text:
8 . 3 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 74/25
 — I henhold til EF-traktatens artikel 178 og artikel 215 , Medlemsstaternes rolle med hensyn til indsamling og frem
 stk. 2, tilpligtes Kommissionen at erstatte enhver ska sendelse af oplysninger til Kommissionen kan ikke forhin
 de, der er påført sagsøgerne ved den retsstridige ud dre sidstnævnte i at kontrollere, at disse oplysninger er
 stedelse af forordning (EF) nr. 2035/96 . korrekte .
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgernes omkost Med hensyn til beregning af licensrettigheder for 1997,
 ninger. kan de fleste af de mængder, som behandles af de forskel
 lige kategorier erhvervsdrivende, beregnes korrekt blot ved
 at analysere licenser udstedt og anvendt i 1993 , 1994 og
 1995 . Ved at fastsætte en foreløbig nedsættelseskoefficient
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: baseret på sådanne urigtige tal har Kommissionen desuden
 tilsidesat princippet om forbud mod forskelsbehandling i
 EF-traktatens artikel 40, stk. 3 .
 Sagsøgerne er medlemmer af Dole-koncernen, en koncern,
 der driver verdensomspændende forretning med produk
 tion, forarbejdning, distribution og markedsføring af kvali
 tetsmærkede frugtprodukter, først og fremmest frisk frugt
 og grøntsager og emballerede frugter og nødder. Sagsøger
 ne er registreret som erhvervsdrivende i kategori A som
 defineret i artikel 2, litra a ), i Kommissionens forordning Sag anlagt den 16. januar 1997 af Union Carbide
 ( EØF ) nr. 1442/93 af 10 . juni 1993 om gennemførelsesbe Corporation (UCC ) mod Kommissionen for De Euro
 stemmelser for EF's importordning for bananer ( EFT nr. pæiske Fællesskaber
 L 142 af 12 . 6 . 1993 , s. 6 ).
 ( Sag T-8/97)
 ( 97/C 74/51 )
 Søgsmålet vedrører Kommissionens administration af be
 stemmelserne om tildeling af licenser til indførsel af tredje
 lands- og ikke-traditionelle AVS-bananer til Fællesskabet (Processprog: engelsk)
 inden for det toldkontingent, der er åbnet ved artikel 18 ,
 stk. 1 , i Rådets forordning ( EØF) nr. 404/93 af 13 . februar
 1993 om den fælles markedsordning for bananer ( EFT nr.
 L 47 af 25 . 2 . 1993 , s. 1 ). Den skyldes Kommissionens be Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 slutning om at nedsætte den mængde licenser, der tildeles der den 16 . januar 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 sagsøgerne for året 1997, ved anvendelse af en foreløbig for De Europæiske Fællesskaber af Union Carbide
 nedsættelseskoefficient baseret på ukorrekte reference Corporation (UCC), ved advokat Brian Hartnett, og med
 mængder, jf. Kommissionens forordning ( EF) nr. 2035/96 valgt adresse i Luxembourg hos advokatfirmaet Arendt &
 af 24 . oktober 1996 om fastsættelse af den fælles nedsæt Medernach, postboks 39 .
 telseskoefficient til beregning af den foreløbige mængde
 bananer, der tildeles hver erhvervsdrivende i kategori A og
 B af toldkontingentet for 1997 ( EFT nr. L 272 af 25 . 10 . Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 1996, s . 6 ).
 — Kommissionens beslutning K/96 1035 endelig udg. —
 Shell/Montecatini annulleres helt eller delvist .
 Til støtte for deres krav gør sagsøgerne gældende, at Kom
 missionen har fastsat referencemængderne på grundlag af


text:
tal, som man vidste var urigtige . Ifølge sagsøgerne er disse
 urigtigheder ikke begrænset til tallene selv. Der er også be — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkost
 gået simple regnefejl og fejl med hensyn til overførsel . ninger, udlæg og advokatsalær i henhold til artikel 87
 Sagsøgerne mener i denne forbindelse, at selv hvis vedta i procesreglementet for De Europæiske Fællesskabers
 gelse af en foreløbig nedsættelseskoefficient kunne synes at Ret i Første Instans .
 være en praktisk løsning på det vanskelige problem at
 overvåge markedet, kan forskellen mellem de reference
 mængder, der gøres krav på, og de licenser, der faktisk er Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 udstedt og anvendt i løbet af referenceperioden, som an
 drager en fejl på 27,8 % , ikke længere berettiges med hen
 visning til bestående vanskeligheder, som skyldes den fæl
 les markedsordnings oprindelige funktion. Sagsøgerne har Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter er de samme
 fremhævet, at den nævnte fejl bevirker, at deres importret som i sag T-153/96 (Union Carbide Corporation mod
 tigheder gradvis udhules, og vil føre til, at de mister alle Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, EFT nr.
 rettigheder til at drive forretning på bananmarkedet, hvil C 354 af 23 . 11 . 1996 , s. 33 ).
 ket er i strid med artikel 19, stk. 2, i forordning ( EØF)
 nr. 404/93 , som har til formål at forhindre, at rettigheder
 udhules i kategori A og B i forhold til hinanden .

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
C 219/10 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.9.2002
 medlemsstaternes suverænitet. Den anfægtede forordning ved- Sag anlagt den 30. juli 2002 af Kommissionen for De
 rører imidlertid, som det fremgår af dens titel, udelukkende det Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik
 administrative samarbejde inden for området indirekte skatter
 (moms) i det indre marked og ikke selve momsordningen.
 (Sag C-280/02)
 (1) EFT L 128 af 15.5.2002, s. 1.
 (2002/C 219/18)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 30. juli
 2002 anlagt sag mod Den Franske Republik af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved M. Nolin, som befuldmæg-
 Sag anlagt den 29. juli 2002 af Kongeriget Spanien mod tiget, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-276/02) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt
 følgende påstande:
 (2002/C 219/17)
 — Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat de
 forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 5, stk. 1
 og 2, i direktiv 91/271 (1) og bilag II hertil, idet Den
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 29. juli Franske Republik har undladt at kortlægge visse områder
 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske som følsomme områder i forhold til eutrofiering, for så
 Fællesskaber af Kongeriget Spanien ved Abogado del Estado vidt angår afstrømningsområderne Seine-Normandiet,
 Santiago Ortiz Vaamonde, og med valgt adresse i Luxembourg Loire-Bretagne, Artois-Picardie og Rhône-Middelhavet-
 på Spaniens Ambassade, 4-6, boulevard E. Servais. Korsika, og idet Den Franske Republik har undladt at
 underkaste byspildevand udledt fra byområder med en
 personekvivalent (EP) på over 10 000 i følsomme områ-
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: der eller områder, der burde have været kortlagt som
 følsomme områder, mere vidtgående rensning.
 — Kommissionens beslutning af 14. maj 2002, hvori det
 fastslås, at den fortsatte manglende indbetaling af skatter — Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 og sociale bidrag fra GEA (Grupo de Empresas Álvarez) ninger.
 udgør statsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet,
 annulleres.
 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 at betale sagens omkostninger.
 — Ufuldstændig kortlægning af følsomme områder: Det er
 med urette, at de franske myndigheder kun har kortlagt
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter vandområder, hvor eutrofieringen efter deres opfattelse
 er godtgjort. Herved har de ikke taget hensyn til forpligtel-
 sen i bilag II til direktivet om ligeledes at kortlægge
 Det eneste, der er sket i denne sag, er, at en kriseramt vandområder, der »er eutrofierede, eller som i nær fremtid
 virksomhed er taget under konkursbehandling. En sådan kan blive eutrofierede, hvis der ikke træffes beskyttende
 behandling indledes med en almindelig suspension af virksom- foranstaltninger«. Det er af denne grund, eller fordi
 hedens betalinger, der anordnes af en domstol, og som forløber eutrofieringen skulle have været fastslået, at Den Franske
 under dennes tilsyn, med det formål at sætte kreditorerne og Republik efter Kommissionens opfattelse har tilsidesat de
 debitor i stand til at kunne nå frem til aftaler, der gør det forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 5,
 muligt at retablere virksomheden og betale en del af dens


text:
gæld stk. 1, og i bilag II til direktivet, idet den har undladt at
 med større sikkerhed end det, der følger af en omgående kortlægge
 afvikling af virksomheden. Der er tale om den samme suspen-
 sion af betalingerne, som de konkurrerende virksomheder kan — i Seine-Normadiet: Seine-bugten, Seinen og dens
 begære og opnå, hvis de selv går i betalingsstandsning. bifloder nedenfor sammenløbet med Andelle
 Kommissionen har således ikke godtgjort, at der er tale om
 statsstøtte i henhold til artikel 87 EF.
 — i Loire-Bretagne: Lorient-reden, Elorn-flodmundin-
 gen, Douarnenez-bugten, Concarneau-bugten, Mor-
 bihan-golfen, Vilaine- og Sèvre-Niortaise-bugten
 ---pagebreak--- 14.9.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 219/11
 — i Artois-Picardie: kyststrækningerne og for indlands- Slettelse af sagerne C-73/00, C-415/00, C-420/00, C-123/
 vandene, drænsystemet mellem dels den kanalisere- 01, C-237/01, C-238/01 og C-15/02 (1)
 de Aa/Schelde, dels den belgiske grænse, Scarpe
 nedenfor Arras, Lens-kanalen nedenfor Lens og
 Somme i sin helhed (2002/C 219/20)
 — i Rhône-Middelhavet-Korsika: Vistre-floden og
 Thau-søen.
 Ved kendelse af 28. maj 2002 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sagerne C-73/
 — Den manglende mere vidtgående rensning af byspilde- 00, C-415/00, C-420/00, C-123/01, C-237/01, C-238/01 og
 vand udledt fra byområder med en personekvivalent C-15/02, Hans Oppitz m.fl. mod Bürgermeister der Landes-
 (EP) på over 10 000: De franske myndigheder havde hauptstadt Salzburg og Grundverkehrsbeauftragter des Landes
 anerkendt, at udstyret til behandling af byspildevand for Salzburg (anmodninger om præjudiciel afgørelse fra Unabhän-
 mere end 130 byområder ikke var i overensstemmelse giger Verwaltungssenat Salzburg), skal slettes af registeret.
 med direktivets krav den 31. december 1998. Selv om de
 samme myndigheder i besvarelsen af den begrundede
 udtalelse præciserede, at spildevandet fra visse af de (1) EFT C 135 af 13.5.2000, EFT C 28 af 27.1.2001, EFT C 28 af
 130 byområder nu faktisk er underkastet en sådan 27.1.2001, EFT C 150 af 19.5.2001, EFT C 227 af 11.8.2001,
 behandling, er det alene byområderne Vichy, Aix en EFT C 227 af 11.8.2001, EFT C 84 af 6.4.2002.
 Provence og Mâcon, der reelt kan undtages fra de nævnte
 130 byområder. Det påstås i svaret vedrørende de andre
 byområder, at indførelsen af det nødvendige udstyr først
 vil finde sted i fremtiden. Dette gælder for Boulogne-
 sur-mer (2005), Clermont-Ferrand (2004), Saint-Etienne
 (2005), Mulhouse (2003), Nancy (efteråret 2002), Dijon
 (2005), Montpellier (2004), Tarare (2003), Villefranche
 sur Saône (2004), Vitrolles (2005) og Auxerre (2004).
 Slettelse af sag C-128/01 (1)
 Den utilstrækkelige udpegning som følsomme områder
 har nødvendigvis medført, at der ikke er taget hensyn til (2002/C 219/21)
 forpligtelsen i direktivets artikel 5, stk. 2, for de pågælden-
 de områder.
 Ved kendelse af 27. maj 2002 har præsidenten for De
 (1) Rådets direktiv 91/271/EØF af 21.5.1991 om rensning af byspil-
 devand (EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40).
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-128/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 Italienske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 161 af 2.6.2001.
 Slettelse af sagerne C-72/00, C-128/00 og C-319/00 (1)
 (2002/C 219/19)
 Slettelse af sag C-143/01 (1)
 Ved kendelse af 31. maj 2002 har præsidenten for De (2002/C


text:
219/22)
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sagerne C-72/
 00, C-128/00 og C-319/00, Neubau Gesellschaft mbH m.fl.
 mod Grundverkehrsbeauftragter des Landes Salzburg og
 Grundverkehrslandeskommission des Landes Salzburg (an- Ved kendelse af 7. juni 2002 har præsidenten for De Europæi-
 modninger om præjudiciel afgørelse fra Unabhängiger Verwal- ske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-143/01, Kommis-
 tungssenat Salzburg), skal slettes af registeret. sionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spani-
 en, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 135 af 13.5.2000, EFT C 163 af 10.6.2000, EFT C 302 af
 21.10.2000. (1) EFT C 150 af 19.5.2001.


