text:
21.3.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/25
 Sag anlagt den 12. januar 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Tjekkiske Republik
 (Sag C-15/09)
 (2009/C 69/47)
 Processprog: tjekkisk
 Parter
 Sagsøger Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. van Beek og L. Jelínek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Tjekkiske Republik
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Den Tjekkiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 17 i Rådets direktiv 2004/113/EF af 13. december 2004 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser (1), idet den ikke har vedtaget alle de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Den Tjekkiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet i national ret udløb den 21. december 2007.
 (1) EUT L 373, s. 37.


text:
27.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/12
 Sag anlagt den 21. december 2016 — Casual Dreams mod EUIPO — López Fernández (Dayaday)
 (Sag T-900/16)
 (2017/C 095/21)
 Stævningen er affattet på spansk
 Parter
 Sagsøger: Casual Dreams, SLU (Manresa, Spanien) (ved advokat A. Tarí Lázaro)
 Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Miguel Ángel López Fernández (Fuensalida, Spanien)
 Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO
 Ansøger af det omtvistede varemærke: Miguel Ángel López Fernández
 Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke indeholdende ordbestanddelen »Dayaday« — registreringsansøgning nr. 13 243 563
 Sagen for EUIPO: Indsigelsessag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 6. oktober 2016 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 375/2016-2)
 Påstande
 —
 Afgørelse truffet den 6. oktober 2016 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 375/2016-2) annulleres, for så vidt som den delvis forkastede klagen over afgørelse af 17. december 2015 nr. B 2 469 545 fra indsigelsesafdelingen ved EUIPO.
 —
 Den af Miguel Ángel López Fernández indgivne EU-varemærkeregistreringsansøgning nr. 13 243 563 for alle varer i klasse 9 og en del af varerne i klasse 16 og 24 afslås, for så vidt som Andet Appelkammer ikke har givet medhold i klagen.
 —
 Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse delvist på grundlag af EU-varemærkeforordningens artikel 8, stk. 5, for så vidt som den stadfæstede afvisningen af indsigelsen for varerne i klasse 9, 16 og 24, og sagen hjemvises til appelkammeret til fornyet behandling i det hele, herunder den relative ugyldighedsgrund, der er indeholdt i den nævnte artikel.
 —
 EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder sagsøgerens omkostninger forbundet med sagens behandling for sappelkammeret.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og stk. 5, i forordning nr. 207/2009.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
8.4.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 86/27
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 31. januar 2006 — Schneider Electric mod Kommissionen
 (Sag T-48/03) (1)
 (»Konkurrence - fusioner - genoptagelse af kontrolproceduren efter Rettens annullation af en beslutning, der forbyder fusionen - indledning af fasen for en indgående undersøgelse - opgivelse af fusionen - afslutning af kontrolproceduren - annullationssøgsmål - bebyrdende retsakter - søgsmålsinteresse - afvisning«)
 (2006/C 86/54)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Schneider Electric (Rueil-Malmaison, Frankrig) (først ved avocats A. Winckler, M. Pittie og É de La Serre og derefter ved avocats M. Pittie og A. Winckler)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (først ved P. Oliver og F. Lelièvre og derefter ved P. Oliver og O. Beynet, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation dels af Kommissionens beslutning af 4. december 2002 om at indlede fasen for en indgående undersøgelse af projektet om fusionen mellem Schneider og Legrand (COMP/M.2283 — Schneider/Legrand II), dels af Kommissionens beslutning af 13. december 2002 om afslutning af proceduren for kontrol med fusionen.
 Kendelsens konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 101 af 26.4.2003.


text:
6.6.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 129/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d’État (Belgien) den 20. marts 2009 — Terre wallonne mod Région wallonne
 (Sag C-105/09)
 2009/C 129/14
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d’État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Terre wallonne
 Sagsøgt: Région wallonne
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er kvælstofforvaltningsprogrammet for de udpegede sårbare zoner, hvis udarbejdelse er foreskrevet i artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget (1), en plan eller et program som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet (2), som er udarbejdet inden for landbrug, skovbrug, fiskeri, energi, industri, transport, affaldshåndtering, vandforvaltning, telekommunikation, turisme, fysisk planlægning og arealanvendelse, og fastlægger det rammerne for fremtidige anlægstilladelser til de projekter, der er omhandlet i bilag I og II til direktiv 85/337/EØF (3)?
 2)
 Er kvælstofforvaltningsprogrammet for de udpegede sårbare zoner, hvis udarbejdelse er foreskrevet i artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, en plan eller et program som omhandlet i artikel 3, stk. 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF af 27. juni 2001 om vurdering af bestemte planers og programmers indvirkning på miljøet, for hvilken eller hvilket det på grund af den sandsynlige indvirkning på lokaliteter er besluttet, at der kræves en vurdering i medfør af artikel 6 eller 7 i direktiv 92/43/EØF (4), navnlig når det omhandlede kvælstofforvaltningsprogram finder anvendelse på alle de sårbare zoner, som regionen Vallonien har udpeget?
 3)
 Er kvælstofforvaltningsprogrammet for de udpegede sårbare zoner, hvis udarbejdelse er foreskrevet i artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 91/676/EØF af 12. december 1991 om beskyttelse af vand mod forurening forårsaget af nitrater, der stammer fra landbruget, en plan eller et program, som ikke falder ind under direktivets artikel 3, stk. 2, men som fastlægger rammerne for fremtidige anlægstilladelser til projekter, for hvilke medlemsstaterne i henhold til artikel 3, stk. 4, skal afgøre, om de kan forventes at få væsentlig indvirkning på miljøet i overensstemmelse med stk. 5?
 (1) EFT L 375, s. 1.
 (2) EFT L 197, s. 30.
 (3) Rådets direktiv 85/337/EØF af 27.6.1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (EFT L 175, s. 40).
 (4) Rådets direktiv 92/43/EØF af 21.5.1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT L 206, s. 7).


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/6
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 29. november 2007 — Rafael de Bustamante Tello mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-10/06 P) (1)
 (Appel - tjenestemænd - løn - udlandstillæg - betingelsen i artikel 4, stk. 1, litra a), andet led, i vedtægtens bilag VII - begrebet »tjeneste for en anden stat«)
 (2008/C 22/11)
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Rafael de Bustamante Tello (ved abogados R. García-Gallardo, D. Domínguez Perez og A. Sayagués Torres)
 Den anden part i appelsagen: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Sims og D. Canga Fano, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 25. oktober 2005 i sag T-368/03, Rafael De Bustamante Tello mod Rådet for Den Europæiske Union, hvorved Retten frifandt Rådet for appellantens påstande om annullation af afgørelse af 28. juli 2003, hvori Rådet afslog at yde appellanten det udlandstillæg, der er fastsat i artikel 4 i bilag VII til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, samt de dertil knyttede ydelser
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Rafael de Bustamante Tello betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 60 af 11.3.2006.


text:
15.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 448/29
 Sag anlagt den 27. september 2014 — Topps Europe mod Kommissionen
 (Sag T-699/14)
 (2014/C 448/38)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Topps Europe Ltd (Milton Keynes, Det Forenede Kongerige) (ved solicitors R. Vidal og A. Penny og barrister B. Kennelly)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens afgørelse af 15. juli 2014 i sag AT.39899 — licensiering af intellektuelle ejendomsrettigheder vedrørende fodbold-samleobjekter, hvorved sagsøgerens klage over, at en række nationale fodboldforbund og spillersammenslutninger i lighed med Panini S.p.A., Union des Associations Européennes de Football, Fédération Internationale de Football Association, Fédération Française de Football, Associazione Italiana Calciatori, Real Federación Española de Fútbol og Deutscher Fußball-Bund havde tilsidesat artikel 101 og 102 i Traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, blev afvist.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i forbindelse med denne sag.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.
 1.
 Med det første anbringende gøres gældende, at Kommissionen har foretaget en grov tilsidesættelse af sagsøgerens processuelle rettigheder og herved har begået en retlig fejl.
 2.
 Med det andet anbringende gøres gældende, at Kommissionens afgørelse er støttet på fejlagtige faktiske omstændigheder og på et åbenbart urigtigt skøn, og at Kommissionen herved har begået en retlig fejl og/eller foretaget en fejlagtig vurdering af de faktiske omstændigheder.


text:
26.9.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 233/16
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 9. juli 2009 — infeurope mod Kommissionen
 (Sag T-188/08) (1)
 (Passivitets-, annullations- og erstatningssøgsmål - offentlige tjenesteydelsesaftaler - udbud vedrørende udførelse af rådgivnings-, revisions- og undersøgelsesbistand til KHIM - administrativ klage til Kommissionen - Kommissionens stiltiende beslutning om afvisning - nye påstande - forbindelse mellem passivitetssøgsmål og erstatningssøgsmål - åbenbart afvisningsgrundlag)
 2009/C 233/28
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: infeurope (Luxembourg, Luxembourg) (ved avocat O. Mader)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved N. Bambara og E. Manhaeve, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 For det første, principalt, påstand om at det fastslås, at Kommissionen har udvist passivitet, idet den retsstridigt har undladt at annullere afgørelsen om tildeling af rammekontrakter som følge af den af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) gennemførte udbudsprocedure AO/026/06 om udførelse af rådgivnings-, revisions- og undersøgelsesbistand, såvel som undladt at bringe de særaftaler til ophør, der er indgået som følge af disse rammekontrakter, og subsidiært påstand om, at Kommissionens påståede stiltiende beslutning om afvisning af sagsøgerens administrative klage af 13. december 2007 i forbindelse med den nævnte udbudsprocedure annulleres, og for det andet påstand om erstatning for den skade, der angiveligt er lidt som følge af Kommissionens påståede retsstridige undladelser.
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 infeurope betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 171 af 5.7.2008.


text:
26.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/25
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia (Italien) den 7. november 2012 — Davide Gullotta og Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas mod Ministero della Salute og Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
 (Sag C-497/12)
 2013/C 26/49
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Sicilia
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Davide Gullotta og Farmacia di Gullotta Davide & C. Sas
 Sagsøgte: Ministero della Salute og Azienda Sanitaria Provinciale di Catania
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er principperne om etableringsfrihed, forbud mod forskelsbehandling og konkurrence i medfør af artikel 49 ff. TEUF til hinder for nationale bestemmelser, som dels hindrer en autoriseret farmaceut, der er medlem af den respektive sammenslutning, men som ikke er indehaver af en af fordelingsplanen omfattet forretning, i at foretage detailsalg på sit håndkøbsudsalg også af receptpligtige lægemidler på »hvid recept«, dvs. lægemidler uden tilskud fra den nationale sundhedsmyndighed, som derfor udelukkende betales af forbrugeren, dels hermed også på dette område fastsætter et forbud mod salg af bestemte kategorier af lægemidler og indfører kvoteregler vedrørende antallet af forretninger i landet?
 2)
 Skal artikel 15 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder fortolkes således, at det deri fastlagte princip også anvendes uden begrænsninger på farmaceuterhvervet, uden at den offentligretlige betydning af dette erhverv begrunder forskellige ordninger mellem indehavere af apoteker og indehavere af håndkøbsudsalg hvad angår salg af de i det første spørgsmål omhandlede lægemidler?
 3)
 Skal artikel 102 og 106 TEUF fortolkes således, at forbuddet mod misbrug af en dominerende stilling uden indskrænkninger skal anvendes på farmaceuterhvervet, henset til, at den farmaceut, der er indehaver af et traditionelt apotek ved at sælge lægemidler i medfør af en koncession med den nationale sundhedsmyndighed begunstiges af, at indehavere af håndkøbsudsalg ikke må sælge lægemidler i kategori C, uden at dette har en gyldig begrundelse i de rent uomtvistelige særpræg hvad angår udøvelse af farmaceuterhvervet, som er knyttet til beskyttelsen af folkesundheden?


