text:
104, stk. 3 — spørgsmål, der er
 Servicio Galego de Saúde (Sergas), at opnå en præjudiciel identisk med et spørgsmål, Domstolen allerede har afgjort«)
 afgørelse vedrørende fortolkningen af Rådets direktiv
 89/391/EØF af 12. juni 1989 om iværksættelse af foranstalt-
 ninger til forbedring af arbejdstagernes sikkerhed og sundhed (2001/C 289/09)
 under arbejdet (EFT L 183, s. 1) og af Rådets direktiv 93/104/EF
 af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse (Processprog: engelsk)
 med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EFT L 307, s. 18), har
 Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsforman- (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig-
 den, C. Gulmann, og dommerne V. Skouris, R. Schintgen, gjort i Samling af Afgørelser)
 N. Colneric og J.N. Cunha Rodrigues (refererende dommer);
 generaladvokat: A. Tizzano; justitssekretær: R. Grass, den 3. juli
 2001 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: I sag C-256/99, angående en anmodning, som High Court of
 Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Crown
 1) Et arbejde som det, der udføres af læger og sygeplejersker, der Office) (Det Forenede Kongerige) i medfør af artikel 234 EF
 arbejder for Servicio Galego de Saúde i enhederne med har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende
 rådighedstjeneste, i de primære behandlingsenheder og i andre sag, The Queen mod Secretary of State for the Home Depart-
 enheder, hvori der ydes akut ambulant behandling inden ment, ex parte: Cheung Chiu Hung, procesdeltager: Justice, at
 for den autonome region Galiciens område, er omfattet af opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af EF-
 anvendelsesområdet for Rådets direktiv 93/104/EF af 23. no- traktatens artikel 8 og 8 A (efter ændring nu artikel 17 EF
 vember 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse og 18 EF), af den erklæring fra regeringen for Det Forenede
 af arbejdstiden. Kongerige Storbritannien og Nordirland vedrørende definitio-
 nen af udtrykket statsborgere, som er optaget som bilag til
 2) Et arbejde som det, der udføres af læger og sygeplejersker, der slutakten til traktaten vedrørende Kongeriget Danmarks, Ir-
 arbejder for Servicio Galego de Saúde i enhederne med lands og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordir-


text:
C 370/4 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 6 . 12 . 97
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse 23 . november 1993 om minimumsforskrifter for sik
 afsagt den 24. september 1997 af Centrale Raad van kerhed og sundhed under arbejde om bord på fisker
 Beroep i sagen H. Nijhuis mod Landelijk instituut sociale fartøjer, og/eller idet det ikke har givet Kommissionen
 verzekeringen meddelelse herom .
 (Sag C-360/97)
 ( 97/C 370/07 ) b ) Irland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Ved kendelse afsagt den 24 . september 1997, indgået til
 Domstolens Justitskontor den 22 . oktober 1997, har Cen
 trale Raad van Beroep i sagen H. Nijhuis mod Landelijk EF-traktatens artikel 189, hvorefter et direktiv med hensyn
 instituut sociale verzekeringen forelagt De Europæiske til det tilsigtede mål er bindende for enhver medlemsstat,
 Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudiciel som det rettes til , indebærer en forpligtelse for medlems
 afgørelse af følgende spørgsmål : staterne til at overholde den frist, som er fastsat i direkti
 vet for dettes gennemførelse . Denne frist udløb for nævnte
 direktivs vedkommende den 23 . november 1995 , uden at
 1 . Skal bestemmelsen i afsnit J, punkt 4, litra a ), i Irland havde vedtaget de nødvendige bestemmelser til at
 bilag VI til forordning ( EØF) nr. 1408/71 ( som affattet efterkomme direktivet .
 på det relevante tidspunkt) fortolkes således, at når
 der i overensstemmelse med artikel 46, stk . 2, jf.
 (>) EFTL 307af 13 . 12 . 1993 , s . 1 .
 artikel 45 , stk. 4, i forordning ( EØF ) nr. 1408/71 fast
 sættes ydelser ved invaliditet til en person, som alene
 har været beskæftiget i Nederlandene i perioden fra
 den 15 . oktober 1968 til den 1 . april 1974, og som i
 hele perioden var forsikret mod invaliditet i henhold
 til en særlig ordning for tjenestemænd, og når ligeledes
 henses til EF-traktatens artikel 48 og 51 , skal der så Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 også tages hensyn til den nævnte periode i henhold til afsagt den 8 . oktober 1997 af Tribunale civile e penale di
 det anførte afsnit i bilaget ? Firenze i straffesagen mod Massimo og Paolo Romanelli
 ( Sag C-366/97 )
 2 . Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende, er ( 97/C 370/09 )
 det i så fald den i afsnit J, punkt 2, litra b ), i bilag 2 til
 forordning ( EØF) nr. 574/72 angivne institution, der er
 den kompetente institution ved fastsættelsen af ydel Ved kendelse afsagt den 8 . oktober 1997, indgået til Dom
 serne vedrørende disse perioder, eller er det den institu stolens Justitskontor den 24 . oktober 1997, har Tribunale
 tion, som i henhold til national ret er kompetent med civile e penale di Firenze i straffesagen mod Massimo og
 hensyn til invaliditetsforsikringen for tjenestemænd, Paolo Romanelli forelagt De Europæiske Fællesskabers
 selv om denne institution ikke er nævnt i bilaget ? Domstol en anmodning om præjudiciel afgørelse af føl
 gende spørgsmål :

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
Tager udtrykket tilbagebetalingspligtige midler i direktiv
 89/646/EØF (') af 15 . december 1989 alene sigte på finan
 sielle instrumenter, som ifølge deres art skal tilbagetales,
 Sag anlagt den 22. oktober 1997 af Kommissionen for De eller tager det også sigte på finansielle instrumenter, som
 Europæiske Fællesskaber mod Irland ikke er af en sådan art, men for hvilke der er indgået
 ( Sag C-364/97) aftale om tilbagebetaling af det indbetalte beløb ?
 ( 97/C 370/08 )
 (') EFTL 386 af 30 . 12 . 1989 , s . 1 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 22 . oktober 1997 anlagt sag mod Irland af Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent
 Pieter Jan Kuijper, som befuldmægtiget, og med valgt
 adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, Sag anlagt den 24 . oktober 1997 af Kommissionen for De
 Kommissionens Juridiske Tjeneste , Wagner-Centret . Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene
 ( Sag C-367/97)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 ( 97/C 370/ 10 )
 a ) Det fastslås, at Irland har tilsidesat sine forpligtelser
 efter EF-traktaten, idet det ikke har vedtaget de love Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den
 og administrative bestemmelser, som er nødvendige 24 . oktober 1997 anlagt sag mod Kongeriget Nederlan
 for at efterkomme Rådets direktiv 93/103/EF (') af dene af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ---pagebreak--- 6 . 12 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 370/5
 ved B. J. Drijber, som befuldmægtiget, og med valgt 2 . Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkost
 adresse i Luxembourg hos C. Gomez de la Cruz, Kommis ninger.
 sionens Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 de i sag C -367/97 ( 2) anførte.
 1 . Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene ved ikke at
 indføre de ved lov og administrativt fastsatte bestem ( 1 ) EFT L 319 af 12 . 12 . 1994 , s . 20 .
 melser, der er nødvendige for at gennemføre Rådets ( 2 ) Se side 4 i denne Tidende .
 direktiv 94/57/EF af 22 . november 1994 om fælles reg
 ler og standarder for organisationer, der udfører
 inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndigheder
 nes aktiviteter i forbindelse dermed ( 1 ), ikke har
 opfyldt de forpligtelser, der følger for denne medlems
 stat af direktivet og af EF-traktaten. Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 7. oktober 1997 af Republikken Østrigs
 Oberster Gerichtshof i sagen Schutzverband gegen unlaute
 2 . Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens ren Wettbewerb mod F. W. Woolworth Co . Gesellschaft
 omkostninger. mbH
 ( Sag C-369/97)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 ( 97/C 370/ 12 )
 Som følge af, at EF-traktatens artikel 189 , stk. 3 , og Ved kendelse afsagt den 7. oktober 1997, indgået til Dom
 artikel 5 , stk . 1 , er bindende, er medlemsstaterne forpligtet
 stolens Justitskontor den 27. oktober 1997, har Republik
 til at træffe de nødvendige foranstaltninger for


text:
at efter ken Østrigs Oberster Gerichtshof — Fjerde Afdeling — i
 komme de direktiver, der rettes til dem, før den i disse
 direktiver fastsatte frist udløber. Denne frist er udløbet den
 sagen Schutzverband gegen unlauteren Wettbewerb mod
 F. W. Woolworth Co . Gesellschaft mbH forelagt De Euro
 31 . december 1995 , uden at Nederlandene har indført de
 pæiske Fællesskabers Domstol en anmodning om præjudi
 nødvendige bestemmelser. ciel afgørelse af følgende spørgsmål :
 (') EFT L 319 af 12 . 12 . 1994, s . 20 . Er EF-traktatens artikel 30 til hinder for regler, hvorefter
 tilpasning og salg af korrektionsbriller og dermed også
 salg af færdiglæsebriller er forbeholdt optikere, der kun
 må udøve deres håndværk efter at have dokumenteret
 deres kvalifikationer, når det tages i betragtning, at
 Sag anlagt den 24 . oktober 1997 af Kommissionen for De a ) briller, der tilpasses af optikere, er væsentligt dyrere
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien end færdiglæsebriller, hvorfor optikerne vil være mere
 interesserede i at sælge de af dem tilpassede briller end
 ( Sag C-368/97) færdiglæsebriller, og at
 ( 97/C 370/11 )
 b ) færdiglæsebriller ( også ) kommer fra udlandet, hvor
 imod de briller, der tilpasses af optikere, er en del af
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den den indenlandske produktion ?
 24 . oktober 1997 anlagt sag mod Kongeriget Belgien af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved B. J. .
 Drijber, som befuldmægtiget, og med valgt adresse i
 Luxembourg hos C. Gomez de la Cruz, Kommissionens
 Juridiske Tjeneste, Wagner-Centret, Kirchberg .
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 7. oktober 1997 af Tribunale Civile e Penale di
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : Venezia i sagen Cinzia Gozza m.fl. mod 1 ) Università degli
 Studi di Padova, 2 ) Ministero dell'Università e della
 1 . Det fastslås, at Kongeriget Belgien ved ikke at indføre Ricerca Scientifica e Tecnologica, 3 ) Ministero della Sanità
 de ved lov og administrativt fastsatte bestemmelser, og 4 ) Ministero della Publica Istruzione
 der er nødvendige for at gennemføre Rådets direktiv ( Sag C-371/97 )
 94/57/EF af 22 . november 1994 om fælles regler og ( 97/C 370/ 13 )
 standarder for organisationer, der udfører inspektion
 og syn af skibe , Og for søfartsmyndighedernes aktivite
 ter i forbindelse dermed ('), ikke har opfyldt de for Ved kendelse afsagt den 7. oktober 1997, indgået til Dom
 pligtelser, der følger for denne medlemsstat af direkti stolens Justitskontor den 27. oktober 1997, har Tribunale
 vet og af EF-traktaten. Civile e Penale di Venezia i sagen Cinzia Gozza m.fl . mod


text:
27.2.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 51/9
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 23. december 2009 — Serrantoni Srl og Consorzio stabile edili scrl mod Comune di Milano (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia — Italien)
 (Sag C-376/08) (1)
 (Offentlige bygge- og anlægskontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 43 EF og 49 EF - ligebehandlingsprincippet - virksomhedssammenslutninger - forbud mod, at en fast virksomhedssammenslutning (»consorzio stabile«) og et selskab, der indgår heri, deltager i den samme udbudsprocedure som konkurrenter)
 2010/C 51/13
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Serrantoni Srl og Consorzio stabile edili scrl
 Sagsøgt: Comune di Milano
 Procesdeltagere: Bora Srl Construzioni edili, Unione consorzi stabili Italia (UCSI) og Associazione nazionale imprese edili (ANIEM)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale amministrativo regionale per la Lombardia — fortolkning af artikel 39 EF, 43 EF, 49 EF og 81 EF samt artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — national lovgivning om automatisk udelukkelse af virksomheder, der deltager i en virksomhedssammenslutning, såfremt sidstnævnte deltager i udbudsproceduren
 Konklusion
 Fællesskabsretten skal fortolkes således, at den er til hinder for en national bestemmelse som den i hovedsagen omhandlede, der ved proceduren for indgåelse af en offentlig kontrakt, hvis værdi ikke når den beløbsgrænse, som er fastsat i artikel 7, stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter, men som repræsenterer en klar grænseoverskridende interesse, fastsætter automatisk udelukkelse fra at deltage i denne procedure og pålæg af strafferetlige sanktioner over for såvel en fast virksomhedssammenslutning som virksomheder, der er medlemmer af denne, når sidstnævnte har afgivet konkurrerende bud i forhold til denne sammenslutning i forbindelse med den samme procedure, selv når denne sammenslutnings bud ikke er blevet afgivet på disse virksomheders vegne og i deres interesse.
 (1) EUT C 327 af 20.12.2008.