text:
C 180/12 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 27.7.2002
 Sag anlagt den 23. maj 2002 af Kommissionen for De forhold til de i Tyskland gældende overvågningsmetoder.
 Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Nedbringelsen af kvælstof kan derfor ikke støtte en antagelse af
 Tyskland at den i Tyskland anvendte overvågningsmetode er ligeværdig.
 (Sag C-191/02) (1) EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40. Direktivets bilag I blev ændret ved
 Kommissionens direktiv 98/15/EF af 27.2.1998, EFT L 67 af
 7.3.1998, s. 29.
 (2002/C 180/20) (2) Verordnung über Anforderungen an das Einleiten von Abwasser
 in Gewässer (AbwV) af 21.3.1991, BGBl. 1997 I-566, ændret ved
 bekendtgørelse af 20.9.2001, BGBl. 2001 I-2240.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. maj
 2002 anlagt sag mod Forbundsrepublikken Tyskland af Kom-
 missionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsu-
 lent Götz zur Hausen, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og
 med valgt adresse i Luxembourg hos Luis Escobar Guerrero,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret C 254,
 Kirchberg. Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 27. maj 2002 af Immigration Appellate
 Authority i sagen Man Lavette Chen og Kunqian Catherine
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: Zhu mod Secretary of State for the Home Department
 1. Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilside- (Sag C-200/02)
 sat sine forpligtelser i henhold til Rådets direktiv 91/271/
 EØF af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand (1), og
 navnlig artikel 15, stk. 1, idet den har undladt at sikre (2002/C 180/21)
 ligeværdigheden af overvågningsmetoderne for alle anlæg
 i henhold til bilag I, litra D, til direktivet.
 2. Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens Ved kendelse afsagt den 27. maj 2002, indgået til Domstolens
 omkostninger. Justitskontor den 30. maj 2002, har Immigration Appellate
 Authority i sagen Man Lavette Chen og Kunqian Catherine
 Zhu mod Secretary of State for the Home Department forelagt
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 1. Skal artikel 1 i Rådets direktiv 73/148/EØF (1) eller
 subsidiært artikel 1 i Rådets direktiv 90/364/EØF (2) under
 Anvendelsen af de i Tyskland gældende overvågningsmetoder hensyn til de faktiske omstændigheder i denne sag
 (»2-timers blandingsprøve« eller »kvalificerede stikprøver«) (2) fortolkes således, at
 frem for de i bilag I, litra D, nr. 2, 3 og 4 fastsatte metoder
 medfører, at de i direktivet fastsatte grænseværdier upåtalt kan
 overskrides. Det fremgår af resultaterne af en undersøgelse a) sagsøger 1, som er mindreårig og unionsborger, har
 udført i september 1996 på foranledning af Umweltbundesamt ret til indrejse og ophold i værtsmedlemsstaten?
 »Responsum vedrørende ligeværdigheden af kravene i henhold
 til de administrative rammebestemmelser om spildevand og b) Såfremt dette spørgsmål besvares bekræftende, spør-
 EU direktivet for så vidt angår afløbskoncentrationen fra ges, om sagsøger 2, som er statsborger i et tredjeland
 kommunale spildevandsanlæg og bortskaffelsesgraden af kvæl- og moderen til og den, som primært drager omsorg
 stof«. for sagsøger 1, i givet fald har ret til at opholde sig
 hos sagsøger 1, i) fordi hun er afhængig af og
 beslægtet med hende, eller ii) fordi hun har boet
 Kommissionen afviser, at en


text:
vurdering af ligeværdigheden sammen med sagsøger 1 i hendes oprindelsesland,
 af overvågningsmetoderne for de forskellige anlæg ikke er eller iii) på et eventuelt andet grundlag?
 nødvendig i henhold til direktivets artikel 5, stk. 4. Artikel 5
 regulerer et andet område end artikel 15 og bilag I, litra D. 2. Hvis sagsøger 1 ikke er »statsborger i en medlemsstat«
 Artikel 5 regulerer kvalitetskravene, hvorfra der kun kan kan med henblik på at udøve rettigheder i henhold til
 gøres undtagelse under ganske bestemte betingelser. Artikel 15 fællesskabsretten i medfør af Rådets direktiv 73/148/EØF
 og bilag I, litra D, regulerer de overvågningsmetoder, som skal eller artikel 1 i Rådets direktiv 90/364/EØF, efter hvilke
 sikre at grænseværdierne overholdes. Det er åbenbart, at den kriterier afgøres det da, om et barn, som er unionsborger,
 samlede nedbringelse på 75 % af kvælstofbelastningen, som er statsborger i en medlemsstat og således kan udøve
 Forbundsrepublikken har gjort gældende, skal vurderes i rettigheder i henhold til Fællesskabsretten?


text:
C 84/54 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6.4.2002
 Slettelse af sag C-48/01 (1) Slettelse af sag C-119/01 (1)
 (2002/C 84/95) (2002/C 84/98)
 Ved kendelse af 23. oktober 2001 har præsidenten for De Ved kendelse af 22. oktober 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-48/01, Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-119/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Irland, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republik-
 skal slettes af registeret. ken Finland, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 95 af 24.3.2001.
 (1) EFT C 134 af 5.5.2001.
 Slettelse af de forenede sager C-51/01 og C-52/01 (1)
 Slettelse af sag C-244/01 (1)
 (2002/C 84/96)
 (2002/C 84/99)
 Ved kendelse af 6. november 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at de forenede
 Ved kendelse af 19. november 2001 har præsidenten for De
 sager C-51/01 og C-52/01, Kommissionen for De Europæiske
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-244/01,
 Fællesskaber mod Beta Television SpA (Videomusic/TMC2) og
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den
 TV Internazionale SpA, skal slettes af registeret.
 Franske Republik, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 118 af 21.4.2001.
 (1) EFT C 212 af 28.7.2001.
 Slettelse af sag C-118/01 (1)
 Slettelse af sag C-336/01 (1)
 (2002/C 84/97)
 (2002/C 84/100)
 Ved kendelse af 19. november 2001 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-118/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Ved kendelse af 19. november 2001 har præsidenten for De
 Franske Republik, skal slettes af registeret. Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-336/01,
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeri-
 get Belgien, skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 134 af 5.5.2001.
 (1) EFT C 317 af 10.11.2001.


text:
C 209/42 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 4.7.98
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter: ved advokat Nicolas LhoeÈst, Bruxelles, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30,
 rue de Cessange.
 Ved afgùrelse af 12. maj 1997 tildelte ansñttelsesmyndig-
 heden efter ansùgning sagsùgeren en tjenestefrihed af per- Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 sonlige årsager fra 1. august til 31. oktober 1997. Sagsùge-
 ren tog efter aftale med sine overordnede sin årlige ferie
 1. juni til 31. juli 1997. Den 14. juli blev han offer for et Ð Det fastslås, at sagsùgerens ansùgning om, at der fore-
 uheld, som gjorde ham uarbejdsdygtig fra den 14. juli til tages en prùvelse af, hvorvidt tjenestemandsvedtñgtens
 den 30. september 1997. Ved skrivelse af 24. juli 1997 artikel 31, stk. 2, eventuelt kan finde anvendelse med
 anmodede sagsùgeren under hensyn til hans sygeorlov om henblik på en ñndret indplacering i lùnklasse med
 annullation af hans tjenestefrihed af personlige årsager. virkning fra 5. oktober 1995, kan antages til realitets-
 Den retsakt, som indeholder et klagepunkt imod sagsùge- behandling, og der gives sagsùgeren medhold i sagen.
 ren, er afgùrelsen fra generaldirektùren for budgettet,
 hvorved ansùgningen fra sagsùgeren, der havde sygeorlov Ð Kommissionens stiltiende afvisning af sagsùgerens
 fra den 14. juli til den 30. september 1997, om annullation ansùgning om prùvelse af, hvorvidt vedtñgtens
 af hans tjenestefrihed, blev afslået. artikel 31, stk. 2, eventuelt kan finde anvendelse,
 annulleres.
 Sagsùgeren anfùrer, at vedtñgtens artikel 25 er tilsidesat. Ð Om fornùdent annulleres den afgùrelse om udtrykkelig
 Afgùrelsen om afslag på annullation af hans tjenestefrihed afvisning, som Kommissionen vedtog den 17. december
 af personlige årsager indeholder ingen som helst begrun- 1997 som svar på sagsùgerens klage.
 delse. Sagsùgeren er hverken direkte eller indirekte blevet
 meddelt nogen oplysning, som gùr det muligt for ham at
 erkende årsagerne til den anfñgtede afgùrelse. Afgùrelsen Ð Kommissionen tilpligtes at betale samtlige sagsomkost-
 blev ikke ufortùvet meddelt sagsùgeren skriftligt. ninger.
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Sagsùgerens andet anbringende er, at vedtñgtens artikel 59
 er tilsidesat. Sagsùgeren mener, at den anfñgtede afgùrelse
 er retsstridig, idet hans fravñr fra 1. august til 30. septem- Sagsùgeren, der er tjenestemand i lùnklasse B 5, indgav
 ber 1997 i henhold til vedtñgtens artikel 59, stk. 1, er den 13. januar 1997 en ansùgning i henhold til vedtñgtens
 dñkket af lñgeattesterne. Endvidere anfùrer han, at afgù- artikel 90, stk. 1, om ñndret indplacering i lùnklasse B på
 relsen er blevet vedtaget, uden at Kommissionen har grundlag af dels Kommissionens beslutning af 7. februar
 udnyttet sin ret til at underkaste sagsùgeren en lñgeun- 1996, som giver ansñttelsesmyndigheden kompetence til
 dersùgelse i henhold til vedtñgtens artikel 59, stk. 2. at udnñvne en tjenestemand på prùve i den hùjeste lùn-
 klasse i en stillingsgruppe, dels sagsùgerens sñrlige kvalifi-
 kationer.
 Sidste anbringende er, at omsorgspligten, princippet om
 Sagsùgeren bestrider Kommissionens standardsvar af
 den berettigede forventning og om åbenbar fejlagtig
 8. januar 1998 om afvisning af klagen med den begrun-
 skùnsudùvelse, er blevet tilsidesat.
 delse, at hans ansùgning og klage var indgivet for sent, og
 at princippet om


text:
forbud mod beslutninger med tilbagevir-
 kende kraft og retssikkerhedsprincippet var til hinder for
 en fornyet gennemgang af afgùrelser, der var blevet ende-
 lige.
 Ifùlge sagsùgeren har Kommissionen overtrådt vedtñgtens
 Sag anlagt den 23. april 1998 af Stefan Jung mod Kom- artikel 31, stk. 2, og Kommissionens beslutning af
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber 7. februar 1996 om ñndring af de kriterier for indplace-
 ring i lùnklasse, der blev vedtaget den 1. september 1983,
 (Sag T-68/98)
 ligebehandlingsprincippet, vedtñgtens artikel 5, stk. 3, og
 (98/C 209/88) sin omsorgspligt ved at nñgte at undersùge, om vedtñg-
 tens artikel 31, stk. 2, finder anvendelse på sagsùgerens
 forhold. Endvidere har Kommissionen ikke iagttaget ved-
 tñgtens artikel 25, stk. 2, som bestemmer, at enhver bebyr-
 (Processprog: fransk) dende afgùrelse skal begrundes. Endelig har sagsùgeren
 gjort gñldende, at Kommissionen har gjort sig skyldig i et
 åbenbart magtmisbrug og har foretaget et åbenbart fejlag-
 tigt skùn ved ikke at ñndre sagsùgerens indplacering.
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 der den 23. april 1998 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europñiske Fñllesskaber af Stefan Jung, Luxembourg,


