text:
15.8.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 258/35
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber (befuld-
 den 25. juni 1998 mñgtigede: Fernando Castillo de la Torre under den skrift-
 lige forhandling og Gianluigi Valsesia og Eric Gippini
 i sag T-185/97, Philippe Godts mod Kommissionen for De Fournier under den mundtlige forhandling), hvori der er
 Europñiske Fñllesskaber (1) nedlagt påstand for det fùrste om annullation af Kommis-
 sionens afgùrelse dels af 23. september 1996, hvorved den
 (Midlertidig ansat Ð tidsbegrñnset kontrakt Ð mulighed
 afslog at forhùje det belùb, der overfùres til sagsùgerens
 for forlñngelse Ð faktisk forlñngelse Ð annullationssùgs-
 boligopsparingskonto, dels af 28. april 1997, hvorved den
 mål Ð afvisning)
 afviste sagsùgerens klage, for det andet påstand om, at
 (98/C 258/61) sagsùgeren anerkendes at have ret til at overfùre 20 000
 DKK, og for det tredje påstand om tilkendelse af erstat-
 ning, har Retten (Tredje Afdeling), sammensat af afde-
 (Processprog: fransk) lingsformanden, V. Tiili, og dommerne C. P. BrieÈt og A.
 Potocki; justitssekretñr: fuldmñgtig J. Palacio GonzaÂlez,
 den 2. juli 1998 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 I sag T-185/97, Philippe Godts, midlertidigt ansat ved
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, Bruxelles,
 ved advokat Nicolas LhoeÈst, Bruxelles, og med valgt 1) Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber frifin-
 adresse i Luxembourg hos Fiduciaire Myson SARL, 30, des.
 rue de Cessange, mod Kommissionen for De Europñiske
 Fñllesskaber (befuldmñgtigede: Gianluigi Valsesia og Flo-
 rence Duvieusart-Clotuche), angående en anmodning om 2) Hver part betaler sine omkostninger.
 annullation af Kommissionens afgùrelse af 1. august 1996,
 hvorved der udtrykkeligt meddeltes sagsùgeren afslag på (1) EFT C 318 af 18.10.1997.
 hans ansùgning om forlñngelse af hans kontrakt, og subsi-
 diñrt om annullation af Kommissionens afgùrelse af
 11. marts 1997, hvorved der udtrykkeligt meddeltes sag-
 sùgeren afslag på hans klage, har Retten (Tredje Afdeling),
 sammensat af afdelingsformanden, V. Tiili, og dommerne
 C. P. BrieÈt og A. Potocki; justitssekretñr: H. Jung, den
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS
 25. juni 1998 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder såle-
 des: den 16. juni 1998
 i sag T-238/97, Comunidad Autónoma de Cantabria mod
 1) Sagen afvises. Rådet for Den Europñiske Union (1)
 (Statsstùtte Ð skibsbygning Ð forordning om indfùrelse af
 en undtagelsesordning Ð skibsvñrfter, der er under
 2) Hver part betaler sine sagsomkostninger. omstrukturering Ð sùgsmål anlagt af en regional enhed Ð
 formaliteten)
 (1) EFT C 252 af 16.8.1997.
 (98/C 258/63)
 (Processprog: spansk)
 I sag T-238/97, Comunidad Autónoma de Cantabria ved
 DOM AFSAGT AF RETTEN I FéRSTE INSTANS advokat Juan Ignacio SaÂez Bereciartu, Cantabria, mod
 Rådet for Den Europñiske Union (befuldmñgtigede: Diego
 den 2. juli 1998 Canga Fano og Stephan Marquardt), angående en påstand
 i sag T-236/97, Giovanni Ouzounoff Popoff mod Kom- om delvis annullation af Rådets forordning (EF) nr. 1013/
 missionen for De Europñiske Fñllesskaber (1) 97 af 2. juni 1997 om stùtte til bestemte skibsvñrfter, der
 er under omstrukturering (EFT L 148 af 6.6.1997, s. 1),
 (Tjenestemñnd Ð overfùrsel af en del af vederlaget i en har Retten (Fùrste Udvidede Afdeling), sammensat af prñ-
 anden medlemsstats


text:
valuta end det land, hvor institutionen sidenten, B. Vesterdorf, og dommerne C. W. Bellamy,
 har sñde) R. M. Moura Ramos, J. Pirrung og P. Mengozzi; justitsse-
 (98/C 258/62) kretñr H. Jung, den 16. juni 1998 afsagt kendelse, hvis
 konklusion lyder således:
 (Processprog: spansk)
 1) Sagen afvises.
 I sag T-236/97, Giovanni Ouzounoff Popoff, tjenestemand 2) Sagsùgeren betaler sagens omkostninger.
 ved Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber, Bru-
 xelles, ved advokaterne Antonio Creus Carreras, Alex
 (1) EFT C 318 af 18.10.1997.
 Subirachs Amigó og Marta Ventura Arasanz, Barcelona,
 og med valgt adresse på advokatkontoret Cuatrecasas abo-
 gados, 78, avenue d'Auderghem, 1040 Bruxelles, mod

type: caselaw

jurisdiction: EU


text:
15.2.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 45/19
 Appel iværksat den 25. november 2013 af Issam Anbouba til prøvelse af dom afsagt af Retten (Sjette Afdeling) den 13. september 2013 i sag T-563/11, Anbouba mod Rådet
 (Sag C-605/13 P)
 2014/C 45/34
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Issam Anbouba (ved avocats J.-M. Salva og M.-A. Bastin)
 Den anden part i appelsagen: Rådet for den Europæiske Union
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Dom afsagt af Den Europæiske Unions Ret (Sjette Afdeling) af 13. september 2013 i sag T-563/11, Issam Anbouba mod Rådet for Den Europæiske Union, annulleres.
 —
 Det fastslås, at afgørelsen om at opføre appellanten på listen over personer og enheder, som er omfattet af de økonomiske sanktioner, er ulovlig.
 —
 De afgørelser og forordninger, der anfægtes i sag T-563/11, annulleres.
 —
 Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne for begge instanser.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Til støtte for appellen har appellanten fremført to anbringender.
 Appellanten har for det første anført, at Retten har begået en retlig fejl ved at fastslå, at det var korrekt, at Rådet, da det ikke kunne godtgøre, at appellanten havde støttet det syriske styre, anvendte en formodning om støtte fra lederne af Syriens største virksomheder til det syriske styre. Anbringendets første led vedrører den manglende hjemmel for en sådan formodning. De restriktive foranstaltningers særdeles alvorlige og bindende karakter tillader ikke, at de anvendes på grundlag af en formodning, hvis anvendelse ikke er lovligt fastsat i nogen retsakt. Anbringendets andet led vedrører denne formodnings manglende proportionalitet i forhold til det forfulgte formål, bl.a. på grund af dens særdeles generelle karakter. Anbringendets tredje led vedrører denne formodnings uigendrivelige karakter. Det er praktisk talt umuligt at føre negativt bevis for, at der ikke forelå støtte til styret, og fremlæggelse af positivt bevis for modstand mod styret kan ikke med rimelighed antages at være den eneste måde at bevise den manglende forbindelse til styret.
 Appellanten har for det andet gjort gældende, at Retten har truffet afgørelse i sagen uden at Rådet har fremlagt bevis. Med det andet anbringendes første led har appellanten anført, at Retten har begået en retlig fejl dels ved ikke at udøve en normal kontrol med de anfægtede afgørelser, dels ved at træffe afgørelse, uden at Rådet har fremlagt beviser. Med det andet anbringendes andet led har appellanten kritiseret Retten for ikke i den anfægtede dom at have fastslået en åbenbar tilsidesættelse af kontradiktionsprincippet og af appellantens ret til forsvar. Retten har fritaget Rådet for at fremlægge beviser eller begrundelser for ikke at fremlægge nævnte beviser og har tilladt, at Rådet kunne basere sin afgørelse alene på grundlag af en formodning, som det imidlertid ikke lovligt kunne henholde sig til.


