text:
24.11.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 421/48
 Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 18. september 2014 — Cerafogli mod ECB
 (Sag F-26/12) (1)
 ((Personalesag - ECB’s ansatte - ansatte ved ECB’s aktindsigt i dokumenter vedrørende ansættelsesforholdet - regler, der finder anvendelse på ECB’s ansatte - administrativ procedure - reglen om overensstemmelse - ulovlighedsindsigelse rejst for første gang under søgsmålet - antagelse til realitetsbehandling - retten til effektiv retsbeskyttelse - høring af Personaleudvalget i forbindelse med vedtagelsen af regler, der finder anvendelse på ansøgninger fra ECB’s ansatte om aktindsigt i dokumenter vedrørende ansættelsesforholdet))
 2014/C 421/66
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Maria Concetta Cerafogli (Frankfurt am Main, Tyskland) (ved advokat S. Pappas)
 Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB) (ved A. Sáinz de Vicuña Barroso, E. Carlini og S. Lambrinoc, som befuldmægtigede, og advokat D. Waegenbaur)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af ECB’s afgørelse om afslag på sagsøgerens ansøgning om aktindsigt samt påstand om erstatning
 Konklusion
 1)
 Afgørelsen af 21. juni 2011, hvorved vice-generaldirektøren for generaldirektoratet for »Human Resources, Budget and Organisation« hos ECB delvist afslog den ansøgning om aktindsigt i bestemte dokumenter, der blev indgivet af Maria Concetta Cerafogli den 20. maj 2011, annulleres.
 2)
 Den Europæiske Centralbank betaler Maria Concetta Cerafogli et beløb på 1 000 EUR.
 3)
 I øvrigt frifindes Den Europæiske Centralbank.
 4)
 Den Europæiske Centralbank bærer sine egne omkostninger og betaler de omkostninger, der er afholdt af Maria Concetta Cerafogli.
 (1) EUT C 184 af 23.6.2012, s. 22.


text:
26.1.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/6
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 29. november 2007 — Tomás Salazar Brier mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-9/06 P) (1)
 (Appel - tjenestemænd - løn - udlandstillæg - betingelsen i artikel 4, stk. 1, litra a), andet led, i vedtægtens bilag VII - begrebet »tjeneste for en anden stat«)
 (2008/C 22/10)
 Processprog: spansk
 Parter
 Appellant: Tomás Salazar Brier (ved abogados R. García-Gallardo Gil Fournier, D. Domínguez Pérez og A. Sayagués Torres)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved J. Currall, som befuldmægtiget, bistået af abogados J. Gutiérrez Gisbert, J. Rivas Andrés og M. Canal)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt af Retten i Første Instans (Første Afdeling) den 25. oktober 2005 i sag T-83/03, Salazar Brier mod Kommissionen, hvorved Retten frifandt Kommissionen for appellantens påstand om annullation af Kommissionens afgørelse af 24. februar 2003 om stiltiende afvisning af sagsøgerens klage, og af 24. marts 2003 om udtrykkelig afvisning, hvorved Kommissionen afslog at yde appellanten det udlandstillæg, der er fastsat i artikel 4 i bilag VII til vedtægten for tjenestemænd i De Europæiske Fællesskaber, samt de dertil knyttede ydelser
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 Salazar Brier betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 60 af 11.3.2006.

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
15.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/38
 Sag anlagt den 25. november 2013 — The Tea Board mod KHIM — Delta Lingerie (DARJEELING collection de lingerie)
 (Sag T-626/13)
 2014/C 45/66
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: The Tea Board (Calcutta, Indien) (ved advokat A. Nordemann)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Delta Lingerie (Cachan, Frankrig)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 17. september 2013 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1501/2012-2) annulleres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Delta Lingerie
 Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket der indeholder ordbestanddelene »Darjeeling collection de lingerie« for klasse 25, 35 og 38 — EF-varemærkeansøgning nr. 9 468 463
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: The Tea Board
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-fællesmærkeregistrering nr. 4 325 718 af ordmærket »DARJEELING« for varer i klasse 30; EF-fællesmærkeregistrering nr. 8 674 327 af figurmærket, der indeholder ordbestanddelen »DARJEELING«
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastet
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af EF-varemærkeforordningens artikel 8, stk.1, litra b), og artikel 8, stk. 5.


text:
16.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 336/14
 Rettens dom af 16. september 2013 — PROAS mod Kommissionen
 (Sag T-495/07) (1)
 (Konkurrence - karteller - markedet for penetrationsbitumen i Spanien - beslutning, der fastslår en overtrædelse af artikel 81 EF - årlige aftaler om markedsopdeling og om koordinering af priser - oversættelse af klagepunktsmeddelelsen - beregningen af bødens størrelse - rimelig frist - retskraft)
 2013/C 336/27
 Processprog: spansk
 Parter
 Sagsøger: Productos Asfálticos (PROAS), SA (Madrid, Spanien) (først ved advokaterne C. Fernández Vicién, A. Pereda Miquel og P. Carmona Botana, derefter ved advokaterne C. Fernández Vicién og A. Pereda Miquel og endelig ved advokat C. Fernández Vicién)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (F. Castillo de la Torre, som befuldmægtiget, bistået først af advokat J. Rivas Andrés, og af solicitor M. Heenan Bróna, derefter af advokaterne J. Rivas Andrés og J. Gutiérrez Gisbert, og endelig af advokat J. Rivas Andrés)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 4441 endelig af 3. oktober 2007 om en procedure efter artikel 81 EF (sag COMP/F/38.710 — Bitumen, Spanien), såvel som en nedsættelse af den bøde, der er blevet pålagt sagsøgeren ved beslutningen.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Europa-Kommissionens påstand om en forhøjelse af bødebeløbet forkastes.
 3)
 Productos Asfálticos (PROAS), SA betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 64 af 8.3.2008.


text:
C 156/16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 29.6.2002
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 4) I sagerne T-129/99 og T-148/99 annulleres artikel 1, litra c),
 i beslutning 1999/718/EF, for så vidt som udstyr, der er
 vurderet til 1 803 036,31 EUR udelukkes fra de omkostninger,
 den 6. marts 2002 der er omfattet af Ekimen-støtteordningen.
 5) I sagerne T-127/99 og T-148/99 annulleres artikel 1, litra
 i forenede sager T-127/99, T-129/99 og T-148/99, Territo- e), i beslutning 1999/718/EF.
 rio Histórico de Álava — Diputación Foral de Álava m.fl.
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1) 6) I sagerne T-129/99 og T-148/99 annulleres artikel 2, stk. 1,
 litra a), i beslutning 1999/718/EF, for så vidt som der dér
 henvises til samme beslutnings artikel 1, litra a) og b), og for
 (Statsstøtte — begrebet statsstøtte — skattemæssige foran- så vidt som Kongeriget Spanien pålægges hos Demesa at
 staltninger — selektiv karakter — begrundet i skattesystem- tilbagesøge den støtte, der vedrører den del af samme beslutnings
 ets karakter eller opbygning — støttens forenelighed med artikel 1, litra c), der er annulleret.
 fællesmarkedet)
 7) I sagerne T-127/99 og T-148/99 annulleres artikel 2, stk. 1,
 litra b), for så vidt som der dér henvises til samme beslutnings
 (2002/C 156/29) artikel 1, litra e).
 8) I øvrigt frifindes Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber.
 (Processprog: spansk)
 9) Hver part bærer sine egne omkostninger.
 I de forenede sager T-127/99, Territorio Histórico de Álava - (1) EFT C 226 af 7.8.1999 og C 299 af 16.10.1999.
 Diputación Foral de Álava, ved avocats A. Creus Carreras og
 B. Uriarte Valiente, T-129/99, Comunidad Autónoma del Paı́s
 Vasco, Gasteizko Industria Lurra, SA, Vitoria (Spanien), ved
 avocats F. Pombo Garcı́a, E. Garayar Gutiérrez og J. Alonso
 Berberena, og med valgt adresse i Luxembourg, og T-148/99,
 Daewoo Electronics Manufacturing España, SA, Vitoria, ved
 avocats A. Creus Carreras og B. Uriarte Valiente, mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede:
 F. Santaolalla, G. Rozet og G. Valero Jordana), støttet af:
 Asociación Nacional de Fabricantes de Electrodomésticos de DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 Lı́nea Blanca (ANFEL), Madrid, ved avocats M. Muñiz og
 M. Cortés Muleiro, og med valgt adresse i Luxembourg, og af den 6. marts 2002
 Conseil européen de la construction d’appareils domestiques
 (CECED), ved avocat A. González Martı́nez, og med valgt i sag T-168/99, Territorio Histórico de Álava — Diputa-
 adresse i Luxembourg, angående en påstand om annullation af ción Foral de Álava mod Kommissionen for De Europæi-
 Kommissionens beslutning 1999/718/EF af 24. februar 1999 ske Fællesskaber (1)
 om den statsstøtte, som Spanien har ydet til Daewoo Electro-
 nics Manufacturing España SA (Demesa) (EFT L 292, s. 1), har
 Retten (Tredje Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor- (»Statsstøtte — beslutning om at indlede proceduren i
 manden, J. Azizi, og dommerne K. Lenaerts, V. Tiili, henhold til artikel 88, stk. 2, EF — pålæg om udsættelse af
 R.M. Moura Ramos og M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig betalingen af en formodet støtte«)
 J. Plingers, den 6. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således: (2002/C 156/30)
 (Processprog:


text:
spansk)
 1) Sag T-129/99 afvises, for så vidt som der er nedlagt påstand
 om annullation af artikel 1, litra d) og e), i Kommissionens
 beslutning 1999/718/EF af 24. februar 1999 om den
 statsstøtte, der er ydet af Spanien til Daewoo Electronics I sag T-168/99, Territorio Histórico de Álava — Diputación
 Manufacturing España SA (Demesa) og af samme beslutnings Foral de Álava ved abogado A. Creus Carreras, mod Kommis-
 artikel 2, stk. 1, litra b). sionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede:
 F. Santaolalla, G. Rozet og G. Valero Jordana), angående en
 2) I sagerne T-129/99 og T-148/99 annulleres artikel 1, litra a), påstand om annullation af Kommissionens beslutning af
 i beslutning 1999/718/EF. 31. marts 1999 om dels at indlede proceduren i henhold til
 artikel 88, stk. 2, EF for så vidt angår den støtte, som de
 spanske myndigheder har tildelt Ramondı́n SA og Ramondı́n
 3) I sagerne T-129/99 og T-148/99 annulleres artikel 1, litra b), Càpsulas SA, dels at pålægge de spanske myndigheder at
 i beslutning 1999/718/EF. udsætte betalingen af denne støtte (EFT C 194, s. 18), har
 ---pagebreak--- 29.6.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 156/17
 Retten (Tredje Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor- 2) Det er ufornødent at træffe afgørelse vedrørende passivitetspå-
 manden, J. Azizi, og dommerne K. Lenaerts, V. Tiili, standen.
 R.M. Moura Ramos og M. Jaeger; justitssekretær: fuldmægtig J.
 Plingers, den 6. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder 3) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler halvde-
 således: len af sagsøgerens omkostninger.
 1) Det er ufornødent at tage stilling til sagen.
 2) Sagsøgeren betaler sagens omkostninger. (1) EFT C 352 af 4.12.1999.
 (1) EFT C 281 af 2.10.1999.
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 28. februar 2002
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 i de forenede sager T-227/99 og T-134/00, Kvaerner
 den 7. marts 2002 Warnow Werft GmbH mod Kommissionen for De Euro-
 pæiske Fællesskaber (1)
 i sag T-212/99, Intervet International BV mod Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (»Statsstøtte — skibsbygningsindustri — den tidligere Tyske
 Demokratiske Republik — direktiverne 90/684/EØF og
 (Forordning (EØF) nr. 2377/90 — veterinærlægemider — 92/68/EØF — kapacitetsbegrænsning — Kommissionens
 ansøgning om opførelse af »altrenogest« på listen over sammensætning — fritagelse af et medlem af Kommissionen
 stoffer, for hvilke der kan fastsættes en foreløbig maksimal- for hvervet — valg af medlemmer af Kommissionen til
 grænseværdi for restkoncentrationer — udtalelse fra Udval- Europa-Parlamentet«)
 get for Veterinærlægemidler (CVMP) — annullationssøgs-
 mål — afvisning — passivitetssøgsmål — stillingtagen, der
 bringer passiviteten til ophør — ufornødent at træffe (2002/C 156/32)
 afgørelse i sagen)
 (Processprog: tysk)
 (2002/C 156/31)
 (Processprog: engelsk) I de forenede sager T-227/99 og T-134/00, Kvaerner Warnow
 Werft GmbH, Rostock-Warnemünde (Tyskland), ved Rechtsan-
 walt M. Schütte og med valgt adresse i Luxembourg, mod
 I sag T-212/99, Intervet International BV, tidligere Hoechst Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti-
 Roussel Vet GmbH, Boxmeer (Nederlandene), ved advokaterne get: K.-D. Borchardt), angående en påstand om annullation af
 D. Waelbroeck og D. Brinckman, og med valgt adresse i Kommissionens beslutning 1999/675/EF af 8. juli 1999, med
 Luxembourg,