text:
20.7.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 207/63
 Sag anlagt den 17. maj 2013 — ZZ mod Rådet
 (Sag F-47/13)
 2013/C 207/110
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat M. Velardo)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af afgørelsen om ikke at opføre sagsøgeren på listen over tjenestemænd i ansættelsesgruppe AD, der blev foreslået forfremmet i 2012.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af afgørelse nr. 63/12 af 20. juli 2012 fra Rådets Generalsekretariat vedrørende listen over tjenestemænd, der blev foreslået forfremmet i forfremmelsesåret 2012, hvorpå sagsøgeren ikke var opført, samt annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 11. februar 2011.
 —
 Rådet tilpligtes at betale erstatning for den lidte økonomiske og ikke-økonomiske skade med tillæg af morarenter på 6,75 %.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
21.2.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 47/19
 Der er desuden ingen af de spanske lovbestemmelser, der tager Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 hensyn til indholdet af de garantier og forskrifter, som et
 udenlandsk privat vagtfirma eller dettes personale afkræves
 eller er omfattet af i en anden medlemsstat. Det drejer sig
 Sagsøgeren i sagen for Retten i Første Instans, Società IAMA
 derfor for udenlandske selskaber, der ønsker at udøve deres
 Consulting, er i henhold til artikel 23.3 i kontrakterne forpligtet
 virksomhed i Spanien, om foranstaltninger, der har en afskræk-
 til at tilbagebetale det beløb, der er udbetalt for meget, til
 kende virkning.
 Kommissionen.
 (1) Rådets direktiv 89/48/EØF af 21.12.1988 om indførelse af en En del af tilskuddet fra Fællesskaberne kan henføres til udgifter,
 generel ordning for gensidig anerkendelse af eksamensbeviser for
 erhvervskompetencegivende videregående uddannelser af mindst
 som IAMA Consulting har afholdt før den 1. november 1997
 tre års varighed (EFT L 19 af 24.1.1989, s. 16). (og som ikke blev genfaktureret til IAMA International) på i alt
 (2) Rådets direktiv 92/51/EØF af 18.6.1992 om anden generelle 913 874 209 ITL, hvoraf 576 432 631 ITL vedrører REGIS-
 ordning for anerkendelse af erhvervsuddannelser til supplering af projektet og 337 441 578 ITL vedrører REFIAG-projektet.
 direktiv 89/48/EØF (EFT L 209 af 24.7.1992, s. 25).
 Den anden del fremkommer ved korrektionen af udgifter, der
 er foretaget på grundlag af en revision, og som beløber sig til
 185 531 657 ITL, hvoraf 576 432 631 ITL vedrører REGIS-
 projektet og 124 927 986 ITL vedrørende REFIAG-projektet.
 Modkrav rejst i Kommissionens svarskrift af 17. juli 2001
 i sag T-85/01, Società IAMA Consulting mod Kommissio-
 nen, der verserer for Retten i Første Instans, og som
 ved kendelse af 25. november 2003 blev henskudt til
 Domstolens afgørelse den 2. december 2003, idet Dom- Sag anlagt den 9. december 2003 af Kommissionen for De
 stolen er kompetent Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige
 (Sag C-517/03) (Sag C-518/03)
 (2004/C 47/31)
 (2004/C 47/30)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 9. de-
 Den 2. december 2003 har Retten i Første Instans ved kendelse cember 2003 anlagt sag mod Kongeriget Sverige af Kommis-
 af 25. november 2003 henskudt et modkrav, der er rejst af sionen for De Europæiske Fællesskaber ved K. Banks og
 Kommission for de Europæiske Fællesskaber ved Eugenio de K. Simonsson, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i
 March og Alberto Dal Ferro, som befuldmægtigede, og med Luxembourg.
 valgt adresse i Luxembourg, i svarskriftet i sag T-85/01,
 Società IAMA Consulting mod Kommissionen til Domstolens
 afgørelse. Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1. Det fastslås, at Kongeriget Sverige har har tilsidesat sine
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande: forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets
 direktiv 98/44/EF (1) af 6. juli 1998 om retlig beskyttelse
 af bioteknologiske opfindelser, idet det ikke har udstedt
 — Società IAMA Consulting tilpligtes at tilbagebetale et de love og administrative bestemmelser, der er nødvendi-
 beløb på 1 099 405 866 ITL (svarende til 567 796 EUR), ge for at efterkomme dette direktiv, eller idet det under
 med tillæg


text:
af renter, i henhold til artikel 94 i forordning alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen
 nr. 3418/93. herom.
 — Società IAMA Consulting tilpligtes at betale sagens om- 2. Kongeriget Sverige tilpligtes at betale sagens omkost-
 kostninger. ninger.
 ---pagebreak--- C 47/20 DA Den Europæiske Unions Tidende 21.2.2004
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 10. december 2003 af High Court of Justice
 (England & Wales), Queen’s Bench Division (Administra-
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 30. juli 2000. tive Court) i sagen The Queen efter anmodning fra
 1) Unitymark Limited, 2) North Sea Fishermen’s Organisa-
 tion mod Department for Environment, Food and Rural
 (1) EFT 1998 L 213, s. 13.
 Affairs
 (Sag C-535/03)
 (2004/C 47/33)
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 se afsagt den 24. juni 2003 af Oberlandesgericht München
 Ved kendelse afsagt den 10. december 2003, indgået til
 i sagen SA Scania Finance France mod Rockinger Spezial-
 Domstolens Justitskontor den 19. december 2003, har High
 fabrik für Anhängerkupplungen GmbH & Co.
 Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division
 (Administrative Court) i sagen The Queen efter anmodning fra
 (Sag C-522/03) 1) Unitymark Limited, 2) North Sea Fishermen’s Organisation
 mod Department for Environment, Food and Rural Affairs
 forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 (2004/C 47/32) om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 Er følgende bestemmelser:
 Ved kendelse afsagt den 24. juni 2003, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 6. november 2003, har Oberlandesgericht 1. punkt 4, litra b), og den del af punkt 6, litra a), der
 München i sagen SA Scania Finance France mod Rockinger henviser til punkt 4, litra b), i bilag XVII til Rådets
 Spezialfabrik für Anhängerkupplungen GmbH & Co. forelagt forordning nr. 2341/2002 (1) af 20. december 2002, og/
 De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om eller
 præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 2. punkt 4, litra b), og den del af punkt 6, litra a), der
 1. Skal artikel 27, nr. 2, i Bruxelles-konventionen af 27. sep-
 henviser til punkt 4, litra b), i bilag XVII til Rådets
 tember 1968 i den affattelse, der er gældende efter 4.
 forordning nr. 2341/2002 af 20. december 2002, som
 tiltrædelseskonvention af 29. november 1996, jf. arti-
 ændret ved Rådets forordning nr. 671/2003 (2) af 10. april
 kel IV, stk. 1, i protokollen til Bruxelles-konventionen af
 2003, og/eller
 27. september 1968 i den affattelse, der er gældende efter
 den 4. tiltrædelseskonvention af 29. november 1996,
 fortolkes således, at en forkyndelse af et retsligt dokument 3. artikel 1 i Kommissionens beslutning 2003/185/EF (3) af
 for en sagsøgt, der på tidspunktet for forkyndelsen af det 14. marts 2003, for så vidt som Kommissionen afviser i
 indledende processkrift har bopæl i en anden kontrahe- henhold til punkt 6, litra b), i bilag XVII til Rådets
 rende stat end domsstaten, udelukkende skal gennemføres forordning nr. 2341/2002 at tildele fartøjer, der medfører
 i henhold til bestemmelserne i den konvention, der er redskaber som defineret i punkt 4, litra b), i dette bilag,
 gældende mellem de kontraherende stater?


text:
yderligere to dage,
 2. For det tilfælde, at spørgsmål 1 besvares benægtende:
 Skal artikel 12 EF fortolkes således, at den er til hinder retsstridige, i det omfang de anvendes på trawlere, der benytter
 for en national lovgivning, hvorefter forkyndelse af et åbne bomtrawl, idet de
 retsligt dokument for en sagsøgt, som på tidspunktet for
 forkyndelsen er bosiddende i en anden medlemsstat,
 behandles som en fiktiv indenlandsk forkyndelse, idet a) er i strid med artikel 33 EF (tidligere EF-traktatens
 stævningsmanden indgiver det indledende processkrift artikel 39) og artikel 34 EF (tidligere EF-traktatens ar-
 til statsadvokaturen, og statsadvokaturen videresender tikel 40)
 dokumenterne i overensstemmelse med en konvention
 eller ad diplomatisk vej, og stævningsmanden efterfølgen- b) er i strid med artikel 28 EF (tidligere EF-traktatens
 de ved anbefalet skrivelse med modtagelsesbevis underret- artikel 30) og artikel 29 EF (tidligere EF-traktatens ar-
 ter den udenlandske part om, at forkyndelse er sket? tikel 34)
 c) er uforholdsmæssige


text:
C 204/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 17.7.1999
 — den portugisiske lovgivning ikke foreskriver forpligtelse til Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 at indhente forudgående godkendelse fra de kompetente se afsagt den 7. april 1999 af Pretura di Treviso, Sezione
 myndigheder til drift af anlæg for kulforgasning og distaccata di Oderzo, i sagen Giuseppe Busolin m.fl. mod
 -likvefaktion, som foreskrevet i artikel 3, stk. 1, sammen- Ispettorato Centrale Repressione Frodi — Ufficio di
 holdt med punkt 1.3 i direktivets bilag I. Den omstændig- Conegliano — Ministero delle Risorse Agricole, Alimenta-
 hed, at der muligvis ikke for nærværende findes nogen ri e Forestali
 industri for kulforgasning og –likvefaktion i Portugal, er
 irrelevant;
 (Sag C-155/99)
 — den portugisiske lovgivning ikke foreskriver forpligtelse til
 at indhente forudgående godkendelse fra de kompetente (1999/C 204/48)
 myndigheder til drift af anlæg til fremstilling af glasfibre
 eller mineraluldsfibre, som foreskrevet i artikel 3, stk. 1, Ved kendelse afsagt den 7. april 1999, indgået til Domstolens
 sammenholdt med punkt 3.3 i direktivets bilag I. Justitskontor den 27. april 1999, har Pretura di Treviso,
 Sezione distaccata di Oderzo, i sagen Giuseppe Busolin m.fl.
 mod Ispettorato Centrale Repressione Frodi — Ufficio di
 Conegliano — Ministero delle Risorse Agricole, Alimentari e
 (1) EFT L 188 af 16.7.1984, s. 20. Forestali forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 — Hvorvidt Kommissionens afgørelse om at fordele den
 mængde, der er omfattet af den obligatoriske destillation,
 mellem de forskellige produktionsområder for produk-
 tionsåret 1993/1994 (i henhold til forordning (EF)
 nr. 343/94 (1) er ugyldig på grund af tilsidesættelse af
 artikel 39, stk. 11, litra b), i forordning (EØF) nr. 822/87 (2)
 (som ændret ved forordning (EØF) nr. 1972/87 (3), idet det
 ikke er fastslået, at forudsætningen — i den anførte
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom bestemmelse — er til stede, nemlig at der er sket en
 afsagt den 31. marts 1999 af Tribunal de première instance »væsentlig ændring« i forholdet mellem »udbudet« og
 de Tournai i sagen Floridienne Sa og Berginvest SA mod »den normale anvendelse« i produktionsåret 1993/1994 i
 État Belge forhold til forholdet mellem »udbudet« og »den normale
 anvendelse« i referenceproduktionsårene 1981/1982-
 1982/1983-1983/1984.
 (Sag C-142/99)
 — Subsidiært i forhold til det foregående, om gyldigheden af
 Kommissionens afgørelse om at fordele den mængde, der
 (1999/C 204/47) skal destilleres, mellem de forskellige produktionsområder
 for produktionsåret 1993/1994 (i henhold til forordning
 (EF) nr. 343/94), da denne afgørelse synes at være ugyldig
 Ved dom afsagt den 31. marts 1999, indgået til Domstolens på grund af tilsidesættelse af EF-traktatens artikel 190 (eller
 Justitskontor den 21. april 1999, har Tribunal de première på grund af »manglende begrundelse«), idet der i forordning
 instance de Tournai i sagen Floridienne SA og Berginvest SA (EF) nr. 343/94 og i de retsakter og dokumenter, der ligger
 mod État Belge forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol til grund for denne, slet ikke er nogen henvisning til
 en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål: vurderingen af, om den lovbestemte forudsætning om, at
 der er sket