text:
21.9.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 311/44
 Rettens kendelse af 29. juni 2015 — Frank Bold mod Kommissionen
 (Sag T-19/13) (1)
 ((Miljø - direktiv 2003/87/EF - ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner - afgørelse om midlertidig gratistildeling til Den Tjekkiske Republik af kvoter med henblik på modernisering af el-produktionen - anmodning om fornyet intern prøvelse af afgørelsen - ikke en individuel foranstaltning - Kommissionens afgørelse om afvisning af anmodningen om fornyet prøvelse - åbenbart, at søgsmålet delvis ikke kan antages til realitetsbehandling, delvis er retligt ugrundet))
 (2015/C 311/47)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Frank Bold Society, tidligere Ekologický právní servis (Brno, Den Tjekkiske Republik) (ved advokat P. Černý)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen (først ved P. Oliver og L. Pignataro-Nolin, derefter ved L. Pignataro-Nolin og J. Tomkin, som befuldmægtigede)
 Intervenient til støtte for sagsøgte: Den Tjekkiske Republik (ved M. Smolek, T. Müller og D. Hadroušek, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation dels af Kommissionens afgørelse K(2012) 8382 endelig af 12. november 2012, hvorved denne afviste anmodningen om fornyet intern prøvelse af Kommissionens afgørelse K(2012) 4576 endelig af 6. juli 2012, der giver Den Tjekkiske Republik mulighed for midlertidige gratistildelinger med henblik på modernisering af el-produktionen, dels af sidstnævnte afgørelse.
 Konklusion
 1)
 Europa-Kommissionen frifindes.
 2)
 Frank Bold Society bærer sine egne omkostninger og betaler Europa-Kommissionens omkostninger.
 3)
 Den Tjekkiske Republik bærer deres egne omkostninger.
 (1) EUT C 79 af 16.3.2013.


text:
1.6.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 156/25
 Sag anlagt den 12. april 2013 — Europa-Kommissionen mod Republikken Slovenien
 (Sag C-188/13)
 2013/C 156/41
 Processprog: slovensk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved B. Rous og J. Hottiaux)
 Sagsøgt: Republikken Slovenien
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Republikken Slovenien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2 i Kommissionens direktiv 2011/18/EU af 1. marts 2011 (1) om ændring af bilag II, V og VI til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet, idet den ikke har vedtaget alle de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.
 —
 Republikken Slovenien tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 31. december 2011.
 (1) EUT L 57, s. 21.


text:
8 . 4. 95 I DA De Europæiske Fællesskabers Tidende Nr . C 87/17
 Sag anlagt den 15 . februar 1995 af Antonio B. De Menezes — sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger .
 mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 ( Sag T-29/95 )
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 95/C 87/36 )
 Søgsmålet er'anlagt til prøvelse af den afgørelse om fjernelse
 (Processprog: fransk) fra tjenesten, som er truffet over for sagsøgeren efter en
 disciplinærsag med den begrundelse,* at sagsøgeren som
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der deltager i de skriftlige prøver i den almindelige udvælgel
 den 15 . februar 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De sesprøve EUR/B/21 havde handlet i fællesskab med to andre
 Europæiske Fællesskaber af Antonio B. De Menezes, ansøgere og at han havde haft kendskab til facitlister.
 Bruxelles, ved advokat Georges Vandersanden, Bruxelles.
 Til støtte for sine påstande har sagsøgeren for det første
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: påberåbt sig tilsidesættelse af artikel 6 i Den Europæiske
 Menneskerettighedskonvention. Han er af den opfattelse, at
 — sagen admitteres, og der gives sagsøgeren medhold den forudgående administrative undersøgelse er forløbet på
 betingelser, som ikke giver de krævede garantier for
 — følgelig annulleres afgørelsen om ikke at imødekomme objektivitet, klarhed og upartiskhed; han har desuden
 sagsøgerens ansøgning om den ledige stilling KOM/ anført, at disciplinærrådets udtalelser og den anfægtede
 030/94 som direktør i Direktorat A » Informations- og afgørelse om fjernelse fra tjenesten ikke er fremkommet
 kommunikationsstrategi « ( GD X/A) samt den følgende inden for den i den nævnte artikel omtalte rimelige frist, og
 afgørelse om at udnævne en anden ansøger til samme at de frister, der er fastsat i artikel 7, stk. 1 og 3 , i bilag IX til
 stilling tjenestemandsvedtægten, ikke er blevet overholdt.
 — sagsøgte tilpligtes at betale samtlige sagens omkostnin Sagsøgeren har for det andet påberåbt sig tilsidesættelse af
 ger . retten til forsvar, idet samtlige de sagsakter, som er stillet til
 rådighed for disciplinærrådet og ansættelsesmyndigheden,
 ikke er blevet meddelt ham.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren, der er tjenestemand i lønklasse A3 ved ECHO Sagsøgeren har for det tredje anført, at den disciplinære
 (European Community Humanitarian Office), har anfægtet sanktion, som er blevet pålagt ham, er retsstridig, for så vidt
 afslaget på hans ansøgning om stillingen som direktør i ansættelsesmyndigheden ikke har bevist de faktiske
 Direktorat A » Informations- og kommunikationsstra omstændigheder, som bebrejdes ham.
 tegi «.
 Han har i øvrigt anført, at den tjenestemand, som blev
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter er de bemyndiget af ansættelsesmyndigheden til at foretage
 samme som i sag T-27/95 . undersøgelsen forud for sagens forelæggelse for disciplinær
 rådet, samt ansættelsesmyndigheden selv er fremkommet
 med trusler mod ham, og at disciplinærsagen er behæftet
 med magtfordrejning.
 Sagsøgeren har endelig påberåbt sig åbenbar vildfarelse,
 Sag anlagt den 17. februar 1995 af Philippe Guebels mod tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet og tilsidesæt
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber telse af den i vedtægens artikel 25 fastsatte begrundelses
 ( Sag T-40/95 ) pligt.
 ( 95/C 87/37
 (Processprog: fransk)
 Ved De Europæiske