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/49
 Sag anlagt den 2. april 2013 — Gemeente Leidschendam-Voorburg mod Kommissionen
 (Sag T-190/13)
 2013/C 156/91
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøger: Gemeente Leidschendam-Voorburg (Leidschendam-Voorburg, Nederlandene) (ved advokaterne A. de Groot og J.J.M. Sluijs)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålet er rettet mod Kommissionens afgørelse af 23. januar 2013 K(2013) 87 om statsstøtte SA.24123 (2012/C) (ex 2011/NN), som Nederlandene har iværksat –Leidschendam-Voorburg kommunes påståede salg af jord under markedsprisen.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender.
 1)
 Første anbringende: Tilsidesættelse af væsentlige formforskrifter og/eller tilsidesættelse af begrundelsespligten
 —
 For det første har Kommissionen ladet urimeligt lang tid forløbe, før den indledte proceduren i henhold til artikel 108, stk. 2, TEUF, således at parterne fik en berettiget forventning om, at den omtvistede aftale ikke var i strid med artikel 107, stk. 1, TEUF.
 —
 For det andet har Kommissionen foretaget en forkert og ufuldstændig bedømmelse af de faktiske omstændigheder.
 —
 For det tredje har Kommissionen begået fejl ved fastlæggelsen af de faktiske omstændigheder vedrørende finansiering ved hjælp af statslige midler.
 2)
 Andet anbringende: Urigtig anvendelse af artikel 107, stk. 1, TEUF
 —
 For det første har kommunen handlet på samme måde som en privat virksomhed i den samme situation ville have handlet.
 —
 For det andet blev der ikke givet Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV sammen med Bouwfonds Ontwikkeling BV nogen fordel, som de ikke også kunne have opnået under normale forretningsvilkår på markedet.
 3)
 Tredje anbringende vedrørende artikel 107, stk. 3, TEUF: I tilfælde af, at spørgsmålet om, hvorvidt der foreligger statsstøtte ydet af kommunen, besvares bekræftende, er denne støtte forenelig med artikel 107, stk. 3, TEUF.


text:
7.7.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 155/14
 Sag anlagt den 4. maj 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-224/07)
 (2007/C 155/27)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved N. Yerrell og P. Dejmek, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 33 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (1), idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af direktivet.
 Subsidiært:
 Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 33 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet), idet det ikke har underrettet Kommissionen om de love og administrative bestemmelser, det er nødvendige for at gennemføre direktivet.
 —
 Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2004/49/EF udløb den 30. april 2006.
 (1) EUT L 164, s. 44, og berigtigelse EUT L 220, s. 16.


text:
26.9.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 299/3
 for den fastsatte frist har sat de love og administrative 2) Gennemgangen af de forelagte spùrgsmål har intet
 bestemmelser i kraft, der er nùdvendige for at efter- frembragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af
 komme direktivet. artikel 5 i forordning (EF) nr. 3093/94.
 (1) EFT C 268 af 14.10.1995.
 2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 331 af 1.11.1997.
 DOMSTOLENS DOM
 af 14. juli 1998
 i sag C-341/95, Gianni Bettati mod Safety Hi-Tech Srl
 DOMSTOLENS DOM (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Pretura circonda-
 riale di Avezzano) (1)
 af 14. juli 1998
 (»Forordning (EF) nr. 3093/94 Ð foranstaltninger til
 i sag C-284/95, Safety Hi-Tech Srl mod S. & T. Srl
 beskyttelse af ozonlaget Ð begrñnsninger i anvendelsen af
 (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra Giudice di Pace
 hydrochlorfluorcarboner og haloner Ð gyldighed«)
 di Genova) (1)
 (98/C 299/04)
 (»Forordning (EF) nr. 3093/94 Ð foranstaltninger til
 beskyttelse af ozonlaget Ð begrñnsninger i anvendelsen af
 hydrochlorfluorcarboner og haloner Ð gyldighed«)
 (Processprog: italiensk)
 (98/C 299/03)
 (Processprog: italiensk) (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser)
 (Forelùbig oversñttelse. Den endelige oversñttelse vil blive I sag C-341/95, angående en anmodning, som Pretura cir-
 offentliggjort i Samling af Afgùrelser) condariale di Avezzano (Italien) i medfùr af EF-traktatens
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte
 ret verserende sag, Gianni Bettati mod Safety Hi-Tech Srl,
 at opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende gyldigheden af
 I sag C-284/95, angående en anmodning, som Giudice di artikel 5 i Rådets forordning (EF) nr. 3093/94 af
 Pace di Genova (Italien) i medfùr af EF-traktatens 15. december 1994 om stoffer, der nedbryder ozonlaget
 artikel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nñvnte (EFT L 333 af 22.12.1994, s. 1), har Domstolen, sammen-
 ret verserende sag, Safety Hi-Tech Srl mod S. & T. Srl, at sat af prñsidenten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsfor-
 opnå en prñjudiciel afgùrelse vedrùrende fortolkningen og mñndene C. Gulmann, H. Ragnemalm og M. Wathelet
 gyldigheden af Rådets forordning (EF) nr. 3093/94 af samt dommerne G. F. Mancini, J. C. Moitinho de
 15. december 1994 om stoffer, der nedbryder ozonlaget Almeida, P. J. G. Kapteyn, D. A. O. Edward, P. Jann, L.
 (EFT L 333 af 22.12.1994, s. 1) har Domstolen, sammen- Sevón og K. M. Ioannou (refererende dommer); generalad-
 sat af prñsidenten, G. C. Rodríguez Iglesias, afdelingsfor- vokat: P. LeÂger; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr H. A.
 mñndene C. Gulmann, H. Ragnemalm og M. Wathelet Rühl, den 14. juli 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 samt dommerne G. F. Mancini, J. C. Moitinho de således:
 Almeida, P. J. G. Kapteyn, D. A. O. Edward, P. Jann, L.
 Sevón og K. M. Ioannou (refererende dommer); generalad-
 vokat: P. LeÂger; justitssekretñr: ekspeditionssekretñr H. A.
 Rühl, den 14. juli 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder Gennemgangen af det forelagte spùrgsmål har intet frem-
 således: bragt, der kan rejse tvivl om gyldigheden af artikel 5 i
 Rådets forordning (EF) nr. 3093/94 af 15. december 1994
 om stoffer, der nedbryder ozonlaget.


text:
25.1.2003 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 19/39
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 I denne sag har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af 1. Kommissionens (Eurostat) afgørelse om at udelukke
 ansættelsesmyndighedens afgørelse om at afvise sagsøgerens European Dynamics fra udbudsproceduren for licitation
 klage, hvori han forlangte, at valget af 22. november 2001 2002/S 106-083279 — Parti 1 vedrørende »yderligere
 til den lokale sektion af personaleudvalget i Luxembourg udvikling af den fælles software CIRCA« annulleres.
 annulleres.
 2. Kommissionen (Eurostat) tilpligtes at vurdere European
 Dynamics’ bud i forbindelse med ovennævnte licitation
 Ifølge sagsøgeren fik den liste, som var opstillet af den faglige
 og at tillade European Dynamics at deltage fuldt ud og på
 organisation »Solidarité européenne«, kun en plads ud af i alt
 samme vilkår som alle de andre bydende.
 tyve pladser i den lokale sektion af personaleudvalget, selvom
 organisationens medlemmer opnåede et antal stemmer svaren-
 de til 25,523 % af samtlige afgivne stemmer.
 3. Kommissionen tilpligtes at betale European Dynamics’
 omkostninger i forbindelse med søgsmålet.
 Til støtte for sine påstande gør sagsøgeren gældende:
 — at vedtægtens artikel 9, stk. 3, er tilsidesat.
 — at artikel 1 i vedtægtens bilag II er tilsidesat. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 — at der er sket tilsidesættelse af artikel 6 i ordningen om
 personaleudvalgets sammensætning og funktion.
 Sagsøgeren er et selskab, der er virker inden for området
 informationsteknologi og kommunikation. Sagsøgeren deltog
 — at der er anlagt et klart fejlskøn.
 i licitation 2002/S 106-083279 for »Eurostat informationssy-
 stemer: Informations- og kommunikationsteknologier til Fæl-
 lesskabets statistiske system« og mere præcist i licitationens
 Sagsøgeren gør gældende, at ovennævnte bestemmelser fore- parti 1, »yderligere udvikling af den fælles software CIRCA«.
 skriver en ligelig repræsentation i den lokale sektion af Sagsøgerens bud blev afslået af sagsøgte på grund af manglende
 personaleudvalget af de holdninger, som er kommet til udtryk oplysninger om uddannelsesmæssige og faglige kvalifikationer
 i forbindelse med valget. Denne repræsentation er ikke længere i curriculum vitæet for mindst én af eksperterne i et team af
 tilstrækkeligt sikret, når over en fjerdedel af det af tjenestemæn- 27 personer.
 dene samlede antal afgivne stemmer kun er bestemmende for
 valget af 1/20 af personaleudvalgets medlemmer.
 Sagsøgeren gør til støtte for sit søgsmål gældende, at afgørelsen
 om at afslå dets bud er i strid med proportionalitetsprincippet.
 Buddet blev afslået på grund af manglende oplysninger i ét
 curriculum vitæ, selv om udbudskravene i brede og generelle
 vendinger henviser til teamets erfaring uden nogen yderligere
 anvisninger.
 Sag anlagt den 21. november 2002 af European Dynamics
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgeren gør endvidere gældende, at den anfægtede afgørelse
 (Sag T-345/02) er behæftet med et åbenbart urigtigt skøn. Sagsøgeren anfører,
 at sagsøgte ikke udnyttede sin beføjelse til at søge en afklaring
 af dette forhold og derfor tilsidesatte sin omsorgsforpligtelse
 (2003/C 19/74) og princippet om god forvaltningsskik.
 (Processprog: engelsk)
 Sagsøgeren gør også gældende, at sagsøgte — ved ikke at søge
 en afklaring og ved derved at udelukke sagsøgerens bud
 — tilsidesatte princippet om ligebehandling af de bydende.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret


text:
i Første Instans er der Sagsøgeren anfører, at et vurderingsudvalg ikke, med hensyn
 den 21. november 2002 anlagt sag mod Kommissionen for til om det vil eller ikke vil søge afklaring vedrørende et
 De Europæiske Fællesskaber af European Dynamics (Athen) individuelt bud, har et frit skøn, der er uafhængig af objektive
 ved Rechtsanwalt W. Knapp og advocate D. Spanou. forhold og fritaget for retslig kontrol.
 ---pagebreak--- C 19/40 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 Sagsøgeren gør endeligt gældende, at sagsøgte begik alvorlige Digital), der kontrolleres af Admira, ved ombytning af aktier.
 procedurefejl. Særligt tilsidesatte sagsøgte princippet om god I henhold til anmeldelsen vil det nystiftede selskab efter
 forvaltningsskik, parternes ret til at blive hørt og forpligtelsen ombytningen kontrolleres af Prisa og gruppen Canal+ i
 til at begrunde afgørelser. fællesskab.
 Sagsøgerne har til støtte for deres påstande anført følgende:
 — Kommissionen har overskredet sine beføjelser, idet den
 ikke har kompetence til at henvise en sag til myndigheder-
 ne i en medlemsstat, når referencemarkederne påvirker
 Sag anlagt den 22. november 2002 af Cableuropa SA, samhandelen inden for Fællesskabet og mere end én
 Región de Murcia de Cable SA, Valencia de Cable SA, medlemsstat.
 Mediterránea Sur Sistemas de Cable SA, og Mediterránea
 Norte Sistemas de Cable SA mod Kommissionen for De — Tilsidesættelse af fusionsforordningens artikel 9 for så
 Europæiske Fællesskaber vidt som den anfægtede beslutning er en »blanko«-
 henvisning til de nationale myndigheder.
 (Sag T-346/02)
 — Tilsidesættelse af begrundelsespligten, konkret fordi hen-
 visningen er en undtagelse i de tilfælde, hvor reference-
 (2003/C 19/75) markederne påvirker en væsentlig del af det fælles marked.
 (Processprog: spansk) (1 ) EFT L 395 af 30.12.1989, s. 1.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22. november 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Cableuropa SA, Aravaca,
 Madrid, Región de Murcia de Cable SA, Murcia (Spanien),
 Valencia de Cable SA, Madrid, Mediterránea Sur Sistemas de
 Cable SA, Alicante (Spanien), og Mediterránea Norte Sistemas Sag anlagt den 22. november 2002 af Aunacable SA
 de Cable SA, Castellón (Spanien), ved abogados Luis Felipe Unipersonal, Retecal Sociedad Operadora de Telecomuni-
 Castresana Sánchez og Gonzalo Samaniego Bordiu. caciones de Castilla y León SA, Euskaltel SA, Telecable
 de Avilés SA Unipersonal, Telecable de Oviedo SA
 Unipersonal, Telecable de Gijón SA Unipersonal, R Cable
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande: y Telecomunicaciones Galicia SA og Tenaria SA mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Kommissionens beslutning af 14. august 2002, hvorved
 sag COMP/M.2845 — Sogecable/Canalsatélite Digital/
 Vía Digital i overensstemmelse med artikel 9 i Rådets (Sag T-347/02)
 forordning nr. 4064/89 henvises til de kompetente
 myndigheder i Kongeriget Spanien, annulleres.
 (2003/C 19/76)
 — Hver part bærer sine egne omkostninger.
 (Processprog: spansk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 22. november 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 Den i denne sag anfægtede beslutning vedrører anmeldelsen af De Europæiske Fællesskaber af Aunacable SA, Unipersonal,
 en påtænkt fusion i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets Madrid, Retecal Sociedad Operadora de Telecomunicaciones
 forordning (EØF)


text:
nr. 4064/89 af 21. december 1989 om de Castilla y León SA, Boecilli, Valladolid (Spanien), Euskaltel
 kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (1), hvorved SA, Zamudio-Bizkaia, Telecable de Avilés SA Unipersonal,
 Sogecable SA, der kontrolleres af Promotora de Informaciones Avilés, Telecable de Oviedo SA, Oviedo, Telecable de Gijón SA
 SA, (Prisa) og gruppen Canal+ SA, hvor sidstnævnte selskab Unipersonal, Gijón, R Cable y Telecomunicaciones Galicia SA,
 udgør en del af Vivendi Universal-gruppen, har indgået en A Coruña (Spanien), og Tenaria SA, Cordovilla, Navarra
 aftale med gruppen Admira Media SA, om overtagelse af (Spanien), ved abogados Antonio Creus Carreras, Natalia
 Sogecable og DTS Distribuidora de Televisión Digital SA, (Vía Lacalle Mangas og José María Jiménez Laiglesia.


text:
C 213/42 DA Den Europæiske Unions Tidende 6.9.2003
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 I sag T-391/02 ( 1) har sagsøgerne anlagt annullationssøgsmål Sagsøgeren har fra den 1. juli 1999 arbejdet for sagsøgte. Hans
 vedrørende Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) kontrakt udløb den 1. juli 2003. Sagsøgerens ansøgning om at
 nr. 1774/2002 (2) med påstand om, at denne forordning få kontrakten forlænget blev imidlertid ikke imødekommet af
 annulleres for så vidt som undtagelser til foderforbuddet for sagsøgte. Sagsøgeren har anfægtet denne afgørelse.
 køkken- og madaffald i henhold til artikel 22 er tilladt i højest
 fire år fra den 1. november 2002. I den anfægtede beslutning
 fastsættes overgangsforanstaltninger i medfør af forordningens Til støtte for sine påstande har sagsøgeren for det første gjort
 artikel 32, stk. 2. gældende, at der er sket en tilsidesættelse af begrundelsesprin-
 cippet.
 Sagsøgerne har gjort gældende, at overgangsforanstaltninger-
 nes tidsbegrænsning er retsstridig. Den er ikke nødvendig for Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at sagsøgte har
 at opnå det tilstræbte formål. Sagsøgerne har i øvrigt henvist overskredet grænserne for sit skøn. Sagsøgte har udarbejdet
 til de i sag T-391/02 fremsatte anbringender og argumenter. principielle regler, retningslinjer og en etapeplan for at drage
 omsorg for, at kontraktforlængelser finder sted på en måde,
 der er entydig og transparent. Ifølge sagsøgeren har sagsøgte
 overskredet grænserne for sit skøn i forbindelse med anvendel-
 ( 1) EFT C 44, s. 42.
 sen af disse regler.
 ( 2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1774/2002 af
 3.10.2002 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter,
 som ikke er bestemt til konsum (EFT L 273, s. 1).
 Sagsøgeren har endvidere anført, at sagsøgte har tilsidesat sin
 omsorgspligt og ligebehandlingsprincippet.
 Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at den omstændighed,
 at han er medlem af Europols Styrelsesråd, og hans stilling
 som fagforeningsmedlem er grunden til, at hans kontrakt ikke
 er blevet forlænget. Ifølge sagsøgeren skal arbejdstagere, der er
 medlem af et medbestemmelsesorgan, nyde ekstra beskyttelse
 Sag anlagt den 11. juli 2003 af Andreas Mausolf mod mod afskedigelse, og det påhviler arbejdsgiveren i sådanne
 Europol tilfælde at godtgøre, at der ikke foreligger nogen forbindelse
 mellem afskedigelsen og arbejdstagerens aktiviteter.
 (Sag T-258/03)
 (2003/C 213/81)
 (Processprog: nederlandsk)
 Slettelse af sag T-280/93 ( 1)
 (2003/C 213/82)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11. juli 2003 anlagt sag mod Europol af Andreas Mausolf,
 Leiden (Nederlandene), ved Maria Franciscus Baltussen og (Processprog: engelsk)
 Pauline de Casparis.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Ved kendelse af 12. juni 2003 har formanden for Første
 Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 1) Europols delvise afvisning af 14. april 2003 af sagsøge- besluttet, at sag T-280/93, Brian Stephen Garrett mod Rådet for
 rens klage over afgørelsen af 30. september 2002 annulle- Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæiske
 res, og samtidig annulleres afgørelsen af 30. september Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 2002.
 (1 ) EFT C 302 af 19.11.1992.
 2) Europol tilpligtes at betale erstatning til Andreas Mausolf,
 herunder under alle omstændigheder at betale sagens
 omkostninger.


text:
10.7.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 221/27
 Rettens kendelse af 3. maj 2017 — De Nicola mod EIB
 (Sag T-59/16 P) (1)
 ((Appel - personalesag - ansatte i EIB - bedømmelse - karriereudviklingsrapport - bedømmelsesåret 2012 - retlige fejl - åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet))
 (2017/C 221/37)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (ved advokat G. Ferabecoli)
 Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Investeringsbank (EIB) (ved G. Nuvioli og G. Faedo, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Personaleretten (enedommer) den 18. december 2015, De Nicola mod EIB (F-9/14, EU:F:2015:163), med påstand om delvis ophævelse af denne dom.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Carlo De Nicola bærer sine egne omkostninger og betaler de af Den Europæiske Investeringsbank (EIB) afholdte omkostninger i forbindelse med appelsagen.
 (1) EUT C 111 af 29.3.2016.


text:
Nr . C 108/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13 . 4 . 96
 herved blev truffet bestemmelse om, at sagsøgeren ikke fuldt KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 ud kunne få godtgjort forskellen mellem henholdsvis de den 15 . februar 1996
 udgifter i anledning af sygdom, som sagsøgeren havde
 afholdt i forbindelse med sygdom hos et barn, over for hvem i sag T-5/95 , Amicale des résidents du square d'Auvergne
 han har forsørgerpligt, og ydelserne fra den fælles sygefor mod Kommissionen for De Europæiske Fælesskaber (')
 sikringsordning, har Retten ( Femte Afdeling), sammensat af (Konkurrence — annullationssøgsmål —passivitetssøgsmål
 afdelingsformanden, R. Schintgen, og dommerne R. García- — erstatningssøgsmål —påstand om meddelelse afpålæg —
 Valdecasas og J . Azizi; justitssekretær: H. Jung, den 7 , marts formaliteten — stillingtagen til sagen ufornøden)
 1 996 afsagt dom, hvis konklusion lyder således : ( 96/C 108/22 )
 1 ) Kommissionen frifindes. (Processprog: fransk)
 2 ) Hver part bærer sine omkostninger. I sag T-5/95 , Amicale des résidents du square d'Auvergne,
 Massy ( Frankrig ), ved advokat Jean-Marc Florand, Paris,
 (') EFT nr. C 380 af 31 . 12 . 1994 . mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( be
 fuldmægtigede : Giuliano Marenco og Wouter Wils ), hvori
 der for det første er nedlagt påstand om, at det fastslås , at
 Kommissionen har udvist passivitet, og om at det pålægges
 den at forsætte behandlingen af en klage, for det andet om
 annullation af Kommissionens beslutninger som indeholdt i
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS dens skrivelser til sagsøgeren af 20 . september 1994 ,
 5 , oktober 1994 og 26 . oktober 1994, og for det tredje om ,
 den 12 . marts 1996 at Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstat
 i sag T-361/94, Henry A. Weir mod Kommissionen for De ning på 10 millioner ECU, har Retten ( Første Afdeling ),
 Europæiske Fællesskaber ( 1 ) sammensat af præsidenten, A. Saggio, og dommerne V. Tiili
 (Tjenestemand — vedvarende delvis invaliditet — ligebe og R. M. Moura-Ramos; justitssekretær: H. Jung, den
 handling — udvikling i købekraften — forsinkelse med 15 . februar 1996 afsagt kendelse , hvis konklusion lyder
 således :
 behandlingen af sagen — morarenter — formaliteten)
 ( 96/C 108/21 )
 1 ) Det er ufornødent at træffe afgørelse om påstanden om
 passivitet.
 (Processprog: tysk)
 2 ) I øvrigt afvises sagen .
 I sag T-361/94, Henry A. Weir, tidligere tjenestemand ved
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl
 i Glasgow ( Det Forenede Kongerige ), ved advokat Hans- 3 ) Hver part bærer sine egne omkostninger, herunder
 Josef Ruber, Koln, og med valgt adresse i Luxembourg hos omkostningerne vedrørende sagen om foreløbige for
 advokat Ernest Arendt, 8-10 , rue Mathias Hårdt, mod holdsregler.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ( befuld
 mægtigede : Julian Currall og Bertrand Wägenbaur ), hvori (') EFT nr . C 54 af 4 . 3 . 1995 .
 der dels er nedlagt påstand om annullation af Kommissio
 nens afgørelse af 25 . februar 1994 truffet