text:
en »væsentlig ændring« i forholdet mellem
 »udbudet« og »den normale anvendelse« i produktionsåret
 Skal udbytte af aktier og renter af lån altid udelades af 1993/1994 i forhold til forholdet mellem »udbudet« og
 nævneren i den brøk (1), der anvendes til beregning af pro »den normale anvendelse« i referenceproduktionsårene
 rata-satsen for fradraget, herunder også når selskabet, der 1981/1982-1982/1983-1983/1984, er til stede.
 oppebærer disse udbytter og modtager disse renter, griber ind
 i administrationen af de virksomheder, som betaler eller — Er forordning (EF) nr. 343/94, hvorefter der pålægges
 uddeler udbyttet eller renterne, bortset fra hvad der følger af Italien en forpligtelse til destillation af 12 150 000 hl,
 de rettigheder, holdingselskabet har i sin egenskab af aktionær ulovlig på grund af tilsidesættelse af rimelighedsprincippet,
 eller selskabsdeltager? et åbenbart urigtigt skøn og på grund af, at bestemmelserne
 er i modstrid med formålet, i lyset af den af Kommissionen
 anvendte »beregningsmåde«, som er beskrevet i indlægget
 af 13. marts 1998, idet aktualiseringen af procentdelen på
 (1) Brøken er nærmere fastsat i artikel 19 i Rådets sjette direktiv 85 (4) er urimelig og ulogisk, fordi der anvendes parametre,
 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes der slet ikke har noget at gøre med realiteterne på markedet
 lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgifts- for vin i 1993/1994? Desuden synes de samme regler
 system: ensartet beregningsfrundlag (EFT L 145, s. 1).
 også ugyldige ud fra det synspunkt, at der foreligger en
 forskelsbehandeling, der er til skade for Italien, og som
 derfor er i modstrid med princippet om forbud mod
 forskelsbehandling i EF-traktatens artikel 40 på grund af
 de ovenfor beskrevne beregninger.


text:
Nr. C 212/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 12 . 7. 97
 Såfremt Rådet vedtager det nye forslag fra Kommissio missionens juridiske rådgiver Hendrik Van Lier, Kommis
 nen, ville heller ikke de tilfælde, hvor Forbundsrepu sionens Juridiske Tjeneste, og med valgt adresse i Luxem
 blikken udtrykkeligt har indrømmet, at grænseværdi bourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Kommissionens Juri
 erne én gang er blevet overskredet, være ubetydelige, diske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg.
 så længe Forbundsrepublikken normalt kun foretager
 8-10 prøveudtågninger pr. badesæson . Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Tilsidesættelse af direktivets artikel 6, stk. 1 : Det frem — Det fastslås, at Den Hellenske Republik ikke har
 går af Kommissionens rapport for 1995 , at 6,5% af udstedt de love eller administrative bestemmelser, der
 badevandet ved de tyske kyster og 42,5 % af de tyske er nødvendige for at efterkomme Rådets direktiv 93/
 ferskvandsbadevande ikke er blevet tilstrækkeligt 76/EØF af 13 . september 1993 om begrænsning af
 undersøgt i 1995 . kuldioxidemissionerne gennem en forbedring af ener
 gieffektiviteten ( SAVE) ( 1 ) og heller ikke har fremsendt
 meddelelse herom, hvorved den har tilsidesat sine for
 pligtelser efter det nævnte direktiv.
 — Den Hellenske Republik tilpligtes at bære sagens
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse omkostninger.
 afsagt den 28. april 1997 af The Royal Court of Jersey i
 sagen Emidio Marco Rios mod The Lieutenant Governor Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 of Jersey
 ( Sag C-199/97) I medfør af artikel 10 i direktiv 93/76/EØF skulle med
 lemsstaterne træffe de nødvendige foranstaltninger for at
 ( 97/C 212/40 ) efterkomme direktivet inden den 31 . december 1994 og
 underrette Kommissionen herom .
 Ved kendelse afsagt den 28 . april 1997, indgået til Dom
 stolens Justitskontor den 23 . maj 1997, har The Royal Kommissionen gør gældende, at Den Hellenske Republik
 Court of Jersey i sagen Emidio Marco Rios mod The endnu ikke har tilpasset sin lovgivning efter direktivets
 Lieutenant Governor of Jersey forelagt De Europæiske bestemmelser, hvorved Den Hellenske Republik har tilside
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel sat sine forpligtelser efter EØF-traktatens artikel 189 og
 efter direktivets artikel 10 .
 afgørelse af følgende spørgsmål :
 (M EFT nr. L 237 af 22 . 9 . 1993 , s . 28 .
 1 ) Såfremt britiske statsborgere ikke underkastes immi
 grationskontrol på Jersey og heller ikke kan udvises
 derfra, medfører artikel 4 i protokol nr. 3 til akten
 vedrørende Det Forenede Kongeriges tiltrædelse af De
 Europæiske Fællesskaber (') da, at en anden medlems
 stats statsborgere heller ikke kan udvises fra Jersey ?
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved dom
 afsagt den 22 . maj 1997 af Arrondissementsrechtbank,
 2 ) Hvis det første spørgsmål besvares benægtende, inde Amsterdam, i sagen Fitzwilliam Executive Search Limited,
 holder artikel 4 da et forbud mod, at de kompetente som driver virksomhed under navnet Fitzwilliam Technical
 myndigheder på Jersey udviser en anden medlemsstats Services (FTS ), mod Bestuur van het Landelijk instituut
 statsborgere, undtagen hvor en sådan udvisning er sociale verzekeringen som retssuccessor for Bestuur van de
 begrundet


text:
i hensynet til den offentlige orden, den Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging
 offentlige sikkerhed eller befolkningens sundhed ? ( Sag C-202/97 )
 ( 97/C 212/42 )
 (') EFT nr. L 73 af 27. 3 . 1972, s . 164 .
 Ved dom afsagt den 22 . maj 1997, indgået til Domstolens
 Justitskontor den 27. maj 1997, har Arrondissementsrecht
 bank, Amsterdam, i sagen Fitzwilliam Executive Search
 Limited, som driver virksomhed under navnet Fitzwilliam
 Technical Services ( FTS ), mod Bestuur van het Landelijk
 Sag anlagt den 26. maj 1997 af Kommissionen for De
 instituut sociale verzekeringen som retssuccessor for
 Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 Bestuur van de Nieuwe Algemene Bedrijfsvereniging fore
 ( Sag C-201/97) lagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en anmodning
 97/C 212/41 om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 1 . a ) Kan det i artikel 14, stk. 1 , litra a ), i forordning
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den ( EØF) nr. 1408/71 anvendte udtryk » virksomhed,
 26 . maj 1997 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af hvortil han normalt er knyttet «, fortolkes udfyl
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved Kom dende, idet der opstilles nærmere krav henholdsvis


text:
4.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 183/43
 Sag anlagt den 30. maj 2007 — Tiralongo mod Kommissionen
 (Sag F-55/07)
 (2007/C 183/85)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Giuseppe Tiralongo (Ladispoli, Italien) (ved avvocati F. Sciaudone, R. Sciaudone og S. Frazzani)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagen antages til realitetsbehandling.
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at fremlægge oplysninger og dokumenter vedrørende indgåelse og de efterfølgende forlængelser af kontrakten mellem Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (herefter »OLAF«) og fru X samt at tillade, at sidstnævnte indkaldes som vidne.
 —
 Der træffes enhver bestemmelse om foranstaltninger med henblik på sagens tilrettelæggelse eller bevisoptagelse, som er nødvendig for at bedømme den af Kommissionen foretagne tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning på 460 000 EUR eller et sådant beløb, som Retten finder passende, for det økonomiske tab, som sagsøgeren har lidt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstatning på 100 000 EUR eller et sådant beløb, som Retten finder passende, for det ikke-økonomiske tab, som sagsøgeren har lidt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, der indtil den 30. april 2005 var midlertidigt ansat ved OLAF, har nedlagt påstand om erstatning for det tab, han har lidt som følge af, at Kommissionen i forbindelse med hans kontraktforlængelse har begået en række ulovlige handlinger. Den ulovlige adfærd omfatter navnlig: i) tilsidesættelse af gældende bestemmelser og relevante retspraksis på området for offentlig tjeneste, ii) tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den berettigede forventning, iii) tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling.


text:
6.2.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/43
 Sag anlagt den 30. november 2016 — QE mod Eurojust
 (Sag T-850/16)
 (2017/C 038/57)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: QE (Gouvy, Belgien) (ved advokaterne T. Bontinck og S. Cherif)
 Sagsøgt: Eurojust
 Sagsøgerens påstande
 —
 Før der træffes yderligere afgørelse tilpligtes sagsøgte at fremlægge referat af mødet af 17. marts 2016.
 —
 De anfægtede afgørelser af 22. april 2016 og 18. maj 2016 annulleres.
 —
 Eurojust tilpligtes at erstatte det tab, som QE har lidt, der med forbehold for en forhøjelse eller nedsættelse under sagen er anslået til 20 000 EUR (tyve tusinde euro), med tillæg af renter regnet fra indgivelsen af klagen den 8. juli 2016, som beregnes på grundlag af den sats, der fastsættes af Den Europæiske Centralbank for de vigtigste refinansieringstransaktioner, der finder anvendelse på den pågældende periode, med tillæg af to point.
 —
 Eurojust tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.
 1.
 Første anbringende vedrører det manglende retlige grundlag og de tilsidesættelser af retten til at blive hørt samt af proportionalitetsprincippet, som afgørelsen af 22. april 2016 er behæftet med.
 2.
 Andet anbringende vedrører den tilsidesættelse af artikel 23, stk. 2, i bilag IX til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, det åbenbart urigtige skøn og de tilsidesættelser af proportionalitetsprincippet og af pligten til at udvise omhu, som afgørelsen af 18. maj 2016 er behæftet med.
 3.
 Tredje anbringende vedrører det magtmisbrug og den interessekonflikt, som de to anfægtede afgørelser er behæftet med.


text:
C 102/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8.4.2000
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Slettelse af sag C-399/95 (1)
 1. Det fastslås, at Irland har undladt at opfylde de forpligtelser, (2000/C 102/29)
 der påhviler det i henhold til Kommissionens direktiv
 98/21/EF af 8. april 1998 (1), om ændring af Rådets direktiv Ved kendelse af 13. december 1999 har præsidenten for De
 93/16/EØF (2) om fremme af den frie bevægelighed for Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-399/95,
 læger og gensidig anerkendelse af deres eksamensbeviser, Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De
 certifikater og andre kvalifikationsbeviser, idet Irland ikke Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 har vedtaget eller ikke givet meddelelse om de love og
 administrative bestemmelser, der er nødvendige for at
 efterkomme dette direktiv. (1) EFT C 77 af 16.3.1996.
 2. Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Slettelse af sag C-195/96 (1)
 Artikel 249 EF (tidligere EF-traktatens artikel 189), der bestem-
 mer, at et direktiv med hensyn til det tilsigtede mål er bindende (2000/C 102/30)
 for enhver medlemsstat, pålægger implicit medlemsstaterne en
 pligt til at overholde den frist, der er fastsat i direktivet for
 Ved kendelse af 13. december 1999 har præsidenten for De
 gennemførelse. Denne frist udløb den 31. december 1998,
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-195/96,
 uden at Irland har truffet de foranstaltninger, der er nødvendige
 Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De
 for at efterkomme det ovennævnte direktiv.
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 (1) EFT L 119 af 22.4.1998, s. 15. (1) EFT C 247 af 24.8.1996.
 (2) EFT L 165 af 7.7.1993, s. 1.
 Slettelse af sag C-333/98 (1)
 Slettelse af sag C-255/92 P (1)
 (2000/C 102/31)
 (2000/C 102/27)
 Ved kendelse af 17. januar 2000 har præsidenten for De
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-333/98,
 Ved kendelse af 9. december 1999 har præsidenten for De
 Merck & Co. Inc. mod Ufficio Italiano Brevetti e Marchi
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-255/92
 (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Commissione dei
 P, BASF AG mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 Ricorsi contro i Provvedimenti dell’Ufficio Italiano Brevetti e
 skaber, skal slettes af registeret.
 Marchi), skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 187 af 24.7.1992. (1) EFT C 327 af 24.10.1998.
 Slettelse af sag C-129/99 (1) Slettelse af sag C-291/99 (1)
 (2000/C 102/28) (2000/C 102/32)
 Ved kendelse af 18. januar 2000 har præsidenten for De
 Ved kendelse af 10. december 1999 har præsidenten for De Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-291/99,
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C-129/99, Crossbow Srl mod Ministero delle Finanze (anmodning om
 Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissionen for De præjudiciel afgørelse fra Tribunale di Trieste, I Sezione Civile),
 Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret. skal slettes af registeret.
 (1) EFT C 188 af 3.7.1999. (1) EFT C 314 af 30.10.1999.