text:
Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 17. februar 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Philippe Guebels, Arlon (Bel Sag anlagt den 17. februar 1995 af Andrew Macrae Moat
 gien), ved advokaterne Jean-Noël Louis, Thierry Demaseure mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 og Ariane Tornel, Bruxelles, og med valgt adresse i (Sag T-41/95 )
 Luxembourg hos Fiduciaire Myson, Sari, 1 , rue Glesener.
 ( 95/C 87/38 )
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 — Kommissionens afgørelse af 18 . januar 1995 annulle den 17. febuar 1995 anlagt sag mod Kommissionen for De
 res Europæiske Fællesskaber af Andrew Macrae Moat ved
 ---pagebreak--- Nr. C 87/18 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 8 . 4 . 95
 advokat Jacques Verhaegen, Avenue René Gobert, 20, 1180 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Bruxelles .
 Sagsøgeren anfægter under sagen den afgørelse, som blev
 meddelt den 19 . november 1994, hvorved Kommissionen
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: afviste sagsøgerens klage over afslaget på hans to ansøgnin
 1 . Sagen fremmes til realitetsforhandling, og der gives ger af 13 . marts 1994, som vedrørte hans ansøgning om
 sagsøgeren medhold. stillingen KOM/5/92 i GD IX/A/7.
 Sagsøgeren anfører, at Kommissionen har forsømt dels i
 2. Kommissionen dømmes for sin undladelse af at tage overensstemmelse med dommen afsagt af Retten i Første
 sagsøgerens ansøgning om stillingen GD IX/A/7 op til Instans den 16. september 1993 i sag T-58/92 at tage
 fornyet behandling eller sin undladelse af at annullere og besættelsen af førnævnte stilling op til fornyet overvejelse,
 på ny offentliggøre denne stilling og herved uden ophold dels at færdiggøre sagsøgerens sidste bedømmelse rettidigt,
 tage de fornyede ansøgninger i betragtning. således at den forelå, når der blev truffet afgørelse vedrø
 rende hans karriere .
 3 . Kommissionen dømmes for sin undladelse af at sikre
 den rettidige færdiggørelse af sagsøgerens bedømmelse
 for perioden mellem den 1 . juni 1991 og den 30. juni
 1993 .
 Slettelse af sag T-172/94 H
 4. Kommissionen dømmes for sin undladelse af at give et ( 95/C 87/39 )
 begrundet svar på sagsøgerens ansøgning og/eller klage
 inden for de tidsfrister, som er fastsat i tjenestemands (Processprog: engelsk)
 vedtægtens artikel 90 .
 Ved kendelse af 13 . februar 1995 har formanden for Første
 5 . Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren erstatning Udvidede Afdeling ved De Europæiske Fællesskabers Ret i
 for sine forsømmelser til det beløb, som Retten skønner Første Instans besluttet, at sag T-172/94, Rima Industrial
 rimeligt. SA mod Rådet for Den Europæiske Union, skal slettes af
 registeret.
 6. Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgerens omkost
 ninger. (M EFT nr. C 120 af 30. 4 . 1994 .


text:
16.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 336/32
 Sag anlagt den 23. september 2013 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-93/13)
 2013/C 336/72
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokat S. Orlandi)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Påstand om annullation af afgørelsen om at foretage beregning af godskrivningen af de pensionsrettigheder, som er erhvervet før tiltrædelsen af tjenesten, på grundlag af de nye almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11 og 12 i bilag VIII til tjenestemandsvedtægten.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at artikel 9 i de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten er ulovlig og følgelig ikke finder anvendelse.
 —
 Annullation af afgørelsen af 3. oktober 2012 om at godskrive de pensionsrettigheder, som sagsøgeren har erhvervet før tiltrædelsen af tjenesten, i forbindelse med overførslen af disse til Den Europæiske Unions institutioners pensionsordning, i medfør af de almindelige gennemførelsesbestemmelser til artikel 11, stk. 2, i bilag VIII til vedtægten af 3. marts 2011.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
23.6.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 140/4
 Domstolens dom (Fjerde Afdeling) af 10. maj 2007 — SGL Carbon AG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag C-328/05 P) (1)
 (Appel - konkurrence - kartel - retningslinjer for bødeberegningen - samarbejdsmeddelelsen - princippet non bis in idem)
 (2007/C 140/06)
 Processprog: tysk
 Parter
 Appellant: SGL Carbon AG (ved Rechtsanwälte M. Klusmann og F. Wiemer)
 Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved F. Castillo de la Torre, M. Schneider og W. Mölls samt H. Gading, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Appel af dom afsagt den 15. juni 2005 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i de forenede sager T-71/03, T-74/03, T-87/03 og T-91/03, SGL Carbon mod Kommissionen, hvorved Retten delvis frifandt Kommissionen i den sag, der var anlagt til prøvelse af Kommissionens beslutning K(2002) 5083 endelig udg. af 17. december 2002 om en procedure i henhold til EF-traktatens artikel 81 — kartel angående markedet for specialgrafit
 Konklusion
 1)
 Appellen forkastes.
 2)
 SGL Carbon AG betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 281 af 12.11.2005.


text:
C 112/32 DA Den Europæiske Unions Tidende 10.5.2003
 KENDELSE AFSAGT AF RETTEN I FØRSTE INSTANS Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 — Afgørelsen truffet den 5. december 2002 af Andet
 den 4. marts 2003
 Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det
 Indre Marked (Varemærker og Design) i sag nr. R 1072/
 i sag T-316/02, Marie-Claude Girardot mod Kommissio- 2000-2 annulleres.
 nen for De Europæiske Fællesskaber (1)
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 (Tjenestemænd — annullationssøgsmål — afslag på delta- kostninger.
 gelse i en udvælgelsesprøve — fejl i forbindelse med den
 forudgående administrative procedure — åbenbart, at annul-
 lationssøgsmålet må afvises) Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (2003/C 112/62) Ansøger om EF-vare- Frank Dann og Andreas Backer.
 mærket:
 (Processprog: fransk)
 EF-varemærket, der Ordmærket »HOOLIGAN« — an-
 søges registreret: søgning nr. 7179, for varer i klas-
 se 25.
 I sag T-316/02, Marie-Claude Girardot, L’Haye les Roses Indehaver af det i indsi- Sagsøgeren.
 (Frankrig), ved avocat É. Boigelot, og med valgt adresse i gelsessagen påberåbte
 Luxembourg, mod Kommissionen for De Europæiske Fælles- varemærke eller tegn:
 skaber (befuldmægtigede: F. Clotuche-Duvieusart og H. Tse-
 repa-Lacombe), angående en påstand om annullation af afvis- Det i indsigelsessagen Det franske ordmærke og det in-
 ningen af sagsøgerens ansøgning til den interne udvælgelses- påberåbte varemærke ternationale ordmærke »OLLY
 prøve KOM/R/502211/01, har Retten (Første Afdeling), sam- eller tegn: GAN« bl.a. for varer i klasse 25
 mensat af præsidenten, B. Vesterdorf, og dommerne (beklædningsgenstande).
 R. M. Moura Ramos og H. Legal; justitssekretær: H. Jung, den
 4. marts 2003 afsagt kendelse, hvis konklusion lyder således: Indsigelsesafdelingens Afslag på ansøgning om registre-
 afgørelse: ring.
 1) Sagen afvises.
 Appelkammerets afgø- Annullation af indsigelsesafdelin-
 relse: gens afgørelse.
 2) Hver part betaler sine omkostninger.
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1,
 litra b), i forordning (EF) nr. 40/
 ( 1) EFT C 305 af 7.12.2002.
 94 og af det retlige begreb risiko
 for forveksling.
 Sag anlagt den 20. februar 2003 af Société Provençale
 d’Achat et de Gestion (SPAG) mod Kontoret for Harmoni- Sag anlagt den 24. februar 2003 af Selskabet Olympic
 sering i det Indre Marked (Varemærker og Design) Airways mod Kommissionen for De Europæiske Fælles-
 skaber
 (Sag T-57/03)
 (Sag T-68/03)
 (2003/C 112/63)
 (2003/C 112/64)
 (Processprog: fransk) (Processprog: græsk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 der den 20. februar 2003 anlagt sag mod Kontoret for den 24. februar 2003 anlagt sag mod Kommissionen for
 Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af De Europæiske Fællesskaber af Selskabet Olympic Airways,
 Société Provençale d’Achat et de Gestion (SPAG), Marseille Leoforos Syngrou 96-100, 117 41 Athen, Grækenland, ved
 (Frankrig), ved avocat Katia Manhaeve, og med valgt adresse i advokaterne Denis Waelbroek, Efthimeos Bourtzalas, Julian
 Luxembourg. De andre parter i sagen for appelkammeret var Ellison, Mathew Hall, Andreas Kalogeroupoulos, Charis Taga-
 Frank Dann og Andreas Backer, Frankfurt am Main (Tyskland). ras og Aristidis Chitellis.