text:
i henhold til
 artikel 73 i vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske
 Fællesskaber eller, subsidiært, om erstatning for tab af
 købekraft, dels om tilkendelse af morarenter, har Retten
 (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. P.
 Briët, og dommerne B. Vesterdorf og A. Potocki; justits KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN
 sekretær: H. Jung, den 12 . marts 1996 afsagt dom, hvis FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS
 konklusion lyder således : den 11. februar 1996
 i sag T-235/95 R: Anthony Goldstein mod Kommissionen
 1 ) Sagen afvises, for så vidt angår påstandene om, at der for De Europæiske Fællesskaber
 udstedes pålæg til Kommissionen, og om, at denne
 tilpligtes at betale erstatning for tab af købekraft. ( 96/C 108/23 )
 2 ) I øvrigt frifindes Kommissionen. (Processprog: engelsk)
 3 ) Hver part bærer sine omkostninger. I sag T-235/95 R, Anthony Goldstein, læge, London, ved
 Solicitor Raymond St John Murphy, mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ( befuldmægtiget: Richard
 ( ] ) EFT nr. C 380 af 31 . 12 . 1994 .
 Lyal ), angående en begæring om foreløbige forholdsregler
 har Rettens præsident den 27. februar 1996 afsagt kendelse,
 hvis konklusion lyder således :
 ---pagebreak--- 13 . 4 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 108/ 11
 1 . Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til det første udbud, figurerede på en short list , der var
 følge. vedhæftet the invitation to tender.
 2 . Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. Den utilstrækkelige begrundelse, der er givet, er helt
 uberettiget . I den forbindelse anføres det, at den eneste
 virkelige ændring, det nye udbud bevirkede, var, at KOL
 PROJEKT blev udelukket fra the short list. Samtidig
 anbefalede man imidlertid den virksomhed , der fik tildelt
 ordren , at give KOLPROJEKT rollen som underentreprenør
 for op til 25 % af tilbudsbeløbet.
 Sag anlagt den 26 . januar 1996 af TEAM Sri og Centralne
 Heraf følger, at de anfægtede akter — beslutningen om at
 Biuro Projektowo-Badawcze Budownictwa Kolejowego
 ( CBBBK KOLPROJECT) mod Kommissionen for De annullere den udbudsprocedure , der var offentliggjort den
 Europæiske Fællesskaber 13 . juni 1995 , og beslutningen om at indlede en ny
 procedure — ikke opfylder noget objektivt formål af almen
 ( Sag T- 1 3/96 ) interesse . Tværtimod har de ført til en ubegrundet forsin
 ( 96/C 108/24 ) kelse ved tildelingen af kontrakten samt til et alvorligt tab
 for de sagsøgende virksomheder.
 (Processprog: italiensk)
 De omhandlede akter bør derfor annulleres på grund af
 magtfordrejning og på grund af Kommissionens åbenbare
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der tilsidesættelse af princippet om god forvaltning.
 den 26 . januar 1 996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af TEAM Sri, Rom , og Centralne
 Biuro Projektowo-Badawcze Budownictwa Kolejowego
 ( CBBBK KOLPROJECT ), Warszawa , Polen, ved advoka
 terne Antonio Tizzano og Gian Michele Roberti, Napoli , og
 med valgt adresse i Bruxelles , Place du Grand Sablon 36 .
 Sag anlagt den 1 , februar 1996 af Cityflyer Express Limited
 Sagsøgeren har nedlagt følgende


text:
påstande : mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-16/96 )
 — sagen om annullation af Kommissionens afgørelse i
 skrivelse af 16 . november 1995 fra kontorchefen i ( 96/C 108/25 )
 Direktorat B i Generaldirektoratet for Forbindelser med
 Tredjelande om annullation af udbudsproceduren ved (Processprog: engelsk)
 rørende » Feasibility Study for the Modernisation of
 Railway Junction in Warsaw on the E-20 TEN Line « og
 den efterfølgende udbudsbekendtgørelse af 4 , december Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 1995 , som også vedrører » Modernisation of Railway den 1 , februar 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Junction in Warsaw on the E-20 TEN Line Feasibility Europæiske Fællesskaber af Cityflyer Express Limited ved
 Study «, antages til realitetsbehandling advokat Charles Price og med valgt adresse i Luxembourg
 hos advokat Lucy Dupong, 14a , rue des Bains .
 — sagen om erstatning af den skade, sagsøgerne har lidt,
 antages til realitetsbehandling, og Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 — Kommissionens beslutning af 26 . juli 1995 om støtte
 ger .
 ydet af regionen Flandern til det belgiske selskab
 Vlaamse Luchttransportmaatschappij NV annulleres .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostnin
 Sagsøgerne, et projekteringsfirma , som driver virksomhed i ger .
 Italien og i udlandet med udførelse , administration og
 vedligeholdelse af offentlige anlægsarbejder, og et polsk
 selskab med offentlig kapital, der har til formål at udføre Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 projektering inden for jernbanesektoren , anfægter, at sag
 søgte i stedet for at skride til tildeling af en kontrakt udbudt Sagsøgeren, der er et luftfartsselskab med hjemsted i
 inden for rammerne af PHARE-programmet vedrørende England, beflyver ruter fra London Gatwick til Antwerpen,
 udførelsen af en gennemførlighedsundersøgelse i forbin Dublin, Düsseldorf, Guernsey, Jersey, Leeds/Bradford ,
 delse med moderniseringen af jernbaneknudepunktet i Newcastle og Rotterdam . Selskabet anfægter Kommissio
 Warszawa på linje E-20 TEN har besluttet at annullere nens beslutning af 26 . juli 1995 om støtte ydet af regionen
 proceduren og indlede en ny udbudsprocedure . De virksom Flandern til det belgiske selskab Vlaamse Luchttransport
 heder, der blev opfordret til at afgive bud i forbindelse med maatschappij NV ( VLM ) i form af et rentefrit lån på 20 mio .


text:
2.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/25
 Sag anlagt den 17. februar 2005 af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-77/05)
 (2005/C 82/50)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 17. februar 2005 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland ved Elisabeth O'Neill, som befuldmægtiget og med valgt adresse i Luxembourg.
 Det Forenede Kongerige har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Annullation af Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (1);
 2.
 Det bestemmes i overensstemmelse med artikel 233 EF, efter annullation af ovennævnte forordning og indtil vedtagelsen af nye bestemmelser på dette område, at bestemmelserne i den anfægtede ordning forbliver i kraft, dog ikke i det omfang de har til virkning at udelukke Det Forenede Kongerige fra at deltage i anvendelsen af forordningen.
 3.
 Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Det Forenede Kongerige blev nægtet adgang til at deltage i vedtagelsen af Rådets forordning (EF) nr. 2007/2004 af 26. oktober 2004 om oprettelse af et europæisk agentur for forvaltning af det operative samarbejde ved EU-medlemsstaternes ydre grænser (forordningen om et grænseagentur), til trods for, at det havde givet meddelelse om, at det ønskede at deltage i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i Protokol om integration af Schengen-reglerne i Den Europæiske Union (Schengen-protokollen), og artikel 3, stk. 1, i Protokol om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling. Til støtte for påstanden om annullation af forordningen om et grænseagentur har Det Forenede Kongerige gjort gældende, at dets udelukkelse fra forordningens vedtagelse indebærer en tilsidesættelse af væsentlige formkrav og/eller tilsidesættelse af traktaten som omhandlet i artikel 230, stk. 2, EF.
 Det Forenede Kongeriges hovedanbringende er, at Rådet ved at udelukke det fra vedtagelsen af forordningen om et grænseagentur har handlet på grundlag af en fejlagtig fortolkning af forholdet mellem artikel 5 og artikel 4 i Schengen-protokollen. Det Forenede Kongerige har nærmere bestemt fremsat følgende anbringender:
 a)
 Rådets fortolkning – hvorefter retten til at deltage i henhold til Schengen-protokollens artikel 5 kun gælder for foranstaltninger til udbygning af Schengen-reglerne, og hvori Det Forenede Kongerige i medfør af en afgørelse truffet af Rådet i henhold til artikel 4 deltager – modsiges af opbygningen og ordlyden af de to bestemmelser, af selve karakteren af den i artikel 5 indeholdte ordning, og af Erklæring (nr. 46) ad artikel 5, der blev knyttet til Amsterdam-traktatens slutakt.
 b)
 Rådets fortolkning af Schengen-protokollen er ikke nødvendig for at sikre, at »berører ikke«-reglen i artikel 7 i protokollen om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling har effektiv virkning. En sådan fortolkning er heller ikke nødvendig for at bevare Schengen-reglernes sammenhæng. Forordningens virkninger for Det Forenede Kongerige vil være særdeles uforholdsmæssige, hvis den anses som en foranstaltning til beskyttelse af Schengen-reglerne.
 c)
 Henset til den brede og løse fortolkning af begrebet foranstaltninger til udbygning af Schengen-reglerne, som Rådet anvender i sin


text:
praksis, ville ordningen i Schengen-protokollens artikel 5, således som fortolket af Rådet, fungere på en måde, der er i strid med princippet om retssikkerhed og de grundlæggende principper, der gælder for udvidet samarbejde.
 Subsidiært har Det Forenede Kongerige gjort gældende, at såfremt Rådets fortolkning af forholdet mellem artikel 5 og artikel 4 i Schengen-protokollen må anses for korrekt, vil dette nødvendigvis indebære, at der skal anlægges en snæver fortolkning af en foranstaltning til udbygning af Schengen-reglerne som omhandlet i artikel 5, således at en foranstaltning skal være uløseligt forbundet med Schengen-reglerne. Forordningen om et grænseagentur er ikke en sådan foranstaltning.
 (1) EUT L 349, s. 1.


text:
15.7.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 165/36
 Sag anlagt den 22. maj 2006 — Pereira Sequeira mod Kommissionen
 (Sag F-65/06)
 (2006/C 165/74)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Rosa Maria Pereira Sequeira (Bruxelles, Belgien) (ved avocats T. Bontinck og J. Feld)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af den individuelle afgørelse vedrørende en ændring af kategori med virkning fra den 16. august 2005, som blev meddelt sagsøgeren den 19. september 2005.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, som bestod den interne udvælgelsesprøve KOM/PC/04, blev udnævnt til tjenestemand og indplaceret i lønklasse C*1, dvs. den samme lønklasse, hun havde været indplaceret i ved hendes seneste kontrakt som midlertidigt ansat. Selv om sagsøgeren tidligere havde haft en mere fordelagtig indplacering, var hun således blevet degraderet til den lavere lønklasse C*1 før hendes udnævnelse til tjenestemand.
 Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført, at der er sket tilsidesættelse af vedtægtens artikel 31 og 62 samt af artikel 5 og 2 i vedtægtens bilag XIII.
 Sagsøgeren har desuden anført, at princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og princippet om bevarelse af de erhvervede rettigheder er tilsidesat.


text:
23.6.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 140/3
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 10. maj 2007 — Thames Water Utilities Ltd, Regina mod South East London Division, Bromley Magistrates' Court (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-252/05) (1)
 (Affald - direktiv 75/442/EØF, 91/156/EØF og 91/271/EØF - spildevandsudslip fra et kloaknet - kvalifikation - anvendelsesområde for direktiv 75/442/EØF og 91/271/EØF)
 (2007/C 140/04)
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Justice (England & Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Thames Water Utilities Ltd, Regina
 Sagsøgt: South East London Division, Bromley Magistrates' Court
 Procesdeltager: Environment Agency
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (England and Wales), Queen's Bench Division (Administrative Court) — fortolkning af Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135, s. 40) og af Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald (EFT L 194, s. 39), som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991 (EFT L 78, s. 32) — affaldsbegrebet — spildevandsudslip fra rør i et kloaknet
 Konklusion
 1)
 Spildevandsudslip fra et kloaknet, som drives af en lovreguleret virksomhed med ansvar for rensning af spildevand i henhold til Rådets direktiv 91/271/EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand og den lovgivning, der er udstedt til dette direktivs gennemførelse, udgør affald i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i Rådets direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, som ændret ved Rådets direktiv 91/156/EØF af 18. marts 1991.
 2)
 Direktiv 91/271 udgør ikke »andre bestemmelser« i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 2, stk. 1, litra b), i direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156. Det tilkommer den forelæggende ret — under hensyn til de kriterier, der er defineret i denne dom — at efterprøve, om den nationale lovgivning kan anses for at udgøre »andre bestemmelser« i denne bestemmelses forstand. Dette er tilfældet, hvis denne nationale lovgivning indeholder præcise bestemmelser, der organiserer håndteringen af det omhandlede affald, og hvis den kan sikre en miljøbeskyttelse, der svarer til den, som er sikret ved direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, og navnlig ved dets artikel 4, 8 og 15.
 3)
 Direktiv 91/271 kan ikke — med hensyn til håndteringen af spildevandsudslip fra et kloaknet — anses for en lex specialis i forhold til direktiv 75/442, som ændret ved direktiv 91/156, og det kan således ikke finde anvendelse i henhold til samme direktivs artikel 2, stk. 2.
 (1) EUT C 205 af 20.8.2005.