text:
26.8.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 247/33
 bygger på en stadig adfærdskontrol, som det fremgår Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 af de kartelretlige kontrolbestemmelser om misbrug i
 artikel 82 EF. En sådan adfærdskontrol virker imidlertid — Kommissionens stiltiende afslag på den klage, som sagsø-
 på ingen måde mere konkurrencefremmende som mod- geren havde indgivet i henhold til vedtægtens artikel 90,
 vægt til den tålte dominerende markedsstilling. Yderligere stk. 2, vedrørende den liste over tjenestemænd, som var
 har deltagerne i den planlagte fusion ikke givet de tilsagn, forfremmet til lønklasse A4, og som blev offentliggjort i
 som sagsøgeren under sagsforløbet har stillet krav om. »Meddelelser fra Administrationen« nr. 1080 af 13. au-
 gust 1999, annulleres, for så vidt som hans navn ikke var
 opført på denne liste.
 — Kommissionen har desuden begået formelle fejl i sagsbe-
 handlingen. Selv om der i beslutningen rejses væsentlig — Det fastslås følgelig, at forfremmelsesproceduren til løn-
 betænkelighed ved, om den planlagte sammenslutning er klasse A4 for 1999 annulleres for så vidt angår sagsø-
 forenelig med fællesmarkedet, har Kommissionen på geren.
 baggrund af omfangsrige og delvis også ugennemsigtige
 tilsagn fra ansøgerne meddelt en tilladelse allerede i første — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en erstat-
 prøvelsesfase. Den rette sagsbehandling ville imidlertid ning på 5 000 EUR for lidt ikke-økonomisk skade.
 have bestået i at indlede proceduren i henhold til FKF’s
 artikel 6, stk. 1, litra c). — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 — Endelig har Kommissionen retsstridigt ikke iagttaget
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 den procedure, som er fastlagt i artikel 18, stk. 1, i
 Kommissionens forordning (EF) nr. 447/98(1), idet den
 også efter den treugers frist, der er fastsat i bestemmelsen, Sagsøgeren gør til støtte for sit søgsmål følgende gældende:
 har taget stadig yderligere ændrede tilbud om tilsagn fra
 parterne i den planlagte sammenslutning i betragtning. — Den anfægtede afgørelse indeholder ingen begrundelse,
 Sagsøgerens proceduremæssige rettigheder er dermed hvilket er i strid med tjenestemandsvedtægtens artikel 25,
 blevet krænket, idet man blev tvunget til at tage stilling stk. 2.
 inden for stadig kortere frister og til sidst slet ingen
 mulighed havde for at udtale sig. — Der foreligger en tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45,
 stk. 1, samt et åbenbart fejlskøn.
 (1) Kommissionens forordning (EF) nr. 447/98 af 1. marts 1998 om
 anmeldelser, frister og udtalelser i henhold til Rådets forordning
 (EØF) nr. 4064/89 om kontrol med fusioner og virksomhedsover-
 tagelser, EFT L 61, s. 1.
 Sag anlagt den 16. juni 2000 af Rosemarie Carotti mod
 Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-163/00)
 (2000/C 247/59)
 (Processprog: fransk)
 Sag anlagt den 14. juni 2000 af Vassilios Tsarnavas mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 16. juni 2000 anlagt sag mod Revisionsretten for De
 Europæiske Fællesskaber af Rosemarie Carotti, Luxembourg,
 (Sag T-161/00) ved advokaterne Gaston Vogel og Ferdinand Burg, Luxem-
 bourg.
 (2000/C 247/58)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Afgørelsen af 15. maj 2000 annulleres.
 (Processprog: fransk)
 — Revisionsretten for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes
 at betale sagens omkostninger.


text:
19.3.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/18
 Sag anlagt den 19. november 2004 af Elisabetta Dami mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 (Sag T-466/04)
 (2005/C 69/35)
 Det sprog, stævningen er affattet på: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 19. november 2004 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) af Elisabetta Dami, Milano (Italien), ved advokaterne Paolo Guido Beduschi og Silvia Giudici. Den anden part i sagen for appelkammeret var The Stilton Cheese Makers Association.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at skrivelsen af 4. juni 2004, rettet til Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) og underskrevet af parterne i fællesskab, ikke indeholder en erklæring om, at sagen for appelkammeret skal bringes til ophør, men alene en almindelig anmodning om udsættelse.
 —
 Afgørelse truffet den 20. september 2004 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 973/2002-2 annulleres og sagen hjemvises til appelkammeret.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ansøger om EF-varemærket:
 Sagsøgeren.
 EF-varemærket, der søges registreret:
 Ordmærket »GERONIMO STILTON« for varer og/eller tjenesteydelser i klasse 16 (bøger m.v.), 25 (beklædning m.v.), 28 (spil m.v.), 29 (kød m.v.), 30 (kagedej m.v.) og 41 (undervisningsvirksomhed m.v.) – ansøgning nr. 1 345 503.
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 The Stilton Cheese Makers Association.
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn:
 Det nationale ordmærke »STILTON«; de beskyttede oprindelsesbetegnelser WHITE STILTON CHEESE og BLUE STILTON CHEESE.
 Indsigelsesafdelingens afgørelse:
 Indsigelsen taget til følge med hensyn til klasse 29 og 30.
 Appelkammerets afgørelse:
 Efter ændringerne i specifikationen af de omhandlede varer i henhold til parternes fælles skrivelse af 4. juni 2004 fandt appelkammeret, at indsigelsen var blevet trukket tilbage og at sagen følgelig var afsluttet. Da det eneste spørgsmål, der ifølge appelkammeret skulle afklares, var spørgsmålet om fordeling af sagsomkostningerne, pålagde det hver af parterne at bære deres egne gebyrer og omkostninger i indsigelsessagen og i klagesagen.
 Søgsmålsgrunde:
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren gjort gældende, at skrivelsen af 4. juni 2004 alene indeholdt en almindelig anmodning om udsættelse af sagen for at gøre det muligt for parterne selv at løse det spørgsmål, der stadig var åbent, nemlig hvilke andre varer udover mælkeprodukter og ost, der skulle fjernes fra klasse 29 for at gøre det muligt for indsigeren at trække sin indsigelse tilbage. Appelkammeret har begået en fejl ved at fastholde, at sagsøgeren, der havde underskrevet anmodningen om udsættelse, dermed havde accepteret det, som indsigeren havde anmodet om.


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunalul Argeș (Rumænien) den 20. september 2011 — Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc og Cornelia Mihăilescu mod den rumænske stat repræsenteret ved Ministerul Finanțelor Publice
 (Sag C-483/11)
 2011/C 347/21
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Tribunalul Argeș
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Andrei Emilian Boncea, Filofteia Catrinel Boncea, Adriana Boboc og Cornelia Mihăilescu
 Sagsøgt: Den rumænske stat repræsenteret ved Ministerul Finanțelor Publice
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er bestemmelserne i artikel 5 i lov 221/2009, som ændret ved Curtea Constituționalăs afgørelse nr. 1358 af 21. oktober 2010, i strid med artikel 5 i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og artikel 8 i verdenserklæringen om menneskerettigheder?
 2)
 Er artikel 5 i konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder og artikel 8 i verdenserklæringen om menneskerettigheder til hinder for en national lovgivning, der gør det muligt at begrænse retten til at opnå skadeserstatning for den ikke-økonomiske skade, som er lidt af en person, der har været genstand for en politisk domfældelse på grundlag af en retsafgørelse i strid med gældende lovgivning?


text:
2.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/10
 Appel iværksat den 30. november 2012 af Europa-Kommissionen til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 20. september 2012 i sag T-169/08, DEI mod Kommissionen
 (Sag C-553/12 P)
 2013/C 32/14
 Processprog: græsk
 Parter
 Appellant: Europa-Kommissionen (ved Th. Christoforou og A. Antoniadis samt advokat A. Oikonomou)
 De andre parter i appelsagen: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou (DEI), Den Hellenske Republik, Energeiaki Thessalonikis AE og Elliniki Energeia kai Anaptyxi AE (HE & DSA)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Rettens dom af 20. september 2012 i sag T-169/08 ophæves i sin helhed.
 —
 Domstolen træffer endelig afgørelse i sagen, dersom det fastslås, at sagen er moden til påkendelse.
 —
 DEI tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale Kommissionens omkostninger i begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 —
 Med det første appelanbringende gør Kommissionen gældende, at Rettens dom er behæftet med en retlig fejl hvad angår fortolkningen og anvendelsen af artikel 86, stk. 1, EF, sammenholdt med artikel 82 EF, som fortolket af Den Europæiske Unions Domstol. Endvidere har Retten ikke anvendt de to ovennævnte artikler korrekt på sagens faktiske omstændigheder, hvilket også bevirker en ukorrekt kvalificering og fortolkning af beviserne og en urigtig fortolkning af grundlaget for Kommissionens beslutning. Rettens vurderinger er også baseret på en upræcis, mangelfuld og utilstrækkelig begrundelse, indebærer en ukorrekt gengivelse og fortolkning af beviserne og bevirker en urigtig gengivelse af grundlaget for den anfægtede beslutning, eftersom Kommissionen i den anfægtede beslutning har fastslået, at de pågældende statslige foranstaltninger, som Den Hellenske Republik har truffet, har påvirket markedsstrukturen og har resulteret i, at der skabes ulige muligheder på markedet for brunkul, hvilket har gjort det muligt for den offentlige virksomhed DEI at udvide sin dominerende stilling på det primære marked for levering af brunkul til det sekundære marked for engroslevering af elektricitet i Grækenland og således hindre nye konkurrenter i at komme ind på markedet.
 —
 Ifølge Kommissionen er Rettens dom endvidere behæftet med fejl, idet der på ingen måde er blevet taget hensyn til, at Kommissionen i den anfægtede beslutning har fastslået, at DEI’s privilegerede adgang til brunkul, som blev opretholdt takket være de pågældende statslige foranstaltninger selv efter liberaliseringen af elektricitetsmarkedet i Grækenland og efter indførelsen af et marked for engroslevering af elektricitet i maj 2005, har påvirket markedsstrukturen på grund af ulige muligheder, hvilket har resulteret i en situation, hvor DEI alene ved at udøve de monopollignende rettigheder, som virksomheden har med hensyn til udnyttelse af brunkul, kunne udvide sin dominerende stilling fra det primære marked til det sekundære marked. DEI blev således ledt til at anlægge en misbrugsadfærd på nævnte sekundære marked ved at begrænse eller udelukke adgangen for nye konkurrenter (jf. bl.a. Domstolens dom i Raso-sagen, GB-Inno-BM-sagen, Connect Austria-sagen, Dusseldorp-sagen, CBEM-sagen og MOTOE-sagen). Udvidelsen og opretholdelsen af DEI’s dominerende stilling på det primære marked over mod det sekundære marked og den konkurrencefordel, som DEI utvivlsomt nød godt af med hensyn til fremstilling af elektricitet på grund af den lave pris på brunkul, gjorde det


text:
muligt for virksomheden at udlede elektricitet til det forbundne græske net til lave priser, i større mængder og for en længere periode, hvilket udgår misbrugsadfærd (selv om der i henhold til Domstolens praksis ikke kræves bevis for en sådan adfærd henset til de konkrete omstændigheder i den foreliggende sag).
 —
 Det konstateredes endvidere i den anfægtede beslutning, at DEI’s konkurrenter havde behov for en række forskellige kilder, herunder adgang til tilstrækkelige mængder brunkul, for at de kunne få adgang til, varigt forblive på og effektivt deltage i konkurrencen på elektricitetsmarkedet. Såvel Den Hellenske Republik, som undlod at tildele licenser til udnyttelse af brunkulslejer til DEI’s potentielle konkurrenter, som DEI selv, der udøvede sine monopollignende rettigheder og anvendte sin dominerende stilling på det primære marked for brunkul til at udvide og opretholde sin dominerende stilling på det sekundære marked for engroslevering af elektricitet, med det resultat at virksomheden de facto vanskeliggjorde eller hindrede nye potentielle konkurrenter i at komme ind på det pågældende sekundære marked, burde have været bekendt med ovenstående.