text:
26.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 347/46
 Sag anlagt den 28. september 2011 — ZZ mod EIB
 (Sag F-95/11)
 2011/C 347/88
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat N. Thieltgen)
 Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af EIB’s stiltiende afgørelse om at ændre vilkårene for udøvelse af sagsøgerens arbejdsområde og arten heraf, samt en påstand om erstatning.
 Sagsøgerens påstande
 —
 EIB’s stiltiende afgørelse om at ændre vilkårene for udøvelse af sagsøgerens arbejdsområder og arten heraf annulleres.
 —
 EIB tilpligtes at omplacere sagsøgeren til en stilling, der svarer til hans lønklasse og stilling.
 —
 Det fastslås, at der foreligger tjenstlige fejl, der kan tilskrives EIB.
 —
 Det fastslås, at EIB er ifaldet erstatningsansvar overfor sagsøgeren for så vidt angår afgørelsens retsstridighed og de tjenstlige fejl, der kan tilskrives EIB.
 —
 EIB tilpligtes at betale erstatning for det økonomiske tab og den fysiske og ikke-økonomiske skade, som sagsøgeren har lidt som følge af den retsstridige afgørelse og de tjenstlige fejl, som kan tilskrives banken, idet erstatningen tillægges morarenter
 —
 for så vidt angår den retsstridige afgørelse:
 —
 for den ikke-økonomiske skade: 20 000 EUR
 —
 for det økonomiske tab i form af tab af vederlag: 113 100 EUR
 —
 for så vidt angår de tjenstlige fejl, der kan tilskrives EIB:
 —
 for EIB’s tilsidesættelse af sin omsorgs- og beskyttelsespligt: 119 100 EUR
 —
 for tilsidesættelsen af artikel 42 i personalereglementet: 10 000 EUR
 —
 Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
24.1.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 26/5
 RETTEN I FéRSTE INSTANS
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 27. november 1997 den 9. december 1997
 i sag T-290/94, Kaysersberg SA mod Kommissionen for i de forenede sager T-195/94 og T-202/94, Friedhelm
 De Europñiske Fñllesskaber (1) Quiller og Johann Heusmann mod Rådet for Den Europñ-
 iske Union og Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 (Konkurrence Ð forordning (EéF) nr. 4064/89 Ð beslut- skaber (1)
 ning hvorved en fusion erklñres forenelig med fñllesmar-
 kedet Ð forpligtelser Ð hygiejneartikler til kvinder Ð (Erstatningssùgsmål Ð erstatning uden for kontrakt Ð
 annullationssùgsmål Ð formaliteten Ð tilsidesñttelse af mñlk Ð tillñgsafgift Ð referencemñngde Ð forordning
 vñsentlige formforskrifter Ð hùring af udenforstående (EéF) nr. 2055/93 Ð skadeslùsholdelse af producenter Ð
 virksomheder Ð dominerende stilling) forñldelse)
 (98/C 26/09) (98/C 26/10)
 (Processprog: fransk) (Processprog: tysk)
 I sag T-290/94, Kaysersberg SA, Kaysersberg (Frankrig),
 I de forenede sager T-195/94, Friedhelm Quiller, Lienen
 ved advokaterne Dominique Voillemot og Jacques-Philippe
 (Tyskland), og T-202/94, Johann Heusmann, Loxstedt
 Gunther, Paris, og med valgt adresse i Luxembourg hos
 (Tyskland), ved advokaterne Bernd Meisterernst, Mechtild
 advokat Jacques Loesch, 11, rue Goethe, mod Kommissio-
 Düsing, Dietrich Manstetten, Frank Schulze og Winfried
 nen for De Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede:
 Haneklaus, Münster, og med valgt adresse i Luxembourg
 fùrst ved Francisco GonzaÂlez Díaz og GeÂraud de Bergues
 hos advokaterne Lambert Dupong og Guy Konsbrück,
 og derefter Giuliano Marenco og Guy Charrier) stùttet af
 14 A, rue des Bains, mod Rådet for Den Europñiske
 Procter & Gamble GmbH, Schwalbach (Tyskland), ved
 Union (befuldmñgtigede: Arthur Brautigam, Hans-Jürgen
 advokaterne Mario Siragusa, Rom, og Guiseppe Scasselati-
 Rabe og Georg M. Berrisch) og Kommissionen for De
 Sforzolini, Bologna, og Barrister Nicholas Levy, og med
 Europñiske Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Dierk Booû,
 valgt adresse i Luxembourg hos advokaterne Elvinger &
 Hans-Jürgen Rabe og Georg M. Berrisch), hvori der er
 Hoss, 2, place Winston Churchill, angående en påstand
 nedlagt påstand om, at der i medfùr af EF-traktatens
 om annullation af Kommissionens beslutning 94/893/
 artikel 178 og artikel 215, stk. 2, tilkendes sagsùgerne
 EF (2) af 21. juni 1994 vedrùrende en procedure i henhold
 erstatning for den skade, de anfùrer at have lidt ved at
 til Rådets forordning (EéF) nr. 4064/89, hvorved en
 vñre blevet forhindret i at afsñtte mñlk som fùlge af
 fusion erklñres forenelig med fñllesmarkedet og aftalen
 Rådets forordning (EéF) nr. 857/84 af 31. marts 1984 om
 om Det Europñiske ékonomiske Samarbejdsområde (IV/
 almindelige regler for anvendelsen af den i artikel 5c i for-
 M.430 Ð Procter & Gamble/VP Schickedanz (II)), har
 ordning (EéF) nr. 804/68 omhandlede afgift på mñlk og
 Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat af afde-
 mejeriprodukter (EFT L 90 af 1.4.1984, s. 13), som sup-
 lingsformanden, C. W. Bellamy, og dommerne C. P. BrieÈt,
 pleret ved Kommissionens forordning (EéF) nr. 1371/84
 A. Kalogeropoulos, A. Potocki og M. Jaeger; justitssekre-
 af 16. maj 1984 (EFT L 132 af 18.5.1984, s. 11), og der-
 tñr: fuldmñgtig J. Palacio GonzaÂlez, den 27. november
 nñst ñndret ved Rådets forordning (EéF) nr.


text:
764/89 af
 1997 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 20. marts 1989 (EFT L 84 af 29.3.1989, s. 2), har Retten
 (Fùrste Udvidede Afdeling), sammensat af prñsidenten A.
 Saggio, og dommerne C. P. BrieÈt, A. Kalogeropoulos, V.
 Tiili og R. M. Moura Ramos; justitssekretñr: fuldmñgtig
 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 A. Mair, den 9. december 1997 afsagt dom, hvis konklu-
 des.
 sion lyder således:
 2) Sagsùgeren betaler sagens omkostninger, herunder
 intervenientens. 1) Rådet for Den Europñiske Union og Kommissionen
 for De Europñiske Fñllesskaber tilpligtes at erstatte
 det tab, sagsùgerne har lidt dels ved anvendelsen af
 (1) EFT C 316 af 12.11.1994. Rådets forordning (EéF) nr. 857/84 af 31. marts 1984
 (2) EFT L 354 af 31.12.1994, s. 32. om almindelige regler for anvendelsen af den i
 artikel 5c i forordning (EéF) nr. 804/68 omhandlede
 afgift på mñlk og mejeriprodukter, som suppleret ved
 Kommissionens forordning (EéF) nr. 1371/84 af
 16. maj 1984 om gennemfùrelsesbestemmelserne for
 ---pagebreak--- C 26/6 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 24.1.98
 den tillñgsafgift, der er omhandlet i artikel 5c i forord- nie ASBL (FeÂd. Horeca-Wallonie), Namur (Belgien), ved
 ning (EéF) nr. 804/68, for så vidt som disse forordnin- advokat Gilles BouneÂou, Luxembourg, samt advokaterne
 ger ikke indeholder nogen bestemmelse om tildeling af Jean Materne og Alain Bernard, LieÁge, og med valgt
 en referencemñngde til bedrifter, som har påtaget sig adresse i Luxembourg hos advokat BouneÂou, 15, avenue
 en forpligtelse i henhold til Rådets forordning (EéF) du Bois, mod Kommissionen for De Europñiske Fñlles-
 nr. 1078/77 af 17. maj 1977 om indfùrelse af en prñ- skaber (befuldmñgtiget: GeÂrard Rozet), hvori der i det
 mieordning for ikke-markedsfùring af mñlk og mejeri- vñsentlige er nedlagt påstand om annullation af Kommis-
 produkter og for omstilling af malkekvñgsbesñtninger, sionens beslutning om ikke at rejse indsigelse mod, at
 i det tilfñlde, hvor producenterne ikke har leveret reÂgion wallonne gennemfùrer et forslag til dekret om
 mñlk i det af den pågñldende medlemsstat valgte refe- social turisme, hvilken beslutning er rettet til Kongeriget
 renceår, dels ved anvendelsen af ovennñvnte forord- Belgien ved skrivelse SG(96) D/8253 af 24. september
 ning (EéF) nr. 857/84, som ñndret ved Rådets forord- 1996, har Retten (Anden Udvidede Afdeling), sammensat
 ning (EéF) nr. 764/89 af 20. marts 1989, for så vidt af afdelingsformanden, A. Kalogeropoulos, og dommerne
 som denne forordnings artikel 3a, stk. 1, andet led, C. P. BrieÈt, C. W. Bellamy, A. Potocki og J. Pirrung; justits-
 udelukker, at den, som har fået overdraget en prñmie i sekretñr: H. Jung, den 20. november 1997 afsagt ken-
 henhold til forordning (EéF) nr. 1078/77, kan tildeles delse, hvis konklusion lyder således:
 en sñrlig referencemñngde.
 1) Sagen afvises.
 2) I sag T-195/94 lùber den periode, for hvilken sagsù-
 gerne har krav på erstatning af det tab, de har lidt ved
 anvendelsen af forordning (EéF) nr. 857/84, fra den
 12. januar 1989 til den 28. juli 1993 og i sag T-202/94 2) Sagsùgeren betaler sagens omkostninger.
 fra den 3. september 1987 til den 31. januar 1993.
 (1) EFT C 166 af 31.5.1997.
 3)


text:
Inden tolv måneder efter denne doms afsigelse medde-
 ler parterne Retten stùrrelsen af de erstatningsbelùb,
 de er blevet enige om.
 4) Såfremt parterne ikke opnår enighed herom, meddeler
 de inden samme frist Retten deres erstatningskrav, KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 opgjort i tal.
 den 24. november 1997
 i sag T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og Maskin-
 5) Afgùrelsen om sagsomkostningerne udsñttes. byggerier i Danmark, Skibsvñrftsforeningen m.fl. mod
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (1)
 (1) EFT C 188 af 9.7.1994 og C 218 af 6.8.1994.
 (Statsstùtte Ð skibsbygningsindustri Ð fastsñttelse af
 sagsomkostninger)
 (98/C 26/12)
 (Processprog: engelsk)
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 den 20. november 1997
 i sag T-85/97, Interprovinciale des feÂdeÂrations d'hôteliers, I sag T-266/94 (92), Foreningen af Jernskibs- og Maskin-
 restaurateurs, cafetiers et entreprises assimileÂes de Wallo- byggerier i Danmark, Skibsvñrftsforeningen, Kùbenhavn,
 nie ASBL (FeÂd. Horeca-Wallonie) mod Kommissionen for Assens Skibsvñrft A/S, Assens, Burmeister & Wain Skibs-
 De Europñiske Fñllesskaber (1) vñrft A/S, Kùbenhavn, Danyard A/S, Frederikshavn, Fre-
 dericia Skibsvñrft A/S, Fredericia, Odense Staalskibsvñrft
 (Retspleje Ð frister Ð regler for beregning heraf Ð afvis- A/S, Odense, Svendborg Vñrft A/S, Svendborg, érskov
 ning) Christensens Staalskibsvñrft A/S, Frederikshavn, Aarhus
 Flydedok A/S, rhus, ved advokat Jan-Erik Svensson,
 (98/C 26/11) Kùbenhavn, og med valgt adresse i Luxembourg hos advo-
 kat Philippe Dupont, 8-10, rue Mathias Hardt, stùttet af
 Kongeriget Danmark (befuldmñgtiget: Peter Biering), mod
 (Processprog: fransk) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 mñgtigede: Anders Christian Jessen og Ben Smulders),
 stùttet af Forbundsrepublikken Tyskland (befuldmñgti-
 I sag T-85/97, Interprovinciale des feÂdeÂrations d'hôteliers, gede: Ernst Röder, Bernd Kloke og, under den mundtlige
 restaurateurs, cafetiers et entreprises assimileÂes de Wallo- forhandling, Michael Schütte) og MTW Schiffswerft