text:
6.5.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 108/3
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Nederlandenes Hoge Raad den 10. februar 2006 — den nederlandske stat (Ministeriet for Folkesundhed, Velfærd og Sport) mod 1. Antroposana, Patiëntenvereniging voor Antroposofische Gezondheidszorg, 2. Nederlandse Vereniging van Antroposofische Artsen, 3. Weleda Nederland NV, 4. Wala Nederland NV
 (Sag C-84/06)
 (2006/C 108/04)
 Processprog: nederlandsk
 Den forelæggende ret
 Nederlandenes Hoge Raad
 Parterne i hovedsagen
 Sagsøger: den nederlandske stat (Ministeriet for Folkesundhed, Velfærd og Sport).
 Sagsøgt: 1. Antroposana, Patiëntenvereniging voor Antroposofische Gezondheidszorg, 2. Nederlandse Vereniging van Antroposofische Artsen, 3. Weleda Nederland NV, 4. Wala Nederland NV.
 Præjudicielle spørgsmål
 1.
 Er medlemsstaterne ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/83/EF (1) af 6. november 2001 om oprettelse af en fællesskabskodeks for humanmedicinske lægemidler forpligtet til at undergive antroposofiske lægemidler, der ikke samtidig er homøopatiske lægemidler, de betingelser for udstedelse af en markedsføringstilladelse, som er fastsat i direktivets afsnit III, kapitel 1?
 2.
 Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende, udgør den nederlandske lovbestemmelse, hvorefter antroposofiske lægemidler er undergivet de nævnte betingelser for udstedelse af markedsføringstilladelse, en ifølge EF-traktatens artikel 30 lovlig undtagelse fra forbuddet i EF-traktatens artikel 28?
 (1) EFT L 311, s. 67.


text:
21.2.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 44/48
 Sag anlagt den 20. november 2008 — Rundpack mod KHIM (gengivelse af et bæger)
 (Sag T-503/08)
 (2009/C 44/85)
 Processprog: tysk
 Parter
 Sagsøger: Rundpack AG (ved Rechtsanwalt R. Chmilewsky-Lehner)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Den anfægtede afgørelse truffet den 3. september 2008 af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1400/2006-1) annulleres, varemærkeansøgning nr. 003 317 591 hjemvises til Harmoniseringskontoret til viderebehandling af registreringsproceduren, og Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale alle omkostninger forbundet med sagen, navnlig også omkostningerne forbundet med sagen for appelkammeret.
 —
 Subsidiært annulleres afgørelse truffet den 3. september 2008 af Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design), varemærkeansøgning nr. 003 317 591 hjemvises til Harmoniseringskontoret til viderebehandling af registreringsproceduren med den følgende begrænsede varefortegnelse, og Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale alle omkostninger forbundet med denne sag, navnlig også omkostningerne forbundet med sagen for appelkammeret.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det EF-varemærke, der søges registreret: Det tredimensionelle varemærke »BECHER RUND« for varer i klasse 16, 17 og 20 (ansøgning nr. 3 317 591)
 Den til appelkammeret påklagede afgørelse: Afslag på ansøgningen
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), idet det ansøgte varemærke udviser det fornødne minimum af særpræg.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).


text:
13.9.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 236/14
 Sag anlagt den 14. juli 2008 — X Technology Swiss mod KHIM — Ipko-Amcor (First-On-Skin)
 (Sag T-273/08)
 (2008/C 236/24)
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: X Technology Swiss GmbH (Wollerau, Schweiz) (ved Rechtsanwalt A. Herbertz)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Ipko-Amcor BV (Zoetermeer, Nederlandene)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 15. maj 2008 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 281/2007-4) ændres således, at indsigelsen ikke tages til følge.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: X Technology Swiss GmbH
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »First-On-Skin« for varer i klasse 18, 23 og 25 (ansøgning nr. 4 019 981)
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ipko-Amcor BV
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Ordmærket »FIRST« for varer i klasse 25 (Benelux-registrering nr. 401 666), idet indsigelsen omfattede registreringen for varer i klasse 25
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Afvisning af indsigelsen
 Appelkammerets afgørelse: Annullation af Indsigelsesafdelingens afgørelse
 Søgsmålsgrunde: Ingen risiko for forveksling af de omtvistede varemærker


text:
3.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 225/42
 Domstolens kendelse (Tiende Afdeling) af 16. maj 2013 — Consulta Regionale Ordine Ingegneri della Lombardia m.fl. mod Comune di Pavia (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Consiglio di Stato — Italien)
 (Sag C-564/11) (1)
 (Procesreglementets artikel 99 - offentlige kontrakter - direktiv 2004/18/EF - artikel 1, stk. 2, litra a) og d) - tjenesteydelser - undersøgelse og teknisk og videnskabelig rådgivning med hensyn til udarbejdelse af retsakter, som udgør lokalplanen for kommunen - kontrakt indgået mellem to offentlige enheder, herunder et universitet - offentlig institution, der kan optræde som økonomisk aktør)
 2013/C 225/71
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Consiglio di Stato
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Consulta Regionale Ordine Ingegneri della Lombardia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Brescia, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Como, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Cremona, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lecco, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Lodi, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Milano, Ordine degli Ingegneri della Provincia di Pavia og Ordine degli Ingegneri della Provincia di Varese
 Sagsøgt: Comune di Pavia
 Procesdeltager: Università degli Studi di Pavia
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Consiglio di Stato — fortolkning af artikel 1, stk. 2, litra a) og d), artikel 2, artikel 28 i og bilag II, kategori 8 og 12, til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/18/EF af 31. marts 2004 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige vareindkøbskontrakter, offentlige tjenesteydelseskontrakter og offentlige bygge- og anlægskontrakter (EUT L 134, s. 114) — tildeling af kontrakten uden for de procedurer for indgåelse af kontrakter, som er fastsat ved direktivet — kontrakt indgået mellem to offentlige myndigheder, i henhold til hvilken tjenesteyderen er et universitet, og modydelsen ikke består i et egentligt vederlag
 Konklusion
 De EU-retlige regler om offentlige kontrakter er til hinder for nationale bestemmelser, der tillader, at to offentlige institutioner uden udbud indgår en samarbejdsaftale med hinanden, når en sådan kontrakt ikke har til formål at sikre gennemførelsen af en for disse institutioner fælles public service-opgave, ikke udelukkende reguleres ud fra overvejelser og krav, der vedrører forfølgelsen af formål af almen interesse, og når den indebærer, at en privat tjenesteyder opnår en favorabel situation i forhold til sine konkurrenter, hvilket det tilkommer den forelæggende ret at efterprøve.
 (1) EUT C 73 af 10.3.2012.


text:
1.8.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 180/24
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 4. juni 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Sverige
 (Sag C-555/08) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2005/56/EF - grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 2009/C 180/40
 Processprog: svensk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. Dejmek og K. Nyberg, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Kongeriget Sverige (ved A. Falk og A. Engman, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de nødvendige bestemmelser for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/56/EF af 26. oktober 2005 om grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar (EUT L 310, s. 1) — finansielle virksomheder, som kræver en tilladelse fra et offentligt organ, herunder navnlig banker og forsikringsselskaber
 Konklusion
 1)
 Kongeriget Sverige har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/56/EF af 26. oktober 2005 om grænseoverskridende fusioner af selskaber med begrænset ansvar, idet det ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser til gennemførelse af dette direktiv hvad angår finansielle virksomheder, som kræver en tilladelse fra en offentlig myndighed, herunder navnlig banker og forsikringsselskaber.
 2)
 Kongeriget Sverige betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 32 af 7.2.2009.