text:
11.4.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 113/17
 2. Sagsùgerne betaler sagens omkostninger. parter i sagen, de bùder, der var pålagt på grundlag af
 konstateringerne af, at der forelå overtrñdelser. I henhold
 (1) EFT C 271 af 6.9.1997. til denne dom anmodede sagsùgerne Kommissionen om til-
 bagebetaling af de bùder, de havde betalt. Ved skrivelse af
 4. oktober 1995 afviste Kommissionen dette med den
 begrundelse, at den beslutning, hvorved bùderne blev
 pålagt, stadig var gñldende for sagsùgerne. Sagsùgerne
 anlagde sag ved Retten i Fùrste Instans med påstand om
 annullation af Kommissionens beslutning om at afvise
 Sag anlagt den 14. november 1997 af AssiDöman Kraft anmodningen (1). Ved dom af 10. juli 1997 annullerede
 Products AB og seks andre svenske celluloseproducenter Retten i Fùrste Instans denne beslutning.
 mod Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag T-292/97) Sagsùgerne har anfùrt, at Retten i Fùrste Instans fastslog,
 at Kommissionen i medfùr af traktatens artikel 176 burde
 (98/C 113/42) have foretaget en fornyet undersùgelse af lovligheden af
 cellulosebeslutningen i forhold til de svenske adressater, og
 (Processprog: engelsk) at den, hvis den konkluderede, at der ikke var noget retligt
 grundlag for de bùder, der var pålagt dem, i medfùr af
 legalitetsprincippet og princippet om god forvaltningsskik
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er skulle tilbagebetale bùderne.
 der den 14. november 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber af AssiDöman Kraft Pro-
 Ved skrivelse af 12. august 1997 anmodede sagsùgerne
 ducts AB og seks andre svenske celluloseproducenter, ved
 Kommissionen om inden to måneder efter modtagelsen af
 Solicitor of the Supreme Court of England and Wales John
 Pheasant, firmaet Lovell White Durrant, og med valgt skrivelsen at tage stilling til de forpligtelser, der fùlger af
 dommen af 10. juli 1997. De har ikke fået noget svar fra
 adresse i Luxembourg hos advokaterne Loesch & Wolter,
 11, rue Goethe, Luxembourg. Kommissionen.
 Sagsùgerne gùr gñldende, at Kommissionen, selv om den
 Sagsùgerne har nedlagt fùlgende påstande: er blevet opfordret til at handle, i modstrid med traktatens
 artikel 176 og til trods for princippet om god forvaltnings-
 Ð Det fastslås i medfùr af EF-traktatens artikel 175, at skik og legalitetsprincippet har undladt at opfylde sine for-
 Kommissionen i strid med traktatens artikel 176 har pligtelser i henhold til dommen af 10. juli 1997.
 undladt at trñffe de nùdvendige foranstaltninger til at
 opfylde Domstolens dom af 10. juli 1997. (1) Sag T-227/95 (EFT C 64 af 2.3.1996, s. 16).
 Ð Kommissionen tilpligtes i medfùr af traktatens
 artikel 176 og uden prñjudice for sagsùgernes rettighe-
 der i henhold til traktatens artikel 215, stk. 2, at trñffe
 de nùdvendige foranstaltninger til at opfylde dommen
 af 10. juli 1997. Sag anlagt den 26. januar 1998 af Musso Amedeo mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 (Sag T-23/98)
 Ð Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (98/C 113/43)
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 (Processprog: italiensk)
 Sagsùgerne, eller deres retsantecessorer, var blandt adressa-
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 terne for Kommissionens beslutning 85/202/EéF af
 der den 26. januar 1998 anlagt sag mod Kommissionen


text:
19. december 1984 om en procedure i henhold til EéF-
 for De Europñiske Fñllesskaber af Musso Amedeo, ved
 traktatens artikel 85 (IV/29.725 Ð cellulose), hvorved
 advokaterne Vincenzo Cinque og Luciana Candriella,
 Kommissionen pålagde 43 af adressaterne for beslutningen
 Udine, og med valgt adresse hos advokat Luciana Can-
 bùder. Sagsùgerne, som aldrig havde accepteret påstandene
 driella, Via Morpurgo 34, Udine.
 om, at der forelå en overtrñdelse, anlagde ikke sag om
 annullation af beslutningen, men betalte bùderne til Kom-
 missionen. Efter at andre adressater for beslutningen Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 havde anlagt sag, annullerede Domstolen ved dom af
 31. marts 1993 i de forenede sager 89/85, 104/85, 114/85,
 Ð Principalt annulleres Kommissionens beslutning K(97)
 116/85, 117/85 og 125/85-129/85, A. Ahlström Osakeyh-
 2735 endelig udg. af 30. juli 1997.
 tiö mod Kommissionen, visse bestemmelser i beslutningen,
 bl.a. på to af de hovedpunkter, hvor det var konstateret, at
 der forelå en overtrñdelse, med det resultat, at Kommissi- Ð Subsidiñrt annulleres beslutningen, for så vidt som det
 onen skulle tilbagebetale de producenter, som havde vñret herved (artikel 5) er fastsat, at de udbetalte belùb skal
 ---pagebreak--- C 113/18 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 11.4.98
 tilbagesùges med virkning fra den 1. juli 1990, med Sag anlagt den 23. februar 1998 af Petrotub SA mod
 renter. Rådet for Den Europñiske Union
 (Sag T-33/98)
 Ð Under alle omstñndigheder tilpligtes Kommissionen at (98/C 113/45)
 betale sagens omkostninger.
 (Processprog: engelsk)
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter er de der den 23. februar 1998 anlagt sag mod Rådet for Den
 samme som i sag T-288/97, Regione Friuli-Venezia Giulia Europñiske Union af Petrotub SA ved advokat Alfred L.
 mod Kommissionen (1). Merckx, og med valgt adresse i Luxembourg hos advoka-
 terne Duro & Lorang, 4, Boulevard Royal.
 (1) EFT C 7 af 10.1.1998, s. 25.
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:
 Ð Artikel 1 i Rådets forordning (EF) nr. 2320/97 annulle-
 res for så vidt angår sagsùgeren.
 Sag anlagt den 24. februar 1998 af De Nederlandske
 Antiller mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles- Ð Artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 2320/97 annulle-
 skaber res for så vidt angår sagsùgeren.
 (Sag T-32/98)
 (98/C 113/44) Ð Sagsùgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (Processprog: nederlandsk) Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Ret i Fùrste Instans er Efter en klage fra Defence Committee of the Seamless
 der den 24. februar 1998 anlagt sag mod Kommissionen Steel Tube Industry of the European Union indledte Kom-
 for De Europñiske Fñllesskaber af De Nederlandske missionen en antidumpingundersùgelse vedrùrende impor-
 Antiller ved advokaterne P. V. F. Bos og M. M. Slotboom, ten til Fñllesskabet af visse sùmlùse rùr af jern eller ulege-
 Rotterdam, og med valgt adresse i Luxembourg hos advo- ret stål med oprindelse i Rusland, Tjekkiet, Rumñnien og
 katerne Loesch og Wolter, 11, rue Goethe. Slovakiet. Samtidig gav Kommissionen meddelelse om ind-
 ledningen af en fornyet undersùgelse af Rådets forordning
 (EéF) nr. 1189/93 vedrùrende importen af visse sùmlùse
 Sagsùgeren har nedlagt fùlgende påstande:


text:
rùr af jern eller ulegeret stål med oprindelse i Ungarn,
 Polen og Kroatien. Den således ivñrksatte antidumping-
 procedure forlùb forskriftsmñssigt, og efter dens afslut-
 1. Kommissionens forordning (EF) nr. 2352/97 af ning udstedte Rådet forordning (EF) nr. 2320/97 af
 27. november 1997 om sñrlige foranstaltninger for 17. november 1997 om indfùrelse af endelig antidumping-
 indfùrsel af ris med oprindelse i de oversùiske lande og told på importen af visse sùmlùse rùr af jern eller ulegeret
 territorier (1) annulleres. stål med oprindelse i Ungarn, Polen, Rusland, Tjekkiet,
 Rumñnien og Slovakiet, om ophñvelse af forordning
 (EéF) nr. 1189/93 og om afslutning af proceduren vedrù-
 2. Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. rende import af den pågñldende vare med oprindelse i
 Kroatien (1).
 Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 Sagsùgeren, der er et rumñnsk selskab, anfñgter denne
 forordning under anbringende af, at fñllesskabsinstitutio-
 Sùgsmålsgrundene og de vñsentligste argumenter er de nerne:
 samme som i sagerne T-163/97 (2) og T-179/97 (3).
 (1) EFT L 326 af 28.11.1997, s. 21. Ð har tilsidesat artikel 22 i antidumpinggrundfor-
 (2) EFT C 212 af 12.7.1997, s. 31. ordningen (herefter »grundforordningen«) samt
 (3) EFT C 228 af 26.7.1997, s. 35. artikel 34 i associeringsaftalen med Rumñnien ved at
 indfùre antidumpingtold uden at forelñgge sagen for
 Associeringsrådet, hvorved den i den anfñgtede for-
 ordning angivne begrundelse er utilstrñkkelig.


text:
16.10.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/7
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Amtsgericht Nürnberg (Tyskland) den 10. juli 2017 — Andreas Fabri og Elisabeth Mathes mod Sun Express Deutschland GmbH
 (Sag C-418/17)
 (2017/C 347/07)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Amtsgericht Nürnberg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Andreas Fabri og Elisabeth Mathes
 Sagsøgt: Sun Express Deutschland GmbH
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Udgør overførsel til en anden flyvning en af de omstændigheder, der er omfattet af forordningens (1) artikel 4, stk. 3?
 Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:
 2)
 Finder denne bestemmelse tillige anvendelse på en overførsel til en anden flyvning, der ikke er foranlediget af luftfartsselskabet, men alene af rejsearrangøren?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 261/2004 af 11.2.2004 om fælles bestemmelser om kompensation og bistand til luftfartspassagerer ved boardingafvisning og ved aflysning eller lange forsinkelser og om ophævelse af forordning (EØF) nr. 295/91 (EUT L 46, s. 1).


text:
2.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 197/23
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 11. juni 2008 — European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-209/06) (1)
 (Annullationssøgsmål - formaliteten - artikel 230, stk. 4, EF - fysiske og juridiske personer - sammenslutninger - beslutning 2006/522/EØF - individuelt berørt - veterinærpoliti - beskyttelsesforanstaltninger over for aviær influenza)
 (2008/C 197/41)
 Processprog: nederlandsk
 Parter
 Sagsøgere: European Association of Im- and Exporters of Birds and live Animals (West Maas og Waal, Nederlandene), Vereniging van Im- en Exporteurs van Vogels en Hobbydieren (West Maas og Waal, Nederlandene), Willem Plomp, der handler under navnet Plomps Vogelhandel (Woerden, Nederlandene), og Marinus Borgstein, der handler under navnet Borgstein Birds & Zoofood Trading (West Maas og Waal, Nederlandene) (ved avocat J. Wouters)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved F. Erlbacher og M. van Heezik, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning 2006/522/EF af 25. juli 2006 om ændring af beslutning 2005/759/EF og 2005/760/EF for så vidt angår visse beskyttelsesforanstaltninger over for højpatogen aviær influenza og transport til Fællesskabet af visse levende fugle (EUT L 205, s. 28).
 Konklusion
 1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2)
 Sagsøgerne betaler sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.
 (1) EUT C 249 af 14.10.2006.