text:
27.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 180/35
 Sag anlagt den 7. juni 2002 af Giorgio Lebedef mod Slettelse af sag T-113/97 (1)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (2002/C 180/61)
 (Sag T-175/02)
 (Processprog: fransk)
 (2002/C 180/60)
 Ved kendelse af 21. februar 2002 har formanden for Første
 (Processprog: fransk) Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-113/97, Pierre Tomarchio mod Revisionsret-
 ten for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registeret.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 7. juni 2002 anlagt sag mod Kommissionen for De (1) EFT C 199 af 28.6.1997.
 Europæiske Fællesskaber af Giorgio Lebedef, Senningerberg
 (Luxembourg), ved avocat Gilles Bounéou, og med valgt
 adresse i Luxembourg.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Slettelse af sag T-2/01 (1)
 — Afgørelse nr. 9567 af 28. februar 2002 truffet af general-
 direktøren for Generaldirektoratet Personale og Admini- (2002/C 180/62)
 stration om ikke at tilføje sagsøgeren på listen over de
 mest fortjenstfulde tjenestemænd og om ikke at forfrem- (Processprog: nederlandsk)
 me ham til lønklasse B1 i forfremmelsesåret 2000
 annulleres.
 Ved kendelse af 29. april 2002 har formanden for Første
 — Retten træffer afgørelse om sagens omkostninger og Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 salærer og Kommissionen tilpligtes at betale disse om- besluttet, at sag T-2/01, Vereniging Nederlandse Cementindu-
 kostninger. strie mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 slettes af registeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter (1) EFT C 95 af 24.3.2001.
 Sagsøgeren, som er tjenestemand hos sagsøgte, anfægter
 ansættelsesmyndighedens afslag om at forfremme ham til
 lønklasse B1 i forfremmelsesåret 2000.
 Slettelse af sag T-3/01 (1)
 Til støtte for sine påstand har sagsøgeren anført: (2002/C 180/63)
 — tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45, stk. 1, og af
 (Processprog: nederlandsk)
 princippet om forbud mod forskelsbehandling,
 — tilsidesættelse af retten til kontradiktion,
 Ved kendelse af 29. april 2002 har formanden for Første
 — konkret tilsidesættelse af begrundelsespligten, og Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans
 besluttet, at sag T-3/01, Eerste Nederlandse Cement Industrie
 — tilsidesættelse af princippet om beskyttelse af den beretti- mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, skal
 gede forventning og af forvaltningens omsorgspligt. slettes af registeret.
 (1) EFT C 95 af 24.3.2001.


text:
24.3.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 69/3
 De nye medlemmer af Retten i Første Instans aflægger ed
 (2007/C 69/05)
 Efter at T. Chipev og V. Ciucă for perioden fra henholdsvis den 1. januar 2007 til den 31. august 2007 og den 1. januar 2007 til den 31. august 2010 ved afgørelse af 1. januar 2007 (1), truffet af repræsentanterne for regeringerne for De Europæiske Fællesskabers medlemsstater, er blevet udnævnt til dommere ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans, har de den 12. januar 2007 aflagt ed for Domstolen.
 (1) EUT L 1 af 4.1.2007, s. 19.


text:
C 211/2 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22.7.2000
 s. 20), idet det ikke har vedtaget de love og administrative EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, og indgået, godkendt
 bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse
 har Domstolen (Første Afdeling), sammensat af afdelingsfor- 64/732/EØF af 23. december 1963 (Samling af Aftaler Indgået
 manden, L. Sevón (refererende dommer), og dommerne P. Jann af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 541), og af artikel 41
 og M. Wathelet; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: i tillægsprotokollen, undertegnet den 23. november 1970 i
 R. Grass, den 13. april 2000 afsagt dom, hvis konklusion lyder Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets
 således: vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. decem-
 ber 1972 (Samling af Aftaler Indgået af De Europæiske
 1) Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i Fællesskaber, bind 3, s. 581), har Domstolen (Sjette Afdeling),
 henhold til Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 96/9/EF af sammensat af formanden for Anden Afdeling, R. Schintgen
 11. marts 1996 om retlig beskyttelse af databaser, idet det ikke (refererende dommer), som fungerende formand for Sjette
 har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er Afdeling, og dommerne P. J. G. Kapteyn, G. Hirsch, H. Ragne-
 nødvendige for at efterkomme direktivet. malm og V. Skouris; generaladvokat: A. La Pergola; justitssekre-
 tær: fuldmægtig L. Hewlett, den 11. maj 2000 afsagt dom, hvis
 2) Storhertugdømmet Luxembourg betaler sagens omkostninger. konklusion lyder således:
 (1) EFT C 333 af 20.11.1999.
 — Artikel 13 i aftalen om oprettelse af en associering mellem Det
 Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, undertegnet den
 12. september 1963 i Ankara dels af Republikken Tyrkiet, dels
 af EØF’s medlemsstater og Fællesskabet, og indgået, godkendt
 og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse
 64/732/EØF af 23. december 1963, og artikel 41, stk. 2, i
 tillægsprotokollen, undertegnet den 23. november 1970 i
 Bruxelles og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets
 DOMSTOLENS DOM vegne ved Rådets forordning (EØF) nr. 2760/72 af 19. decem-
 ber 1972, er ikke fællesskabsretlige regler, der er umiddelbart
 (Sjette Afdeling) anvendelige i medlemsstaternes interne retsorden.
 af 11. maj 2000
 — Tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1, har direkte virkning i
 i sag C-37/98, The Queen mod Secretary of State for the medlemsstaterne.
 Home Department (anmodning om præjudiciel afgørelse
 fra High Court of Justice (England & Wales), Queen’s
 Bench Division) (1) — Nævnte artikel 41, stk. 1, kan ikke i sig selv tillægge en tyrkisk
 statsborger ret til at etablere sig og som accessorium hertil
 (»Associeringen EØF-Tyrkiet — restriktioner, som begræn- opholdsret i den medlemsstat, på hvis område han har opholdt
 ser etableringsfriheden og opholdsretten — associeringsafta- sig og udøvet erhvervsmæssig virksomhed som selvstændig
 lens artikel 13 og tillægsprotokollens artikel 41 — direkte erhvervsdrivende i strid med den nationale udlændingelovgivning.
 virkning — rækkevidde — tyrkisk statsborger, der befinder
 sig i en ulovlig situation i værtsmedlemsstaten«)
 — Tillægsprotokollens artikel 41, stk. 1, forbyder derimod, at der
 (2000/C 211/03) indføres nye nationale restriktioner for tyrkiske statsborgeres
 etableringsfrihed og opholdsret med virkning fra det tidspunkt,
 hvor tillægsprotokollen


text:
trådte i kraft i værtsmedlemsstaten. Det
 (Processprog: engelsk) påhviler den nationale domstol at fortolke den nationale ret med
 henblik på at afgøre, om de retsforskrifter, der er blevet anvendt
 over for sagsøgeren i hovedsagen, er mindre fordelagtige end dem,
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive offentlig- der var gældende, da tillægsprotokollen trådte i kraft.
 gjort i Samling af Afgørelser)
 I sag C-37/98, angående en anmodning, som High Court of
 Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Det
 Forenede Kongerige) i medfør af EF-traktatens artikel 177 (nu (1) EFT C 113 af 11.4.1998.
 artikel 234 EF) har indgivet til Domstolen for i den for nævnte
 ret verserende sag, The Queen mod Secretary of State for the
 Home Department, ex parte: Abdulnasir Savas, at opnå en
 præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 13 i
 aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske
 Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, undertegnet den 12. sep-
 tember 1963 i Ankara dels af Republikken Tyrkiet, dels af


text:
7.3.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 90/8
 Appel iværksat den 16. december 2015 af Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) til prøvelse af dom afsagt af Retten (Fjerde Afdeling) den 7. oktober 2015 i sag T-299/11, European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE og European Dynamics Belgium SA mod Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design)
 (Sag C-677/15 P)
 (2016/C 090/12)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Appellant: Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved N. Bambara, som befuldmægtiget, og advokaterne P. Wytinck og B. Hoorelbeke)
 De andre parter i appelsagen: European Dynamics Luxembourg SA, Evropaïki Dynamiki — Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE og European Dynamics Belgium SA
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Principalt ophæves den appellerede dom, der blev afsagt af Retten, for så vidt som den fastslår, at tilslagsafgørelsen er behæftet med flere materielle ulovligheder, herunder en tilsidesættelse af princippet om lige muligheder og gennemsigtighedsprincippet, åbenbart urigtige skøn samt flere begrundelsesmangler (punkt 1 i den appellerede doms konklusion), og for så vidt som Den Europæiske Union deri tilpligtes at betale erstatning til European Dynamics Luxembourg som følge af en fortabt mulighed for at få tildelt rammekontrakten (punkt 2 i den appellerede doms konklusion).
 —
 Påstanden om annullation af den anfægtede tilslagsafgørelse og påstanden om erstatning som fremsat af sagsøgeren i første instans forkastes.
 —
 Subsidiært ophæves den appellerede dom, der blev afsagt af Retten, for så vidt som den fastslår, at tilslagsafgørelsen er behæftet med flere materielle ulovligheder, herunder en tilsidesættelse af princippet om lige muligheder og gennemsigtighedsprincippet, åbenbart urigtige skøn samt flere begrundelsesmangler, og for så vidt som Den Europæiske Union tilpligtes at betale erstatning til European Dynamics Luxembourg som følge af en fortabt mulighed for at få tildelt rammekontrakten, og sagen hjemvises til Retten.
 —
 Mere subsidiært ophæves den appellerede dom, der blev afsagt af Retten, for så vidt som Den Europæiske Union tilpligtes at betale erstatning til European Dynamics Luxembourg som følge af en fortabt mulighed for at få tildelt rammekontrakten, og sagen hjemvises til Retten.
 —
 Sagsøgerne i første instans tilpligtes at betale alle de omkostninger, der er forbundet med sagen.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 1.
 Appellen er i det væsentlige støttet på fire principale anbringender, nemlig at: 1) Retten begik en retlig fejl ved fortolkningen og anvendelsen af princippet om lige muligheder og gennemsigtighedsprincippet og har tilsidesat sin begrundelsespligt, som fastsat i artikel 36 i statutten for Domstolen, 2) Retten begik en retlig fejl ved fortolkningen og anvendelsen af efterprøvelsen af, om der forelå åbenbart urigtige skøn, 3) Retten begik en retlig fejl ved anvendelsen af artikel 100, stk. 2, i den generelle finansforordning (1), sammenholdt med artikel 296, stk. 2, TEUF, og 4) Retten begik en retlig fejl, idet den tilkendte erstatning på grundlag af en fortabt mulighed.
 2.
 Med det første appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den ikke vurderede og fastslog, om indførelsen af vægtningskriterier