text:
12 . 8 . 95 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 208/31
 Sag anlagt den 10. maj 1995 af N. Corman SA mod Sagsøgeren finder, at den sagsøgte institution har tilsidesat
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber retssikkerhedsprincippet og princippet om beskyttelse af
 ( Sag T-l 17/95 ) den berettigede forventning ved med øjeblikkelig virkning
 og uden overgangsforanstaltninger at fratage sagsøgeren
 ( 95/C 208/65 )
 muligheden for fortsat at drage fordel af fællesskabsregule
 ringen .
 (Processprog: fransk)
 Sagsøgeren har ligeledes anført, at man ved den omtvistede
 forordning har tilsidesat princippet om forbud mod for
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der skelsbehandling ved ikke at stille krav om overholdelse af
 den 10 . maj 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De samme restriktive betingelser for ydelse af støtte for smør
 Europæiske Fællesskaber af N. Corman SA, Goé-Limbourg bestemt til hjemløse, for hvilket der derimod kan opnås
 ( Belgien ), ved advokat Lucette Delfalque, Bruxelles, og med fællesskabsstøtte uafhængigt af de anvendte råvarer. Sag
 valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson sårl, 1 , søgeren har understreget, at denne forskellige behandling,
 rue Glesener . som ikke tidligere fandtes mellem smør bestemt til hjemløse
 og smør, der skal anvendes til fremstilling af konditorvarer
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : og konsumis, ikke er objektivt berettiget.
 1 ) Artikel 1 , stk . 4, i Kommissionens forordning ( EF ) Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at de anfægtede
 nr . 455/95 annulleres . regler er i strid med såvel Fællesskabets almindelige inter
 esser som proportionalitetsprincippet, for så vidt som den
 nye begrænsning i adgangen til at opnå fællesskabsstøtte
 2 ) Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. ikke svarer til det med disse regler tilstræbte formål .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren, et belgisk aktieselskab, der er den eneste
 producent i Unionen, hvis væsentligste og altovervejende
 aktivitet består i fremstilling af vandfrit mælkefedt og
 » teknisk smør «, har anlagt sag med påstand om annullation Sag anlagt den 11 . maj 1995 af Miguel Anacoreta Correia
 af artikel 1 , stk. 4, i forordning ( EF ) nr. 455/95 om ændring mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 af forordning ( EØF ) nr . 1547/87 og ( EØF) nr. 1589/87, for ( Sag T-118/95 )
 så vidt angår interventionsorganernes opkøb af smør, og ( 95/C 208/66 )
 forordning ( EØF ) nr. 2191 /81 og ( EØF) nr. 570/88 , for så
 vidt angår støtte til køb af smør og salg af smør til nedsat pris
 til bestemte kategorier af forbrugere og industrier . Bestem (Processprog: fransk)
 melserne angår navnlig salg af smør til nedsat pris og ydelse
 af støtte for fløde, smør og koncentreret smør til fremstilling
 af konditorvarer, konsumis og andre levnedsmidler. Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11 . maj 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Miguel Anacoreta Correia,
 De betingelser for at opnå støtte , som indføres med de nye Bruxelles, ved advokat Georges Vandersanden, Bruxelles,
 regler,


text:
adskiller sig radikalt fra de hidtidige, da der — i stedet og med valgt adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson
 for at krav om klassificering af belgisk smør som » beurre sårl, 1 , rue Glesener.
 marque de controle « — nu stilles krav om, at smørret
 » direkte og udelukkende er fremstillet af pasteuriseret
 fløde «, og at der er tale om smør, der »i fremstillingsmed Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 lemsstaten opfylder betingelserne i artikel 6 , stk. 2, i
 forordning ( EØF ) nr. 804/68 og kravene ifølge national — Afslaget af 24 . juni 1994 på sagsøgerens ansøgning om
 kvalitetsklasse, jf. bilag II til forordning (EF ) nr. 454/95 , og stillingen KOM/OOl /94 som vicegeneraldirektør for
 hvis emballage er mærket i overensstemmelse hermed .« Generaldirektoratet for Politiske Forbindelser med
 Tredjelande annulleres, og udnævnelsen af den valgte
 Sagsøgeren har oplyst, at selskabet har udviklet en metode ansøger til denne stilling annulleres.
 til fremstilling af smør med et fedtindhold på 82 % , hvorved
 der kan opnås en standardiseret og stabil smørkvalitet, som — Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkost
 er meget efterspurgt blandt producenter af konditorvarer. ninger.
 Disse standardiserede produkter kan overhovedet ikke
 fremstilles alene på grundlag af frisk fløde . Sagsøgeren har
 tillige anført, at det har krævet så store investeringer i Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 forskning og udvikling at bringe denne opfindelse op på et
 kommercielt og teknisk set tilstrækkeligt niveau, at frem Sagsøgeren har anført, at han indgav ansøgning til stillingen
 stillingen af dette standardiserede smør ikke vil kunne som vicegeneraldirektør for Generaldirektotatet for Politi
 fortsættes uden fællesskabsstøtte, da fremstillingsprisen er ske Forbindelser med Tredjelande ( GD I.A), som blev
 for højt til, at der kan findes afsætningsmuligheder. opslået den 6 . januar 1994 ( KOM/OOl/94 ). Den 24 . juni


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/6
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 25. juni 2013 — Europa-Kommissionen mod Den Tjekkiske Republik
 (Sag C-241/11) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2003/41/EF - arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed - delvis manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist - dom, hvorved Domstolen fastslår et traktatbrud - manglende opfyldelse - artikel 260, stk. 2, TEUF - økonomiske sanktioner - fast beløb)
 2013/C 225/08
 Processprog: tjekkisk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved Z. Malůšková, N. Yerrell og K.-Ph. Wojcik, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek og J. Očková som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — artikel 260 TEUF — manglende opfyldelse af Domstolens dom af 14. januar 2010 i sag C-343/08, Kommissionen mod Den Tjekkiske Republik — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af alle de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF af 3. juni 2003 om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed (EUT L 235, s. 10) — pålæggelse af et fast beløb og en tvangsbøde
 Konklusion
 1)
 Den Tjekkiske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 260, stk. 1, TEUF, idet den ikke — ved udløbet af den frist, der var fastsat i den åbningsskrivelse, som Europa-Kommissionen fremsendte til den i henhold til artikel 260, stk. 2, TEUF — har truffet alle de foranstaltninger, der er nødvendige til opfyldelse af dom af 14. januar 2010, Kommissionen mod Den Tjekkiske Republik (sag C-343/08).
 2)
 Den Tjekkiske Republik skal til Europa-Kommissionen, på kontoen »Den Europæiske Unions egne indtægter«, betale et fast beløb på 250 000 EUR.
 3)
 Den Tjekkiske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 232 af 6.8.2011.


text:
6.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 351/28
 Sag anlagt den 18. august 2014 — Wm. Wrigley Jr. mod KHIM (gengivelse af en kugle)
 (Sag T-625/14)
 2014/C 351/37
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Wm. Wrigley Jr. Company (Wilmington, De Forende Stater) (ved advokaterne M. Kinkeldey, S. Brandstätter og C. Schmitt)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 17. juni 2014 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag (R 168/2014-5), annulleres.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærke, der gengiver en kugle for varer i klase 3, 21 og 30 — EF-varemærkeansøgning nr. 1 1 7 37 541
 Undersøgerens afgørelse: Delvis afslag på EF-varemærkeansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
27.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 180/7
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling) (Fjerde Afdeling)
 af 6. juni 2002
 af 6. juni 2002
 i sag C-177/01, Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 i sag C-146/01, Kommissionen for De Europæiske Fælles- skaber mod Den Franske Republik (1)
 skaber mod Kongeriget Belgien (1)
 (»Traktatbrud — artikel 4 og 11 i direktiv 96/59/EF om
 bortskaffelse af polychlorbiphenyler og polychlorterphenyler
 (»Traktatbrud — direktiv 90/641/Euratom — beskyttelse af (PCB/PCT)«)
 arbejdstagere — eksterne arbejdstagere, der udsættes for
 risici for ioniserende stråling under deres arbejde i et
 kontrolleret område«) (2002/C 180/12)
 (Processprog: fransk)
 (2002/C 180/11)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 (Processprog: fransk) gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) I sag C-177/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtigede: H. Støvlbæk og J. Adda) mod Den
 Franske Republik (befuldmægtigede: G. de Bergues og
 D. Colas), angående en påstand om, at det fastslås, at Den
 Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som påhviler
 I sag C-146/01, Kommissionen for De Europæiske Fællesska- den i henhold til artikel 4 og 11 i Rådets direktiv 96/59/EF af
 ber (befuldmægtiget: L. Ström, bistået af advokat M. van der 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbiphenyler
 Woude) mod Kongeriget Belgien (befuldmægtiget: A. Snoecx), og polychlorterphenyler (PCB/PCT) (EFT L 243, s. 31), idet
 angående en påstand om, at det fastslås, at Kongeriget Belgien den ikke har tilsendt Kommissionen en sammenfatning af
 har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 90/ fortegnelserne over apparater med et PCB-indhold på mere
 641/Euratom af 4. december 1990 om strålebeskyttelse af end 5 dm3, en plan for dekontaminering og/eller bortskaffelse
 eksterne arbejdstagere, der udsættes for risici for ioniserende af apparater, der er optaget i fortegnelserne, og de heri
 stråling under deres arbejde i et kontrolleret område (EFT indeholdte PCB, samt en skitseret plan for indsamling og
 L 349, s. 21), idet det ikke inden for den fastsatte frist har efterfølgende bortskaffelse af de i direktivets artikel 6, stk. 3,
 vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nævnte apparater, som ikke skal optages i fortegnelser efter
 nødvendige for at efterkomme direktivets artikel 4, stk. 2, artikel 4, stk. 1, har Domstolen (Fjerde Afdeling), sammensat
 bilag I og II samt artikel 5 og 6, eller ikke har underrettet af afdelingsformanden, S. von Bahr, og dommerne
 Kommissionen herom, har Domstolen (Tredje Afdeling), sam- D.A.O. Edward og A. La Pergola (refererende dommer);
 mensat af afdelingsformanden, F. Macken, og dommerne generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den
 C. Gulmann (refererende dommer) og J.N. Cunha Rodrigues; 6. juni 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den
 6. juni 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: 1) Den Franske Republik har tilsidesat de forpligtelser, som
 påhviler den i henhold til artikel 4 og 11 i Rådets direktiv 96/
 59/EF af 16. september 1996 om bortskaffelse af polychlorbi-
 1) Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til
 phenyler og polychlorterphenyler (PCB/PCT), idet den ikke


text:
har
 Rådets direktiv 90/641/Euratom af 4. december 1990 om
 tilsendt Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber en
 strålebeskyttelse af eksterne arbejdstagere, der udsættes for risici
 sammenfatning af fortegnelserne over apparater med et PCB-
 for ioniserende stråling under deres arbejde i et kontrolleret
 indhold på mere end 5 dm3, en plan for dekontaminering og/
 område, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget
 eller bortskaffelse af apparater, der er optaget i fortegnelserne,
 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for
 og de heri indeholdte PCB, samt en skitseret plan for indsamling
 at efterkomme direktivets artikel 4, stk. 2, bilag I og II samt
 og efterfølgende bortskaffelse af de i direktivets artikel 6, stk. 3,
 artikel 5 og 6.
 nævnte apparater, som ikke skal optages i fortegnelser efter
 direktivets artikel 4, stk. 1.
 2) Kongeriget Belgien betaler sagens omkostninger.
 2) Den Franske Republik betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 150 af 19.5.2001.
 (1) EFT C 173 af 16.6.2001.