text:
1.2.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 38/73
 Sag anlagt den 30. november 2015 — Pharm-a-care Laboratories mod KHIM — Pharmavite (VITAMELTS)
 (Sag T-713/15)
 (2016/C 038/99)
 Stævningen affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd (Sydney, Australien) (ved solicitor I. De Freitas)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Pharmavite LLC (Californien, De Forenede Stater)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Indehaver af det omtvistede varemærke: Pharm-a-care Laboratories Pty. Ltd
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »VITAMELTS« — EF-varemærkeregistrering nr. 11 403 581
 Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 10. september 2015 af Første Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 2649/2014-1)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Annullationsafdelingens afgørelse stadfæstes i sin helhed, således at ugyldighedsbegæring nr. 8627 C forkastes.
 —
 Harmoniseringskontoret og Pharmavite LLC tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger for Retten.
 Anbringender
 —
 Appelkammeret tilsidesatte artikel 52, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. Det begik en retlig fejl, idet det lagde til grund, at sagsøgeren var i ond tro, da selskabet indgav ansøgning om registrering af det omtvistede varemærke
 —
 Appelkammerets afgørelse er til dels støttet på tilsidesættelse af en væsentlig formforskrift, nemlig undladelsen af at give sagsøgeren mulighed for at blive hørt vedrørende bevismateriale fremlagt af det selskab, der har indgivet ugyldighedsbegæringen.


text:
19.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 16/16
 Anmodning indgivet af Philippe Adam Krikorian (Frankrig) den 13. maj 2014
 (Sag C-243/14)
 (2015/C 016/24)
 Processprog: fransk
 Parter i hovedsagen
 Grégoire Krikorian m.fl.
 Anmodningen vedrører dels gyldigheden af artikel 1, stk. 4, i Rådets rammeafgørelse 2008/913/RIA af 28. november 2008 om bekæmpelse af visse former for og tilkendegivelser af racisme og fremmedhad ved hjælp af straffelovgivningen (EUT L 328, s. 55) dels fortolkningen af denne rammeafgørelse, og af artikel 6, stk. 1, og artikel 13 i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, undertegnet i Rom den 4. november 1950, af artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder samt endelig af artikel 4, stk. 3, TEU, og artikel 19, stk. 1, andet afsnit, TEU.


text:
7.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/35
 Kendelse afsagt af dommeren i sager om foreløbige forholdsregler den 19. november 2008 — AEPI mod Kommissionen
 (Sag T-392/08 R)
 (Særlige rettergangsformer - Kommissionens beslutning om ophør af en samordnet praksis mellem kollektive ophavsretsselskaber - begæring om udsættelse af gennemførelse - manglende uopsættelighed)
 (2009/C 32/68)
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: AEPI Elliniki Etaireia pros Prostasian tis Pnevmatikis Idioktisias AE (Athen, Grækenland) (ved avocats P. Xanthopoulos og T. Asprogerakas Grivas)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved T. Christoforou og F. Castillo de la Torre, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Begæring om udsættelse af gennemførelsen af artikel 3 i Kommissionens beslutning K(2008) 3435 endelig udg. af 16. juli 2008 om en procedure i henhold til artikel 81 EF og artikel 53 i EØS-aftalen (sag COMP/C2/38.698 — CISAC).
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
18.12.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 346/60
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 27. oktober 2010 — Birkhoff mod Kommissionen
 (Sag F-60/09) (1)
 (Personalesag - løn - familietillæg - børnetilskud - barn, der lider af en alvorlig sygdom eller af en vedvarende svagelighed, som gør det ude af stand til at sørge for sit eget underhold - anmodning om forlængelse af udbetalingen af tilskuddet - artikel 2, stk. 5, i bilag VII til vedtægten - øvre grænse for barnets indkomst fastsat som betingelse for forlængelse af udbetalingen - omkostninger, der kan fratrækkes i denne indkomst)
 2010/C 346/119
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøger: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Tyskland) (ved advokat C. Inzillo)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved J. Currall og B. Eggers, som befuldmægtigede, bistået af advokat A. Dal Ferro)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afslaget på sagsøgerens anmodning om forlængelse af udbetalingen af børnetilskud til sagsøgerens datter i henhold til artikel 2, stk. 5, i bilag VII til vedtægten
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes
 2)
 Gerhard Birkhoff betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 205 af 29.8.2009, s. 50.


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/33
 Sag anlagt den 22. november 2013 — BlackRock mod KHIM (SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY)
 (Sag T-609/13)
 2014/C 24/61
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: BlackRock, Inc. (New York, De Forenede Stater) (ved barrister S. Malynicz samt solicitors K. Gilbert og M. Blair)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 11. september 2013 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 572/2013-4) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SO WHAT DO I DO WITH MY MONEY« for tjenesteydelser i klasse 35 og 36 — EF-varemærkeansøgning nr. 11 144 748
 Undersøgerens afgørelse: Afviste EF-varemærkeansøgningen i sin helhed
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra b).


text:
14.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 145/3
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarien) den 17. januar 2011 — Anton Vinkov mod Nachalnik- Administrativno-nakazatelna deynost
 (Sag C-27/11)
 2011/C 145/03
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad Sofia-grad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Anton Vinkov
 Sagsøgt: Nachalnik Administrativno-nakazatelna deynost
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal anvendelige retsforskrifter i national ret som dem, der er genstand for hovedsagen, og som vedrører retsvirkninger af en afgørelse truffet af en forvaltningsmyndighed om pålæggelse af en bødestraf for en forvaltningsretlig forseelse i form af et trafikuheld, fortolkes således, at de er forenelige med bestemmelserne i traktaterne og EU-retlige foranstaltninger, som er truffet med hjemmel i disse, for så vidt angår området vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed og/eller i givet fald for så vidt angår området transport?
 2)
 Følger det af bestemmelserne i traktaterne og EU-retlige foranstaltninger, som er truffet med hjemmel i disse, for så vidt angår området vedrørende frihed, sikkerhed og retfærdighed, sammenholdt med området retligt samarbejde i straffesager i henhold til artikel 82, stk. 1, andet afsnit, litra a), i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, samt i henhold til traktatens artikel 91, stk. 1, litra c), for så vidt angår området transport, at forvaltningsretlige færdselsforseelser, der kan kvalificeres som værende af mindre alvorlig art som omhandlet i og sammenholdt med artikel 2 i protokol nr. 7 til den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, er omfattet af EU-rettens anvendelsesområde?
 3)
 Såfremt det andet spørgsmål besvares bekræftende, anmodes om en besvarelse af følgende spørgsmål:
 3.1
 Udgør en forvaltningsretlig færdselsforseelse under de i hovedsagen beskrevne omstændigheder en forseelse af mindre alvorlig art i henhold til EU-retten, når følgende omstændigheder samtidig foreligger:
 a)
 Handlingen skal kvalificeres som er et trafikuheld, hvorved der er opstået skade på formue, der foreligger culpa, og handlingen straffes som en forvaltningsretlig forseelse.
 b)
 Henset til størrelsen af den fastsatte bøde kan bødeforelægget ikke anfægtes for domstolene, og den pågældende har ikke mulighed for at godtgøre, at den handling, der lægges ham til last, ikke var culpøs.
 c)
 Det antal kontrolklip, der er fastsat ved afgørelsen, udløses som en automatisk retsvirkning, når afgørelsen bliver endelig.
 d)
 Den gældende ordning vedrørende kørekort, hvor der ved kørekortets udstedelse tildeles et bestemt antal kontrolklip, der udløses ved overtrædelser, indebærer ligeledes en automatisk retsvirkning bestående i udløsning af kontrolklip på grundlag af bødeforelæg, der ikke kan anfægtes.
 e)
 Såfremt tvangsindgrebet i form af kørekortinddragelse på grund af den fortabelse af førerretten, som indtræder som en automatisk retsvirkning, når det oprindelige antal kontrolklip er blevet udløst, indbringes for domstolene, omfatter denne sag ikke en retslig prøvelse af lovligheden af bødeforelæg, der ikke kan anfægtes, og som udløste kontrolklip.
 3.2.
 Tillader artikel 82 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, i givet fald denne traktats artikel 91, stk. 1, litra c), og foranstaltninger, der er blevet truffet med hjemmel i de anførte bestemmelser, samt Rådets rammeafgørelse 2005/214/RIA af 24. februar 2005 om anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse på bødestraffe, at princippet om


text:
gensidig anerkendelse retsafgørelser og domme, henholdsvis foranstaltninger til forbedring af transportsikkerheden, ikke finder anvendelse på en afgørelse om pålæggelse af en bødestraf i anledning af en færdselsforseelse, der ifølge EU-retten skal kvalificeres som »af mindre alvorlig art« under de i hovedsagen beskrevne omstændigheder, fordi medlemsstaten har bestemt, at kravene om efterprøvelse ved en domstol, der ligeledes har strafferetlig kompetence, og national rets processuelle bestemmelser om appel i tilfælde af anklage for et strafbart forhold ikke skal respekteres?
 4)
 Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende anmodes om en besvarelse af følgende spørgsmål:
 Tillader artikel 82 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, i givet fald denne traktats artikel 91, stk. 1, litra c), og foranstaltninger, der er blevet truffet med hjemmel i de anførte bestemmelser, samt Rådets rammeafgørelse 2005/214/RIA af 24. februar 2005 om anvendelse af princippet om gensidig anerkendelse på bødestraffe, at princippet om gensidig anerkendelse retsafgørelser og domme, henholdsvis foranstaltninger til forbedring af transportsikkerheden efter medlemsstatens skøn ikke finder anvendelse på en afgørelse om pålæggelse af en bødestraf i anledning af en færdselsforseelse — idet medlemsstaten har fastsat regler om, at kravene vedrørende adgang til efterprøvelse ved en domstol, der ligeledes har strafferetlig kompetence, og national rets processuelle bestemmelser om appel i tilfælde af anklage for et strafbart forhold ikke skal respekteres — når den afgørelse, som hovedsagen angår, samtidig vedrører følgende omstændigheder:
 a)
 Handlingen skal kvalificeres som et trafikuheld, hvorved der er opstået skade på formue, der foreligger culpa, og handlingen straffes som en forvaltningsretlig forseelse.
 b)
 Henset til størrelsen af den fastsatte bøde kan bødeforelægget ikke anfægtes for domstolene, og den pågældende har ikke mulighed for at godtgøre, at den handling, der lægges ham til last, ikke var culpøs.
 c)
 Det antal kontrolklip, der er fastsat ved afgørelsen, udløses som en automatisk retsvirkning, når afgørelsen bliver endelig.
 d)
 Den gældende ordning vedrørende kørekort, hvor der ved kørekortets udstedelse tildeles et bestemt antal kontrolklip, der udløses ved overtrædelser, indebærer ligeledes en automatisk retsvirkning bestående i udløsning af kontrolklip på grundlag af bødeforelæg, der ikke kan anfægtes.
 e)
 Såfremt tvangsindgrebet i form af kørekortinddragelse på grund af den fortabelse af førerretten, som indtræder som en automatisk retsvirkning, når det oprindelige antal tildelte kontrolklip er blevet udløst, indbringes for domstolene, omfatter denne sag ikke en retslig prøvelse af lovligheden af bødeforelæg, der ikke kan anfægtes, og som udløste kontrolklip.