text:
for underkriterierne for det første tekniske tildelingskriterium, som ikke blev meddelt tilbudsgiverne inden afgivelsen af deres bud, 1) ændrede de kriterier for tildeling af kontrakten, der var angivet i kontraktens dokumenter eller i udbudsbekendtgørelsen, 2) indeholdt elementer der, såfremt de havde været kendt, da buddene blev udarbejdet, kunne have påvirket denne udarbejdelse, eller 3) blev vedtaget under hensyntagen til forhold, der kunne medføre en forskelsbehandling af en af tilbudsgiverne. I det første anbringendes andet led har appellanten også gjort gældende, at Retten har tilsidesat sin begrundelsespligt, som er fastsat i artikel 36 i statutten for Domstolen, idet den ikke har anført nogen begrundelse for, hvorfor den er af den opfattelse, at indførelsen af de uanmeldte vægtningsfaktorer for de underkriterier, der blev anvendt i forbindelse med det første tekniske tildelingskriterium, havde en negativ indvirkning på sagsøgerne i første instans’ chancer for at blive placeret på første- eller andenpladsen i kaskaden for den omstridte udbrudsprocedure.
 3.
 Med det andet appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den ikke undersøgte, om de påviste åbenbare fejlskøn, som evalueringsudvalget havde anlagt i forbindelse med evalueringen af European Dynamics’ bud med hensyn til det første og andet tildelingskriterium, kunne have haft en indflydelse på den anfægtede tilslagsafgørelses endelige resultat. Appellanten har anført, at Retten skal undersøge, hvorvidt de påviste åbenbare fejlskøn ville føre til et andet udfald af udbrudsproceduren på to punkter. For det første skal Retten undersøge, om den afviste tilbudsgiver ville have opnået tilstrækkelige points til at blive placeret højere i kaskaden, såfremt der ikke var blevet anlagt åbenbare fejlskøn. For det andet skal Retten undersøge, om de påviste åbenbare fejlskøn har en betydning for den karakter, der er blevet givet for et bestemt (under-) kriterium, såfremt der er flere andre grunde (der ikke er behæftet med et åbenbart fejlskøn), som også begrunder de tildelte karakterer.
 4.
 Med det tredje appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den undersøgte hver eneste af evalueringsudvalgets bemærkninger isoleret og ikke i den bredere sammenhæng, som de indgik i, hvorved den anlagde en strengere målestok med hensyn til begrundelsespligten, end den, der følger af Domstolens faste praksis. Derudover begik Retten en retlig fejl, idet den ikke undersøgte, om de andre grunde (der ikke er behæftet med en begrundelsesmangel), som Harmoniseringskontoret fremførte for at begrunde de karakterer, der blev givet i forbindelse med det første tildelingskriterium, ikke stadig kunne være tilstrækkelige til at bekræfte den tildelte karakters gyldighed. Af denne grund begik Retten en retlig fejl, idet den annullerede den anfægtede afgørelse på grund af en tilsidesættelse af artikel 100, stk. 2, i den generelle finansforordning, sammenholdt med artikel 296 TEUF.
 5.
 Med det fjerde appelanbringende har appellanten gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den tilkendte den første sagsøger i første instans erstatning, eftersom én af de kumulative betingelser for at EU-institutionerne ifalder ansvar uden for kontrakt (nemlig at der er tale om ulovlig adfærd) ikke er blevet bevist. Subsidiært har appellanten gjort gældende, at selv


text:
hvis Harmoniseringskontorets påstand om annullation alene skulle tages til følge på grundlag af det første appelanbringende, skal den appellerede dom stadigvæk ophæves for så vidt som den fastsætter en forpligtelse til at betale erstatning, da eksistensen af en årsagsforbindelse mellem den resterende ulovlige adfærd (åbenbart urigtigt skøn og en tilsidesættelse af begrundelsespligten) og den påståede skade i så fald ikke er bevist. Mere subsidiært har appellanten nedlagt påstand om, at dommen ophæves som følge af en uoverensstemmelse mellem de betragtninger, der fremgår af den appellerede dom, og punkt 2 i den appellerede doms konklusion. Mest subsidiært har appellanten anført, at den appellerede doms konklusion under alle omstændigheder indeholder en materiel fejl, idet den i stedet for Harmoniseringskontoret pålægger Den Europæiske Union at erstatte European Dynamics Luxembourgs tab som følge af en fortabt mulighed.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25.10.2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298, s. 1).


text:
12.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 337/27
 Sag anlagt den 28. juli 2015 — Cofely Solelec m.fl. mod Parlamentet
 (Sag T-419/15)
 (2015/C 337/28)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøgere: Cofely Solelec (Esch-sur-Alzette, Luxembourg), Mannelli & Associés SA (Bertrange, Luxembourg) og Cofely Fabricom (Bruxelles, Belgien) (ved advokat S. Marx)
 Sagsøgt: Europa-Parlamentet
 Sagsøgernes påstande
 —
 Afgørelse nr. D(2015)24297 af 29. maj 2015 truffet af Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Infrastruktur og Logistik, hvorved udbudsproceduren med referencen INLO-D-UPIL-T-14-AO4 — parti 75 »Elektricitet — strøm« vedrørende projektet om udvidelse og modernisering af Konrad Adenauer-bygningen i Luxembourg blev annulleret, annulleres.
 —
 Afgørelse nr. D(2015)28116 af 11. juni 2015 truffet af Europa-Parlamentets Generaldirektorat for Infrastruktur og Logistik, hvorved udbudsproceduren med referencen INLO-D-UPIL-T-14-AO4 — parti 75 »Elektricitet — strøm« vedrørende projektet om udvidelse og modernisering af Konrad Adenauer-bygningen i Luxembourg blev annulleret, annulleres.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende om manglende begrundelse, for så vidt som sagsøgte kun har begrundet afgørelserne om annullation af 29. maj 2015 og 11. juni 2015 med, at de andre modtagne bud, herunder sagsøgernes, væsentligt oversteg den skønnede værdi af udbuddet, som den ordregivende myndighed forinden havde lagt til grund, uden at sagsøgte angav dette beløb i disse afgørelser. Sagsøgte angav således først dette skønnede beløb i en senere skrivelse af 18. juni 2015.
 2.
 Andet anbringende, der gøres gældende subsidiært, om et åbenbart fejlagtigt skøn. Sagsøgerne har gjort gældende, at sagsøgtes skøn vedrørende udbuddets værdi ikke svarer til de faktiske markedsvilkår og indeholder en grov undervurdering.


text:
7.8.1999 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 226/13
 Sag anlagt den 4. maj 1999 af Den Portugisiske Republik — Den gældende ordning med landingsafgifter i portugisiske
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber lufthavne er ikke udtryk for forskelsbehandling begrundet
 i brugernes nationalitet: sondringen mellem indenlandsk
 og international trafik tilsidesætter ikke artikel 12 EF
 (Sag C-163/99) (tidligere artikel 6), eftersom EF-luftfartsselskaber i henhold
 til artikel 3 i Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 (1) har
 ret til at betjene indenlandske ruter på lige fod med
 (1999/C 226/21) indenlandske luftfartsselskaber. Nedsættelsen af de afgifter,
 der finder anvendelse på indenrigsruter, med 50 % berører
 i første række forbindelserne mellem det portugisiske
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. maj fastland og de selvstyrende regioner og mellem de selvsty-
 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske rende regioner, der på grund af deres afsondrede beliggen-
 Fællesskaber af Den Portugisiske Republik ved dr. Luı́s Fernan- hed ikke har noget alternativ til flytransport. De øvrige
 des, dr. Maria Luı́sa Duarte og dr. Fátima Viegas, som indenrigsruter har også fordel af denne nedsættelse, efter-
 befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg på som det drejer sig om korte ruter, for hvilke det er
 Portugals Ambassade, 33, allée Scheffer. nødvendigt at anvende lave priser. Relevansen af disse
 grunde og deres forenelighed med traktaten er uadskilleligt
 forbundet med det overordnede formål om økonomisk og
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: social samhørighed [jf. artikel 3, litra k), EF [tidligere
 artikel 3, litra j)] og med traktatens anerkendelse af, at
 Azorerne og Madeira har status som yderregioner (jf.
 — Sagen antages til realitetsbehandling og følgelig annulleres EF-traktatens artikel 227 — efter ændring nu artikel 299,
 Kommissionens beslutning af 10. februar 1999 om en stk. 2, EF).
 procedure i henhold til traktatens artikel 90 (sag IV/35.703
 — portugisiske lufthavne). — Den gældende ordning med landingsafgifter i portugisiske
 lufthavne udgør ikke et misbrug af en dominerende stilling:
 den fortolkning, som Kommissionen har fremført i den
 anfægtede beslutning med hensyn til artikel 82 EF (tidligere
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter artikel 86), sammenholdt med artikel 86 EF (tidligere arti-
 kel 90), er i strid med princippet om neutralitet, som fastsat
 i artikel 295 EF (tidligere artikel 222). Virksomheder, der
 (Angående den procedure, der er blevet fulgt, og de foranstalt- driver enekoncessioner, og offentlige virksomheder vil i
 ninger, som Kommissionen har truffet.) modsat fald blive afskåret fra at anvende forretningsstrate-
 gier, såsom mængderabatter, der i vid udstrækning anven-
 des af virksomheder, og som er dikteret af det økonomiske
 — Tilsidesættelse af begrundelsespligten. krav om at opnå rentabilitet.
 — Tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet: eftersom
 sondringen mellem indenlandsk og international trafik (1) Rådets forordning (EØF) nr. 2408/92 af 23.7.1992 om EF-
 med henblik på fastsættelse af lufthavnsafgifter er foreskre- luftfartsselskabers adgang til luftruter inden for Fællesskabet (EFT
 vet i den lovgivning, der finder anvendelse på flertallet af 1992 L 240, s. 8).
 lufthavne i Den Europæiske Union, ville den mest egnede
 og mindst byrdefulde foranstaltning have været et direktiv.
 Ved at pålægge en medlemsstat en specifik forpligtelse


text:
til
 ensidigt at ændre størrelsen af eller de nærmere regler
 om landingsafgifter har Kommissionen set bort fra den
 skadelige og alvorlige virkning, som en sådan foranstalt-
 ning har for konkurrencevilkårene mellem luftfartsselska-
 ber på Fællesskabets marked. Kun et direktiv, som fastsæt-
 ter samme gennemførelsesfrist for alle medlemsstater, kan
 sikre den nødvendige harmonisering af national lovgivning
 og den samtidige gennemførelse af de ændringer, som
 kræves af reglerne om loyal konkurrence på området for Sag anlagt den 4. maj 1999 af Republikken Østrig mod
 lufthavnsafgifter og i almindelighed for lufttransport. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Procedurefordrejning: en beslutning vedtaget i henhold til (Sag C-165/99)
 artikel 86, stk. 3, EF (tidligere artikel 90) udgør kun et
 loyalt og lovligt alternativ til en traktatbrudsprocedure, når
 en sådan beslutning udgør en nødvendig, adækvat og (1999/C 226/22)
 forholdsmæssig foranstaltning.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 4. maj
 (Angående de manglende materielle forudsætninger for vedta- 1999 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske
 gelse af en beslutning, hvori der fastslås tilsidesættelse af Fællesskaber af Republikken Østrig ved dr. Harald Dossi,
 artikel 86, stk. 1, EF (tidligere artikel 90) og artikel 82 EF Afdelingen for Forfatningsretlige Spørgsmål, Forbundskansle-
 (tidligere artikel 86).) rens Kontor, bistået af advokat dr. Michael Schütte, som