text:
mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- senere ændringer, og Kommissionens beslutning 2000/336/EF
 skaber (befuldmægtigede: T. Christoforou, H. Støvlbæk og af 15. februar 2000 om Forbundsrepublikken Tysklands
 F. Ruggeri-Laderchi), angående, principalt, en påstand om statsstøtte til fordel for Kvaerner Warnow Werft GmbH
 annullation af en hævdet kommissionsbeslutning, hvorved (henholdsvis EFT L 274, s. 23, og EFT L 120, s. 12), har Retten
 sagsøgerens ansøgning om opførelse af stoffet »altrenogest« på (Fjerde Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsformanden,
 listen i bilag III til Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 af P. Mengozzi, og dommerne R. Garcı́a-Valdecasas, V. Tiili,
 26. juni 1990 om en fælles fremgangsmåde for fastsættelse af R.M. Moura Ramos og J.D. Cooke; justitssekretær: fuldmægtig
 maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af veterinær- D. Christensen, den 28. februar 2002 afsagt dom, hvis
 lægemidler i animalske levnedsmidler (EFT L 224, s. 1) afvistes, konklusion lyder således:
 og subsidiært en påstand om, at det fastslås, at Kommissionen
 retsstridigt har undladt at udarbejde et udkast til foranstalt- 1) Kommissionens beslutning 1999/675/EF af 8. juli 1999 om
 ninger med henblik på denne opførelse og at iværksætte Forbundsrepublikken Tysklands statsstøtte til fordel for Kvaerner
 fremgangsmåden i forordningens artikel 8, har Retten (Anden Warnow Werft GmbH, som ændret ved Kommissionens beslut-
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura ning 2000/416/EF af 29. marts 2000 om statsstøtte fra
 Ramos, og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekre- Forbundsrepublikken Tyskland til fordel for Kvaerner Warnow
 tær: H. Jung, den 7. marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion Werft GmbH (1999), og Kommissionens beslutning 2000/
 lyder således: 336/EF af 15. februar 2000 om statsstøtte fra Forbundsrepu-
 blikken Tyskland til fordel for Kvaerner Warnow Werft GmbH
 1) Annullationspåstanden afvises. annulleres.


text:
24.12.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 330/4
 DOMSTOLENS DOM
 (Første Afdeling)
 af 27. oktober 2005
 i sag C-437/03, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig (1)
 (Traktatbrud - direktiv 78/686/EØF og 78/687/EØF - tandlæger)
 (2005/C 330/07)
 Processprog: tysk
 I sag C-437/03, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 16. oktober 2003, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: C. Schmidt og C. Tufvesson, samt ved A. Manville) mod Republikken Østrig (befuldmægtiget: E. Riedl), har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, P. Jann, og dommerne K. Schiemann (refererende dommer), N. Colneric, K. Lenaerts og E. Juhász; generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: R. Grass, den 27. oktober 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Republikken Østrig har, ved i § 4, stk. 3, og § 6 i tandlægeloven (Dentistengesetz) at åbne mulighed for, at dentister (»Dentisten«)
 —
 kan udøve deres virksomhed under betegnelsen »Zahnarzt« (tandlæge), henholdsvis »Zahnarzt (Dentist)« (tandlæge (dentist)), samt
 —
 kan være omfattet af undtagelsesbestemmelsen i artikel 19b i Rådets direktiv 78/686/EØF af 25. juli 1978 om gensidig anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser for tandlæger og om foranstaltninger, der skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri udveksling af tjenesteydelser, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/19/EF af 14. maj 2001,
 selv om de ikke opfylder minimumsbetingelserne for at være omfattet af disse direktiver i artikel 1 i Rådets direktiv 78/687/EØF af 25. juli 1978 om samordning af de administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om virksomhed som tandlæge, som ændret ved direktiv 2001/19,
 tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 1 og 19b i direktiv 78/686/EØF og artikel 1 i direktiv 78/687/EØF.
 2)
 I øvrigt frifindes Republikken Østrig.
 3)
 Republikken Østrig og Kommissionen bærer hver deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 304 af 13.12.2003.


text:
C 124/18 DA Den Europæiske Unions Tidende 24.5.2003
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS 3) Kommissionen afholder sine egne omkostninger samt halvdelen
 af sagsøgernes omkostninger.
 den 19. marts 2003 4) Sagsøgeren bærer halvdelen af sine egne omkostninger.
 (1 ) EFT C 316 af 4.11.2000.
 i sag T-213/00, CMA CGM m.fl. mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Konkurrence — aftale mellem medlemmer af en linjekonfe-
 rence og uafhængige rederier — fragttillæg — hjemmel —
 forordning (EØF) nr. 4056/86 — forordning (EØF)
 nr. 1017/68 — det relevante marked — bevis for overtrædel- DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 sen — forældelse — bøde)
 den 12. marts 2003
 (2003/C 124/30) i sag T-174/01, Jean M. Goulbourn mod Kontoret for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og De-
 sign) (KHIM) (1)
 (Processprog: engelsk)
 (»EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om Silk
 Cocoon som EF-ordmærke — ældre ordmærke COCOON —
 bevis for reel brug af det ældre varemærke — artikel 43,
 stk. 2 og 3, i forordning (EF) nr. 40/94 — retten til
 kontradiktion«)
 I sag T-213/00, CMA CGM, Marseilles (Frankrig), Cho Yang
 Shipping Co. Ltd, Seoul (Sydkorea), Evergreen Marine Corp. (2003/C 124/31)
 Ltd, Taipei (Taiwan), Hanjin Shipping Co. Ltd, Taipei, Hapag-
 Lloyd Container Linie GmbH, Seoul, Kawasaki Kisen Kaisha
 Ltd, Tokyo (Japan), Malaysia International Shipping Corpora- (Processprog: tysk)
 tion Berhad, Kuala Lumpur (Malaysia), Mitsui OSK Lines Ltd,
 Tokyo, Neptune Orient Lines Ltd., Singapore (Singapore),
 Nippon Yusen Kaisha, Tokyo, Orient Overseas Container Line
 Ltd., Wanchai (Hongkong), P & O Nedlloyd Container Line I sag T-174/01, Jean M. Goulbourn, Dasmarinas Village,
 Ltd, London, Senator Lines GmbH, som er indtrådt i DSR- Makati, Metro Manila (Philippines), ved advokat S. Jackermeier,
 Senator Lines GmbH’s rettigheder, Bremen (Tyskland), Yang- mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær-
 ming Marine Transport Corp., Taipei, først ved avocats J. Phea- ker og Design) (KHIM) (befuldmægtiget: G. Schneider), støttet
 sant, C. Barlen, M. Levitt, D. Waelbroeck og U. Zinsmeister, af: Redcats SA, Roubaix (Frankrig), ved avocats A. Bertrand og
 dernæst ved avocats J. Pheasant, M. Levitt, D. Waelbroeck og T. Reisch, angående en påstand om annullation af afgørelse
 U. Zinsmeister, og med valgt adresse i Luxembourg, mod truffet den 25. april 2001 af Tredje Appelkammer ved Kontoret
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægti- for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 gede: først P. Oliver og E. Gippini Fournier, dernæst P. Oliver), i sag R 641/2000-3 vedrørende en indsigelsessag mellem
 angående en påstand om annullation af Kommissionens Redcats SA og Jean M. Goulbourn, har Retten (Anden Afde-
 beslutning 2000/627/EF af 16. maj 2000 om en procedure i ling), sammensat af afdelingsformanden, R.M. Moura Ramos,
 henhold til EF-traktatens artikel 81 (sag IV/34.018 — Far East og dommerne J. Pirrung og A.W.H. Meij; justitssekretær:
 Trade Tariff Charges and Surcharges Agreement (FETTCSA)) fuldmægtig D. Christensen, den 12. marts 2003 afsagt dom,
 (EFT L 268, s. 1), har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af hvis konklusion lyder således:
 afdelingsformanden, M. Jaeger, og dommerne K. Lenaerts og
 J. Azizi; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Plingers, den
 19.


text:
marts 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således: 1) Afgørelsen truffet den 25. april 2001 af Tredje Appelkammer
 ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemær-
 ker og Design) (sag R 641/2000-3) annulleres.
 1) Artikel 4 i Kommissionens beslutning 2000/627/EF af 2) Harmoniseringskontoret betaler sagens omkostninger.
 16. maj 2000 om en procedure i henhold til EF-traktatens
 artikel 81 (Sag IV/34.018 — Far East Trade Tariff Charges
 and Surcharges Agreement (FETTCSA)) annulleres. (1 ) EFT C 317 af 10.11.2001.
 2) I øvrigt frifindes Kommissionen.


text:
15.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 13/10
 Domstolens dom (Anden Afdeling) af 11. november 2010 — Hogan Lovells International LLP mod Bayer CropScience AG (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundespatentgericht — Tyskland)
 (Sag C-229/09) (1)
 (Patentret - plantebeskyttelsesmidler - forordning (EF) nr. 1610/96 - direktiv 91/414/EØF - supplerende beskyttelsescertifikat for plantebeskyttelsesmidler - udstedelsen af et certifikat for et middel, der har fået en midlertidig tilladelse til markedsføring)
 2011/C 13/16
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundespatentgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Hogan Lovells International LLP
 Sagsøgt: Bayer CropScience AG
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundespatentgericht — fortolkning af artikel 3, stk. 1, litra b), i Rådets forordning EF nr. 1610/96 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for plantebeskyttelsesmidler (EFT L 198, s. 30) — betingelser for udstedelse af et supplerende beskyttelsescertifikat — mulighed for at udstede dette certifikat på grundlag af midlertid tilladelse til markedsføring i henhold til artikel 8, stk. 1, i direktiv 91/414/EØF — det aktive stof iodosulfuron
 Konklusion
 Artikel 3, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1610/96 af 23. juli 1996 om indførelse af et supplerende beskyttelsescertifikat for plantebeskyttelsesmidler skal fortolkes således, at den ikke er til hinder for, at et supplerende beskyttelsescertifikat udstedes for et plantebeskyttelsesmiddel, for hvilket der er udstedt en gyldig tilladelse til markedsføring i henhold til artikel 8, stk. 1, i Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005.
 (1) EUT C 220 af 12.9.2009.


text:
4 . 5 . 96 1 DA | De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 133/33
 Slettelse af sag T-516/93 (*) Slettelse af sag T-263/94 ( )
 ( 96/C 133/67 ) 96/C 133/69 )
 (Processprog: nederlandsk) (Processprog: nederlandsk)
 Ved kendelse af 7, marts 1996 har formanden for Fjerde
 Ved kendelse af 19 . marts 1996 har formanden for Første
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-516/93 , Pacific Fruit Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Company NV og Pacific Fruit Company BV mod Rådet for Første Instans besluttet, at sag T-263/94 , J. van Rooy mod
 Den Europæiske Union og Kommissionen for De Europæi Rådet for Den Europæiske Union og Kommissionen for De
 ske Fællesskaber, skal slettes af registeret. Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 ( 1 ) EFT nr. C 188 af 10 . 7. 1993 . f 1 ) EFT nr . C 275 af 1 . 10 . 1994 .
 Slettelse af sag T-5 17/93 H
 ( 96/C 133/68 ) Slettelse af de forenede sager T-27/95 og T-29/95 ( )
 ( 96/C 133/70 )
 (Processprog: nederlandsk)
 (Processprog: fransk)
 Ved kendelse af 7, marts 1996 har formanden for Fjerde
 Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 Første Instans besluttet, at sag T-517/93 , Leon Van Parijs Ved kendelse af 28 . februar 1996 har formanden for Anden
 NV mod Rådet for Den Europæiske Union og Kommissio Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første
 nen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registe Instans besluttet, at de forenede sager T-27/95 og T-29/95 ,
 ret . Nicolas Wegter og Antonio B. de Menezes mod Kommis
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af
 (M EFT nr. C 188 af 10 . 7 . 1993 . registeret.
 (') EFT nr. C 87 af 8 . 4 . 1995 .