text:
12.10.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 337/36
 Sag anlagt den 11. august 2015 — Cham mod Rådet
 (Sag T-470/15)
 (2015/C 337/40)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Cham Holding (Damaskus, Syrien) (ved advokat E. Ruchat)
 Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union
 Sagsøgerens påstande
 —
 Sagsøgerens søgsmål antages til realitetsbehandling, og sagsøgeren gives medhold.
 —
 Som følge heraf annulleres afgørelse 2015/837/FUSP af 28. maj 2015 samt de efterfølgende retsakter, for så vidt som de angår sagsøgeren.
 —
 Rådet for Den Europæiske Union tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender, som i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, der er gjort gældende i sag T-432/11, Makhlouf mod Rådet (1).
 (1) EUT C 290, s. 13.


text:
13.7.2002 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende C 169/25
 — Direktiv 2002/15/EF omhandler ikke færdselssikkerhe- fordel for de kommuner, på hvis område de pågældende
 den, idet det regulerer arbejdstiden og ikke køretiden. former for økonomisk virksomhed udøves, og hvorefter
 Derimod regulerer forordning nr. 3820/85 (2), som om- kommunerne har eneret til at udøve den virksomhed, der
 fatter alle former for transportvirksomheder, såvel selv- består i opklæbning af reklameplakater, og således i sidste
 stændige som ikke-selvstændige, køretid, dennes afbrydel- instans på fordrejet måde finansierer den kommunale
 ser samt hviletid. reklamevirksomhed?
 — Manglende begrundelse: Den omstændighed, at selvstæn-
 3. Kan artikel 2 EF (tidligere artikel 2), artikel 3, stk. 1,
 dige erhvervsdrivende er omfattet af dette anfægtede
 direktivs anvendelsesområde, er sket, uden at der er givet litra a), b) og c) (tidligere artikel 3) (som ændret ved
 Amsterdam-traktatens artikel 2, stk. 3, og artikel 61,
 en begrundelse, der berettiger det. Ottende betragtning til
 stk. 1), artikel 23 EF (tidligere artikel 9), artikel 27, litra a),
 direktivet er uklar.
 b) og d), EF (tidligere artikel 29) og artikel 31, stk. 1 og 3,
 EF (tidligere artikel 37) fortolkes således, at de er til hinder
 for en lov i en medlemsstat — konkret Italien — som
 fastsætter en afgift på reklame og gebyrer for offentlig
 opklæbning, herunder ovennævnte afgift, til fordel for
 kommuner, som har eneret på at foretage opklæbningen?
 (1) EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35.
 (2) Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 af 20. december 1985 om
 harmonisering af visse bestemmelser på det sociale område inden
 for vejtransport. EFT L 370 af 31.12.1985, s. 1.
 Sag anlagt den 23. maj 2002 af Kommissionen for De
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel- Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig
 se afsagt den 9. april 2002 af Giudice di pace di Genova-
 Voltri i sagen Viacom Outdoor Srl mod Société GIOTTO
 Immobilier SARL
 (Sag C-192/02)
 (Sag C-190/02)
 (2002/C 169/45)
 (2002/C 169/44)
 Ved kendelse afsagt den 9. april 2002, indgået til Domstolens Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 23. maj
 Justitskontor den 22. maj 2002, har Giudice di pace di Genova- 2002 anlagt sag mod Republikken Østrig af Kommissionen
 Voltri i sagen Viacom Outdoor Srl mod Société GIOTTO for De Europæiske Fællesskaber ved Josef Christian Schieferer,
 Immobilier SARL forelagt De Europæiske Fællesskabers Dom- Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmægtiget, og
 stol en anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende med valgt adresse i Luxembourg hos Luis Escobar Guerrero,
 spørgsmål: Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, kontor
 C 254, Kirchberg.
 1. Er den korrekte fortolkning af artikel 49 EF (tidligere
 artikel 59) og artikel 50 EF (tidligere artikel 60) til hinder
 for den lov fra den italienske stat, som indfører, fastsætter
 og regulerer afgiften på reklame og gebyrerne for opklæb- Sagsøgeren har, efter berigtigelse indleveret den 28. maj 2002,
 ning, idet den forbeholder forvaltningen af ordningen for nedlagt følgende påstande:
 de italienske kommuner, og om begrebet udveksling af
 tjenesteydelser, således som dette er fastsat i ovennævnte 1. Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine
 artikel 50 EF (tidligere artikel


text:
60), omfatter den virksom-
 forpligtelser i henhold til artikel 1, litra e) og f), sammen-
 hed, der udføres af de kommunale myndigheder eller af
 holdt med bilag II A og II B til samt artikel 13 i Rådets
 organer, som forestår forvaltningen af den pågældende direktiv 75/442/EØF af 15. juli 1975 om affald, med
 økonomiske virksomhed?
 ændringer, idet den
 2. Skal artikel 81 EF (tidligere artikel 85), artikel 82 EF
 (tidligere artikel 86), artikel 86 EF (tidligere artikel 90) og a) ikke korrekt har gennemført definitionen af »bort-
 artikel 87 EF (tidligere artikel 92) fortolkes således, at de skaffelse« og »nyttiggørelse« i artikel 1, litra e) og f),
 er til hinder for en ordning, som fastsætter en afgift på sammenholdt med bilag II A og II B til direktivet i
 reklame i det fri eller et gebyr for offentlig opklæbning til østrigsk ret, og
 ---pagebreak--- C 169/26 DA De Europæiske Fællesskabers Tidende 13.7.2002
 b) ikke korrekt eller fuldstændigt har gennemført direk- a) den ikke har gennemført affaldssorteringspligten i
 tivets artikel 13, der forpligter de kompetente myn- henhold til artikel 2, stk. 4, i østrigsk ret og
 digheder til regelmæssigt og på passende vis at
 kontrollere anlæg eller virksomheder, der anvender b) hidtil ikke fuldstændigt har gennemført myndighe-
 foranstaltningerne i artikel 9 til 12, i østrigsk ret. dernes forpligtelse i henhold til artikel 4, stk. 1,
 til regelmæssigt at føre et passende tilsyn med
 2. Den Østrigske Republik tilpligtes at betale sagens omkost- producenter af farligt affald samt myndighedernes
 ninger. kontrolpligt i henhold til artikel 5, stk 2.
 2. Den Østrigske Republik tilpligtes at betale sagens omkost-
 ninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Definitionen af »bortskaffelse« og »nyttiggørelse« i artikel 1,
 litra e) og f), sammenholdt med bilag II A og II B til direktiv
 75/442/EØF er af central betydning for at opretholde en I østrigsk ret er der ingen bestemmelse, der klart gennemfører
 ensartet terminologi på affaldsområdet inden for fællesskabs- påbuddet om sortering af blandet affald i henhold til direktivets
 retten og for realiseringen af en europæisk affaldspolitik. I artikel 2, stk. 4.
 Republikken Østrig gælder der et retligt begrebssystem, som
 afviger fra direktivet, og som klassificerer de procedurer, der i Desuden omfatter den i østrigsk ret fastsatte kontrolpligt kun
 fællesskabsretten reguleres under definitionerne »bortskaffelse« de, der indsamler og behandler farligt affald, men ikke —
 og »nyttiggørelse«. hvilket direktiv 91/689/EØF kræver — producenter af farligt
 affald. En omfattende forpligtelse for myndighederne til regel-
 mæssigt at udføre en passende kontrol af anlæg og virksom-
 Endvidere er bestemmelserne i Gewerbeordnung 1994 vedrø- heder i henhold til direktivets artikel 5, stk. 2, foreligger heller
 rende driftsanlæg ikke tilstrækkelige til at opfylde kravene i ikke.
 henhold til direktivets artikel 13, idet kontrollen ikke skal
 udføres af myndighederne.
 (1) EFT L 377, s. 20.
 (2) Rådets direktiv 94/31/EF af 27.6.1994, EFT L 168, s. 28.
 Sag anlagt den 24. maj 2002 af Kommissionen for De
 Anmodning om præjudiciel afgørelse forelagt ved kendel-
 Europæiske Fællesskaber mod Den Østrigske Republik
 se afsagt den 13.