text:
4 . 5 . 96 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 133/ 19
 Sag anlagt den 22 . marts 1996 af Kommissionen for De Anmodning om préjudiciel afgorelse forelagt ved dom
 Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien afsagt den 14 . februar 1996 af Supremo Tribunal Admi
 ( Sag C-92/96 ) nistrativo (2a Secção — Contencioso Tributário ), i sagen
 ICT — Indústria e Comércio Têxtil SA mod Fazenda
 96/C 133/41 ) Pública
 ( Sag C-93/96 )
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den ( 96/C 133/42 )
 22 . marts 1996 anlagt sag mod Kongeriget Spanien af
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved ledende Ved dom afsagt den 14 . februar 199 6 , indgået til Domsto
 juridisk konsulent Richard Wainwright og Fernando Cas lens Justitskontor den 25 . marts 1996 , har Supremo
 tillo de la Torre, Kommissionens Juridiske Tjeneste, og med Tribunal Administrative (2a Secçâo — Contencioso Tribu
 valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gomez de la Cruz, tårio ), i sagen ICT — Industria e Comércio Têxtil SA mod
 Wagner-Centret. Fazenda Publica forelagt De Europæiske Fællesskabers
 Domstol følgende spørgsmål til præjudiciel afgørelse :
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : 1 ) Kan en forhøjelse ( på 1 % for hver måned betalingsfris
 ten forlænges ud over en frist på 30 dage efter varernes
 — Det fastlås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine ankomst til Fællesskabets toldområde ) som omhandlet i
 forpligtelser i henhold til artikel 4 i Rådets direktiv artikel 1 , stk . 3 , i Rådets forordning ( EØF ) nr. 738/92 af
 76/160/EØF af 8 , december 1975 f 1 ) og EF-traktatens 23 . marts 1992 om indførelse af en endelig antidum
 artikel 5 og 189 ved ikke at have truffet de nødvendige pingtold på importen af garn af bomuld med oprindelse
 foranstaltninger for at sikre, at badevandskvaliteten i Brasilien og Tyrkiet ( ] ), der beregnes af prisen frit
 bringes i overensstemmelse med de i medfør af direkti Fællesskabets grænse, finde anvendelse i alle tilfælde,
 vets artikel 3 fastsatte grænseværdier . hvor der er aftalt en betalingsfrist på mere end 30
 dage ?
 — Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkost 2 ) Såfremt spørgsmålet ikke kan besvares ubetinget
 ninger. bekræftende, idet det er nødvendigt at sondre, kan den
 nævnte forhøjelse da finde anvendelse under omstæn
 digheder som i den foreliggende sag ( jf. de anførte
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: faktiske omstændigheder ), hvor prisen for de importe
 rede varer ved en betalingsfrist på 90 dage var henholds
 vis ca . 2,3 % (i det ene tilfælde ) og 2,5 % (i det andet
 Akten vedrørende Spaniens tiltrædelse indeholder ingen tilfælde ) højere end CAD-prisen ( cash against docu
 bestemmelserr, der giver mulighed for en senere gennemfø ments )?
 relse af direktiv 76/160/EØF, hvorfor badevandskvaliteten i
 henhold til artikel 395 i tiltrædelsesakten og artikel 4, stk . 1 ,
 3 ) Såfremt det foregående spørgsmål må besvares bekræf
 i direktiv 76/ 160/EØF skulle være bragt i overensstemmelse
 tende, ønskes


text:
det oplyst, om forhøjelsen skal beregnes af
 med de i medfør af direktivet fastsatte grænseværdier fra
 CAD-prisen eller af den pris, der skal betales ved 90
 den 1 , januar 1986 , da fællesskabsbestemmelsen er bin
 dages kredit ?
 dende fra tidspunktet for tiltrædelsen . Det skal herved
 bemærkes, at Kommissionen under alle omstændigheder
 har givet Spanien lang tid til at opfylde forpligtelserne i ( ] ) EFT nr . L 82 af 27 . 3 . 1992 , s . 1 .
 henhold til direktivet .
 Den spanske stat har på intet tidspunkt anmodet om
 undtagelser i henhold til artikel 4, stk . 3 , artikel 5 , stk. 2, og
 artikel 8 i direktiv 76/160/EØF . Den manglende overhol
 delse af de i medfør af artikel 3 i direktiv 76/ 160/EØF
 fastsatte værdier indebærer derfor en tilsidesættelse af Slettelse af sag C-110/92 ( 1 )
 forpligtelsen i henhold til direktivets artikel 4 . Det må under ( 96/C 133/43 )
 alle omstændigheder erindres , at en løsning på problemet
 med den manglende overholdelse af parametrene i direktiv
 76/160/EØF også kan bestå i at erklære de badeområder,
 Ved kendelse af 23 . januar 1996 har præsidenten for De
 hvor det er konstateret, at direktivets parametre ikke er
 Europæiske Fællesskabers Domstol besluttet, at sag C
 110/92, Forbundsrepublikken Tyskland mod Kommissio
 opfyldt, for uegnede til badning.
 nen for De Europæiske Fællesskaber, skal slettes af registe
 ret .
 (') EFT nr . L 31 , 1976 , s . 1 .
 (') EFT nr . C 124 af 16 . 5 . 1992 .


text:
27.4.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 138/58
 Sag anlagt den 20. februar 2015 — Aston Martin Lagonda mod KHIM (gengivelse af et gitter anbragt på forenden af et motorkøretøj)
 (Sag T-86/15)
 (2015/C 138/75)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Aston Martin Lagonda Ltd (Gaydon, Det Forenede Kongerige) (ved Solicitor D. Farnsworth)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Oplysninger vedrørende sagen for Harmoniseringskontoret
 Det omtvistede varemærke: EF-varemærke angivet som »andet«, der gengiver et gitter anbragt på forenden af et motorkøretøj — registreringsansøgning nr. 1 2 2 18 418
 Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 18. december 2014 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 1795/2014-2)
 Påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den stadfæstede undersøgerens konklusion, hvorefter det ansøgte varemærke som udgangspunkt mangler fornødent særpræg for de omhandlede varer og tjenesteydelser.
 —
 Det fastslås, at EF-varemærkeansøgning nr. 1 2 2 18 418 skal offentliggøres.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Anbringende
 —
 Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
7.11.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 410/20
 Rettens kendelse af 22. september 2016 — Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft m.fl. mod Kommissionen
 (Sag T-750/15) (1)
 ((Annullationssøgsmål - statsstøtte - vedvarende energi - støtte tildelt ved visse bestemmelser i den ændrede tyske lov om vedvarende energikilder (EEG-loven af 2014) - støtte til el fra vedvarende energikilder og reduceret EEG-afgift for energiintensive forbrugere - afgørelse, hvorved støtten erklæres forenelig med det indre marked - annullationssøgsmål - manglende retlig interesse - afvisning))
 (2016/C 410/27)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøgere: Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH (Zeitz, Tyskland), RWE Power AG (Essen, Tyskland) og Vattenfall Europe Mining AG (Cottbus, Tyskland) (ved advokaterne U. Karpenstein, K. Dingemann og M. Kottmann)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved K. Herrmann og T. Maxian Rusche, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Søgsmål i henhold til artikel 263 TEUF med påstand om annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 5081 final af 23. juli 2014 om støtteordningen SA.38632 (2014/N) gennemført af Forbundsrepublikken Tyskland (EEG 2014 — ændring af loven om vedvarende energi).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Mitteldeutsche Braunkohlengesellschaft mbH, RWE Power AG og Vattenfall Europe Mining AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 59 af 15.2.2016.


text:
5.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 328/19
 Sag anlagt den 29. juli 2015 — Kolachi Raj Industrial mod Kommissionen
 (Sag T-435/15)
 (2015/C 328/20)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Kolachi Raj Industrial (Private) Ltd (Karachi, Pakistan) (ved P. Bentley, QC)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgerens påstande
 —
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/776 (1) annulleres, i det omfang:
 —
 (i) der herved meddeles afslag på sagsøgerens anmodning om en fritagelse for enhver udvidelse af antidumpingforanstaltninger til også at omfatte import af cykler afsendt fra Pakistan,
 —
 (ii) den endelige antidumpingtold, der ved Rådets forordning (EU) nr. 502/2013 (2) blev pålagt importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, herved udvides til også at omfatte import af cykler afsendt af sagsøgeren fra Pakistan, og
 —
 (iii) det herved bestemmes, at den nævnte told på import, der er afsendt fra Pakistan og registreret i overensstemmelse med artikel 2 i forordning (EU) nr. 938/2014 (3), skal opkræves.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat et enkelt anbringende, hvormed det gøres gældende, at sagsøgte har tilsidesat artikel 13, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (EUT L 343, s. 51). Sagsøgte begik nærmere bestemt formelle og retlige fejl og gav en usammenhængende begrundelse ved anvendelsen af artikel 13, stk. 2, litra b).
 (1) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/776 af 18.5.2015 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved Rådets forordning (EU) nr. 502/2013 over for importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af cykler afsendt fra Cambodja, Pakistan og Filippinerne, uanset om varen er angivet med oprindelse i Cambodja, Pakistan og Filippinerne (EUT L 122, s. 4).
 (2) Rådets forordning (EU) nr. 502/2013 af 29.5.2013 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 990/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina efter en interimsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (EUT L 153, s. 17).
 (3) Kommissionens forordning (EU) nr. 938/2014 af 2.9.2014 om indledning af en undersøgelse vedrørende den mulige omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der indførtes ved Rådets forordning (EU) nr. 502/2013 på importen af cykler med oprindelse i Folkerepublikken Kina ved import af cykler afsendt fra Cambodja, Pakistan og Filippinerne uanset om varen er angivet med oprindelse i Cambodja, Pakistan og Filippinerne eller ej, og om at gøre denne import til genstand for registrering (EUT L 263, s. 5).


text:
13.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 78/11
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nejvyšší soud České republiky (Den Tjekkiske Republik) den 19. december 2016 — Jitka Svobodová mod Česká republika — Okresní soud v Náchodě
 (Sag C-653/16)
 (2017/C 078/16)
 Processprog: tjekkisk
 Den forelæggende ret
 Nejvyšší soud České republiky
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Jitka Svobodová
 Sagsøgt: Česká republika — Okresní soud v Náchodě
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Udgør den tjekkiske lovgivning, i henhold til hvilken dommere ikke har ret til vederlag for tilkaldevagt, selv om andre ansatte (i den offentlige og private sektor) har ret til dette vederlag, på grundlag af Zákoník práce (lov om arbejdsretlige regler) eller andre lovbestemmelser, forskelsbehandling med hensyn til løn, der er forbudt ved Rådets direktiv 2000/78/EF (1)?
 2)
 Udgør den tjekkiske lovgivning, i henhold til hvilken alle dommere (efter deres anciennitet) har ret til den samme løn, selv om de alle sammen udfører et forskelligt antal timer som tilkaldevagt, forskelsbehandling med hensyn til løn, der er forbudt ved Rådets direktiv 2000/78/EF?
 (1) Rådets direktiv 2000/78/EF af 27.11.2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (EFT L 303, s. 16).


text:
22 . 3 . 97 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 94/21
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter: ( Frankrig ), og Vals SA, Champagne (Frankrig ), ved advo
 kat Deborah Kryvian, Rouen, og med valgt adresse i Lu
 xembourg hos advokat Marc Loesch, 11 , rue Goethe.
 Sagsøgerne, som er franske selskaber, der producerer kal
 vekød, anfægter Rådets forordning ( EF) nr. 2222/96 af
 18 . november 1996 om ændring af forordning ( EØF ) Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 nr. 805/68 om den fælles markedsordning for oksekød ('),
 navnlig forordningens artikel 1 , nr. 4, for så vidt som det
 herved pålægges medlemsstaterne at betale en præmie for — Rådets forordning ( EØF ) nr. 2222/96 af 18 . november
 tidlig markedsføring, idet de nærmere betingelser og bereg 1996 , eller i det mindste forordningens artikel 1 , nr. 4,
 ningsmetoderne herfor har påført dem et alvorligt tab. som kan adskilles fra de øvrige bestemmelser, annulle
 res .
 De gør i denne forbindelse gældende, at det forhold, at be
 stemmelsen med henblik på gennemførelsen af præmien — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 foreskriver en ensartet anvendelse af en nedsættelse af
 slagtevægten på 15% i alle medlemsstaterne ud fra en re Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 ferenceværdi baseret på de statistiske data for 1995 , med
 fører, at sagsøgerne opnår en referencevægt for præmiebe
 rettigede slagtekroppe på 108 kg, som er helt uforenelig Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de
 med den normale markedsføring af sådanne slagtekroppe, samme som i sag T-14/97, Sofivo m.fl . mod Rådet.
 idet vægten af slagtekroppe produceret inden den pågæl
 dende foranstaltning var 127 kg.
 De anfører endvidere, at de konkurrerende producenter i
 Nederlandene, som har den næststørste produktion i Euro
 pa og eksporterer 95 % af produktionen, samtidig vil have Sag anlagt den 27. januar 1997 af Atlantic Container Line
 den højeste referencevægt for præmien på 138 kg pr. AB m.fl. mod Kommissionen for De Europæiske Fælles
 slagtekrop, hvilket stiller dem særligt gunstigt i konkurren skaber
 cen på det franske marked. Da vægten af præmieberetti ( Sag T-18/97)
 gede slagtekroppe i dette land ( mindre end 138 kg) ligger
 meget tæt på, hvad der efterspørges på det franske mar ( 97/C 94/45 )
 ked, kan de producenter, der er etableret i Nederlandene,
 producere kalve til det franske marked og opnå en præmie (Processprog: engelsk)
 på 65 ECU pr. slagtekrop, hvilket efter sagsøgernes opfat
 telse fører til fuldstændig uensartede priser og produkter.
 Desuden gør den hurtige indførelse af foranstaltningen Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 indgreb i den tidligere planlagte produktion baseret på der den 27. januar 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 perioder på 22 til 24 uger, idet referencevægten for præ for De Europæiske Fællesskaber af Atlantic Container
 mien på 108 kg bringer opfedningsperioden ned på 15 til Line AB ved Solicitors John Pheasant, Nicholas Bromfield
 17 uger. og Shaun Goodman, og med valgt adresse i Luxembourg
 hos advokaterne Loesch & Wolter, 11 , rue Goethe .
 Sagsøgerne gør til