text:
30.5.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 191/33
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 13. april 2016 — Cyprus Turkish Chamber of Industry m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-41/16 R)
 ((Særlige rettergangsformer - proceduren for registrering af en beskyttet oprindelsesbetegnelse - »Halloumi« eller »Hellim« - afvisning af en indsigelse - begæring om udsættelse af gennemførelse - ingen uopsættelighed))
 (2016/C 191/45)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøgere: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Nicosia, Cypern), Animal Breeders Association (Nicosia), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd. (Nicosia), Süt Urünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Nicosia) og Fatma Garanti (Güzelyurt, Cypern) (ved solicitor B. O'Connor og advokaterne S. Gubel og E. Bertolotto)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved X. Lewis, J. Guillem Carrau og P. Aalto, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål anlagt i henhold til artikel 278 TEUF og 279 TEUF med påstand om anvendelse af foreløbige retsmidler i forbindelse med proceduren for registrering af ost med benævnelsen »halloumi/hellim« som beskyttet oprindelsesbetegnelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EFT 2012, L 343, s. 1).
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.


text:
22.12.2001 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 369/3
 DOMSTOLENS DOM DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling) (Femte Afdeling)
 af 25. oktober 2001
 af 16. oktober 2001
 i sag C-475/99, Firma Ambulanz Glöckner mod Landkreis
 i sag C-429/99, Kommissionen for De Europæiske Fælles- Südwestpfalz (anmodning om præjudiciel afgørelse fra
 skaber mod Den Portugisiske Republik (1) Oberverwaltungsgericht Rheinland-Pfalz) (1)
 (»Telekommunikation — direktiv 90/388/EØF og 96/19/EF (»EF-traktatens artikel 85, 86 og 90 (nu artikel 81 EF, 82 EF
 — taletelefoni — call-back — Portugal Telecom«) og 86 EF) — sygetransport — særlige eller eksklusive
 rettigheder — konkurrencebegrænsning — opgave af almen
 interesse — berettigelse — påvirkning af samhandelen
 (2001/C 369/04) mellem medlemsstater«)
 (Processprog: portugisisk) (2001/C 369/05)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (Processprog: tysk)
 gjort i Samling af Afgørelser)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-429/99, Kommissionen for De Europæiske Fællesska-
 ber (befuldmægtiget: A. Alves Vieira), mod Den Portugisiske
 Republik (befuldmægtigede: L. Fernandes, P. de Pitta e Cunha I sag C-475/99, angående en anmodning, som Oberverwal-
 og N. Ruiz), angående en påstand om, at det fastslås, at Den tungsgericht Rheinland-Pfalz (Tyskland) i medfør af artikel 234
 Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 til artikel 2, stk. 2, fjerde afsnit, i Kommissionens direktiv verserende sag, Firma Ambulanz Glöckner mod Landkreis
 90/388/EØF af 28. juni 1990 om liberalisering af markedet for Südwestpfalz, procesdeltagere: Arbeiter-Samariter-Bund Lan-
 teletjenester (EFT L 192, s. 1), som affattet ved Kommissionens desverband Rheinland-Pfalz eV, Deutsches Rotes Kreuz Landes-
 direktiv 96/19/EF af 13. marts 1996 om ændring af direktiv verband Rheinland-Pfalz eV, og Vertreter des öffentlichen
 90/388/EØF for så vidt angår gennemførelse af liberaliseringen Interesses, Mainz, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende
 af markederne for teletjenester (EFT L 74, s. 13), har Domstolen fortolkningen af EF-traktatens artikel 85, 86 og 90 (nu
 (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, F. Macken, artikel 81 EF, 82 EF og 86 EF), har Domstolen (Femte Afdeling),
 og dommerne N. Colneric, C. Gulmann (refererende dommer) sammensat af formanden for Fjerde Afdeling, S. von Bahr,
 J.-P. Puissochet, og V. Skouris; generaladvokat: P. Léger; som fungerende formand for Femte Afdeling, og dommerne
 justitssekretær: R. Grass, den 16. oktober 2001 afsagt dom, D.A.O. Edward, A. La Pergola, M. Wathelet (refererende
 hvis konklusion lyder således: dommer) og C.W.A. Timmermans; generaladvokat: F.G. Ja-
 cobs; justitssekretær: ekspeditionssekretær H.A. Rühl, den
 25. oktober 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1) Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i
 henhold til artikel 2, stk. 2, fjerde afsnit, i Kommissionens — En national bestemmelse som § 18, stk. 3, i Rettungsdienstge-
 direktiv 90/388 af 28. juni 1990 om liberalisering af setz (lov om redningstjeneste) i sin affattelse af 22. april
 markedet for teletjenester, som affattet ved Kommissionens 1991, hvorefter den tilladelse, der er nødvendig for at udføre
 direktiv 96/19/EF af 13. marts 1996 om ændring af sygetransport, afslås af den kompetente myndighed, når anven-
 direktiv 90/388/EØF for så vidt angår gennemførelse af delsen af


text:
tilladelsen kan skade funktionsdygtigheden og lønsom-
 liberaliseringen af markederne for teletjenester, idet den har heden af den redningstjeneste, hvis drift er blevet overdraget til
 udskudt ophævelsen af de eksklusive rettigheder, som er tillagt sanitetsorganisationer som de i hovedsagen omhandlede, er
 Portugal Telecom på området for call-back-systemer, til den egnet til at indrømme de sidstnævnte en særlig eller eksklusiv
 1. januar 2000. rettighed som omhandlet i traktatens artikel 90, stk. 1 (nu
 artikel 86, stk. 1, EF).
 2) Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 — Når beslutningen om at indrømme eller afslå den nævnte
 tilladelse træffes ensidigt af de kompetente myndigheder, som
 (1) EFT C 34 af 5.2.2000. har eneansvaret herfor, i henhold til de i loven fastsatte
 betingelser, og uden, at der foreligger en aftale eller samordning
 mellem de nævnte myndigheder og sanitetsorganisationerne selv
 eller mellem disse organisationer indbyrdes, er EF-traktatens


text:
8.9.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 273/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 18. juni 2012 — Confédération paysanne mod Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
 (Sag C-298/12)
 2012/C 273/08
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d'État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Confédération paysanne
 Sagsøgt: Ministre de l'alimentation, de l'agriculture et de la pêche
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Giver artikel 40, stk. 1 og 5, i Rådets forordning nr. 1782/2003 af 29. september 2003 (1) i lyset af bestemmelsens ordlyd og formål medlemsstaterne mulighed for at gøre retten til at få reguleret referencebeløbet for landbrugere, hvis produktion har været ugunstigt ramt som følge af forpligtelser til miljøvenligt landbrug, som de har været omfattet af i hele eller en del af referenceperioden, afhængig af, at der foretages en sammenligning af de direkte betalinger, der er modtaget i de år, hvor landbrugeren har været omfattet af sådanne forpligtelser, og de betalinger, der er modtaget i de år, hvor landbrugeren ikke har været omfattet heraf?
 2)
 Giver artikel 40, stk. 2 og 5, i Rådets forordning nr. 1782/2003 af 29. september 2003 medlemsstaterne mulighed for at gøre retten til at få reguleret referencebeløbet for landbrugere, hvis produktion har været ugunstigt ramt som følge af forpligtelser til miljøvenligt landbrug, som de har været omfattet af i hele eller en del af referenceperioden, afhængig af, at der foretages en sammenligning af de direkte betalinger, der er modtaget i det sidste år, hvor landbrugeren ikke har været omfattet af forpligtelser til miljøvenligt landbrug, herunder såfremt dette år lå mere end otte år før referenceperioden, og de årlige direkte betalinger, som landbrugeren har modtaget i referenceperioden?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1782/2003 af 29.9.2003 om fastlæggelse af fælles regler for den fælles landbrugspolitiks ordninger for direkte støtte og om fastlæggelse af visse støtteordninger for landbrugere og om ændring af forordning (EØF) nr. 2019/93, (EF) nr. 1452/2001, (EF) nr. 1453/2001, (EF) nr. 1454/2001, (EF) nr. 1868/94, (EF) nr. 1251/1999, (EF) nr. 1254/1999, (EF) nr. 1673/2000, (EØF) nr. 2358/71 og (EF) nr. 2529/2001 (EFT L 270, s. 1).


text:
7.5.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 139/12
 Appel iværksat den 10. november 2010 af Mariyus Noko Ngele til prøvelse af kendelse afsagt af Retten (Tredje Afdeling) den 10. december 2009 i sag T-390/09, Mariyus Noko Ngele mod Europa-Kommissionen
 (Sag C-525/10 P)
 2011/C 139/19
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Mariyus Noko Ngele (ved avocat F. Sabakunzi)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Kommissionen
 Ved kendelse af 10. marts 2011 har Domstolen (Ottende Afdeling) afvist appellen.


text:
6.10.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 235/17
 Sag anlagt den 30. juli 2007 — Alcan France mod Kommissionen
 (Sag T-288/07)
 (2007/C 235/31)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Alcan France SAS (Paris, Frankrig) (ved avocat Thill-Tayara)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 annullation af den anfægtede beslutning truffet af Kommissionen, og det fastslås, at den omhandlede foranstaltning ikke udgør statsstøtte, eller subsidiært fastslås det, at støtten ikke skal tilbagesøges, da Kommissionen har tilsidesat princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og princippet om en rimelig frist,
 —
 annullation af artikel 1 i den anfægtede beslutning, der betegner den omtvistede foranstaltning som støtte,
 —
 annullulation af artikel 2 og 3 i den anfægtede beslutning, der betegner foranstaltningen som uforenelig støtte,
 —
 annullation af artikel 4-6 i den anfægtede beslutning, der anordner tilbagesøgning af støtten,
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger og udgifter, som den anfægtede beslutning har medført.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ved beslutning af 30. juni 1997, vedtaget på baggrund af Kommissionens forslag og i overensstemmelse med proceduren i direktiv 92/81/EØF (1), godkendte Rådet, at medlemsstaterne anvendte eller forsat anvendte nedsatte punktafgiftssatser eller fritagelser for punktafgifter for visse mineralolier, der anvendes til særlige formål. Ved fire successive beslutninger forlængede Rådet denne godkendelse, og den sidste godkendelsesperiode udløb den 31. december 2006. Frankrig godkendte anvendelsen af nedsatte punktafgifter eller fritagelser for punktafgifter på tung brændselsolie, der anvendes som brændstof i aluminiumsproduktionen i Gardanne-regionen.
 Ved brev af 30. december 2001 underrettede Kommissionen Frankrig om sin beslutning om at iværksætte proceduren i henhold til artikel 88, stk. 2, EF vedrørende fritagelsen for punktafgift på mineralolier, der anvendes som brændstof i aluminiumsproduktionen i Gardanne-regionen (2). Som følge af denne procedure vedtog Kommissionen den 7. december 2005 beslutning 2006/323/EF om, at den punktafgiftsfritagelse for mineralolie anvendt som brændstof til produktion af aluminiumoxid i Gardanne-regionen, i Shannon-regionen og på Sardinien, som henholdsvis Frankrig, Irland og Italien har indført, udgør statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF, der er delvist uforenelig med fællesmarkedet, og pålagde derfor de pågældende medlemslande at tilbagesøge den omtalte støtte (3).
 Kommissionen besluttede at udvide den formelle undersøgelse af fritagelsen for punktafgift på mineralolier, der anvendes som brændstof i aluminiumsproduktionen, til også at omfatte perioden, der startede den 1. januar 2004. Den 7. februar 2007 vedtog Kommissionen beslutning K(2007)286 endelig udg. om den punktafgiftsfritagelse for mineralolie anvendt som brændsel ved produktion af aluminiumoxid i Gardanne-regionen, Shannon-regionen og på Sardinien, som henholdsvis Frankrig, Irland og Italien har indført. (statsstøtte nr. C 78-79.80/2001). Det drejer sig om beslutningen, der er genstand for nærværende søgsmål.
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren indledningsvist gjort gældende, at beslutningen er ugyldig på grund af formmangler, da Frankrig ikke fik lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger, jf. artikel 88 EF, idet den anden procedure for perioden efter 2004 ifølge sagsøgeren blev iværksat på baggrund af betragtningerne til beslutningen af 7. december 2005.
 Angående realiteten gør sagsøgeren to annulationsanbringender gældende.
 Med sit første annullationsanbringende gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen har fundet, at