text:
maj 2002 af Irinodikio Athinon i
 sagen Vasiliki Nikoloudi mod Organismos Tilepikinosion
 (Sag C-194/02) Ellados AE (OTE)
 (2002/C 169/46) (Sag C-196/02)
 (2002/C 169/47)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 24. maj
 2002 anlagt sag mod Den Østrigske Republik af Kommissio-
 nen for De Europæiske Fællesskaber ved Josef Christian Ved kendelse afsagt den 13. maj 2002, indgået til Domstolens
 Schieferer, Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmæg- Justitskontor den 27. maj 2002, har Irinodikio Athinon i sagen
 tiget, og med valgt adresse i Luxembourg hos Luis Escobar Vasiliki Nikoloudi mod Organismos Tilepikinosion Ellados AE
 Guerrero, Kommissionens Juridiske Tjeneste, Wagnercentret, (OTE) forelagt De Europæiske Fællesskabers Domstol en
 kontor C 254, Kirchberg, Luxembourg. anmodning om præjudiciel afgørelse af følgende spørgsmål:
 1. Er det i overensstemmelse med de krav, der følger af EØF-
 traktatens artikel 119 og direktiverne 117/75 og 207/76,
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: at der findes og anvendes en regel, som i det foreliggende
 tilfælde bestemmelsen i artikel 24, stk. 2, i vedtægten for
 1. Den Østrigske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i OTE’s personale, hvorefter det (kun) er kvinder, der
 henhold til artikel 2, stk. 4, artikel 4, stk. 1, og artikel 5, ansættes som rengøringsassistenter i henhold til en
 stk. 2, i Rådets direktiv 91/689/EØF (1) af 12. december tidsubestemt ansættelseskontrakt om deltidsbeskæfti-
 1991 om farligt affald, som ændret (2), idet gelse?


text:
26.1.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 26/10
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Curtea de Apel Oradea (Rumænien) den 4. november 2014 — SC Max Boegl România SRL m.fl. mod RA Aeroportul Oradea m.fl.
 (Sag C-488/14)
 (2015/C 026/12)
 Processprog: rumænsk
 Den forelæggende ret
 Curtea de Apel Oradea
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: SC Max Boegl România SRL, SC UTI Grup SA, Astaldi SpA og SC Construcții Napoca SA
 Sagsøgte: RA Aeroportul Oradea, SC Porr Construct SRL, Teerag-Asdag Aktiengesellschaft, SC Col-Air Trading SRL, AVZI SA, Trameco SA og Iamsat Muntenia SA
 Præjudicielt spørgsmål
 Skal bestemmelserne i artikel 1, stk. 1- 3, i Rådets direktiv 89/665/EØF (1) af 21. december 1989 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelsen af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige indkøbs- samt bygge- og anlægskontrakter og artikel 1, stk. 1-3, i Rådets direktiv 92/13/EØF (2) af 25. februar 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser vedrørende anvendelse af EF-reglerne for fremgangsmåden ved tilbudsgivning inden for vand- og energiforsyning samt transport og telekommunikation, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF (3) af 11. december 2007 om ændring af Rådets direktiv 89/665/EØF og 92/13/EØF for så vidt angår forbedring af effektiviteten af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige kontrakter fortolkes således, at de er til hinder for bestemmelser, som gør adgangen til klageprocedurerne vedrørende de ordregivende myndigheders afgørelser betinget af pligten til forudgående at stille en »opfyldelsesgaranti« som den, der er fastsat i artikel 271a og 271b i regeringens hastedekret nr. 34/2006?
 (1) EFT L 395, s. 33.
 (2) EFT L 76, s. 14.
 (3) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/66/EF af 11.12.2007 om ændring af Rådets direktiv 89/665/EØF og 92/13/EØF for så vidt angår forbedring af effektiviteten af klageprocedurerne i forbindelse med indgåelse af offentlige kontrakter (EUT L 335, s. 319).


text:
2.4.2005
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 82/35
 Sag anlagt den 21. januar 2005 af Outokumpu OYJ og Outokumpu Copper Products OY mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 (Sag T-20/05)
 (2005/C 82/65)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der den 21. januar 2005 anlagt sag mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber af Outokumpu OYJ, Espoo (Finland), og Outokumpu Copper Products OY, Espoo (Fnland), ved barrister J. Ratliff, og lawyers F. Distefano og J. Luostarinen, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Sagsøgerne har nedlagt følgende påstande:
 —
 Artikel 2 i Kommissionens beslutning af 3. september 2004 (Sag COMP/E-1/38.069 – VVS-kobberrør) annulleres, for så vidt angår størrelsen af den bøde, sagsøgerne er blevet pålagt.
 —
 Den bøde, sagsøgerne er blevet pålagt ved nævnte beslutning, og som falder ind under Rettens område, nedsættes i medfør af Rettens prøvelsesret.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 I den anfægtede beslutning har Kommissionen fundet, at sagsøgerne, sammen med andre virksomheder, har tilsidesat artikel 81, stk. 1, ved at deltage i et kompleks af aftaler og samordnet praksis, der består i prisfastsættelse og markedsopdeling inden for VVS-kobberrør-sektionen.
 Til støtte for deres påstande har sagsøgerne for det første gjort gældende, at Kommissionen har begået en retlig fejl, idet den forhøjede den bøde, sagsøgerne var blevet pålagt, med 50 % på grund af tilbagefald, baseret på den omstændighed, at sagsøgerne allerede var fundet skyldige i en lignende overtrædelse i sagen om rustfri stål. I denne sammenhæng har sagsøgerne anført, at Kommissionen har tilsidesat artikel 23 i forordning nr. 1/2003 (1) såvel som Kommissions egne 1998-retningslinjer for beregning af bøder, og har tilsidesat de almindelige principper om proportionalitet og ligebehandling, samt anlagt et åbenbart fejlskøn.
 Sagsøgerne har yderligere gjort gældende, at Kommissionen har begået en retlig fejl samt anlagt en fejlagtig vurdering af de faktiske omstændigheder ved at forhøje den bøde, som sagsøgerne var blevet pålagt, med 50 % med henblik på afskrækkelse. I denne forbindelse har sagsøgerne gjort gældende, at Kommissionen har anlagt en ukorrekt vurdering af den afskrækkende virkning, som er i strid med artikel 23 i Rådets forordning nr. 1/2003, dens egne 1998-retningslinier for beregning af bøder samt de generelle principper for bødepålæggelse, straf og proportionalitet, set i lyset af, at sagsøgerne kun blev større end de andre virksomheder, der var involveret i den omhandlede overtrædelse gennem erhvervelser hen mod ophøret af eller tilmed efter overtrædelsen. I samme forbindelse har sagsøgerne gjort gældende, at Kommissionen begik en fejl, idet den kun betragtede sagsøgernes omsætning og ikke deres samlede forhold.
 Endelig har sagsøgerne gjort gældende, at Kommissionen har begået en åbenbar retlig fejl, idet den med henblik på beregning af bøden ikke blot tog hensyn til producenternes »forarbejdningsmargen« ved omformning af kobberet til VVS-rør, men også den underliggende kobberomsætning, der ikke indgik i det ulovlige samarbejde. Ifølge sagsøgerne har denne fejl resulteret i en uforholdsmæssig høj bøde.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82, EFT L 1