text:
støtte for deres påstande gældende, at
 der er sket en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet, Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande :
 og at der er tale om en konkurrencebegrænsende situation
 i strid med traktatens artikel 40, stk. 3 , andet afsnit. — Kommissionens beslutning K(96 ) 3414 af 26 . no
 vember 1996 vedrørende Trans-Atlantic Conference
 (') EFT nr. L 296 af 21 . 11 . 1996 , s . 50 . Agreement annulleres .
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Sag anlagt den 24. januar 1997 af Kermene SA og Vals SA
 mod Rådet for Den Europæiske Union Sagsøgerne er 16 af de 17 linjerederier, der er parter i
 ( Sag T-15/97) Trans-Atlantic Conference Agreement, i henhold til hvil
 ken de i fællesskab foretager containerlinjefart over Atlan
 ( 97/C 94/44 ) terhavet i både vestgående og østgående retning med hen
 blik på befordring af fragt mellem punkter inde i landet og
 (Processprog: fransk) havne i Nordeuropa og De Forenede Stater.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er Sagsøgerne søger at opnå annullation af den anfægtede
 der den 24. januar 1997 anlagt sag mod Rådet for Den kommissionsbeslutning, hvorved Kommissionen har ophæ
 Europæiske Union af Kermene SA, Saint Jacut du Mene vet sagsøgernes bødeimmunitet som følge af anmeldelsen
 ---pagebreak--- Nr. C 94/22 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 22 . 3 . 97
 af Trans-Atlantic Conference Agreement den 5 . juli 1994 i — Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren en godtgørelse,
 relation til fastsættelsen i fællesskab af fragtrater for land der udgør de vederlag, som sagsøgeren ville have oppe
 transportdelen på Fællesskabets område i forbindelse med båret, hvis han i henhold til vedtægtens artikel 40,
 kombineret transport ( European Intermodal Authority ). stk. 4, litra d ), havde fået tilbudt den første ledige stil
 ling, med tillæg af renter på 8 % p.a . fra tidspunktet
 for vederlagenes forfaldsdato indtil sket betaling.
 Sagsøgerne hævder, at den anfægtede beslutning ikke inde
 bærer en ophævelse af bødeimmunitet med hensyn til
 European Intermodal Authority i nogen anden sammen — Sagsøgte tilpligtes at afholde sagens omkostninger.
 hæng. De gør gældende, at den anfægtede beslutning er
 retsstridig af følgende grunde, idet de anfører, at hver af
 disse grunde er tilstrækkelig til at begrunde en annullation Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 af beslutningen:
 Efter en tjenestefrihed af personlige årsager, som påbe
 — De retlige betingelser, som Domstolen har fastsat for gyndtes den 16 . februar 1991 , anmodede sagsøgeren, der
 ophævelse af bødeimmunitet, er ikke opfyldt i denne er tjenestemand i lønklasse LA 7 i Luxembourg, ved tele
 sag . fax af 15 . december 1993 om genindtræden i stillingen.
 Den 16 . februar 1995 genindtrådte han i en stilling i
 Afdeling G2 i oversættelsestjenesten i Luxembourg.
 — Den anfægtede beslutning er uforenelig med den ken
 delse, som præsidenten for Retten i Første Instans har
 afsagt i sag T-395/94 R, Sml . 1995 II, s. 595 , der blev Sagsøgeren gør gældende, at Kommissionen har tilsidesat
 stadfæstet ved kendelse afsagt af Domstolens præsi


text:
vedtægtens artikel 40 , stk . 4, litra d ), derved, at den ikke
 dent i sag C-149/95 P(R). har taget hensyn til, at sagsøgeren besad de fornødne kva
 lifikationer for at besætte to stillinger, der blev opslået le
 — Kommissionen har tilsidesat sagsøgernes ret til kontra dige i den tyske oversættelsestjeneste i Bruxelles på det
 diktion under proceduren forud for udstedelsen af den tidspunkt, hvor sagsøgeren anmodede om sin genindtræ
 anfægtede beslutning. den, samt for at besætte tre andre stillinger, der blev op
 slået ledige i afdelingerne A2, D2 og E2 , henholdsvis den
 20 . januar, 20 . juni og 22 . november 1994 .
 Sagsøgeren kræver desuden godtgørelse i henhold til EF-
 traktatens artikel 179 og 215 , idet han siden den 15 . de
 Sag anlagt den 29. januar 1997 af Claude Richter mod cember 1993 ( datoen for hans anmodning om genindtræ
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber den ), ikke har oppebåret noget vederlag. Dette indebærer
 ifølge sagsøgeren, at Kommissionen er forpligtet til at yde
 ( Sag T-19/97) ham godtgørelse bestående i betaling af de vederlag, som
 ( 97/C 94/46 ) han ville have oppebåret fra datoen for hans anmodning
 om genindtræden eller senest fra den dato, hvor de to stil
 linger blev opslået ledige, indtil datoen for hans genindtræ
 (Processprog: fransk) den , den 16 . februar 1996 .
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 29 . januar 1997 anlagt sag mod Kommissionen
 for De Europæiske Fællesskaber af Claude Richter, Lu
 xembourg, ved advokaterne Jean-Noël Louis, Thierry De
 maseure og Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse Sag anlagt den 30. januar 1997 af Sofivo m.fl. mod Kom
 i Luxembourg hos Fiduciaire Myson Sari , 30, rue de Ces
 missionen for De Europæiske Fællesskaber
 sange .
 ( Sag T-20/97)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : ( 97/C 94/47 )
 — Annullation af Kommissionens afslag på sagsøgerens (Processprog: fransk)
 krav om godtgørelse for den embedsforsømmelse,
 Kommissionen har gjort sig skyldig i ved ikke at have
 ladet sagsøgeren genindtræde i den første ledige stil Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 ling, der svarer til hans lønklasse og kvalifikationer. der den 30 . januar 1997 anlagt sag mod Rådet for Den
 Europæiske Union af Sofivo, Condé sur Vire ( Frankrig),
 Sofivo Production, Brece ( Frankrig), Sovinor, Condé sur
 — Sagsøgte tilpligtes at genoprette sagsøgerens karriere Vire ( Frankrig ), Denkavit France, Montreuil-Bellay ( Frank
 fra den 15 . december 1993 eller senest fra datoen, rig), Sobeval Viande, Périgueux ( Frankrig), Serval, Sainte
 hvor meddelelsen om den første ledige stilling, der sva Eanne ( Frankrig), Besnier Industrie , Bourgbarre (Frankrig),
 rer til hans lønklasse og kvalifikationer, blev bekendt Sovida , Chateaubriant ( Frankrig), Sica Ouest Elevage,
 gjort. Ploudaniel ( Frankrig), Guinde, Montauban de Bretagne


text:
C 19/46 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 25.1.2003
 BERIGTIGELSER
 Berigtigelse til meddelelse til Tidende i sag T-258/02
 (De Europæiske Fællesskabers Tidende C 274 af 9. november 2002)
 (2003/C 19/87)
 I meddelelse til Tidende i sag T-258/02, Hendrikus Boukes mod Parlamentet, første afsnit under
 »Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter«, skal teksten lyde som følger:
 »Sagsøgeren anfægter ansættelsesmyndighedens afslag på ikke at anerkende hans ægteskab med en
 person af samme køn med henblik på anvendelse af de herpå relevante vedtægtsbestemmelser, hvilket
 ægteskab blev indgået i henhold til nederlandsk lov af 21. december 2000, som trådte i kraft den
 1. april 2001.«


text:
30.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 106/8
 DOMSTOLENS DOM
 (Sjette Afdeling)
 af 3. marts 2005
 i sag C-499/03 P, Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH og Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 (Appel - fælles toldtarif - efteropkrævning af importafgifter - afkald på efteropkrævning - betingelser - artikel 220, stk. 2, litra b), i forordning (EØF) nr. 2193/92 - fejl begået af toldmyndighederne - påviselig fejl - den kombinerede nomenklatur - angivelser - rækkevidde)
 (2005/C 106/14)
 Processprog: tysk
 I sag C-499/03 P, angående appel i henhold til artikel 56 i Domstolens statut, iværksat den 25. november 2003, Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH, Frankfurt am Main (Tyskland), Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH, Langen (Tyskland), ved Rechtsanwälte K. Landry og L. Harings, appellanter, den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: X. Lewis og J. Schieferer), har Domstolen (Sjette Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, A. Borg Barthet, og dommerne J.-P. Puissochet og J. Malenovský (refererende dommer); generaladvokat: L.A. Geelhoed; justitssekretær: R. Grass, den 3. marts 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 17. september 2003 i de forenede sager T-309/01 og T-239/02, Biegi Nahrungsmittel og Commonfood mod Kommissionen, ophæves.
 2)
 Kommissionens beslutning K(2001) 2533 af 14. august 2001 (REC 4/00) annulleres, for så vidt som det deri bestemmes, at der hos Peter Biegi Nahrungsmittel GmbH skal foretages efterfølgende bogføring af importafgifter på 218 605,65 DEM.
 3)
 Kommissionens beslutning K(2002) 857 af 5. marts 2002 (REC 4/01), hvori det bestemmes, at der hos Commonfood Handelsgesellschaft für Agrar-Produkte mbH skal foretages efterfølgende bogføring af importafgifter på 222 116,06 DEM, annulleres.
 4)
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 (1) EUT C 21 af 24.1.2004.


text:
Nr . C 77/ 16 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 16 . 3 . 96
 graden af vedvarende invaliditet måtte fastsættes til 30% , — Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 strider det mod vedtægtens artikel 73 , stk . 2, litra c ), og mod
 artikel 3 , stk. 2, og artikel 12 , stk . 2 , i den nævnte ordning Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 samt reglerne i henhold til invaliditetstabellen i bilaget
 hertil, at sagsøgte med henblik på beregningen af godtgø Sagsøgeren, der er direktør for Direktorat 1 under Rådets
 relsen har lagt en grad på 6 % til grund . Generaldirektorat G, hvor han har været ansvarlig i mere
 end 10 år, anfægter afslaget på hans ansøgning til den ledige
 Sagsøgeren anfører, at udtalelserne fra lægeudvalget er stilling som generaldirektør for GD J. En årsag til, at hans
 retsstridige, for så vidt udvalgets opgave ikke gik ud over at ansøgning ikke blev imødekommet, er behovet for at tage
 fastslå, om der var en direkte sammenhæng mellem sygdom hensyn til en vis geografisk ligevægt i institutionens ledende
 men og sagsøgerens tjeneste. Udvalgets vurdering i form af stillinger .
 procentvise angivelser vedrørende de forskellige forhold,
 der måtte antages at have bidraget til, at sagsøgeren blev syg, Sagsøgeren gør for det første gældende, at vedtægtens
 går ud over rammerne for det spørgsmål , udvalget var blevet artikel 4 og artikel 29, stk. 1 , er blevet tilsidesat ved, at de
 forelagt, og har ingen sammenhæng med noget efter anfægtede afgørelser blev truffet uden forudgående høring
 vedtægten anerkendt begreb . af Coreper. I den foreliggende sag har Rådet alene fået
 forelagt generalsekretærens forslag, som indskrænker sig til
 Sagsøgeren gør endelig gældende, at den af sagsøgte at henvise til stillingsoversigten for regnskabsåret 1 995 og til
 anvendte beregningsmetode strider mod ligebehand hensigtsmæssigheden af at udnævne den endeligt udvalgte
 lingsprincippet. For det første udsættes sagsøgeren for kandidat til lønklasse Al , med virkning fra 1 . juni 1995
 forskelsbehandling i forhold til andre personer, der er uden henvisning til nogen bestemt stilling. Derfor er
 mindre udsatte i henseende til bestemte arbejdsvilkår, situationen følgende:
 hvorved det gælder, at enhver tjenestemand skal erklæres
 egnet til det pågældende arbejde ved lægeundersøgelsen — Ansættelsesmyndigheden, der hverken var blevet infor
 forud for ansættelsen . Endvidere er det i sig selv udtryk for meret om listen over tjenestemænd, som havde ansøgt
 en kilde til forskelsbehandling, at den gældende fællesskabs om den omtvistede stilling, eller om de kvalifikationer,
 retlige ordning ikke fastsætter regler med hensyn til den der kræves for at bestride stillingen, har end ikke haft
 metode, der skal anvendes i forbindelse med vurderingen af mulighed for at foretage sin egen sammenligning af
 de forhold, der har ført til, at den pågældende er blevet ramt fortjenester som foreskrevet i vedtægtens artikel 45 .
 af erhvervssygdommen . — Rådet har truffet en afgørelse om udnævnelse, der ikke,
 på de i vedtægten foreskrevne betingelser, har til formål
 at besætte en bestemt ledig stilling.
 — Afgørelsen om afslag på sagsøgerens ansøgning