text:
2.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/8
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse afsagt den 28. december 2004 af Gerechtshof te Amsterdam i sagen Friesland Coberco Dairy Foods B.V., der driver virksomhed under navnet Friesland Supply Point Ede, mod Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen
 (Sag C-11/05)
 (2005/C 82/16)
 Processprog: nederlandsk
 Ved kendelse afsagt den 28. december 2004, indgået til Domstolens Justitskontor den 14. januar 2005, har Gerechtshof te Amsterdam i sagen Friesland Coberco Dairy Foods B.V., der driver virksomhed under navnet Friesland Supply Point Ede, mod Inspecteur van de Belastingdienst/Douane Noord/kantoor Groningen forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1)
 Hvorledes skal udtrykket »uden at væsentlige interesser hos Fællesskabets producenter af lignende varer berøres« i EF-toldkodeksens (1) artikel 133, litra e), fortolkes? Henvises der herved udelukkende til markedet for færdigvaren, eller skal den økonomiske situation for de råvarer, der forarbejdes under toldkontrol, også undersøges?
 2)
 Gælder der ved vurderingen af »om der [...] kan skabes eller opretholdes forarbejdningsaktiviteter i Fællesskabet« – som omhandlet i gennemførelsesforordningens (2) artikel 502, stk. 3 – et bestemt antal arbejdspladser, der mindst skal kunne skabes ved den påtænkte virksomhed? Hvilke andre kriterier gælder der ved fortolkningen af den nævnte forordningsbestemmelse?
 3)
 Kan EF-Domstolen i lyset af besvarelsen af spørgsmål 1 og 2 undersøge gyldigheden af en konklusion fra udvalget i forbindelse med en præjudiciel procedure?
 4)
 Er den foreliggende konklusion i givet fald gyldig såvel med hensyn til begrundelsen som med hensyn til de behandlede økonomiske argumenter?
 5)
 Såfremt EF-Domstolen ikke kan undersøge gyldigheden af en konklusion, hvorledes skal udtrykket »[u]dvalgets konklusion skal iagttages af [toldmyndighederne]« i gennemførelsesforordningens (3) artikel 504, stk. 4, da fortolkes, hvis toldmyndighederne – i første instans – og/eller de nationale domstole – under et søgsmål – er af den opfattelse, at udvalgets konklusion ikke kan lægges til grund for en afvisning af en ansøgning om bevilling til forarbejdning under toldkontrol?
 (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12.10.1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302, s. 1).
 (2) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2.7.1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (EFT L 253, s. 1).
 (3) Kommissionens forordning (EF) nr. 993/2001 af 4.5.2001 om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 141, s. 1).


text:
C 84/64 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6.4.2002
 Sagsøgeren har tillige anført, at Kommissionen lagde en urigtig — Domstolen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på
 retsopfattelse og en urigtig bedømmelse af faktum til grund, 350 000 EUR, fastsat med ethvert forbehold, i godtgørel-
 da den godkendte »forbuddet mod forskelsbehandling«, som se for den skade han har lidt og vil komme til at lide i
 afskærer de forretningsdrivende fra at lade kunden betale fremtiden, med tillæg af morarenter 10 % p.a. fra den
 omkostningerne ved brugen af kreditkortet. Dette forbud er 7. oktober 1999 indtil betaling sker.
 efter sagsøgerens opfattelse konkurrencebegrænsende, da det
 fratager de forretningsdrivende det pressionsmiddel, der består — Domstolen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 i, at de ved forhandlinger om lavere gebyrer kan true med at
 foretage en sådan forskelsbehandling. Sagsøgeren har anført,
 at Kommissionens undersøgelse af markedet på dette punkt er
 utilstrækkelig. Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har endvidere hævdet, at Kommissionen med den Sagsøgeren lider af en erhvervssygdom som følge af sit arbejde
 anfægtede beslutning fejlagtigt har godkendt flere andre regler. i Domstolens bygning, hvor der fandtes asbest.
 Kommissionen har således godkendt »regler for grænseover-
 skridende kortudstedelse«, der foreskriver, at et pengeinstitut,
 der ønsker at udstede kort i en anden stat, skal overholde de Ifølge sagsøgeren har Domstolen forvekslet to typer skade,
 regler, der gælder i den pågældende stat. Herved sker der efter nemlig skade i henhold til artikel 288 EF og skade i henhold
 sagsøgerens opfattelse en de facto opdeling af markedet, og de til vedtægtens artikel 73. Sagsøgeren kræver ikke, at det
 kortudstedende pengeinstitutter forhindres derved i at opnå en konstateres, at hans helbredstilstand er blevet forværret, jf.
 konkurrencemæssig fordel i ét land ved at være underlagt vedtægtens artikel 73, men godtgørelse for tort i henhold til
 mindre restriktive regler i et andet land. Kommissionen har artikel 288 EF som følge af sin sygdom, dvs. ikke-medicinsk
 endvidere fejlagtigt godkendt »regler for grænseoverskridende og ikke-økonomisk skade.
 hvervning af betalingsmodtagere«, som ifølge sagsøgeren for-
 hindrer, at en forretningsdrivende ved indgåelse af tilslut-
 ningsaftaler anvender et pengeinstitut fra et andet land, hvor Sagsøgeren har gjort gældende, at alle betingelserne for
 de multilaterale formidlingsgebyrer er lavere. tildeling af en sådan godtgørelse er opfyldt i hans sag. For det
 første har han lidt en reel skade, idet hans familieliv og sociale
 liv er blevet forstyrret som følge af hans sygdom. For det andet
 Endelig anfører sagsøgeren, at Kommissionens godkendelse af er der ifølge sagsøgeren årsagsforbindelse mellem den lidte
 »reglen om ingen hvervning af betalingsmodtagere uden skade og den handling, som institutionen foreholdes, idet
 kortudstedelse« ikke er ledsaget af en tilstrækkelig begrundelse. Domstolen ikke har truffet passende beskyttelsesforanstalt-
 Et pengeinstitut, der ønsker at hverve forretningsdrivende, skal ninger. For det tredje er skaden usædvanlig og særlig.
 ifølge denne regel have udstedt et vist antal kort til kunder, før
 det må begynde hvervningen. En sådan regel er ifølge sagsøge-
 ren udtryk for, at de nuværende kortudstedere har indgået en
 markedsdelingsaftale.
 Sag anlagt den 10. januar 2002 af Schlüsselverlag J.S.
 Moser Gesellschaft


text:
m.b.H. og seks andre mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber
 Sag anlagt den 3. januar 2002 af Robert Polinsky mod De
 Europæiske Fællesskabers Domstol. (Sag T-3/02)
 (Sag T-1/02) (2002/C 84/118)
 (2002/C 84/117) (Processprog: tysk)
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 10. januar 2002 anlagt sag mod Kommissionen for
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den De Europæiske Fællesskaber af Schlüsselverlag J.S. Moser
 3. januar 2002 anlagt sag mod De Europæiske Fællesskabers Gesellschaft m.b.H., Insbruck (Østrig), J. Wimmer GmbH, Linz
 Domstol af Robert Polinsky, Thionville (Frankrig), ved avocat (Østrig), Styria Medien AG, Graz (Østrig), Zeitungs- und
 Juan-Ramón Iturriagagoitia. Verlags-Gesellschaft m.b.H., Bregenz (Østrig), Eugen Russ
 Vorarlberger Zeitungsverlag und Druckerei Gesellschaft mbH,
 Schwarzach (Østrig), »Die Presse« Verlags-Gesellschaft m.b.H.,
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Wien (Østrig) og »Salzburger Nachrichten« Verlags-Gesellschaft
 m.b.H. & Co. KG, Salzburg (Østrig) ved Rechtsanwalt M.
 — Domstolens afgørelse af 25. september 2001 annulleres. Krüger.
 ---pagebreak--- 6.4.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 84/65
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: virksomhedsafhændelse men derimod om en virksomheds-
 sammenslutning.
 — Det fastslås, at Kommissionen har tilsidesat sine forpligtel-
 ser i henhold til EF-traktaten derved, at den ikke har
 truffet en afgørelse for så vidt angår den klage, som
 sagsøgerne har indgivet vedrørende gennemførelsen af en
 sammenslutning af fællesskabsdimension, der i henhold
 til national ret er anmeldt til og godkendt af OLG Wien i Sag anlagt den 18. januar 2002 af Michael Gerhard
 sin egenskab af kartelret, subsidiært at den har undladt at Franz Platte mod Kommissionen for De Europæiske
 opfordre de parter, der indgår i sammenslutningen, til at Fællesskaber
 anmelde denne til Kommissionen.
 (Sag T-6/02)
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (2002/C 84/119)
 (Processprog: fransk)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 Ved skrivelse af 25.5.2001 indgav sagsøgerne, der er indehave-
 den 18. januar 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De
 re af østrigske dagblade, en klage til Kommissionen over en
 Europæiske Fællesskaber af Michael Gerhard Franz Platte, Tielt-
 mediesammenslutning, der var givet tilladelse til i Østrig, og
 Winge (Belgien), ved avocat Xavier De Klesel.
 som omfattede virksomhederne Bertelsmann, Gruner+Jahr,
 Raffeisen, KURIER-Magazine og NEWS, og som efter sagsøger-
 nes opfattelse er af fællesskabsdimension. Klagen var forbundet Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 med en begæring om, at de virksomheder, der indgik i
 sammenslutningen, skulle opfordres til at anmelde sammen- — Den påklagede afgørelse af 6. september 2001 annulleres,
 slutningen i henhold til Rådets forordning nr. 4064/89. idet der anordnes det, som ansættelsemyndigheden burde
 have foretaget, nemlig sagsøgerens udnævnelse i løn-
 klasse C4.
 GD for Konkurrence gav i flere skrivelser udtryk for den
 opfattelse, at den omhandlede forordning ikke fandt anvendel-
 se på den foreliggende sammenslutning, eftersom der havde Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 fundet en delvis afhændelse sted, der ikke omfattede mindst to
 virksomheder, hvis samlede omsætning hver især overstiger Sagsøgeren blev ved sin tiltrædelse af tjenesten indplaceret i
 250 mio EUR. GD for Konkurrence anførte dog, at denne lønklasse C5. Det er denne afgørelse, sagsøgeren


text:
anfægter med
 opfattelse ikke var bindende for sagsøgte. sit søgsmål. Ifølge sagsøgeren burde han, under hensyn til hans
 tidligere faglige erfaring og til det forhold, at tjenestens behov
 Da Kommissionen ikke inden to måneder efter sagsøgernes krævede ansættelse af en særligt kvalificeret person, have været
 opfordring til at træffe en formel afgørelse for så vidt angår indplaceret i lønklasse C4.
 klagen har reageret, anlægger sagsøgerne hermed passivitets-
 søgsmål i medfør af artikel 232 EF. Sagsøgerne gør i den
 forbindelse gældende, at sagsøgerne i mangel af en afgørelse
 fra sagsøgte ikke har adgang til at anlægge et annulationssøgs-
 mål for Retten i Første Instans, og at sagsøgerne som følge af Slettelse af sag T-315/00 (1)
 sagsøgtes manglende stillingtagen er umiddelbart og indivi-
 duelt berørt. (2002/C 84/120)
 Sagsøgerne gør endvidere gældende, at den afgørelse, der er (Processprog: italiensk)
 truffet i medfør af national ret, er ugyldig i henhold til
 artikel 81 EF sammenholdt med forordning nr. 4064/89,
 idet Den Østrigske Republik i strid med denne forordnings Ved kendelse af 29. november 2001 har formanden for Fjerde
 artikel 21, stk. 2, har anvendt dens nationale konkurrenceret Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 på en sammenslutning af fællesskabsdimension. De anfører besluttet, at sag T-315/00, Associazione delle Cantine sociale
 endvidere, at sammenslutningen omfatter to virksomheder, venete og Cantina dei colli berici mod Kommissionen for De
 hvis årsomsætning overstiger 250 mio EUR, og hvoraf en af Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 dem ikke har over to tredjedele af sin årsomsætning i én og
 samme medlemsstat. Der er således ikke tale om en delvis (1) EFT C 335 af 25.11.2000.