text:
der foreligger statsstøtte i strid med artikel 87 og 88 EF, både på stadiet, hvor støtten blev konstateret, og ved undersøgelsen af dens forenelighed. I forbindelse med dette anbringende gør sagsøgeren endvidere gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 1, litra c), i forordning nr. 659/1999 (4) ved fejlagtigt at anvende kriteriet om støttens selektivitet. Sagsøgeren gør ligeledes gældende, at den anfægtede beslutning er selvmodsigende og utilstrækkeligt begrundet og dermed tilsidesætter artikel 253 EF. Sagsøgeren anfører dernæst, at Kommissionen har baseret sin beslutning om støttens uforenelighed på et ukorrekt juridisk grundlag, idet betingelserne for at anvende EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (5) ifølge sagsøgeren ikke var opfyldt.
 Med sit andet annulationsanbringende gør sagsøgeren subsidiært gældende, at tilbagesøgning af støtten som pålagt af Kommissionen vil tilsidesætte princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet.
 (1) Rådets direktiv 92/81/EØF af 19.10.1992 om harmonisering af punktafgiftsstrukturen for mineralolier.
 (2) Offentliggjort i EFT C 30 af 2.2.2002.
 (3) Beslutning K(2005)4436 endelig udg., statsstøtte nr. K-78-79-80/2001, EUT 2006 L 119, s. 12.
 (4) Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93, EFT L 83, s. 1.
 (5) EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse, EFT 2001 C 37, s. 3.


text:
31 . 5 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 166/ 17
 kendelse, ved at lægge en anden attestering fra DASFE Der er væsentlige forskelle, navnlig med hensyn til frem
 til grund, hvori der fastsættes en pligt til at overholde stillingsmaterialerne, fremstilingsprocesserne samt tekniske
 betingelser om rimelighed og fornuftig økonomisk ad og fysiske kendetegn, pris, emballage og markedsføring.
 ministration, som aldrig var blevet meddelt før, under Kommissionens beslutning om at indføre en antidumping
 eller efter. told på 94,1 % på fodtøj fremstillet på grundlag af en vul
 kaniseringsproces er derfor retsstridig.
 — Ved disse beslutninger tilsidesættes sagsøgerens kontra
 diktionsret .
 Sagsøgerne gør endvidere gældende, at der er sket en tilsi
 desættelse af traktatens artikel 190 . Som følge af en util
 strækkelig begrundelse i forordning nr. 165/97 vil Retten i
 Første Instans ikke kunne foretage en efterprøvelse af, om
 sagsøgte har foretaget en korrekt fastsættelse af antidum
 pingtoldens størrelse . For det første har Kommissionen
 Sag anlagt den 28 . marts 1997 af British Shoe
 herved anlagt en fejlvurdering ved ikke at tage hensyn til
 Corporation m.fl . mod Kommissionen for De Europæiske
 Fællesskaber forskellen mellem fodtøj fremstillet på grundlag af en vul
 kaniseringsproces og fodtøj fremstillet ved sprøjtestøbning.
 ( Sag T-73/97) Endvidere er beregningsgrundlaget for den midlertidige
 ( 97/C 166/36 ) told hverken holdbart eller ledsaget af en tilstrækkelig be
 grundelse .
 (Processprog: engelsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er Sagsøgerne gør herefter gældende, at Kommissionen har
 der den 28 . marts 1997 anlagt sag mod Kommissionen for gjort sig skyldig i en åbenbar fejlvurdering ved bedømmel
 De Europæiske Fællesskaber af British Shoe Corporation sen af spørgsmålet om skadevirkninger i Fællesskabet . Det
 m.fl . ved solicitor Alasdair Bell, Society of Scotland, og forudsættes i den anfægtede forordning, at forhandlerne
 solicitor Mark Powell , England, og med valgt adresse i Lu kan og vil bære en stor del af antidumpingtolden . Kom
 xembourg hos advokaterne Loesch & Wolter, 11 , rue Goe missionen har imidlertid ikke fremlagt nogen dokumenta
 the . tion for dette overhovedet, bortset fra , at der regnes med
 en bruttomargen mellem henholdsvis import og videresalg
 på 100% . Der savnes en redegørelse for den omkostnings
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande : struktur, som denne margen skulle dække over, for ni
 veauet for fortjenesten i forbindelse hermed og for spørgs
 — Kommissionens forordning nr. 165/97 om indførelse af målet om forhandlernes evne til at bære en væsentlig del
 en midlertidig antidumpingtold på importen af visse af tolden . Da detailpriserne på importeret fodtøj allerede
 typer fodtøj med overdel af tekstilmaterialer med op er steget betydeligt, afkræftes rigtigheden af Kommissio
 rindelse i Folkerepublikken Kina og Indonesien annul nens vurdering af de faktiske forhold .
 leres .
 — Der træffes bestemmelse om sådanne andre foranstalt Sagsøgerne gør herudover gældende, at Kommissionen i
 ninger, som måtte være nødvendige . strid med artikel 3 , stk . 1 , i forordning nr. 3283/94, sam
 menholdt med artikel 5 , stk . 4, i sagen har


text:
undladt at tage
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgernes sagsom hensyn til , at en indførelse af antidumpingtold forudsætter,
 at Kommissionen har kunnet dokumentere en væsentlig
 kostninger.
 skade for en gruppe af producenter i EU, der samlet re
 præsenterer 25 % af produktionen i EU af samme vare .
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgerne er alle større importører og detailhandlere af Endelig gør sagsøgerne gældende, at der er sket en tilside
 fodtøj i Den Europæiske Union . De importerer store sættelse af proportionalitetsprincippet ved fastsættelsen i
 mængder fodtøj fra Kina og Indonesien, som har været den anfægtede forordning af antidumpingtoldens størrelse .
 genstand for en antidumpingundersøgelse, der førte til ud Sagsøgerne anfører herved navnlig, at det næsten er umu
 stedelsen af Kommissionens forordning nr. 165/97 ('), ligt at opnå leverancer i Fællesskabet af fodtøj fremstillet
 hvorved der blev indført en midlertidig antidumpingtold på grundlag af en vulkaniseringsproces .
 på henholdsvis 94,1 % og 36,5 % på fodtøj af tekstilmate
 rialer fra Kina og Indonesien . Sagsøgerne påstår denne for (') Forordning nr. 165/97 af 28 . januar 1997 om indførelse af en
 ordning annulleret. midlertidig antidumpingtold på importen af visse typer fodtøj
 med overdel af tekstilmaterialer med oprindelse i Den Kinesi
 Sagsøgerne gør gældende, at der er sket en tilsidesættelse ske Folkerepublik og Indonesien ( EFT nr. L 29 af 31 . 1 . 1997,
 s . 3 ).
 af artikel 1 , stk . 4, i forordning nr. 3283/94 (2 ), idet Kom
 ( 2 ) Forordning nr. 3283/94 af 22 . december 1994 om beskyttelse
 missionen har gjort sig skyldig i en såvel faktuel som retlig mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det
 fejl for så vidt angår begrebet » samme vare « i bestemmel Europæiske Fællesskab ( EFT nr. L 349 af 31 . 12 . 1994 , s . 1 ).
 sen. Sagsøgerne anfører, at fodtøj fremstillet på grundlag
 af en vulkaniseringsproces ikke kan anses for » samme
 vare « i forhold til fodtøj fremstillet ved sprøjtestøbning .


text:
5.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/15
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarien) den 21. juni 2016 — Balgarska energiyna borsa AD (BEB) mod Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
 (Sag C-347/16)
 (2016/C 326/26)
 Processprog: bulgarsk
 Den forelæggende ret
 Administrativen sad Sofia-grad
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Balgarska energiyna borsa AD (BEB)
 Sagsøgt: Komisia za energiyno i vodno regulirane (KEVR)
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Tillader artikel 9, stk. 1, litra b), nr. i) og ii), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF (1) af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF, at den samme person er eneste aktionær i den uafhængige transmissionssystemoperatør og i det selskab, hvis hovedaktiviteter er produktion og transmission af elektricitet?
 2)
 Tillader artikel 9, stk. 1, litra b), nr. i) og ii), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF, at den samme person direkte eller indirekte udøver kontrol over den uafhængige transmissionssystemoperatør og over en virksomhed, der varetager produktion af eller forsyning med elektricitet?
 3)
 Tillader artikel 9, stk. 1, litra c) og d), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF, at den samme person udpeger medlemmerne af tilsynsorganet i den uafhængige transmissionssystemoperatør (der på sin side vælger dennes direktion) og medlemmerne af bestyrelsen i den virksomhed, der varetager produktion af eller forsyning med elektricitet?
 4)
 Tillader Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF, Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (2) af 13. juli 2009 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1228/2003 (3), [Kommissionens] forordning (EU) 2015/1222 (4) [af 24. juli 2015] om fastsættelse af retningslinjer for kapacitetstildeling og håndtering af kapacitetsbegrænsninger [og] Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1227/2011 (5) af 25. oktober 2011 om integritet og gennemsigtighed på engrosenergimarkederne begrænsninger af det antal personer, der tildeles en licens til elektricitetstransmission på et bestemt område?
 5)
 Såfremt det ovenstående spørgsmål besvares bekræftende og [idet det lægges til grund, at der] i henhold til artikel 43, stk. 1, nr. 1), [i den bulgarske energilov, Zakon na energetikata] kun er udstedt en eneste licens for Republikken Bulgariens område: Skal det lægges til grund, at der foreligger en interessekonflikt som omhandlet i [12. betragtning til] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/72/EF af 13. juli 2009 om fælles regler for det indre marked for elektricitet og om ophævelse af direktiv 2003/54/EF?
 6)
 Skal det lægges til grund, at den nationale bestemmelse i [energilovens] artikel 43, stk. 1, nr. 1), begrænser konkurrencen som omhandlet i artikel 101 og 102 TEUF, idet den fastsætter, at der på statens område kun udstedes en eneste licens til elektricitetstransmission?
 (1) EFT 2009, L 211, s. 55.
 (2)


