorved det blev beslut-
 tet ikke at meddele sagsùgerne den ansùgte fritagelse for
 tre fartùjer, som de påtñnkte at bygge, i henhold til
 artikel 8, stk. 3, litra c), i Rådets forordning (EéF) 1) De afgùrelser, Revisionsretten har truffet den 16. sep-
 nr. 1101/89 af 27. april 1989 om strukturel sanering inden tember 1996 over for Silvio Busacca, Carlo Degli
 for indlandsskibsfarten (EFT L 116 af 28.4.1989, s. 25), Abbati, Pamela Rattigan, Gisela Tremont og CeÂcile
 har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsfor- Vandam om at afslå deres ansùgninger om at opfùre
 manden, P. Lindh, og dommerne K. Lenaerts og J. D. deres navne på listen over de personer, der har tilken-
 Cooke; justitssekretñr: fuldmñgtig A. Mair, den 1. oktober degivet deres interesse for at komme i betragtning ved
 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: en afgùrelse om udtrñden af tjenesten, som fastsat ved
 Rådets forordning