text:
1.11.2003 DA Den Europæiske Unions Tidende C 264/33
 Sagsøgerne har endelig gjort gældende, at Kommissionen — Undladelse af at høre et ukendt antal ansøgere i deres
 skulle have iværksat en formel undersøgelsesprocedure i angivne »hovedsprog«.
 henhold til artikel 88, stk. 2, EF henset til kompleksiteten af de
 af sagsøgerne anførte faktiske og retlige argumenter og den — Undladelse af at høre sagsøgeren i det af ham angivne
 nødvendige økonomiske analyse. tredje sprog samt den (ifølge sagsøgeren) forskellige
 behandling af ansøgerne med hensyn til høringen i deres
 tredje sprog samt i deres kendskaber til andre sprog.
 (1) Dom af 22.11.2001, sag C-53/00, Ferring, Sml. I, s. 9067 og af
 24.7.2003, sag C-280/00, Altmark Trans GmbH, endnu ikke trykt
 i Samling af Afgørelser. — Udpegelse af andre medlemmer til udvælgelseskomitéen
 (2) Rådets direktiv 92/49/EØF af 18.6.1992 om samordning af love foruden dem, som oprindeligt var blevet udpeget, efter at
 og administrative bestemmelser vedrørende direkte forsikrings- navnet på de ansøgere, der havde bestået den mundtlige
 virksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring af direktiv prøve, var blevet bekendt, på grund af det forhold,
 73/239/EØF og 88/357/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv) at udvælgelseskomitéen havde to medlemmer, der var
 (EFT L 228 s. 1). udpeget af personaleudvalget i stedet for ét medlem, samt
 en ændret sammensætning af udvælgelseskomitéen under
 gennemførelsen af de mundtlige prøver.
 Sag anlagt den 18. august 2003 af Georgios Pantoulis mod
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sag anlagt den 20. august 2003 af Messe Berlin GmbH
 (Sag T-290/03) mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked
 (Varemærker og Design)
 (2003/C 264/56)
 (Sag T-292/03)
 (Processprog: græsk)
 (2003/C 264/57)
 (Processprog: tysk)
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 18. august 2003 anlagt sag mod Kommissionen for
 De Europæiske Fællesskaber af Georgios Pantoulis, Bruxelles
 (Belgien), ved advokat Charisios Tagaras.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er
 der den 20. august 2003 anlagt sag mod Kontoret for
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) af
 Messe Berlin GmbH, Berlin, ved Rechtsanwälte R. Lange og
 — Annullation af afgørelsen truffet af udvælgelseskomitéen E. Schalast.
 for udvælgelsesprøve KOM/A/6/01 — Sektion 02 — om
 ikke at opføre sagsøgeren på egnethedslisten samt af
 Kommissionens afvisning af 10. juni 2003 af sagsøgerens Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 klage nr. R/55/2003, indgivet den 10. februar 2003, om
 annullation af udvælgelseskomitéens afgørelse. — Afgørelse truffet den 5. juni 2003 af Andet Appelkammer
 ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. (Varemærker og Design) (sag R 646/2001-2) annulleres.
 — Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens om-
 kostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål anført, at der foreligger
 en tilsidesættelse af meddelelsen om udvælgelsesprøven, af Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 principperne og reglerne vedrørende udvælgelseskomitéers
 arbejde, af princippet om forbud mod forskelsbehandling samt
 af tjenestemandsvedtægten (bilag III), tilsidesættelser, der som EF-varemærket, der Ordmærket »HOMETECH« — an-
 hævdet beror på følgende forhold: søges registreret: søgning nr. 1985118.
 ---pagebreak--- C 264/34 DA Den Europæiske Unions Tidende 1.11.2003


text:
Varer eller tjenesteydel- Varer og tjenesteydelser i klas- Sag anlagt den 29. august 2003 af Proteco s.r.l. mod
 ser: se 16 og 41. Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Den til appelkammeret Undersøgerens afslag på registre-
 påklagede afgørelse: ring af »tryksager« i klasse 16 og (Sag T-296/03)
 »arrangement og ledelse af messer,
 udstillinger, seminarer og kon- (2003/C 264/59)
 gresser« i klasse 41.
 Appelkammerets afgø- Afslag på sagsøgerens klage. (Processprog: italiensk)
 relse:
 Søgsmålsgrunde: — Varemærket har fornødent
 særpræg i den forstand,
 hvori udtrykket er anvendt i Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 artikel 7, stk. 1, litra b), i den 29. august 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 forordning (EF) nr. 40/94. Europæiske Fællesskaber af Proteco s.r.l. ved advokat Michele
 Arcangelo Calabrese.
 — Varemærket består ikke af
 beskrivende angivelser i hen-
 hold til artikel 7, stk. 1, Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande:
 litra c), i forordning (EF)
 nr. 40/94. — Det anfægtede afslag på aktindsigt annulleres.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Sag anlagt den 29. august 2003 af Poli Sud s.r.l. mod Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 (Sag T-295/03) de i sag T-139/03, Nuova Agricast mod Kommissionen (1),
 anførte.
 (2003/C 264/58)
 (Processprog: italiensk) (1) EUT C 146 af 21.6.2003, s. 43.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 29. august 2003 anlagt sag mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber af Poli Sud srl ved advokat Michele
 Arcangelo Calabrese.
 Sag anlagt den 29. august 2003 af Tomasetto Achille s.a.s.
 Sagsøgeren har nedlagt følgende påstande: di Tomasetto Andrea & C. mod Kommissionen for De
 Europæiske Fællesskaber
 — Det anfægtede afslag på aktindsigt annulleres.
 — Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. (Sag T-297/03)
 (2003/C 264/60)
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 (Processprog: italiensk)
 Søgsmålsgrundene og de væsentligste argumenter svarer til
 de i sag T-139/03, Nuova Agricast mod Kommissionen (1),
 anførte.
 Ved De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans er der
 den 29. august 2003 anlagt sag mod Kommissionen for
 (1) EUT C 146 af 21.6.2003, s. 43. De Europæiske Fællesskaber af Tomasetto Achille s.a.s. di
 Tomasetto Andrea & C. ved advokat Michele Arcangelo
 Calabrese.


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/11
 Sag anlagt den 18. november 2005 af Kommissionen mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland
 (Sag C-405/05)
 (2006/C 48/22)
 Processprog: engelsk
 Ved De Europæiske Fællesskabers Domstol er der den 18. november 2005 anlagt sag mod Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland af Kommissionen ved S. Pardo Quintillan, X. Lewis og H. Van Vliet, som befuldmægtigede, og med valgt adresse i Luxembourg.
 Kommissionen har nedlagt følgende påstande:
 1.
 Det fastslås, at Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 4, stk. 1 og 3, i Rådets direktiv 91/271/EØF (1), idet det ikke senest den 31. december 2000 har sikret, at der er foretaget en tilstrækkelig rensning af byspildevand fra byområderne Bangor, Brighton, Broadstairs, Carrickfergus, Coleraine, Donaghadee, Larne, Lerwick, Londonderry, Margate, Newtonabbey, Omagh og Portrush.
 2.
 Det Forenede Kongeriget Storbritannien og Nordirland tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter:
 Kommissionen er af den opfattelse, at Det Forenede Kongeriget Storbritannien og Nordirlands undladelse af at sikre, at der er foretaget en tilstrækkelig rensning af al udledning af spildevand fra byområderne Bangor, Broadstairs, Carrickfergus, Coleraine, Londonderry, Larne, Lerwick, Margate, Newtonabbey, Omagh, Brighton, Portrush, Donaghadee og Bideford/Northam er i strid med direktivets artikel 4, stk. 1 og 3. Den manglende kontrol med omfattende nye udstykninger i byområderne Portrush, Newtonabbey, Bangor, Londonderry og Larne, eller undladelsen af at sikre, at godkendelsen heraf ledsages af formildende foranstaltninger, forværrer endvidere tilsidesættelsen af de ovennævnte bestemmelser i direktivet, hvad angår disse fem byområder.
 (1) Rådets direktiv 91/271/EØF af 21.5.1991 om rensning af byspildevand (EFT L 135 af 30.5.1991, s. 40-52).