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/24
 Appel iværksat den 19. november 2010 af MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor til prøvelse af dom afsagt af Retten (Anden Afdeling) den 10. september 2010 i sag T-233/08 — MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor mod Kontoret for Harmonisering af det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-536/10 P)
 ()
 2011/C 30/40
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: MPDV Mikrolab GmbH, Mikroprozessordatenverarbeitung und Mikroprozessorlabor (ved Rechtsanwalt W. Göpfert)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 1)
 Den appellerede dom ophæves, for så vidt som de i stævningen for Retten nedlagte påstande ikke blev taget til følge.
 2)
 Afgørelsen truffet den 15. april 2008 af Fjerde Appelkammer (sag R 1525/2006-4) annulleres.
 3)
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med appelsagen og sagen for Retten.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1)
 Med appellen har appellanten nedlagt påstand om ophævelse af Rettens dom, hvorved Harmoniseringskontoret blev frifundet, for så vidt som Retten fastslog, at Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) ikke tilsidesatte artikel 7, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (herefter »varemærkeforordningen«) og varemærkeforordningens artikel 7, stk. 1, litra c), da det afslog at registrere ordmærket »ROI ANALYZER« for varer i klasse 9 (computersoftware) og for tjenesteydelser i klasse 35 og 42 (driftsøkonomisk rådgivning samt udvikling etc. af programmer til databehandling).
 2)
 Retten antog i den forbindelse — idet den lagde urigtigt gengivne faktiske omstændigheder til grund — at der særligt var tale om varer og tjenesteydelser, som udelukkende henvendte sig til fagfolk, der har kendskab til og interesse for det driftsøkonomiske område. I den forbindelse er den omstændighed, at der kun er blevet ansøgt om registrering af varerne »computersoftware« i klasse 9 »særlig« til registrering og behandling af virksomhedsdata, blevet opfattet urigtigt. For så vidt kunne også mere omfattende software være genstand for det ansøgte varemærke. Derudover arbejdede også ingenører og andre personer, der ikke havde kendskab til driftsøkonomisk fagterminologi, med ansøgerens software. Rettens vurdering er for så vidt blevet foretaget på et forkert faktisk grundlag.
 Derudover har Retten — igen ved anvendelse af urigtigt gengivne faktiske omstændigheder — den opfattelse, at bestanddelen »ROI« ganske vist har forskellige betydninger på forskellige sprog, men at omsætningen i forbindelse med ordet »ANALYZER« altid opfatter bestanddelen »ROI« som »Return On Investment«. Rettens argumentation er således fejlagtig med hensyn til, at den relevante kundekreds uden videre overvejelser forstår det ansøgte varemærke som betegnelse for et »instrument til analyse af investeringers rentabilitetsrate«.
 Derudover har Retten vurderet de varer og tjenesteydelser, der ligger til grund for ansøgningen, forkert, idet den har antaget, at der er hindringer for beskyttelsen for så vidt angår computerhardware. Efter at der er sket en opdeling af varemærket er der allerede foretaget gyldig registrering med hensyn til disse varer og tjenesteydelser i klasse 35 og 42.
 Endelig er der blevet bortset fra henvisningen til tidligere foretagne registreringer i


text:
28.1.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 22/10
 Sag anlagt den 8. december 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Rådet for Den Europæiske Union
 (Sag C-440/05)
 (2006/C 22/18)
 Processprog: fransk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 8. december 2005 anlagt sag mod Rådet for Den Europæiske Union af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved W. Bogensberger og R. Troosters, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at Rådets rammeafgørelse 2005/667/RIA af 12. juli 2005 om skærpelse af de strafferetlige rammer med henblik på håndhævelse af lovgivningen til bekæmpelse af forurening fra skibe (1) er ulovlig.
 —
 Nævnte rammeafgørelse annulleres.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Henset til Domstolens formålsbestemte tilgangsvinkel i dom af 13. september 2005 i sag C-176/03 (Kommissionen mod Rådet, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser), samt til den omstændighed, at de i artikel 1-10 i rammeafgørelse 2005/667/RIA fastsatte foranstaltninger udgør foranstaltninger af en strafferetlig karakter, som er nødvendige for at garantere effektiviteten af den fælles transportpolitik som udviklet ved direktiv 2005/35 EF (2), mener Kommissionen, at rammeafgørelsen — da den ikke kan deles op — i sin helhed tilsidesætter artikel 47 EU, og derfor er ulovlig.
 (1) EUT L 255 af 30.9.2005, s. 164.
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/35/EF af 7.9.2005 om forurening fra skibe og om indførelse af sanktioner for overtrædelser, EUT L 255 af 30.9.2005, s. 11.


text:
10.12.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 362/13
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Central Administrativo Sul (Portugal) den 26. september 2011 — Portugal Telecom SGPS, SA mod Fazenda Pública
 (Sag C-496/11)
 2011/C 362/19
 Processprog: portugisisk
 Den forelæggende ret
 Tribunal Central Administrativo Sul
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Portugal Telecom SGPS, SA
 Sagsøgt: Fazenda Pública
 Procesdeltager: Ministério Público
 Præjudicielle spørgsmål
 (a)
 Er en korrekt fortolkning af artikel 17, stk. 2, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj [1977] (1), til hinder for, at de portugisiske skattemyndigheder pålægger appellanten, der er et holdingselskab, at anvende metoden med pro rata-fradrag på hele den indgående moms, selskabet har erlagt af sine inputs, fordi selskabets hovedformål er forvaltning af andele i andre selskaber, selv om disse inputs (erhvervede tjenesteydelser) har en direkte, umiddelbar og klar forbindelse med afgiftspligtige transaktioner — tjenesteydelser — der leveres efterfølgende inden for en lovlig biaktivitet bestående i levering af tekniske ledelsesydelser?
 (b)
 Kan en enhed, der har egenskab af holdingselskab, og som er undergivet moms af erhvervelser af goder og tjenesteydelser, som efterfølgende med momsangivelsen fuldt ud faktureres de selskaber, hvori enheden besidder andele, idet disse transaktioner har karakter af en biaktivitet — levering af tekniske administrations- og ledelsesydelser — i forhold til hovedaktiviteten — forvaltning af selskabsandele — fradrage hele den moms, der er erlagt af disse erhvervelser, ved anvendelse af den fradragsmetode, hvorefter der tages hensyn til den faktiske anvendelse, som omhandlet i sjette direktivs artikel 17, stk. 2?
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT L 145, s. 54).


text:
12.1.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/9
 Domstolens dom (Store Afdeling) af 13. november 2012 — Test Claimants in the FII Group Litigation mod Commissioners of Inland Revenue og The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs (anmodning om præjudiciel afgørelse fra High Court of Justice (Chancery Division) — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-35/11) (1)
 (Artikel 49 TEUF og 63 TEUF - udlodning af udbytte - selskabsskat - sag C-446/04 - Test Claimants in the FII Group Litigation - fortolkning af dommen - undgåelse af økonomisk dobbeltbeskatning - spørgsmålet, om fritagelsesmetoden og modregningsmetoden modsvarer hinanden - begreberne »skattesats« og »forskellige beskatningsniveauer« - udbytte fra tredjelande)
 2013/C 9/13
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 High Court of Justice (Chancery Division)
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Test Claimants in the FII Group Litigation
 Sagsøgte: Commissioners of Inland Revenue og The Commissioners for Her Majesty’s Revenue & Customs
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — High Court of Justice (Chancery Division) — fortolkning af artikel 49 og 63 TEUF — etableringsfrihed — frie kapitalbevægelser — skattelovgivning — selskabsskat — fortolkning af Domstolens dom af 12. december 2006 i sag C-446/04, Test Claimants in the FII Group Litigation — begreberne »skattesatsen« og »forskellige beskatningsniveauer« — skattesats, der skal tages i betragtning ved fastlæggelsen af, om beskatningsniveauet er det samme for nationalt udbytte og udbytte, der hidrører fra udlandet.
 Konklusion
 1)
 Artikel 49 TEUF og 63 TEUF skal fortolkes således, at de er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som anvender fritagelsesmetoden på udbytte af indenlandsk oprindelse og modregningsmetoden på udbytte af udenlandsk oprindelse, hvis det for det første er godtgjort, at den skattegodtgørelse, som det udbyttemodtagende selskab indrømmes i forbindelse med modregningsmetoden, svarer til den skat, der faktisk er blevet betalt af det overskud, der ligger til grund for det udloddede udbytte, og for det andet, at det faktiske beskatningsniveau for selskabers overskud i den omhandlede medlemsstat generelt er lavere end den fastsatte nominelle skattesats.
 2)
 Domstolens svar på det andet og det fjerde spørgsmål, som blev forelagt i den sag, der gav anledning til dom af 12. december 2006, Test Claimants in the FII Group Litigation (sag C-446/04), gælder også, når:
 —
 den udenlandske selskabsskat, som det overskud, der ligger til grund for det udloddede udbytte, har været undergivet, ikke er blevet betalt eller ikke er blevet betalt fuldt ud af det ikke-hjemmehørende selskab, der udbetaler udbyttet til det hjemmehørende selskab, men er blevet betalt af et selskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, og som er et direkte eller indirekte datterselskab af det førstnævnte selskab
 —
 selskabsskat ikke er blevet betalt forskudsvis af det hjemmehørende selskab, som modtager udbytte fra et ikke-hjemmehørende selskab, men er blevet betalt af selskabets hjemmehørende moderselskab inden for rammerne af en koncernbeskatningsordning.
 3)
 EU-retten skal fortolkes således, at et moderselskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, og som inden for rammerne af en koncernbeskatningsordning som den i hovedsagen omhandlede i strid med EU-rettens regler har skullet betale selskabsskat forskudsvis af den del af sit overskud, som hidrører fra


text:
udbytte af udenlandsk oprindelse, kan anlægge søgsmål med påstand om tilbagebetaling af denne skat, der er opkrævet med urette, for så vidt som den overstiger den yderligere selskabsskat, som den omhandlede medlemsstat havde ret til at opkræve med henblik på at udligne den lavere nominelle skattesats, som det overskud, der ligger til grund for udbyttet af udenlandsk oprindelse, har været undergivet, i forhold til den nominelle skattesats, der finder anvendelse på det hjemmehørende moderselskabs overskud.
 4)
 EU-retten skal fortolkes således, at et selskab, der er hjemmehørende i en medlemsstat, og som i et selskab, der er hjemmehørende i et tredjeland, besidder en kapitalandel, der giver det en klar indflydelse på sidstnævnte selskabs beslutninger og mulighed for at træffe afgørelse om dette selskabs drift, kan påberåbe sig artikel 63 TEUF med henblik på at anfægte foreneligheden med denne bestemmelse af en lovgivning i nævnte medlemsstat vedrørende den skattemæssige behandling af udbytte hidrørende fra nævnte tredjeland, som ikke udelukkende finder anvendelse på situationer, hvor moderselskabet udøver en afgørende indflydelse på det udbytteudloddende selskab.
 5)
 Domstolens svar på det tredje spørgsmål, som blev forelagt i den sag, der gav anledning til dommen i sagen Test Claimants in the FII Group Litigation, finder ikke anvendelse, når de datterselskaber, der har hjemsted i andre medlemsstater, og til hvilke der ikke har kunnet ske overførsel af forskudsselskabsskat, ikke beskattes i den medlemsstat, hvor moderselskabet er hjemmehørende.
 (1) EUT C 103 af 2.4.2011.


text:
6.5.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/13
 Appel iværksat den 10. marts 2006 af Roderich Weissenfels til prøvelse af dom afsagt den 25. januar 2006 af Retten i Første Instans i sag T-33/04, Roderich Weissenfels mod Europa-Parlamentet
 (Sag C-135/06 P)
 (2006/C 108/21)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: Roderich Weißenfels (ved Rechtsanwalt G. Maximini)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet
 Appellanten har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Den af Retten i Første Instans (Første Afdeling) afsagte dom af 25. januar 2006 i sag T-33/04 (1), Weißenfels mod Europa-Parlamentet, meddelt den 31. januar 2006, ophæves.
 2.
 Europa-Parlamentets afgørelse af 26. juni 2003, hvorefter der fra det fordoblede børnetilskud, som appellanten oppebærer i medfør af tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 3, fratrækkes en særlig støtte til svært handicappede, som betales til appellantens søn Frederik fra anden side, annulleres.
 3.
 Europa-Parlamentets stiltiende afgørelse om afslag på appellantens anmodning af 4. juni 2003 om efterbetaling af det tidligere med urette indeholdte fordoblede børnetilskud annulleres.
 4.
 Europa-Parlamentets afgørelse af 28. april 2004, hvorved den appellantens søn Frederik fra anden side tildelte særlige støtte til svært handicappede blev betegnet som »tillæg af samme art«, i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 2, som det appellanten tilkendte fordoblede børnetilskud, annulleres.
 5.
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale appellanten erstatning (subsidiært svarende til den lovmæssigt påløbne rente) for det tab, som er opstået på grund af den fra 1. december 1998 med urette foretagne indeholdelse af en del af appellantens vederlag i form af det fordoblede børnetilskud.
 6.
 Europa-Parlamentet tilpligtes at afholde omkostningerne ved begge retsinstanser, herunder de af sagsøgerens afholdte nødvendige udgifter.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten gør gældende, at Retten i Første Instans har begået rettergangsfejl, idet den i den appellerede dom ikke har foretaget en korrekt bedømmelse af appellantens anbringender og med urette lagde en søgsmålsbegrænsning til grund. Rettens konstatering, hvorefter påstand om erstatning først blev fremsat under duplikken, er uretmæssig, da den relevante oprindelige påstand i stævningen efter sit indhold skal betragtes som en påstand om erstatning.
 Spørgsmålet om ligheden af de omhandlede tilskud er af Retten — som forudsætning for anvendelse af artikel 67, stk. 2, i tjenestemandsvedtægten — ikke blevet prøvet i formel henseende og er blevet undergivet en urigtig prøvelse i materiel henseende. Der kan i formel henseende ikke være tale om »tillæg af samme art«, da det luxembourgske særbidrag ikke er forbundet med et ansættelsesforhold. I materiel henseende må undtagelsen bedømmes under hensyntagen til formålet med de to tillæg: Mens det er appellanten selv, der, uafhængigt af bopæl, har et krav på tillægget i henhold til tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 3, for at aflaste ham for udgifter, har den berettigede — det vil sige appellantens søn — kun krav på det særlige luxembourgske særbidrag med henblik på sin forsørgelse, så længe han bor i Luxembourg.
 Anvendelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 67, stk. 2, er derfor udelukket, da der hverken i formel eller materiel henseende foreligger et fra anden side betalt tillæg af samme art i den relevante fællesskabsrets forstand. Rettens modsatte


text:
7.12.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 406/41
 Sag anlagt den 5. oktober 2015 — Monster Energy mod KHIM (GREEN BEANS)
 (Sag T-585/15)
 (2015/C 406/42)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Monster Energy Company (Corona, Forenede Stater) (ved solicitor P. Brownlow)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-ordmærket »GREEN BEANS« — registreringsansøgning nr. 11 410 801
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 22. juli 2015 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 3002/2014-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres.
 —
 Sagen hjemvises til Andet Appelkammer med henblik på realitetsafgørelse vedrørende sagsøgerens begæring om Restitutio i forbindelse med afgørelse vedtaget den 2. december 2013 af Første Appelkammer (sag R 1530/2013-1).
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger.
 Anbringender
 —
 Tilsidesættelse af artikel 58, artikel 65 stk. 5, artikel 75 og artikel 81, stk. 4, i forordning nr. 207/2009
 —
 Tilsidesættelse af regel 65 i forordning nr. 2868/95.