text:
og om
 afvisning af hans klage er blevet truffet ulovligt af
 Sag anlagt den 16. januar 1996 af Themistocle Contargyris generalsekretæren, idet ansættelsesmyndighedens befø
 mod Rådet for Den Europæiske Union jelser ved besættelsen af den omtvistede stilling kun
 ( Sag T-6/96 ) lovligt kan udøves af Rådet.
 ( 96/C 77/35 )
 Sagsøgeren finder desuden, at det pågældende stillingsop
 slag var formuleret i almindelige vendinger, der ikke gjorde
 (Processprog: fransk) det muligt for ansættelsesmyndigheden at foretage en
 sammenligning af de forskellige ansøgeres fortjenester.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der Endvidere udgør det en tilsidesættelse af vedtægtens arti
 den 16 . januar 1996 anlagt sag mod Rådet for Den kel 7 og 27, at generalsekretæren har fundet det nødvendigt,
 Europæiske Union af Themistocle Contargyris, Bruxelles, som det afgørende kriterium, at sikre en geografisk lige
 ved advokaterne Jean-Noél Louis, Thierry Demaseure og vægt .
 Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse i Luxem
 bourg hos Fiduciaire Myson Sari, 1 , rue Glesener. Endelig gør sagsøgeren gældende, at begrundelsespligten er
 blevet tilsidesat, og at der foreligger magtfordrejning i denne
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande : sag .
 — Afslaget på sagsøgerens ansøgning til Al -stillingen i
 GD J » Økonomisk og Social Samhørighed, Regionalpo
 litik, Socialpolitik, Beskæftigelse, Social Dialog, Uddan
 nelse og Ungdom, Kultur, Det Audio-visuelle Område «
 annulleres . Sag anlagt den 22 . januar 1996 af Antonia Carparelli mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 — Rådets afgørelse om udnævnelse af en anden ansøger til ( Sag T-8/96 )
 lønklasse Al annulleres
 ( 96/C 77/36 )
 — Afgørelsen om placering af denne anden ansøger i
 stillingen som generaldirektør for DG J annulleres . (Processprog: fransk)
 — Afgørelsen fra Rådets generalsekretær af 7. november Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 1995 om afvisning af sagsøgerens klage annulleres . den 22 . januar 1996 anlagt sag mod Kommissionen for De


text:
24.8.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 202/33
 Søgsmålsgrunde: — mangler ved proceduren, Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 idet klagesagen blev overført
 til et andet appelkammer, og
 idet sagsøgeren ikke fik med-
 delelse om, at modparten EF-varemærkets ansø- Sagsøgeren
 havde skiftet navn ger:
 — manglende begrundelse af Det omhandlede EF-va- Ordmærket MUNDICOR (ansøg-
 appelkammerets afgørelse remærke: ning offentliggjort i EF-varemær-
 ketidende 27/98, s. 600, af
 — urigtig anvendelse af begre- 14.4.1998) for varer i alle 42 klas-
 bet »forvekslingsrisiko« ser i nomenklaturen
 — modpartens rettighedsmis-
 brug, da virksomheden ikke Indehaveren af det under González Cabello S.A.
 har gjort brug af det påberå- indsigelsessagen påbe-
 be varemærke. råbte varemærke:
 Det påberåbte varemær- Det spanske varemærke MUNDI-
 ke: COR for varer i klasse 2 (maling,
 fernis, lak, malervarer, rustbeskyt-
 telsesmidler og træimprægne-
 ringsmidler, farvestoffer, bejds-
 emidler, naturlig harpiks i rå til-
 stand, bladmetaller og metalpul-
 ver til brug for malere,
 dekoratører, bogtrykkere og
 kunstnere)
 Sag anlagt den 11. juni 2002 af El Corte Inglés S.A.
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked Indsigelsesafdelingens Antagelse af indsigelsen
 (Varemærker og Design) afgørelse:
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen fra CORTE
 (Sag T-183/02) relse: INGLES S.A.
 Søgsmålsgrunde: Ukorrekt anvendelse af artikel 8,
 (2002/C 202/54) stk. 1, litra b), i forordning (EF)
 nr. 40/94 (forvekslingsrisiko)
 (Processprog: spansk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11. juni 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 i det Indre Marked (Varemærker og Design) af El Corte Sag anlagt den 11. juni 2002 af El Corte Inglés S.A.
 Inglés S.A., Madrid, ved advokat Juan Luis Rivas Zurdo. mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design)
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: (Sag T-184/02)
 — Afgørelse af 22. marts 2002 fra Første Appelkammer ved (2002/C 202/55)
 Harmoniseringskontoret og afgørelse af 17. september
 1999 fra indsigelsesafdelingen ved Harmoniseringskonto-
 ret annulleres. (Processprog: spansk)
 — Det fastslås, at EF-varemærke nr. 557108 »mundicor«
 registreres for alle varer i klasse 2.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 11. juni 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 — Modparten eller modparterne tilpligtes at betale sagens i det Indre Marked (Varemærker og Design) af El Corte
 omkostninger. Inglés S.A., Madrid, ved advokat Juan Luis Rivas Zurdo.
 ---pagebreak--- C 202/34 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 24.8.2002
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Sag anlagt den 13. juni 2002 af Succession Picasso
 mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 — Afgørelse af 22. marts 2002 fra Første Appelkammer ved (Varemærker og Design)
 Harmoniseringskontoret i sag 115/2000-1 og afgørelse
 af 15. november 1999 fra indsigelsesafdelingen ved
 Harmoniseringskontoret annulleres. (Sag T-185/02)
 — Det fastslås, at EF-varemærke nr. 557108 »mundicor« (2002/C 202/56)
 registreres for alle tjenesteydelser i klasse 39 »transport-
 virksomhed og arrangering af rejser« og i klasse 42
 »restaurationsvirksomhed og udbringning af mad og (Processprog: engelsk)
 drikke og værelsesudlejning«.
 — Modparten eller modparterne tilpligtes at betale sagens
 omkostninger.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 13. juni 2002 anlagt sag mod Kontoret for Harmonisering
 i det Indre Marked


text:
(Varemærker og Design) af Succession
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter Picasso ved lawyer Charles Gielen. Den anden part i sagen for
 appelkammeret var DaimlerChrysler AG (Intellectual Property
 Management).
 EF-varemærkets ansø- Sagsøgeren
 ger:
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Det omhandlede EF-va- Ordmærket MUNDICOR (ansøg-
 remærke: ning offentliggjort i EF-varemær- — Afgørelse af 18. marts 2002 fra Tredje Appelkammer og
 ketidende 27/98, s. 600, af af 11. januar 2001 fra indsigelsesafdelingen annulleres.
 14.4.1998) for varer i alle 42 klas-
 ser i nomenklaturen — Den af sagsøgeren indgivne indsigelse mod ansøgningen
 om registrering af varemærket PICARO tages til følge, og
 Indehaveren af det under IBERIA Lı́neas Aéreas de España ansøgningen vedrørende dette varemærke afvises i sin
 indsigelsessagen påbe- S.A. helhed, og/eller der træffes enhver yderligere bestemmel-
 råbte varemærke: se, som Retten måtte finde hensigtsmæssig.
 Det påberåbte varemær- Det spanske ordmærke MUNDI-
 ke: COR, for varer i klasse 39 (tjene- — DaimlerChrysler tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 steydelser vedrørende person-
 transport, udflugter og turistrekla-
 me) og 42 (tjenesteydelser vedrø-
 rende hoteludlejning, planlægning Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 af rejser og arrangering af ferier)
 Det internationale figur/ordmær-
 ke MUNDI COLOR, der i Frankrig,
 Italien, Østrig og Benelux-landene EF-varemærkets ansø- DaimlerChrysler
 er registreret for »tjenesteydelser ger:
 vedrørende planlægning af rejser
 og arrangering af rejser« i klas- Det omhandlede EF-va- Ordmærket »PICARO« — ansøg-
 se 39 og for »tjenesteydelser i remærke: ning nr. 927764 for varer i klas-
 forbindelse med udlejning af væ- se 12 (motorkøretøjer og dele
 relser og måltider på hoteller« i hertil)
 klasse 42
 Indehaveren af det under Succession Picasso
 Indsigelsesafdelingens Antagelse af indsigelsen indsigelsessagen påbe-
 afgørelse: råbte varemærke:
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen fra CORTE
 relse: INGLES S.A. Det påberåbte varemær- Ordmærket »PICASSO« (EF-vare-
 ke: mærkeregistrering nr. 614567)
 Søgsmålsgrunde: Ukorrekt anvendelse af artikel 8,
 stk. 1, litra b), i forordning (EF) Indsigelsesafdelingens Afvisning af indsigelsen
 nr. 40/94 (forvekslingsrisiko) afgørelse:
 Appelkammerets afgø- Afvisning af klagen
 relse:


text:
5.2.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 31/13
 Sag anlagt den 1. december 2004 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-498/04)
 (2005/C 31/26)
 Processprog: græsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 1. december 2004 anlagt sag mod Den Hellenske Republik af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber ved juridisk konsulent Enrico Traversa og Georgios Zavvos, Kommissionens juridiske tjeneste, som befuldmægtigede.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 —
 Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/83/EF af 5. november 2002 om livsforsikring (1), som i medfør af artikel 72 erstatter og ophæver Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/12/EF af 5. marts 2002 om ændring af Rådets direktiv 79/267/EØF for så vidt angår krav til solvensmargen for livsforsikringsselskaber, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Fristen for gennemførelsen af direktivet i national ret udløb den 20. september 2003.
 (1) EFT L 345 af 19.12.2002, s. 1.


text:
2.2.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 32/9
 Appel iværksat den 3. december 2012 af J til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 27. september 2012 i sag T-160/10, J mod Europa-Parlamentet
 (Sag C-550/12 P)
 2013/C 32/12
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: J (ved Rechtsanwalt A. Auer)
 Den anden part i appelsagen: Europa-Parlamentet
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. september 2012 i sag T-160/10 ophæves fuldt ud med følgende domskonklusion: »Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret den 27. september 2012 i sag T-160/10, J mod Europa-Parlamentet, ophæves fuldt ud. Europa-Parlamentet betaler sagens omkostninger«.
 Såfremt der gives medhold i appellen:
 —
 Der gives fuldt medhold i den i førsteinstansen nedlagte påstand om annullation af afgørelse truffet af Europa-Parlamentets Udvalg for Andragender den 2. marts 2010, hvorved det af appellanten indgivne andragende nr. 1673/2009 af 19. november 2009 blev afvist.
 —
 Europa-Parlamentet tilpligtes at betale omkostningerne i sagen i første instans.
 Subsidiært
 —
 Sagen hjemvises til Retten med henblik på fornyet afgørelse.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Retten har med urette ikke givet medhold i, at begrundelsespligten var blevet tilsidesat af Udvalget for Andragender i forbindelse med dettes afvisning af appellantens andragende. Appellanten har i sit andragende udtrykkeligt gjort gældende, at de østrigske myndigheder har krænket ejendomsretten og tilsidesat direktiv 2004/48/EF (1). I afgørelsen om afvisning af andragendet er de konkrete retlige krænkelser og tilsidesættelser ikke blevet behandlet, således at det ikke har været muligt for appellanten at forstå begrundelsen for, hvorfor Europa-Parlamentet fandt, at andragendet skulle afvises.
 Retten har endvidere med urette konkluderet, at de østrigske myndigheders handlinger på ingen måde har nogen sammenhæng med gennemførelsen af EU-retten. De østrigske myndigheder har beslaglagt appellantens ophavsretligt beskyttede dokumenter, uden at denne har modtaget nogen erstatning herfor. Derved er appellantens (intellektuelle) ejendomsret i henhold til direktiv 2004/48/EF blevet tilsidesat.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/48/EF af 29.4.2004 om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder (EUT L 157, s. 45, berigtiget i EUT 2004 L 195, s. 16, og i EUT 2007 L 204, s. 27).