text:
22.1.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 19/21
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 10. november 2004
 i sag T-164/02, Kaul GmbH mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (1)
 (EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om ARCOL som EF-ordmærke - det ældre EF-ordmærke CAPOL - rækkevidden af appelkammerets prøvelse - bedømmelse af oplysninger fremlagt for appelkammeret)
 (2005/C 19/45)
 Processprog: tysk
 I sag T-164/02, Kaul GmbH, Elmshorn (Tyskland), ved Rechtanwälte G. Würtenberger og R. Kunze, mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM) (befuldmægtigede: A. von Mühlendahl og G. Schneider), den anden part i sagen for appelkammeret ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) var Bayer AG, Leverkusen (Tyskland), angående en påstand om annullation af den afgørelse, der blev truffet den 4. marts 2002 af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 782/2000-3), vedrørende en indsigelsessag mellem Kaul GmbH og Bayer AG, har Retten (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, H. Legal, og dommerne M. Vilaras og I. Wiszniewska-Bialecka; justitssekretær: fuldmægtig D. Christensen, den 10. november 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Afgørelsen, der blev truffet af Tredje Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) den 4. marts 2002 (sag R 782/2000-3), annulleres.
 2)
 Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 (1) EFT C 180 af 27.7.2002.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/6
 DOMSTOLENS DOM
 (Tredje Afdeling)
 af 15. december 2005
 i de forenede sager C-232/04 og C-233/04, Nurten Güney-Görres og Gul Demir mod Securicor Aviation (Germany) Ltd og Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Arbeitsgericht Düsseldorf) (1)
 (Direktiv 2001/23/EF - artikel 1 - overførsel af virksomhed eller bedrift - varetagelse af arbejdstagernes rettigheder - anvendelsesområde)
 (2006/C 48/12)
 Processprog: tysk
 I de forenede sager C-232/04 og C-233/04, angående anmodninger om præjudiciel afgørelse i henhold til artikel 234 EF, indgivet af Arbeitsgericht Düsseldorf (Tyskland), ved afgørelser af 5. maj 2004, indgået til Domstolen den 3. juni 2004, i sagerne Nurten Güney-Görres (sag C-232/04) og Gul Demir (sag C-233/04) mod Securicor Aviation (Germany) Ltd og Kötter Aviation Security GmbH & Co. KG, har Domstolen (Tredje Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Rosas, og dommerne J.-P. Puissochet, S. von Bahr, A. Borg Barthet (refererende dommer) og U. Lõhmus; generaladvokat: M. Poiares Maduro; justitssekretær: ekspeditionssekretær K. Sztranc, den 15. december 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Artikel 1 i Rådets direktiv 2001/23/EF af 12. marts 2001 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om varetagelse af arbejdstagernes rettigheder i forbindelse med overførsel af virksomheder eller bedrifter eller af dele af virksomheder eller bedrifter skal fortolkes således, at det ved efterprøvelsen af, om der foreligger en overførsel af en virksomhed eller en bedrift i henhold til denne artikel i tilfælde, hvor en kontrakt tildeles en ny ordremodtager, ikke er en nødvendig forudsætning for inden for rammerne af en samlet vurdering at fastslå, at der er sket en overførsel af driftsmidler fra den oprindelige ordremodtager til den nye ordremodtager, at driftsmidlerne overlades til brug i egen økonomisk interesse.
 (1) EUT C 228 af 11.9.2004.
 EUT C 201 af 7.8.2004.


text:
18.1.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 16/38
 Rettens kendelse af 10. november 2015 — Compagnia Trasporti Pubblici m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-187/15) (1)
 ((Statsstøtte - virksomhed, der driver et rutebilnet i regionen Campanien - kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste udbetalt af de italienske myndigheder efter dom afsagt af Consiglio di Stato - Kommissionens afgørelse, hvorved foranstaltningen erklæres uforenelig med det indre marked - søgsmål anlagt af virksomheder, der befinder sig i en situation, der svarer til støttemodtagerens))
 (2016/C 016/47)
 Processprog: italiensk
 Parter
 Sagsøgere: Compagnia Trasporti Pubblici SpA (Napoli, Italien), Atap — Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA (Biella, Italien), Actv SpA (Venedig, Italien), Ferrovie Appulo Lucane Srl (Bari, Italien), Asstra — Associazione Trasporti (Rom, Italien) og Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) (Rom) (ved advokat M. Malena)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved L. Armati, G. Conte og P.J. Loewenthal, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens afgørelse (EU) 2015/1074 af 19. januar 2015 om statsstøtteforanstaltning SA.35842 (2014/C) (ex 2012/NN) iværksat af Italien — yderligere kompensation for offentlig tjeneste til CSTP (EUT L 179, s. 112)
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Compagnia Trasporti Pubblici SpA, Atap — Azienda Trasporti Automobilistici Pubblici delle Province di Biella e Vercelli SpA, Actv SpA, Ferrovie Appulo Lucane Srl, Asstra Associazione Trasporti og Associazione Nazionale Autotrasporto Viaggiatori (ANAV) bærer deres egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 (1) EUT C 190 af 8.6.2015.


text:
22.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 85/18
 Sag anlagt den 24. januar 2014 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-36/14)
 2014/C 85/33
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved K. Herrmann og M. Patakia)
 Sagsøgt: Republikken Polen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Polen anvender en foranstaltning, som er uforholdsmæssig og uforenelig med artikel 3, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/73/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for naturgas og om ophævelse af direktiv 2003/55/EF (1) og i sammenhæng hermed har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 1, sammenholdt med artikel 3, stk. 2, i samme direktiv, idet den foretager en statslig intervention, som ikke er tidsmæssigt begrænset, og som (i) forpligter energivirksomheder til at anvende priser for leveringer af naturgas, som er godkendt af formanden for energireguleringsmyndigheden, og national lovgivning ikke forpligter de nationale administrative organer til med regelmæssige mellemrum at kontrollere behovet for denne foranstaltning og de nærmere bestemmelser for dens anvendelse inden for gassektoren under hensyn til denne sektors udviklingsniveau, og (ii) anvendes på en kreds af brugere, som ikke er afgrænset, uden at der sondres mellem aftagerne, og uden at der sondres med hensyn til situationen for den enkelte inden for rammerne af forskellige kategorier.
 —
 Republikken Polen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Forpligtelsen i henhold til energilovens artikel 47 til under bødeansvar at lade priserne for leveringer af naturgas godkende af formanden for energireguleringsmyndigheden udgør, for så vidt som den finder anvendelse på alle energivirksomheder med hensyn til leveringer til andre aftagere end husholdninger, en statslig intervention i form af såkaldte regulerede priser, som er uforenelig med de krav, der følger af proportionalitetsprincippet, og i sammenhæng hermed tilsidesætter artikel 3, stk. 1 og 2, i direktiv 2009/73.
 Den omtvistede statslige intervention opfylder nemlig ikke de kriterier, som er opstillet i Domstolens dom af 20. april 2010, sag C-265/08, Federutility m.fl., eftersom den gældende nationale lovgivning (energiloven af 10. april 1997) fastsætter en forpligtelse til at anvende regulerede priser på en måde, som går videre end nødvendigt for at forfølge den almene økonomiske interesse (beskyttelse mod overpriser på naturgas). Særligt er forpligtelsen til at anmode om godkendelse af priserne for naturgasleveringer ikke tidsmæssigt begrænset og ikke afhængig af nogen kontrol af den herskende situation på gasmarkedet, og hvorvidt denne begrunder en sådan intervention. Desuden er alle energivirksomheder, som ikke udtrykkeligt er blevet fritaget herfor af formanden for energireguleringsmyndigheden, undergivet denne forpligtelse på samme måde uden hensyn til deres stilling på markedet, og uden at der sondres efter kategorien af aftagerne af leveringerne: Industrielle slutkunder, grossister og husholdninger behandles på samme måde.
 (1) EUT L 211, s. 94.


text:
13.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 78/23
 Rettens dom af 2. februar 2017 — European Dynamics Luxembourg og Evropaïki Dynamiki mod Kommissionen
 (Sag T-74/15) (1)
 ((Annullationssøgsmål - offentlige tjenesteydelseskontrakter - EU-udbudsprocedure - tjenesteydelser vedrørende udvikling, undersøgelser og support i forbindelse med informationssystemer (ESP DESIS III) - anmodninger om leveringer udstedt inden for rammerne af det samme parti - mekanisme til iværksættelse af fornyet konkurrence - afvisning af bud - tildelingskriterier - begrundelsespligt - unormalt lavt bud - påstand om skadeserstatning))
 (2017/C 078/30)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: European Dynamics Luxembourg SA (Luxembourg, Luxembourg) og Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Athen, Grækenland) (først ved advokaterne I. Ampazis og M. Sfyri, derefter ved advokaterne M. Sfyri, C.N. Dede og D. Papadopoulou)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved L. Cappelletti og F. Moro, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne P. Wytinck og B. Hoorelbeke, derefter ved F. Moro, som befuldmægtiget, bistået af advokaterne P. Wytinck og B. Hoorelbeke, og endelig ved F. Moro og S. Delaude, som befuldmægtigede, bistået af advokaterne P. Wytinck og B. Hoorelbeke)
 Sagens genstand
 Søgsmål dels i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelser om afvisning af sagsøgernes bud på anmodningen om tilbud med referencen DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 vedrørende udvikling af en prototype til et interaktivt profileringsinstrument og på anmodningen om et tilbud med referencen DESIS III-000485-600049078-REQ-01 for udvikling af et modul til EuroGroups-registret inden for rammerne af parti 4 i udbud DIGIT/R2/PO/2013/029 (EUT 2013/S 219-380314), dels i henhold til artikel 268 TEUF med påstand om erstatning for fortabelse af muligheden for at gennemføre den anden af de omhandlede kontrakter.
 Konklusion
 1)
 Kommissionens afgørelse, indeholdt i skrivelsen af 8. december 2014, om afvisning af sagsøgernes bud på anmodningen om tilbud med referencen DESIS III-000455-6000494078-REQ-01 vedrørende udvikling af en prototype til et interaktivt profileringsinstrument annulleres.
 2)
 I øvrigt frifindes Kommissionen.
 3)
 Hver part betaler sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 171 af 26.5.2015.


text:
25.11.2000 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 335/43
 lard, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxembourg hos 1) Gennemførelsen af Kommissionens forordning (EF)
 advokaterne Arendt og Medernach, 8-10, rue Mathias Hardt nr. 465/2000 af 29. februar 2000 om beskyttelsesforanstalt-
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuld- ninger over for indførsel fra de oversøiske lande og territorier af
 mægtigede: M.-J. Jonczy og E. Paasivirta), angående en påstand sukkerprodukter, som har EF-OLT-kumulation af oprindelsen,
 om udsættelse af gennemførelsen dels af Kommissionens udsættes i forhold til sagsøgerne.
 afgørelse om at ophæve den kontrakt, der er indgået med
 sagsøgeren med henblik på gennemførelse af projektet Diony- 2) Mængden af de sukkerprodukter, som har EF-OLT-kumulation
 sos, for så vidt det i afgørelsen pålægges sagsøgeren at af oprindelsen, og som kan indføres til Fællesskabet indtil
 tilbagebetale det fulde beløb, der er oppebåret inden for 30. september 2000 af sagsøgeren, er 400 tons.
 rammerne af den nævnte kontrakt, og dels af den debetnota,
 der er udstedt i henhold til denne afgørelse, i den udstrækning, 3) Kommissionen fastsætter de nærmere bestemmelser for indfør-
 hvor dette er nødvendigt, har Rettens præsident den 20. juli slerne af disse produkter.
 2000 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således:
 4) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 1) Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 20. juli 2000
 KENDELSE AFSAGT AF PRÆSIDENTEN FOR RETTEN I i sag T-169/00 R, Esedra SPRL mod Kommissionen for De
 FØRSTE INSTANS Europæiske Fællesskaber
 (Offentlige tjenesteydelsesaftaler — EF-udbudsprocedurer
 den 8. august 2000 — sag om foreløbige forholdsregler — begæring om udsæt-
 telse af gennemførelsen — uopsættelighed — foreligger ikke)
 i sag T-159/00 R, Suproco NV mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber (2000/C 335/82)
 (Særlige rettergangsformer — beskyttelsesforanstaltninger (Processprog: fransk)
 — sukkerprodukter, som har EF-OLT-kumulation af oprin-
 delsen)
 I sag T-169/00 R, Esedra SPRL, Bruxelles, ved advokaterne
 G. Vandersanden, E. Gillet og L. Levi, og med valgt adresse i
 (2000/C 335/81) Luxembourg hos Société de gestion ficuciaire SARL, 2-4, rue
 Beck, mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (befuldmægtigede: X. Lewis og L. Parpala), angående en på-
 stand om dels udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens
 (Processprog: nederlandsk) afgørelser om ikke at tildele den aftale vedrørende driften af en
 vuggestue, der blev udbudt ved udbudsbekendtgørelse nr. 99/S
 132-97515/FR, til sagsøgeren og om at tildele denne aftale til
 I sag T-159/00 R, Suproco NV, Curaçao (De Nederlandske en anden virksomhed, dels at det påbydes Kommissionen at
 Antiller), ved advokaterne R.J. van Agteren og M. Slotboom, iværksætte de foranstaltninger, der er nødvendige for at
 Rotterdam, og med valgt adresse i Luxembourg hos advokater- ophæve virkningerne af afgørelsen om at tildele denne aftale
 ne Loesch og Wolter, 11, rue Goethe, mod Kommissionen for eller af den kontrakt, der eventuelt blev indgået efter denne
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: T. van Rijn og afgørelse, har Rettens præsident den 20. juli 2000 afsagt
 C. van der Hauwaert), angående en begæring om udsættelse af kendelse, hvis konklusion lyder således:
 gennemførelsen af Kommissionens forordning (EF)
 nr.