text:
22.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 462/23
 Rettens dom af 6. november 2014 — Vans mod KHIM (gengivelse af en linje, der skråner og bølger)
 (Sag T-53/13) (1)
 ((EF-varemærker - ansøgning om et EF-figurmærke, som gengiver en linje, der skråner og bølger - absolut registreringshindring - mangel på fornødent særpræg - artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009 - fornødent særpræg ikke opnået ved brug - artikel 7, stk. 3, i forordning nr. 207/2009 - artikel 76 i forordning nr. 207/2009 - artikel 75 i forordning nr. 207/2009))
 (2014/C 462/35)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Vans, Inc. (Cypress, Californien, De Forenede Stater) (ved advokat M. Hirsch)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved O. Mondéjar Ortuño, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af afgørelse truffet den 14. november 2012 af Femte Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 860/2012-5) vedrørende en ansøgning om registrering af et figurtegn, som gengiver en linje, der skråner og bølger, som EF-varemærke
 Konklusion
 1)
 Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.
 2)
 Vans, Inc. betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 101 af 6.4.2013.


text:
20.3.2004 DA Den Europæiske Unions Tidende C 71/25
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber (befuldmægtigede: J. Currall og F. Clotuche-Duvieusart),
 den 17. december 2003 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 beslutning om at afvise sagsøgerens anmodning om at blive
 indplaceret i den højeste lønklasse i hans stillingsgruppe ved
 i sag T-133/02, Pravir Kumar Chawdhry mod Kommissio- ansættelsen, har Retten, sat af dommer H. Legal; justitssekretær:
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1) fuldmægtig I. Natsinas, den 10. december 2003 afsagt dom,
 hvis konklusion lyder således:
 (Midlertidig ansat — stilling aflønnet over forskningsbevil-
 lingerne — indplacering i lønklasse)
 1) Kommissionens beslutning af 27. juli 2001 om afvisning af
 (2004/C 71/44) sagsøgerens anmodning om at blive indplaceret i den højeste
 lønklasse i hans stillingsgruppe ved ansættelsen annulleres.
 (Processprog: fransk)
 2) Kommissionen betaler sagens omkostninger.
 I sag T-133/02, Pravir Kumar Chawdhry, midlertidig ansat ved (1) EFT C 219 af 14.9.2002.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i
 Sangiano (Italien), ved avocats G. Vandersanden og L. Levi, og
 med valgt adresse i Luxembourg, mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: J. Currall og
 V. Joris), angående en påstand dels om annullation af Kommis-
 sionens beslutning om indplacering af sagsøgeren i lønklasse
 A6, lønrin 3, dels om erstatning for et tab, har Retten, sat af
 dommer J. Pirrung; justitssekretær: fuldmægtig J. Plingers, den
 17. december 2003 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 1) Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler en den 3. december 2003
 fjerdedel af sagsøgerens omkostninger.
 i sag T-305/02, Nestlé Waters France mod Kontoret
 3) Sagsøgeren bærer tre fjerdedele af sine egne omkostninger.
 for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og
 Design) (KHIM) (1)
 (1) EFT C 156 af 29.6.2002.
 (»EF-varemærker — tredimensionalt varemærke — en flas-
 kes form — absolutte registreringshindringer — fornødent
 særpræg — artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF)
 nr. 40/94«)
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 (2004/C 71/46)
 den 10. december 2003
 (Processprog: fransk)
 i sag T-173/02, Pierre Tomarchio mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Tjenestemænd — indplacering i lønklasse — afvisning af I sag T-305/02, Nestlé Waters France, Issy-les-Moulineaux
 en anmodning om ændret indplacering indgivet i medfør af (Frankrig), ved avocat A. Cléry, mod Kontoret for Harmonise-
 vedtægtens artikel 31, stk. 2) ring i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 (befuldmægtigede: A. Rassat og O. Waelbroeck), angående en
 (2004/C 71/45) påstand om annullation af afgørelsen, der blev truffet den
 12. juli 2002 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for
 (Processprog: fransk) Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag
 R 719/2000-4), om afslag på registrering af et tredimensionalt
 varemærke i form en gennemsigtig flaske, har Retten (Fjerde
 Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og
 I sag T-173/02, Pierre Tomarchio, tidligere tjenestemand ved dommerne P. Mengozzi og M. Vilaras; justitssekretær: assiste-
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, med bopæl i rende justitssekretær B. Pastor, den 3. december 2003 afsagt


text:
7.6.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 135/25
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS
 den 10. april 2003 den 10. april 2003
 i sag T-366/00, Scott SA mod Kommissionen for De
 i sag T-353/00, Jean-Marie Le Pen mod Europa-Parlamen-
 Europæiske Fællesskaber (1)
 tet ( 1)
 (»Annullationssøgsmål — statsstøtte — forordning (EF)
 (»Retsakt vedtaget af Parlamentet — mandatbortfald for nr. 659/1999 — artikel 15 — forældelsesfrist — tilbagesøg-
 medlem af Europa-Parlamentet — anvendelse af national ret ning af støtte — handling, som afbryder forældelsen«)
 — annullationssøgsmål — retsakt, der kan gøres til genstand
 for søgsmål — afvisning«)
 (2003/C 135/38)
 (2003/C 135/37)
 (Processprog: engelsk)
 (Processprog: fransk)
 I sag T-366/00, Scott SA, Saint-Cloud (Frankrig), ved Sir
 Jeremy Lever, QC, barrister G. Peretz og solicitor R. Griffith,
 og med valgt adresse i Luxembourg, støttet af Den Franske
 I sag T-353/00, Jean-Marie Le Pen, Saint-Cloud (Frankrig), ved Republik (befuldmægtigede: F. Million, G. de Bergues og
 avocat F. Wagner, mod Europa-Parlamentet (befuldmægtigede: S. Seam), mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 H. Krück og C. Karamarcos), støttet af Den Franske Republik (befuldmægtigede: G. Rozet og J. Flett), angående en påstand
 (befuldmægtigede: R. Abraham, G. de Bergues, D. Colas og om delvis annullation af Kommissionens beslutning 2002/14/
 L. Bernheim), angående en påstand om annullation af den EF af 12. juli 2000 om den statsstøtte, Frankrig har iværksat til
 afgørelse, der blev truffet i form af en erklæring af 23. oktober fordel for Scott Paper SA/Kimberly-Clark (EFT L 12, s. 1), har
 2000 fra Europa-Parlamentets formand, og som vedrører Retten (Femte Udvidede Afdeling), sammensat af afdelingsfor-
 bortfaldet af sagsøgerens mandat som medlem af Europa- manden, J.D. Cooke, og dommerne R. Garacía Valdecasas,
 Parlamentet, har Retten (Femte Afdeling), sammensat af afde- P. Lindh, N.J. Forwood og H. Legal; justitssekretær: ekspedi-
 lingsformanden, J.D. Cooke, og dommerne R. García-Valdeca- tionssekretær J. Palacio González, den 10. april 2003 afsagt
 sas og P. Lindh; justitssekretær: ekspeditionssekretær J. Palacio dom, hvis konklusion lyder således:
 González, den 10. april 2003 afsagt dom, hvis konklusion
 lyder således:
 1) Påstanden om annullation af artikel 2 i Kommissionens
 beslutning 2002/14/EF af 12. juli 2000 tages ikke til følge,
 1) Sagen afvises. for så vidt som den er baseret på, at Kommissionen har tilsidesat
 artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts
 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens
 2) Sagsøgeren bærer sine egne omkostninger og betaler Europa- artikel [88].
 Parlamentets omkostninger i hovedsagen og i sagen om
 foreløbige forholdsregler.
 2) I øvrigt fortsættes sagens behandling.
 3) Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger.
 3) Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 ( 1) EFT C 28 af 27.1.2001.
 (1 ) EFT C 61 af 24.2.2001.


text:
C 200/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 14.7.2001
 DOMSTOLENS DOM indhente, til den interne arbejdstagerrepræsentations organer,
 som anmoder herom. Meddelelse af dokumenter, som præciserer
 og forklarer de nødvendige informationer med henblik på
 (Sjette Afdeling)
 samme formål, kan endvidere forlanges, i det omfang det er
 nødvendigt at få meddelt dokumenterne, for at de pågældende
 af 29. marts 200 arbejdstagere eller deres repræsentanter kan få adgang til
 informationer, der kan sætte dem i stand til at bedømme, om
 de har ret til at kræve, at der indledes forhandlinger.
 i sag C-62/99, Betriebsrat der bofrost* Josef H. Boquoi
 Deutschland West GmbH, Co. KG mod bofrost* Josef H.
 Boquoi Deutschland West GmbH & Co. KG (anmodning (1) EFT C 160 af 5.6.1999.
 om præjudiciel afgørelse fra Landesarbeitsgericht Düssel-
 dorf) (1)
 (»Anmodning om præjudiciel afgørelse — artikel 11, stk. 1
 og 2, i direktiv 94/45/EF — oplysninger, som virksomhederne
 iefter anmodning skal stille til rådighed — oplysninger med
 henblik på at fastslå, om der findes en virksomhed, der
 udøver kontrol i en fællesskabskoncern«) DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 (2001/C 200/05)
 af 29. marts 2001
 (Processprog: tysk)
 i sag C-163/99, Den Portugisiske Republik mod Kommis-
 sionen for De Europæiske Faelleskaber (1)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser) (»Konkurrence — eksklusive rettigheder — drift af lufthavne
 — landingsafgifter — EF-traktatens artikel 90, stk. 3 (nu
 I sag C-62/99, angående en anmodning, som Landesarbeitsge- artikel 86, stk. 3, EF)«)
 richt Düsseldorf (Tyskland) i medfør af EF-traktatens arti-
 kel 177 (nu artikel 234 EF) har indgivet ti1 Domstolen for i (2001/C 200/06)
 den for nævnte ret verserende sag, Betriebsrat der bofrost*
 Josef H. Boquoi Deutschland West GmbH & Co. KG mod
 bofrost* Josef H. Boquoi Deutschland West GmbH & Co. KG, (Processprog: portugisisk)
 at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 artikel 11, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 94/45/EF af 22. septem-
 ber 1994 om indførelse af europæiske samarbejdsudvalg eller (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 en procedure i fællesskabsvirksomheder og fællesskabskoncer- gjort i Samling af Afgørelser)
 ner med henblik på at informere og høre arbejdstagerne (EFT
 L 254, s. 64), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af
 I sag C-163/99, Den Portugisiske Republik (befuldmægtigede:
 afdelingsformanden, C. Gulmann, og dommerne V. Skouris,
 L. Fernandes, M.L. Duarte og F. Viegas) mod Kommissionen
 J.-P. Puissochet, R. Schintgen og F. Macken (refererende
 for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: først
 dommer); generaladvokat: A. Saggio; justitssekretær: R. Grass,
 K. Leivo og M. Afonso, derefter M. Afonso og M. Erhart),
 den 29. marts 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 angående en påstand om annullation af Kommissionens
 beslutning 1999/199/EF af 10. februar 1999 om en procedure
 1) Artikel 11, stk. 1 og 2, i Rådets direktiv 94/45/EF af i henhold til EF-traktatens artikel 90 (sag IV/35.703 —
 22. september 1994 om indførelse af europæiske samarbejds- portugisiske lufthavne) (EFT L 69, s. 31), har Domstolen (Sjette
 udvalg eller en procedure i fællesskabsvirksomheder og fælles- Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, C. Gulmann, og
 skabskoncerner med henblik på at informere og