text:
28.10.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 261/23
 Sag anlagt den 4. september 2006 — Torresan mod KHIM — Klosterbrauerei Weissenohe (CANNABIS)
 (Sag T-234/06)
 (2006/C 261/44)
 Stævningen er affattet på italiensk
 Parter
 Sagsøger: Giampietro Torresan (Schonenfels, Schweiz) (ved avvocato Gianluca Recher)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i appelsagen: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 29. juni 2006 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 517/2005-2), der blev meddelt ved telefax af 5. juli 2006, annulleres, og EF-varemærket CANNABIS registreres for klasse 32-33.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes under alle omstændigheder at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er blevet afholdt i forbindelse med sagen for Harmoniseringskontorets to instanser.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »CANNABIS« (ansøgning nr. 1.073.949) for varer og tjenesteydelser i klasse 32, 33 og 42
 Indehaver af EF-varemærket: Sagsøgeren
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Klosterbrauerei Weissenohe GmbH & Co. KG
 Indgiverens varemærke eller tegn, der er gjort gældende til støtte for ugyldighedsbegæringen: Indsigeren gør intet varemærke gældende. Der er indgivet begæring om ugyldighedserklæring vedrørende EF-varemærket for varer i klasse 32 (øl) og 33 (vine, spiritus, likører, mousserende vin, champagne).
 Annullationsafdelingens afgørelse: Begæringen om ugyldighedserklæring delvis taget til følge ved ugyldighedserklæring for så vidt angår registreringen af EF-varemærket med hensyn til varerne i klasse 32 og 33.
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse og fejlagtig anvendelse af artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EF) nr. 40/94 om EF-varemærker og selvmodsigelse i den anfægtede afgørelses begrundelse.


text:
13.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 361/4
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Judecătoria Câmpulung (Rumænien) den 21. juli 2014 — Maria Bucura mod SC Bancpost SA
 (Sag C-348/14)
 2014/C 361/04
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Judecătoria Câmpulung
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Maria Bucura
 Sagsøgt: SC Bancpost SA
 Intervenient: Vasile Ciobanu
 Tredjemand: SC Raiffeisen Bank SA
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal en national ret, der skal træffe afgørelse om indsigelsen mod tvangsfuldbyrdelsen, der støttes på en kreditaftale om udstedelse af et American Express Gold kreditkort — såfremt tilladelsen til tvangsfuldbyrdelsen er blevet givet, uden at forbrugeren er blevet meddelt herom — så snart de til dette formål nødvendige faktiske og retlige oplysninger foreligger, også af egen drift i henhold til direktiv 93/13/EØF (1) vurdere om, de i den omhandlede aftale fastsatte gebyrer — navnlig: a) gebyr for udstedelse af kortet; b) årligt gebyr for brug af kortet; c) årligt gebyr for brug af ekstra kort; d) gebyr for fornyelse af kortet; e) gebyr for udskiftning af kortet; f) gebyr for ændring af PIN kode; g) gebyr for hævning af kontanter i hæveautomat og filialer (egne eller af andre banker i Rumænien eller udlandet); h) gebyr for betaling af varer og/eller tjenesteydelser fra erhvervsdrivende i udlandet eller Rumænien; i) gebyr for udskrift og fremsendelse af kontoudtog; j) gebyr for indhentning af saldooplysninger fra hæveautomat; k) gebyr for forsinket betaling; l) gebyr for overtræk; m) gebyr for uberettiget afvisning af betaling — er urimelige i henhold til direktiv 93/13/EØF, idet beløbet for disse gebyrer ikke er præciseret i aftalen?
 2)
 Er angivelsen af de årlige renter med henvisning til følgende formel: »renten af fordringen beregnes på baggrund af den daglige saldo, fordelt på poster (betalinger, hævninger, udgifter og gebyrer) og det daglige renteniveau for beregningsperioden. Renten beregnes dagligt på grundlag af følgende formel: summen af produkterne af beløbet for hver post i den daglige saldo multipliceret med den gældende daglige rentesats på den pågældende dag; den daglige rentesats beregnes som forholdet mellem den årlige rente og 360 dage« — som udgør et afgørende element inden for rammerne af Rådets direktiv 87/102/[EØF] af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/7/EF af 16. februar 1998, der har en lignende formulering — affattet klart og forståeligt i henhold til artikel 3 og 4 i direktiv 93/13/EØF?
 3)
 Giver den manglende angivelse af beløbet for de ifølge aftalen skyldige gebyrer, idet aftalen derimod alene inkluderer metoderne til renteberegning uden angivelse af det respektive beløb, den nationale ret anledning til — i medfør af bestemmelserne i Rådets direktiv 87/102 af 22. december 1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (2), som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/7/EF af 16. februar 1998 (3), samt bestemmelserne i Rådets direktiv 93/13/EØF — at antage, at manglen på disse oplysninger i forbrugerkreditaftalen medfører, at den omhandlede kredit skal anses for at blive ydet gebyr- og rentefrit?
 4)
 Er meddebitoren i


text:
en kreditaftale omfattet af begrebet »forbruger« som defineret i artikel 2, litra a), i Rådets direktiv 93/13/EØF af 5. april 1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler og artikel 1, stk. 2, litra a), i direktiv 87/102/EØF?
 5)
 Hvis det foregående spørgsmål besvares bekræftende, er princippet om effektiviteten af de af direktiverne tildelte rettigheder da opfyldt, såfremt der kun gives hoveddebitoren oplysninger om beløbet af renterne, gebyrerne og udgifterne ved fremsendelse af et månedligt kontoudtog eller ved bekendtgørelse ved bankens filial?
 6)
 Skal direktiv 87/102/EØF fortolkes således, at banken skriftligt skal meddele både debitoren og meddebitoren om kreditloftet, de årlige renter og omkostningerne fra og med datoen for indgåelse af kreditaftalen samt betingelserne for ændring heri, fremgangsmåden for at bringe kreditaftalen til ophør samt enhver i løbet af kreditaftalens varighed indtruffet ændring i de årlige renter eller de efter underskrivelsen af kreditaftalen påløbne omkostninger, når ændringen indtræder, idet disse oplysninger gives i form af anbefalet brev med modtagerbevis eller ved hjælp af et gratis kontoudtog?
 (1) Rådets direktiv 93/13/EØF af 5.4.1993 om urimelige kontraktvilkår i forbrugeraftaler (EFT L 95, s. 29).
 (2) Rådets direktiv 87/102/EØF af 22.12.1986 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (EFT L 42, s. 48).
 (3) Europa-parlamentets og Rådets direktiv 98/7/EF af 16.2.1998 om ændring af direktiv 87/102/EØF, om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes love og administrative bestemmelser om forbrugerkredit (EFT L 101, s. 17).


text:
24.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 89/23
 Rettens kendelse af 31. januar 2012 — Ayadi mod Kommissionen
 (Sag T-527/09) (1)
 (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger mod personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban - forordning (EF) nr. 881/2002 - den berørtes fjernelse fra listen over omhandlede personer og enheder - annullationssøgsmål - ufornødent at træffe afgørelse)
 2012/C 89/37
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Chafiq Ayadi (Dublin, Irland) (først ved B. Emmerson, QC, barrister S. Cox og solicitor H. Miller, dernæst ved barrister E. Grieves og E. Miller)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved E. Paasivirta, T. Scharf og M. Konstantinidis, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Rådet for Den Europæiske Union (ved E. Finnegan og R. Szostak, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens forordning (EF) nr. 954/2009 af 13. oktober 2009 om 114. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til Usama bin Laden, Al-Qaida-organisationen og Taliban (EUT L 269, s. 20), for så vidt som denne retsakt angår sagsøgeren
 Konklusion
 1)
 Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse i sagen.
 2)
 Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Chafiq Ayadis omkostninger og er forpligtet til at erstatte den af Rettens kasse forskudsvis udbetalte retshjælp.
 3)
 Rådet for Den Europæiske Union bærer sine egne omkostninger.
 (1) EUT C 148 af 5.6.2010.


text:
22. 4. 95 |_DA_ De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr. C 101 / 1
 I
 (Meddelelser)
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLEN
 DOMSTOLENS DOM 2 . Andragerne betaler sagens omkostninger.
 af 7, marts 1995
 i sag C-130/91 REV., ISAE/VP (Instituto Social de Apoio ao t 1 ) EFT nr . C 165 af 25 . 6 . 1991 .
 EFT nr . C 47 af 21 . 2 . 1992 .
 Emprego e à Valorização Profissional) og Interdata ( Centro
 de Processamento de Dados Ld.) mod Kommissionen for De
 Europæiske Faellesskaber C )
 (Begæring om ektraordinær genoptagelse — åbenbart
 afvisningsgrundlag)
 ( 95/C 101 /01 )
 DOMSTOLENS DOM
 (Femte Afdeling)
 (Processprog: portugisisk) af 9 , marts 1995
 i sag C-345/93, Fazenda Pública, Ministério Público mod
 Américo João Nunes Tadeu ( anmodning om præjudiciel
 (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive afgørelse fra Supremo Tribunal Administrativo ) (')
 offentliggjort i Samling af Afgørelser) (Automobilafgift — intern afgift — forskelsbehandling)
 ( 95/C 101 /02
 I sag C-130/91 REV., ISAE/VP (Instituto Social de Apoio ao (Processprog: portugisisk)
 Emprego e à Valorização Profissional ), Lissabon, og Inter
 data ( Centro de Processamento de Dados Ld?), Lissabon,
 ved advokat Agostinho Amado Rodrigues, mod Kommis (Foreløbig oversættelse. Den endelige oversættelse vil blive
 sionen for De Europæiske Fællesskaber, ved Ana Maria offentliggjort i Samling af Afgørelser)
 Alves Vieira, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som
 befuldmægtiget, angående begæring om ekstraordinær I sag C-345/93 , angående en anmodning, som Supremo
 genoptagelse af sag C-130/91 , ISAE/VP og Interdata mod Tribunal Administrative i medfør af EØF-traktatens arti
 Kommissionen, i hvilken Domstolen afsagde kendelse den kel 177 har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret
 14 . januar 1992 ( Sml. I, s . 69 ), har Domstolen, sammensat verserende sag Fazenda Publica , Ministério Público mod
 af præsidenten, G. C. Rodriguez Iglesias, afdelingsformæn Américo Joâo Nunes Tadeu at opnå en præjudiciel afgørelse
 dene F. A. Schockweiler, P. J. G. Kapteyn, C. Gulmann og P. vedrørende fortolkningen af EØF-traktatens artikel 9, 12 og
 Jann samt dommerne G. F. Mancini, C. N. Kakouris, J. C. 95 , har Domstolen ( Femte Afdeling), sammensat af dommer
 Moitinho de Almeida, J. L. Murray (refererende dommer), J. C. Moitinho de Almeida , som fungerende formand for
 D. A. O. Edward, J.-P. Puissochet, G. Hirsch og H. Femte Afdeling, og dommerne D. A. O. Edward og J.-P.
 Ragnemalm; generaladvokat: P. Léger; justitssekretær: R. Puissochet ( refererende dommer); generaladvokat: F. G.
 Grass, den 7, marts 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder Jacobs; justitsssekretær: fuldmægtig L. Hewlett, den
 således :
 9 , marts 1995 afsagt dom, hvis konklusion lyder således :
 1 ) En automobilafgift, der finder anvendelse uden forskel
 1 . Begæringen om ekstraordinær genoptagelse afvises. på motorkøretøjer, der er samlet eller fremstillet i den
 ---pagebreak--- Nr. C 101/2 DA I De Europæiske Fællesskabers Tidende 22. 4. 95
 medlemsstat, hvori den opkræves, og på såvel nye som a ) Skal der fastsættes en tidsmæssig begrænsning på en
 brugte importerede motorkøretøjer, kan ikke kvalifice sådan ugyldighed og/eller virkningerne heraf, og i så
 res som