text:
23.10.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 288/5
 Kriterier for fordeling af sager til afdelingerne
 (2010/C 288/08)
 Retten har den 14. september 2010 i henhold til procesreglementets artikel 12 fastsat følgende retningslinjer for sagernes fordeling mellem afdelingerne for perioden fra den 20. september 2010 til den 31. august 2011:
 1.
 Appeller, der iværksættes mod afgørelser fra Personaleretten, skal, så snart appelskriftet er indleveret, tildeles appelafdelingen, dog med forbehold af en eventuel senere beslutning i medfør af procesreglementets artikel 14 og 51.
 2.
 Andre sager end de i stk. 1 omhandlede fordeles umiddelbart efter indleveringen af stævningen til afdelinger bestående af tre dommere, dog med forbehold af en eventuel senere beslutning i medfør af procesreglementets artikel 14 og 51.
 De i dette stykke omhandlede sager fordeles mellem afdelingerne efter tur i den rækkefølge, hvori de registreres på Justitskontoret, særskilt for:
 —
 sager vedrørende konkurrencereglerne for virksomheder, reglerne om statsstøtte og reglerne vedrørende handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger
 —
 de i procesreglementets artikel 130, stk. 1, omhandlede sager om intellektuel ejendomsret
 —
 alle andre sager.
 I denne rækkefølge tages den afdeling med fire dommere, som sættes af tre dommere, i betragtning to gange ved hver tredje fordeling efter tur.
 Rettens præsident kan fravige rækkefølgen under hensyntagen til sammenhængen mellem visse sager eller med henblik på at sikre en ligelig fordeling af arbejdsbyrden.


text:
16.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Consiglio di Stato (Italia) den 18. april 2011 — Econord Spa mod Comune di Cagno og Comune di Varese
 (Sag C-182/11)
 2011/C 211/19
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Econord Spa
 Sagsøgt: Comune di Cagno og Comune di Varese
 Den anden part i sagen: Aspem Spa
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal princippet om den manglende relevans af situationen i den enkelte offentlige myndighed, der er tilsluttet serviceselskabet, også finde anvendelse i tilfælde som i den foreliggende sag, hvor en af de tilsluttede kommuner blot ejer én aktie i serviceselskabet, og aftalerne mellem aktionærer indgået mellem offentlige myndigheder er uegnede til at give den tilsluttede kommune en effektiv kontrol med selskabet, og hvor erhvervelsen af en andel i selskabet udelukkende kan betragtes som formelt grundlag for en tjenesteydelseskontrakt?


text:
Nr . C 64/ 12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 2 . 3 . 96
 2 ) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger, herunder Marie-Adélaide, mod Kommissionen for De Europæiske
 omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige Fællesskaber ( befuldmægtigede: Ana Maria Alves Vieira og
 forholdsregler. Bertrand Wågenbaur), hvori der er nedlagt påstand dels om
 annullation af Kommissionens afgørelse, som blev meddelt
 (>) EFT nr . C 120 af 30 . 4 . 1994 . sagsøgeren ved skrivelse af 20 . marts 1995 , og hvorved
 Kommissionen afslog hans ansøgning om en ændret indpla
 cering i lønklasse B 1 , andet løntrin, med tilbagevirkende
 gyldighed fra den 1 . marts 1993 , samt at Kommissionen
 tilpligtes at betale ham den højere løn, der følger af en sådan
 ændret indplacering, tillige med renter, har Retten ( Femte
 Afdeling ), sammensat af afdelingsformanden , R. Schintgen,
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS og dommerne R. Garci'a-Valdecasas og J. Azizi; justitssekre
 den 14 . december 1995 tær: H. Jung, den 15 . december 1995 afsagt kendelse, hvis
 i sag T-90/94, Erik Dan Frederiksen mod Europa konklusion lyder således :
 Parlamentet ( 1 )
 (Ikke fornødent at træffe afgørelse) 1 ) Sagen afvises.
 ( 96/C 64/26 )
 2 ) Sagsøgeren betaler alle sagens omkostninger.
 (Processprog: fransk)
 (') EFT nr . C 229 af 2 . 9 . 1995 .
 I sag T-90/94, Erik Dan Frederiksen, tjenestemand ved
 Europa-Parlamentet, Howald ( Luxembourg), ved advoka
 terne Georges Vandersanden og Laure Levi , Bruxelles, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos fiduciaire Myson
 SARL, 1 , rue Glesener, mod Europa-Parlamentet ( befuld
 mægtigede : Didier Petersheim og Ezio Perillo ), angående en
 påstand om annullation af meddelelse om ledig stilling
 nr. 7346 , som havde til formål at besætte stillingen som KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN
 sprogkonsulent ( stillingsgruppe LA 3 ) i den danske over FOR RETTEN I FØRSTE INSTANS
 sættelseafdeling, har Retten ( Anden Afdeling ), sammensat
 af afdelingsformanden, B. Vesterdorf, og dommerne D. den 22 . december 1995
 Barrington og P. Lindh; justitssekretær: H. Jung, den i sag T-219/95 R, Marie-Thérése Danielsson m.fl. mod
 14 . december 1995 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 således :
 ( 96/C 64/28 )
 1 ) Det er ikke fornødent at træffe afgørelse.
 (Processprog: engelsk)
 2 ) Sagsøgte betaler sagens omkostninger.
 I sag T-219/95 R, Marie-Thérése Danielsson, Pierre Largen
 (') EFT nr. C 103 af 11 . 4 . 1994 . teau og Edwin Haoa, alle med bopæl på Tahiti, Fransk
 Polynesien, ved advokat Phon van den Biesen, Amsterdam,
 og advokat Denis Waelbroeck, Bruxelles, under den skrift
 lige forhandling bistået af Gerrit Betlem og Sven Deimann,
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Déi Gréng, 31 ,
 Grand-rue, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 skaber ved Richard Wainwright og Thomas Cusack, som
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 befuldmægtigede, støttet af Den Franske Republik ved
 den 15 . december 1995 Catherine de Salins, Marc Fonbaustier og Jean-Fran<;ois
 i sag T- 13 1/95 , Nicolaos Progoulis


text:
mod Kommissionen for Dobelle, som befuldmægtigede, angående en begæring om
 De Europæiske Fællesskaber (') foreløbige forholdsregler, dels om udsættelse af gennemfø
 relsen af Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers
 (Bekræftende retsakt — ny og væsentlig omstændighed — beslutning af 23 . oktober 1995 vedrørende de franske
 afvisning — sagsomkostninger — unødige udgifter) atomprøvesprængninger, dels om at Kommissionen tilplig
 ( 96/C 64/27 ) tes at træffe alle nødvendige foranstaltninger med henblik
 på at sikre og beskytte sagsøgernes rettigheder i henhold til
 (Processprog: fransk) Euratom-traktaten, har præsidenten for Retten den 22 . de
 cember 1995 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder såle
 des :
 I sag T- 13 1 /91 , Nicolaos Progoulis, tjenestemand ved
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, ved advo
 kat Vassilios Akritidis, Athen, og med valgt adresse i 1 ) Det tillades Den Franske Republik at intervenere til
 Luxembourg hos advokat Årsene Kronshagen, 22, rue støtte for Kommissionens påstande.


text:
C 251/16 DA Den Europæiske Unions Tidende 18.10.2003
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de samme
 som i sag T-278/03 (Van Mannekus mod Rådet).
 Sagsøgerne, som er indehavere af flere varemærker og firma-
 navne, hvori udtrykket »Galileo« udgør det væsentligste ele-
 (1) EFT L 143, s. 15.
 ment, gør gældende, at Kommissionen krænker deres
 varemærkerettigheder ved at anvende samme udtryk som
 betegnelse for et fællesskabsprojekt om etablering af et
 europæisk satellitbaseret radionavigationssystem.
 Sagen er anlagt i henhold til traktatens artikel 288. Sagsøgerne
 anfører, at der foreligger en risiko for forveksling på grund af Sag anlagt den 5. august 2003 af Xanthippi Liakoura mod
 ligheden mellem de pågældende mærker og ligheden mellem Rådet for Den Europæiske Union
 de produkter og tjenesteydelser, som sagsøgerne tilbyder, og
 fællesskabsprojektets formål. De anfører endvidere, at (Sag T-281/03)
 Kommissionen har indtaget en utilbørlig og ligegyldig hold-
 ning over for deres rettigheder, og at den har tilsidesat pro- (2003/C 251/31)
 portionalitetsprincippet.
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 5. august 2003 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske
 Union af Xanthippi Liakoura, Bruxelles, ved avocat Jean
 A. Martin.
 Sag anlagt den 8. august 2003 af Van Mannekus & Co. B.V.
 mod Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 (Sag T-280/03)
 (2003/C 251/30)
 — Annullation af Rådets afgørelse af 5. maj 2003, for så vidt
 (Processprog: tysk) som det i denne afvises:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der 1) at udelade følgende bemærkning, der er anført under
 den 8. august 2003 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske den generelle vurdering, fra den endelige
 Union af Van Mannekus & Co. B.V., Schiedam (Nederlandene), bedømmelsesrapport vedrørende perioden fra den
 ved Rechtsanwalt H. Bleier. 1.7.1999 til den 30.6.2001: »jeg opfordrer hende til
 atter at påtage sig koordineringen og fordelingen af
 arbejdet i skrivestuen, opgaver som hun tidligere har
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: udført på effektiv vis«
 — Rådets forordning (EF) nr. 986/2003 af 5. juni 2003 om
 ændring af de antidumpingforanstaltninger, der indførtes 2) i samme rapport at tilføje følgende: »evner at være
 ved forordning (EF) nr. 360/2000 vedrørende importen mobil og alsidig«
 af dødbrændt (sintret) magnesia med oprindelse i
 Folkerepublikken Kina (1) annulleres.
 — Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale
 sagens omkostninger.
 — Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale
 sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Med den anfægtede forordning har Rådet på grundlag af en Sagsøgeren gør indsigelse mod ansættelsesmyndighedens
 delvis interimsundersøgelse ændret arten af antidumpingtolden afslag på henholdsvis at udelade og at tilføje to sætninger i
 på importen af dødbrændt magnesia med oprindelse i bedømmelsesrapporten vedrørende perioden fra den 1.7.1999
 Folkerepublikken Kina. til den 30.6.2001.


text:
7.6.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 142/7
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 17. april 2008 — Peek & Cloppenburg KG mod Cassina SpA (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesgerichtshof — Tyskland)
 (Sag C-456/06) (1)
 (Ophavsret - direktiv 2001/29/EF - artikel 4, stk. 1 - spredning til almenheden ved salg eller på anden måde af det originale værk eller et eksemplar heraf - brug af reproduktioner af ophavsretligt beskyttede møbler som udstillingsinventar i et salgslokale og som dekoration i et udstillingsvindue - ingen overdragelse af ejendomsretten hertil eller besiddelsen heraf)
 (2008/C 142/10)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesgerichtshof
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Peek & Cloppenburg KG
 Sagsøgt: Cassina SpA
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesgerichtshof — fortolkning af artikel 28 EF og 30 EF samt af artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet (EFT L 167, s. 10) — anvendelse uden indehaverens samtykke af reproduktioner af ophavsretligt beskyttede møbler til opstilling i butikslokaler og som dekoration i udstillingsvinduer — spørgsmålet om denne anvendelse, hvor ejendomsretten til eller besiddelsen af reproduktionerne ikke overdrages, kan kvalificeres som en »form for spredning til almenheden«.
 Konklusion
 Begrebet spredning til almenheden på anden måde end ved salg af det originale værk eller et eksemplar heraf, som omhandlet i artikel 4, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/29/EF af 22. maj 2001 om harmonisering af visse aspekter af ophavsret og beslægtede rettigheder i informationssamfundet, indebærer udelukkende en overdragelse af ejendomsretten over den pågældende genstand. Følgelig udgør den omstændighed, at almenheden gives mulighed for at gøre brug af reproduktioner af et ophavsretligt beskyttet værk, eller at disse reproduktioner fremvises offentligt, men uden at der gives mulighed for at gøre brug af reproduktionerne, ikke en sådan form for spredning.
 (1) EUT C 326 af 30.12.2006.