text:
høre arbejdsta- dommerne V. Skouris, J.-P. Puissochet (refererende dommer),
 gere skal fortolkes således, at en virksomhed, der tilhører en R. Schintgen og F. Macken; generaladvokat: J. Mischo; justits-
 koncern, er forpligtet til at meddele oplysninger til den interne sekretær: assisterende justitssekretær H. von Holstein, den
 arbejdstagerrepræsentations organer, selv om det endnu ikke er 29. marts 2001 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 fastslået, at den ledelse, som arbejdstagerne henvender sig til, er
 ledelsen i en kontrollerende virksomhed i koncernen. 1. Kommissioner for De Europæiske Fællesskaber frifindes.
 2) Når oplysninger om en koncerns struktur eller organisation 2. Den Portugisiske Republik betaler sagens omkostninger.
 hører til de informationer, der er nødvendige i forbindelse med
 indledning af forhandlinger med henblik på at nedsætte et
 europæisk samarbejdsudvalg eller at indføre en procedure med (1) EFT C 226 af 7.8.1999.
 henblik på information eller høring af arbejdstagerne på tværs
 af landegrænserne, skal en virksomhed i koncernen meddele de
 oplysninger, som den råder over, eller som den er i stand til at


text:
14.8.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 269/24
 Kendelse afsagt af Rettens præsident den 26. juni 2017 — Jalkh mod Parlamentet
 (Sag T-26/17 R)
 ((Særlige rettergangsformer - regler for institutionerne - medlem af Europa-Parlamentet - privilegier og immuniteter - ophævelse af et medlem af Europa-Parlamentets parlamentariske immunitet - begæring om udsættelse af gennemførelsen - ingen uopsættelighed))
 (2017/C 269/35)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Jean-François Jalkh (Gretz-Armainvillers, Frankrig) (først ved advokat J.-P. Le Moigne, derefter ved advokat M. Ceccaldi)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved M. Dean og S. Alonso de León, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål baseret på artikel 278 TEUF og artikel 279 TEUF med påstand om udsættelse af gennemførelsen af Parlamentets beslutning af 22. november 2016 om ophævelse af Jean-François Jalkhs parlamentariske immunitet med henblik på en retsforfølgning (nr. 1422400530) indledt ved tribunal de grande instance de Paris (ret i første instans, Paris) (Frankrig).
 Konklusion
 1)
 Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.
 2)
 Afgørelsen om sagsomkostningerne udsættes.


text:
18.5.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 118/5
 1) Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i — i medfør af artikel 9, stk. 3, i dekret nr. 129/92 og
 henhold til artikel 12, 22, 27 og 31 i Rådets direktiv 85/ artikel 7 og 8 i dekret nr. 776/94 forpligter arkitekter,
 384/EØF af 10 juni 1985 om gensidig anerkendelse af der er etableret i andre medlemsstater, og som ønsker at
 eksamensbeviser, certifikater og andre kvalifikationsbeviser udføre tjenesteydelser i Italien, til at blive registreret hos
 inden for arkitekturområdet, herunder om foranstaltninger, som den territoriale arkitektsammenslutning, der er ansvarlig
 skal lette den faktiske udøvelse af retten til etablering og fri for området, og i kraft af denne formalitet i strid med
 udveksling af tjenesteydelser, som ændret ved Rådets direktiv artikel 22 i direktiv 85/384 forsinker disse arkitekters
 86/17/EØF af 27 januar 1986 om ændring, som følge af udførelse af deres første tjenesteydelser i Italien.
 Portugals tiltrædelse, af direktiv 85/384 og, for så vidt angår
 det i artikel 9, stk. 1, i dekret nr. 129/92 fastsatte forbud, i 2) I øvrigt frifindes Den Italienske Republik.
 henhold til EF-traktatens artikel 59 (efter ændring nu artikel 49
 EF), idet den
 3) Den Italienske Republik betaler sagens omkostninger.
 — ikke har vedtaget alle de foranstaltninger, der er nødvendi-
 (1) EFT C 299 af 16.10.1999.
 ge med henblik på gennemførelsen af artikel 4, stk. 1,
 andet afsnit, artikel 4, stk. 2, artikel 11, litra k), syvende
 led, samt artikel 14 i direktiv 85/384
 — ikke har vedtaget alle de foranstaltninger, der er nødvendi-
 ge med henblik på gennemførelsen af den automatiske
 anerkendelse af eksamensbeviser, certifikater og andre
 kvalifikationsbeviser i overensstemmelse med artikel 2, 3, DOMSTOLENS DOM
 7, 8 og 9 i direktiv 85/384
 af 19 marts 2002
 — har vedtaget artikel 4, stk. 2, litra a), i lovbekendtgørelse
 nr. 129 af 27 januar 1992 fra republikkens præsident, i de forenede sager C-393/99 og C-394/99, Institut national
 hvorefter det i strid med EF-traktatens artikel 52 (efter d’assurances sociales pour travailleurs indépendants (Ina-
 ændring nu artikel 43 EF) og artikel 59 generelt kræves, sti) mod Claude Hervein, Hervillier SA (sag C-393/99),
 at ansøgningen om anerkendelse af et kvalifikationsbevis Guy Lorthiois, Comtexbel SA (sag C-394/99) (anmodnin-
 skal være ledsaget af et originalt eksamensbevis eller en ger om præjudiciel afgørelse fra Tribunal du travail de
 bekræftet kopi af dette eksamensbevis Tournai) (1)
 (»Fri bevægelighed for arbejdstagere og etableringsfrihed —
 — har vedtaget artikel 4, stk. 2, litra c), i dekret nr. 129/92
 social sikring — bestemmelse af, hvilken lovgivning der skal
 og artikel 4, stk. 1, litra c), i dekret nr. 776 af 10 juni
 anvendes — personer, som samtidig har lønnet beskæftigelse
 1994 fra ministeren for universiteter og videnskabelig og
 og selvstændig beskæftigelse på forskellige medlemsstaters
 teknologisk forskning, hvorefter det i strid med traktatens
 område — omfattet af hver af disse staters lovgivning om
 artikel 52 generelt kræves, at ansøgningen om an-
 social sikring — gyldigheden af artikel 14c, stk. 1, litra b),
 erkendelse af et kvalifikationsbevis skal være


text:
ledsaget af et
 nu artikel 14c, litra b), i og bilag VII til forordning (EØF)
 bevis for statsborgerskab
 nr. 1408/71«)
 — har vedtaget artikel 4, stk. 3, i dekret nr. 129/92 og (2002/C 118/07)
 artikel 10 i dekret nr. 776/94, hvorefter der i strid med
 traktatens artikel 52 i alle tilfælde kræves en officiel
 oversættelse af samtlige dokumenter, der er vedlagt en (Processprog: fransk)
 ansøgning om anerkendelse af et kvalifikationsbevis
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 — har vedtaget artikel 11, stk. 1, litra c) og d), i dekret
 nr. 129/92, der i strid med artikel 12 i direktiv 85/
 384 anerkender kvalifikationsbeviser erhvervet efter den
 5 august 1987 I de forenede sager C-393/99 og C-394/99, angående to
 anmodninger, som Tribunal du travail de Tournai (Belgien) i
 medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i de for
 — har opretholdt artikel 9, stk. 1, i dekret nr. 129/ nævnte ret verserende sager, Institut national d’assurances
 92, hvorefter arkitekter, der er etableret i en anden sociales pour travailleurs indépendants (Inasti) mod Claude
 medlemsstat, og som ønsker at udføre tjenesteydelser i Hervein, Hervillier SA (sag C-393/99), Guy Lorthiois, Comtex-
 Italien i strid med traktatens artikel 59, generelt ikke må bel SA (sag C-394/99), at opnå en præjudiciel afgørelse
 oprette et hovedsæde eller en filial på det italienske område vedrørende gyldigheden af artikel 14c, stk. 1, litra b), nu
 ---pagebreak--- C 118/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 18.5.2002
 artikel 14c, litra b), i og bilag VII til Rådets forordning (EØF) DOMSTOLENS DOM
 nr. 1408/71 af 14 juni 1971 om anvendelse af de sociale
 sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdri-
 vende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for (Femte Afdeling)
 Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning
 (EØF) nr. 2001/83 af 2 juni 1983 (EFT L 230, s. 6), og
 som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 3811/86 af af 21 marts 2002
 11 december 1986 (EFT L 355, s. 5), har Domstolen,
 sammensat af præsidenten, G.C. Rodrı́guez Iglesias, afdelings-
 formændene P. Jann, F. Macken og N. Colneric samt dommerne
 i sag C-451/99, Cura Anlagen GmbH mod Auto Service
 C. Gulmann, D.A.O. Edward, J.-P. Puissochet (refererende
 Leasing GmbH (ASL) (anmodning om præjudiciel afgørel-
 dommer), M. Wathelet og V. Skouris; generaladvokat: F.G. Ja-
 se fra Handelsgericht Wien) (1)
 cobs; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Hol-
 stein, den 19 marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 således:
 (»Leasing af biler — forbud mod i en medlemsstat at anvende
 et køretøj, der er indregistreret i en anden medlemsstat, ud
 over en vis frist — pligt til indregistrering og betaling af en
 forbrugsafgift i den medlemsstat, hvor køretøjet anvendes —
 Gennemgangen af de forelagte spørgsmål har intet frembragt, der pligt til at forsikre køretøjet hos et forsikringsselskab, der er
 kan rejse tvivl om gyldigheden af: godkendt i den medlemsstat, hvor køretøjet anvendes — pligt
 til teknisk kontrol — begrænsninger i den frie udveksling af
 tjenesteydelser — berettigelse«)
 — artikel 14c, stk. 1, litra b), i og bilag VII


text:
til Rådets forordning
 (EØF) nr. 1408/71 af 14 juni 1971 om anvendelse af (2002/C 118/08)
 de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige
 erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden
 for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (Processprog: tysk)
 (EØF) nr. 2001/83 af 2 juni 1983
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 gjort i Samling af Afgørelser)
 — artikel 14, litra b), i og bilag VII til samme forordning,
 som ændret ved Rådets forordning (EØF) nr. 3811/86 af
 11 december 1986.
 I sag C-451/99, angående en anmodning, som Handelsgericht
 Wien (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til
 Det tilkommer dog i givet fald den nationale ret, for hvem der er Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Cura
 indbragt sager om anvendelsen af disse bestemmelser, dels at Anlagen GmbH mod Auto Service Leasing GmbH (ASL), at
 efterprøve, at de herved anvendte nationale lovgivninger er blevet opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af
 anvendt på en måde, som er i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 49 EF-55 EF og artikel 28 EF, har Domstolen (Femte
 artikel 48 og 52 (efter ændring nu artikel 39 EF og 43 EF) — og Afdeling), sammensat af formanden for Fjerde Afdeling, S. von
 navnlig, at den nationale lovgivning, hvis anvendelsesbetingelser Bahr, som fungerende formand for Femte Afdeling, og dom-
 anfægtes, giver den pågældende arbejdstager eller selvstændige merne D.A.O. Edward, A. La Pergola, M. Wathelet (refererende
 erhvervsdrivende en social beskyttelse, dels at efterprøve, om de nævnte dommer) og C.W.A. Timmermans; generaladvokat: F.G. Ja-
 bestemmelser efter anmodning fra den pågældende arbejdstager cobs; justitssekretær: assisterende justitssekretær H. von Hol-
 eller selvstændige erhvervsdrivende undtagelsesvis ikke bør anvendes, stein, den 21 marts 2002 afsagt dom, hvis konklusion lyder
 såfremt de medfører, at han mister en social sikringsfordel, som han således:
 oprindelig havde i medfør af en overenskomst om social sikring, der
 var indgået mellem to eller flere medlemsstater.
 EF-traktatens bestemmelser vedrørende den frie udveksling af tjeneste-
 ydelser (artikel 49 EF-55 EF) er til hinder for en medlemsstats
 lovgivning som den i hovedsagen omhandlede, der pålægger en
 virksomhed, der har hjemsted i denne medlemsstat, og som leaser et
 køretøj, der er indregistreret i en anden medlemsstat, at indregistrere
 (1) EFT C 366 af 18.12.1999. det i den førstnævnte medlemsstat for dér at kunne anvende køretøjet
 længere end en periode, der er så kort — i denne sag en periode på
 tre dage — at det er umuligt eller urimeligt vanskeligt at overholde
 de pålagte forpligtelser. De samme bestemmelser i traktaten er til
 hinder for en medlemsstats lovgivning som den i hovedsagen
 omhandlede, der pålægger en virksomhed, der har hjemsted i denne
 medlemsstat, og som leaser et køretøj, der er indregistreret i en anden


text:
6.8.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 193/21
 Sag anlagt den 15. juni 2005 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Finland
 (Sag C-249/05)
 (2005/C 193/33)
 Processprog: finsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 15. juni 2005 anlagt sag mod Republikken Finland af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved D. Triantafyllou og I. Koskinen, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Republikken Finland ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til artikel 21 og 22 i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF (1) af 17. maj 1977 om moms, og i henhold til artikel 28 EF og 49 EF, idet afgiftspligtige personer, der ikke er etableret i Finland, men som foretager afgiftspligtige transaktioner i Finland, og som er etableret i en anden medlemsstat eller i et tredjeland, der er part i en overenskomst om gensidig bistand, som er indgået med Finland, og hvis anvendelsesområde svarer til anvendelsesområdet for Rådets direktiv 76/308/EØF (2) af 15. marts 1976 om gensidig bistand ved inddrivelse af fordringer i forbindelse med visse bidrag, afgifter, skatter og andre foranstaltninger, og for Rådets forordning (EF) nr. 1798/2003 (3) af 7. oktober 2003 om administrativt samarbejde vedrørende merværdiafgift og ophævelse af forordning (EØF) nr. 218/92, er forpligtet til at udpege en repræsentant over for skattemyndighederne.
 2.
 Republikken Finland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 I medfør af artikel 21, stk. 2, i sjette momsdirektiv 77/388/EØF har medlemsstaterne ikke ret til at pålægge en erhvervsdrivende, der ikke er etableret i landet, men i en anden medlemsstat, at udpege en repræsentant over for skattemyndighederne. I et sådant tilfælde er det frivilligt, om en erhvervsdrivende, der ikke er etableret i landet, vil udpege en repræsentant over for skattemyndighederne.
 I denne henseende er den finske ordning som følger: a) såfremt en erhvervsdrivende er en afgiftspligtig person, der ikke er etableret i Finland, er det modtageren, der er momspligtig (»omvendt afgiftspligt«); b) såfremt man giver en erhvervsdrivende, der ikke er etableret i Finland, mulighed for at blive registreret som momspligtig i Finland, skal den pågældende obligatorisk udpege en repræsentant over for skattemyndighederne i Finland.
 Den finske ordning er for så vidt angår udpegelsen af en repræsentant over for skattemyndighederne ikke i overensstemmelse med fællesskabsretten. Forpligtelsen til at udpege en repræsentant over for skattemyndighederne er i strid med artikel 21, stk. 2, i sjette momsdirektiv.
 Den finske ordning kan overlade det til den erhvervsdrivende, der ikke er etableret i Finland, frit at vælge at lade sig registrere som momspligtig i Finland, men Finland kan ikke gøre et sådant valg betinget af, at der er udpeget en repræsentant over for skattemyndighederne, idet dette er i strid med sjette momsdirektiv og i direkte strid med formålet med direktiv 2000/65/EF (4) samt med principperne om frie varebevægelser og om fri udveksling af tjenesteydelser, der er sikret ved EF-traktaten.
 (1) Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17.5.1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensartet beregningsgrundlag (EFT


text:
C 317/6 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 10.11.2001
 1) Et holdingselskabs indgriben i administrationen af selskaber, mod Handels- og Kontorfunktionærernes Forbund i Danmark
 som det har erhvervet kapitalandele i, er en økonomisk (HK) som mandatar for Marianne Brandt-Nielsen, at opnå en
 virksomhed i den forstand, hvori udtrykket er anvendt i artikel 4, præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 5,
 stk. 2, i Rådets sjette direktiv 77/388/EØF af 17. maj stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar 1976 om
 1977 om harmonisering af medlemsstaternes lovgivning om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og
 omsætningsafgifter — Det fælles merværdiafgiftssystem: ensar- kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsud-
 tet beregningsgrundlag, i det omfang denne indgriben indebærer dannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår (EFT L 39, s. 40) og
 iværksættelse af transaktioner, der er undergivet merværdiafgift af artikel 10 i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober
 i henhold til direktivets artikel 2, herunder holdingselskabets 1992 om iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af
 levering af tjenesteydelser med hensyn til administration samt sikkerheden og sundheden under arbejdet for arbejdstagere,
 finansielle, kommercielle og tekniske forhold til datterselska- som er gravide, som lige har født, eller som ammer (tiende
 berne. særdirektiv i henhold til artikel 16, stk. 1, i direktiv
 89/391/EØF) (EFT L 348, s. 1), har Domstolen (Femte Afde-
 2) Udgifter, som et holdingselskab har afholdt til forskellige ling), sammensat af afdelingsformanden, A. La Pergola, og
 tjenesteydelser, som det har erhvervet i forbindelse med overtagel- dommerne M. Wathelet (refererende dommer), P. Jann,
 se af kapitalandele i et datterselskab, indgår i dets generalom- L. Sevón og C.W.A. Timmermans; generaladvokat: D. Ruı́z-
 kostninger og har således i princippet en direkte og umiddelbar Jarabo Colomer; justitssekretær: assisterende justitssekretær
 tilknytning til dets samlede økonomiske virksomhed. Hvis H. von Holstein, den 4. oktober 2001 afsagt dom, hvis
 holdingselskabet således udfører såvel transaktioner, der giver konklusion lyder således:
 ret til fradrag, som transaktioner, der ikke giver ret hertil, følger
 det af artikel 17, stk. 5, første afsnit, i sjette direktiv 77/388,
 at det alene kan fradrage den del af merværdiafgiften, der
 forholdsmæssigt svarer til beløbet for den førstnævnte form for 1) Artikel 5, stk. 1, i Rådets direktiv 76/207/EØF af 9. februar
 transaktioner. 1976 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af
 mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse,
 3) Modtagelse af udbytte er ikke omfattet af anvendelsesområdet erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår og arti-
 for merværdiafgiften. kel 10 i Rådets direktiv 92/85/EØF af 19. oktober 1992 om
 iværksættelse af foranstaltninger til forbedring af sikkerheden
 (1) EFT C 79 af 18.3.2000. og sundheden under arbejdet for arbejdstagere, som er gravide,
 som lige har født, eller som ammer (tiende særdirektiv i henhold
 til artikel 16, stk. 1, i direktiv 89/391/EØF), skal fortolkes
 således, at bestemmelserne er til hinder for afskedigelse af en
 arbejdstager på grund af graviditet,
 DOMSTOLENS DOM — når arbejdstageren er ansat for en bestemt periode
 (Femte Afdeling)
 — når hun har undladt at oplyse sin arbejdsgiver om
 af 4. oktober 2001 graviditeten skønt hun var vidende herom


text:
ved indgåelsen
 af ansættelsesaftalen
 i sag C-109/00, Tele Danmark A/S mod Handels- og
 Kontorfunktionærernes Forbund i Danmark (HK) (an-
 modning om præjudiciel afgørelse fra Højesteret) (1) — og når hun på grund af sin tilstand ikke vil kunne arbejde
 i en væsentlig del af ansættelsesperioden.
 (»Ligebehandling af mænd og kvinder — artikel 5, stk. 1, i
 direktiv 76/207/EØF — artikel 10 i direktiv 92/85/EØF
 — afskedigelse af en gravid arbejdstager — tidsbestemt 2) Det har ikke nogen betydning for fortolkningen af artikel 5,
 ansættelsesaftale«) stk. 1, i direktiv 76/207 og artikel 10 i direktiv 92/85, at
 arbejdstageren er ansat i en meget stor virksomhed, der hyppigt
 (2001/C 317/10) anvender vikaransættelser.
 (Processprog: dansk)
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- (1) EFT C 149 af 27.5.2000.
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-109/00, angående en anmodning, som Højesteret
 (Danmark) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen
 for i den for nævnte ret verserende sag, Tele Danmark A/S


text:
22.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 134/27
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Corte d’Appello di Torino (Italien) den 15. marts 2010 — SCF — Consorzio Fonografici mod Marco Del Corso
 (Sag C-135/10)
 2010/C 134/42
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Corte d’Appello di Torino
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: SCF — Consorzio Fonografici
 Sagsøgt: Marco Del Corso
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Finder romkonventionen om forbundne rettigheder af 26. oktober 1961, TRIPS-aftalen (The agreement on Trade Related Aspects of Intellectual Property) og WIPO-traktaten (World Intellectual Property Organization) om fremførelser og fonogrammer (WPPT) direkte anvendelse i Fællesskabets retsorden?
 2)
 Finder de nævnte internationale retskilder af ensartet karakter desuden direkte anvendelse i private forhold?
 3)
 Er de forskellige begreber om »overføring til almenheden« i de nævnte konventioner de samme som i fællesskabsretten som omhandlet i direktiv 92/100/EF (1) og 2001/29/EEF (2), og hvilken retskilde har i benægtende fald forrang?
 4)
 Udgør den gratis udbredelse af fonogrammer i en privat tandlægepraksis, hvor der udøves selvstændig faglig økonomisk virksomhed, til gavn for praksissens kunder uafhængigt af deres egen viljesakt »overføring til almenheden« eller »tilrådighedsstillelse for offentligheden« i henhold til artikel 3, stk. 2, litra b), i direktiv 2001/29/EF?
 5)
 Giver nævnte aktivitet med udbredelse fonografiproducenterne ret til vederlag?
 (1) EFT L 346, s. 61.
 (2) EFT L 167, s. 10.


text:
25.7.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 270/13
 Appel iværksat den 4. juni 2015 af The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd til prøvelse af dom afsagt af Retten (Niende Afdeling) den 26. marts 2015 i sag T-581/13 — Royal County of Berkshire Polo Club mod KHIM
 (Sag C-278/15 P)
 (2016/C 270/17)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: The Royal County of Berkshire Polo Club Ltd (ved solicitor J. Maitland-Walker)
 Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Domstolen (Sjette Afdeling) har ved kendelse afsagt den 14. januar 2016 afvist appellen.


text:
16.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 56/5
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Hoge Raad der Nederlanden (Nederlandene) den 21. november 2014 — X mod Staatssecretaris van Financiën
 (Sag C-528/14)
 (2015/C 056/07)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Hoge Raad der Nederlanden
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: X
 Sagsøgt: Staatssecretaris van Financiën
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er det efter forordning nr. 1186/2009 (1) muligt, at en fysisk person samtidigt kan have sædvanligt opholdssted både i en medlemsstat og i et tredjeland, og i bekræftende fald, gælder den i artikel 3 omhandlede afgiftsfritagelse ved import da for personlig ejendele, som flyttes til EU i forbindelse med bortfaldet af det sædvanlige opholdssted i tredjelandet?
 2)
 Såfremt forordning nr. 1186/2009 udelukker muligheden af to sædvanlige opholdssteder, og en afvejning af alle omstændigheder ikke er tilstrækkelig til at fastslå det sædvanlige opholdssted, på grundlag af hvilke regler eller ved hjælp af hvilke kriterier skal det da med henblik på forordningens anvendelse afgøres, i hvilket land den pågældende har sit sædvanlige opholdssted i et tilfælde som det foreliggende, hvor den pågældende har såvel private som erhvervsmæssige tilhørsforhold i tredjelandet og private tilhørsforhold i medlemsstaten?
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1186/2009 af 16.11.2009 om en fællesskabsordning vedrørende fritagelse for import- og eksportafgifter (EUT L 324, s. 23).