text:
5.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 148/19
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, den 29. marts 2010 — British Sugar plc mod Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs
 (Sag C-147/10)
 2010/C 148/29
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Justice (England and Wales), Chancery Division
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: British Sugar plc
 Sagsøgt: Rural Payments Agency, an Executive Agency of the Department for Environment, Food and Rural Affairs
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 (1) ugyldig i betragtning af Domstolens dom i de forenede sager C-5/06 og C-23/06 — C-36/06, Zuckerfabrik Jülich AG mod Hauptzollamt Aachen, Sml. 2008 I, s. 3231, og kendelse i de forenede sager C-175/07 — C-184/07, SAFBA, Sml. 2008 I, s. 184*?
 2)
 Er Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 på anden vis ugyldig i betragtning af den hjemmel, hvormed den blev vedtaget, dvs. Rådets forordning (EF) nr. 1260/2001 af 19. juni 2001 om den fælles markedsordning for sukker (2)?
 3)
 Ved beregning af den kompensation, der skal betales med hensyn til de for meget betalte produktionsafgifter i produktionsårene 2002/03, 2004/05, 2005/06, er den valutakurs, der skal anvendes, og datoen for omveksling spørgsmål, der skal besvares i henhold til EU-retten? Hvis dette er tilfældet, skal artikel 6 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 da fortolkes således, at kompensationen skal betales med reference til den valutakurs, som var gældende på det tidspunkt, hvor den for meget betalte afgift oprindelig blev beregnet? Og i givet fald, er artikel 6 i Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 da gyldig?
 4)
 Med hensyn til renter:
 i)
 Udelukker EU-retten en person som sagsøgeren fra at opnå en forrentning af de beløb, som er betalt for meget som følge af en ugyldig kommissionsforordning, fra den nationale myndighed, der har kompetence med hensyn til opkrævning af produktionsafgifter, i de tilfælde, hvor denne myndighed er udelukket fra at tilbagesøge renter af de tilsvarende beløb, som Kommissionen skal betale til myndigheden?
 ii)
 Såfremt spørgsmål (i) ovenfor besvares bekræftende, udelukker EU-lovgivningen om egne indtægter (afgørelse (EF, Euratom) nr. 2000/597 (3) og forordning (EF) nr. 1150/2000 (4) om gennemførelse deraf) da en national myndighed, der har kompetence med hensyn til opkrævning af produktionsafgifter, fra at opnå forrentning af beløb, som Kommissionen skal betale til myndigheden under omstændigheder som dem, der foreligger i denne sag?
 iii)
 Såfremt spørgsmål (i) ovenfor besvares benægtende, udelukker EU-retten da en national ret eller myndighed fra at udøve et skøn, den måtte have til ikke at tilkende renter under sådanne omstændigheder, når den tilkender et beløb til en person, der befinder sig i samme situation som sagsøgeren?
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 1193/2009 af 3.11.2009 om berigtigelse af forordning (EF) nr. 1762/2003, (EF) nr. 1775/2004, (EF) nr. 1686/2005 og (EF) nr. 164/2007 og om fastsættelse af produktionsafgifterne i sukkersektoren for produktionsåret 2002/03, 2003/04, 2004/05, 2005/06, EUT L 321, s. 1.
 (2) EFT L 178, s. 1.
 (3) Rådets afgørelse af 29.9.2000 om


text:
21.11.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/48
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 28. september 2009 — Marcuccio mod Kommissionen
 (Sag T-46/08 P) (1)
 (Appel - personalesag - tjenestemænd - anmodning om oplysninger vedrørende de personlige ejendele, der blev sendt fra tjenestestedet til den pågældendes bopæl - åbenbart, at appellen delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er ugrundet)
 2009/C 282/91
 Processprog: italiensk
 Parter
 Appellant: Luigi Marcuccio (Tricase, Italien) (ved avocat G. Cipressa)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall og C. Berardis-Kayser, som befuldmægtigede, bistået af avocat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Appel af kendelse afsagt af EU-Personaleretten (Første Afdeling) den 6. december 2007 i sag F-40/06, Marcuccio mod Kommissionen (endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser) med påstand om, at denne kendelse ophæves.
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Luigi Marcuccio bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 79 af 29.3.2008.


text:
6.6.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 200/9
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Cour de cassation (Frankrig) den 16. marts 2016 — Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay og Patrick Legras de Grandcourt mod Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras — Cifog, Association ATM ponte — CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB) og Fédération nationale porcine
 (Sag C-155/16)
 (2016/C 200/14)
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour de cassation
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Sarval Sud-Est SAS, Siffda Bretagne SAS, Siffda Centre SAS, Siram SARL, Francisque Gay og Patrick Legras de Grandcourt
 Sagsøgt: Association ATM Porc, Association ATM Avicole, Association ATM équidés Angee, Association ATM éleveurs de ruminants, Association ATM lapins Clipp, Association ATM palmipèdes gras — Cifog, Association ATM ponte — CNPO, Atemax France, Monnard Jura SNC, Fédération nationale bovine (FNB) og Fédération nationale porcine
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal artikel 1 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (1) fortolkes således, at privatretlige sammenslutninger, der er stiftet af relevante brancheorganisationer med henblik på at indgå kontrakter om levering af destruktionsydelser, hvis finansiering påhviler disse organisationers medlemmer, som betaler bidrag med henblik herpå, skal anses for offentligretlige organer i henhold til kriteriet om, at sådanne organer skal være oprettet specielt med henblik på at imødekomme almenhedens behov uden for det industrielle eller kommercielle område?
 2)
 Skal artikel 1 i direktiv 2004/18/EF fortolkes således, at de således beskrevne sammenslutninger, bl.a. for så vidt angår de sammenslutninger, der opkræver obligatoriske bidrag, opfylder kriteriet om offentlige myndigheders kontrol af disse sammenslutningers drift for at blive kvalificeret som et offentligretligt organ, når denne økonomiske og finansielle statslige kontrol har karakter af en ekstern kontrol af de økonomiske aktiviteter og den økonomiske drift af de selskaber og organer, der er omfattet heraf, og har til formål at foretage en risikovurdering og at vurdere disse virksomheders og organers resultater for at sikre statens formueinteresser, og når den myndighedsperson, der har til opgave at foretage kontrollen, i forbindelse med udførelsen af denne opgave er fuldt bemyndiget til at foretage undersøgelse af dokumenter på stedet, når den kontrollerede virksomhed eller det kontrollerede organ har pligt til at give myndighedspersonen alle de oplysninger, der er nødvendige for, at den pågældende kan udføre sine opgaver, herunder oplysninger, der vedrører de datterselskaber, som indgår i virksomhedens konsolidering, når den pågældende i givet fald kan anmode om supplerende oplysninger, når den pågældende kan deltage med taleret i bestyrelses- eller tilsynsmøder eller møder, der afholdes af de besluttende organer, der træder i stedet herfor, samt af de udvalg og komitéer, som dette organ kan oprette, når den pågældende kan deltage i møder, der afholdes af de udvalg, komitéer og andre rådgivende organer, der måtte findes inden for virksomheden eller organet, samt i generalforsamlinger, og når den


text:
25.7.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 234/9
 sammensat af prñsidenten, G. C. Rodríguez Iglesias, afde- konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Dan-
 lingsformñndene C. Gulmannn (refererende dommer), H. marks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien
 Ragnemalm, M. Wathelet og R. Schintgen samt dommerne og Nordirlands tiltrñdelse (EFT L 304 af 30.10.1978, s. 1,
 J. C. Moitinho de Almeida, P. J. G. Kapteyn, J. L. Murray, og Ð den ñndrede tekst Ð s. 77) og ved konventionen af
 D. A. O. Edward, G. Hirsch og P. Jann; generaladvokat: 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrñdelse
 N. Fennelly; justitssekretñr: assisterende justitssekretñr H. (EFT L 388 af 31.12.1982, s. 1), har Domstolen (Femte
 von Holstein, den 19. maj 1998 afsagt dom, hvis konklu- Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann,
 sion lyder således: og dommerne M. Wathelet, J. C. Moitinho de Almeida,
 D. A. O. Edward (refererende dommer) og L. Sevón; gene-
 raladvokat: N. Fennelly; justitssekretñr: fuldmñgtig L.
 1) Kongeriget Nederlandene har ved som sñrligt beskyt- Hewlett, den 19. maj 1998 afsagt dom, hvis konklusion
 tede områder at udlñgge områder, som med hensyn til lyder således:
 antal og udstrñkning er klart mindre end antallet og
 udstrñkningen af de områder, der vil kunne udlñgges
 som sñrligt beskyttede områder i henhold til artikel 4, Artikel 21 i konventionen af 27. september 1968 om ret-
 stk. 1, i Rådets direktiv 79/409/EéF af 2. april 1979 ternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgùrelser i
 om beskyttelse af vilde fugle, tilsidesat sine forpligtel- borgerlige sager, herunder handelssager, som ñndret ved
 ser i henhold til dette direktiv. konventionen af 9. oktober 1978 om Kongeriget Dan-
 marks, Irlands og Det Forenede Kongerige Storbritannien
 og Nordirlands tiltrñdelse og ved konventionen af
 2) Kongeriget Nederlandene betaler sagens omkostninger. 25. oktober 1982 om Den Hellenske Republiks tiltrñdelse
 finder ikke anvendelse i et tilfñlde, hvor der foreligger to
 krav om bidrag til et groshavari, hvoraf det ene fremsñttes
 3) Forbundsrepublikken Tyskland afholder sine egne af forsikreren af et skib, der er sunket, over for ejeren af
 omkostninger. den ladning, der var om bord, da forliset fandt sted, og
 dennes forsikringsselskab, og det andet fremsñttes af de to
 (1) EFT C 77 af 16.3.1996. sidstnñvnte over for ejeren af skibet og dets befragter,
 medmindre det godtgùres, at de interesser med hensyn til
 de to sagers genstand, forsikreren af skibet har, og de inte-
 resser, de forsikrede Ð ejeren og befragteren af det samme
 skib Ð har, er sammenfaldende og uadskilleligt for-
 bundne.
 DOMSTOLENS DOM (1) EFT C 370 af 7.12.1996.
 (Femte Afdeling)
 af 19. maj 1998
 i sag C-351/96, Drouot assurances SA mod Consolidated
 metallurgical industries (CMI industrial sites), Protea assu-
 rance og Groupement d'inteÂteÃt eÂconomique (GIE) ReÂunion
 europeÂenne, (anmodning om prñjudiciel afgùrelse fra DOMSTOLENS DOM
 Frankrigs Cour de cassation) (1) (Femte Afdeling)
 (Bruxelles-konventionen Ð fortolkning af artikel 21 Ð af 28. maj 1998
 sag, der verserer for en anden ret Ð begrebet »de samme
 parter« Ð et forsikringsselskab og den forsikrede) i sag C-7/95 P, John Deere Ltd mod Kommissionen for De