text:
25.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 24/21
 Sag anlagt den 27. september 2013 — Izsák og Dabis mod-Kommissionen
 (Sag T-529/13)
 2014/C 24/38
 Processprog: ungarsk
 Parter
 Sagsøgere: Izsák Balázs-Árpád (Marosvásárhely, Rumænien) og Dabis Attila (Budapest, Ungarn) (ved advokat Judit Tordáné Petneházy)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Sagsøgernes påstande
 —
 Europa-Kommissionens afgørelse K(2013) 4975 endelig af 25. juli 2013, hvorved der blev givet afslag på registrering af et forslag til borgerinitiativ med overskriften »Samhørighedspolitik for ligestilling af regionerne og bevarelse af de regionale kulturer«
 —
 Kommissionen forpligtes til at registrere de ovennævnte forslag til borgerinitiativ og træffe alle de nødvendige retlige foranstaltninger.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført følgende anbringender:
 1)
 Første anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 4, stk. 2, i forordning (EU) nr. 211/2011 (1)
 I forbindelse med det første anbringende har sagsøgerne gjort gældende, at deres forslag opfylder alle de betingelser, som kræves for at blive registreret. Sagsøgerne er i øvrigt af den opfattelse, at Kommissionens synspunkt om, at forslaget til borgerinitiativ ligger åbenlyst uden for rammerne af Kommissionens beføjelser til at forelægge et forslag til EU-retsakt i henhold til traktaterne, er ugrundet. Ifølge sagsøgerne henhører forslaget til initiativ under kompetenceområdet i artikel 4, stk. 2, litra c), TEUF (Økonomisk, social og territorial samhørighed).
 2)
 Andet anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 174, stk. 3, TEUF
 I forbindelse med dette anbringende har sagsøgerne gjort gældende, at listen over ulemper, på grundlag af hvilke en region skal have særlig opmærksomhed, som opregnet i artikel 174, stk. 3, TEUF, i modsætning til hvad Kommissionen har gjort gældende, ikke er udtømmende, men blot angiver eksempler.
 3)
 Tredje anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 174 TEUF og af forordning (EF) nr. 1059/2003 (2)
 Sagsøgerne har endvidere anført, at EU’s samhørighedspolitik finder anvendelse på de regioner, som har de nationale, lingvistiske og kulturelle kendetegn, der under alle omstændigheder henhører under kategorien »berørte regioner«, som anført i artikel 174 TEUF, idet kultur i henhold til den afledte EU-ret er et vigtigt element i den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed. Dette understøttes ifølge sagsøgerne af artikel 3, stk. 5, i forordning nr. 1059/2003 og tiende betragtning til samme forordning.
 4)
 Fjerde anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 211/2011 og af artikel 167 TEUF
 Sagsøgerne har anført, at initiativets ophavsmænd, i modsætning til hvad Kommissionen har gjort gældende, ikke var forpligtet til at angive den retlige hjemmel for forslaget, men de har i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, i forordning nr. 211/2011 anført de bestemmelser i traktaten, som de har fundet relevante i forhold til den foreslåede foranstaltning. I øvrigt bidrager Unionen i henhold til artikel 167 TEUF til, at medlemsstaternes kulturer kan udfolde sig, idet den respekterer den nationale og regionale mangfoldighed.
 5)
 Femte anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 19, stk. 1, TEUF
 Sagsøgerne er af den opfattelse, at det er med urette, at Kommissionen har anført i den anfægtede afgørelse, at skønt EU-institutionerne er forpligtede til at respektere den rige kulturelle og


text:
sproglige mangfoldighed og afholde sig fra enhver forskelsbehandling af minoriteterne, udgør ingen af disse bestemmelser imidlertid en retlig hjemmel for nogen foranstaltninger fra disse institutioners side. Ifølge sagsøgerne er dette synspunkt navnlig i strid med artikel 19, stk. 1, TEUF.
 6)
 Sjette anbringende vedrørende tilsidesættelse af artikel 174, stk. 2, TEUF
 Ifølge sagsøgerne har Kommissionen misforstået initiativforslaget, idet den har anført, at forbedringen af minoriteternes situation ikke kan betragtes som medvirkende til en formindskelse af forskellene mellem de forskellige områders udviklingsniveauer og forbedre situationen for de mindst begunstigede områder, som anført i artikel 174, stk. 2, TEUF. Sagsøgerne har gjort gældende, at initiativets ophavsmænd ikke har foreslået at forbedre situationen for de nationale minoriteter, men at sørge for, at EU’s samhørighedspolitik ikke kan anvendes til at eliminere eller svække regionernes nationale, lingvistiske og kulturelle kendetegn, og at Unionens økonomiske metoder og mål ikke bliver politiske instrumenter, der — om end indirekte — går imod disse minoriteter.
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 211/2011 af 16.2.2011 om borgerinitiativer (EUT L 65, s. 1).
 (2) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1059/2003 af 26.5.2003 om indførelse af en fælles nomenklatur for regionale enheder (EUT L 154, s. 1).


text:
19.2.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 55/24
 Sag anlagt den 26. august 2010 — Tecnimed mod KHIM — Ecobrands (ZAPPER-CLICK)
 (Sag T-360/10)
 2011/C 55/45
 Stævningen er affattet på engelsk
 Parter
 Sagsøger: Tecnimed Srl (Vedano Olona, Italien) (ved advokaterne M. Franzosi og V. Piccarreta)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (KHIM)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Ecobrands Ltd (London, Det Forenede Kongerige)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 14. juni 2010 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i Det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1795/2008-4) annulleres.
 —
 Afgørelse truffet den 28. oktober 2010 af annullationsafdelingen ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) stadfæstes.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Ordmærket »ZAPPER-CLICK« for varer i klasse 5, 9, og 10 — EF-varemærkeregistrering nr. 3870284
 Indehaver af EF-varemærket: Ecobrands Ltd
 Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Tecnimed Srl
 Varemærkerettigheder påberåbt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Den italienske varemærkeregistrering nr. 747249 af ordmærket »CLICK« for varer i klasse 10, den italienske varemærkeregistrering nr. 927574 af ordmærket »MOUSTI CLICK« for varer i klasse 10, den italienske varemærkeregistrering nr. 801404 af ordmærket »ECO-CLICK« for varer i klasse 10, den italienske varemærkeregistrering nr. 801405 af ordmærket »ZANZA CLICK« for varer i klasse 10, den internationale varemærkeregistrering nr. 825425 af ordmærket »MOUSTI CLICK« for varer i klasse 10, det ikke-registerede ordmærke »CLICK«, der er beskyttet i Det Forenede Kongerige, det ikke-registrerede ordmærke »ZANZA CLICK«, der er beskyttet i Det Forenede Kongerige
 Annullationsafdelingens afgørelse: EF-varemærket erklæret delvist ugyldigt
 Appelkammerets afgørelse: Annullationsafdelingens afgørelse ophævet
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse og fejlagtig fortolkning af artikel 52, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, da appelkammeret fejlagtigt udelukkede »ond tro«. Tilsidesættelse og fejlagtig fortolkning af regel 38, stk. 2, 39 stk. 2, 39, stk. 3 og 96, stk. 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 2868/95, da appelkammeret fejlagtigt udledte den omstændighed, at søgsmålsgrunden ikke kunne behandles, af den påståede undladte oversættelse af dokumenterne, og da appelkammeret ikke tog hensyn til, at sagsøgeren havde indgivet oversættelsen. Fejlagtig anvendelse af artikel 53, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, da appelkammeret begik magtfordrejning. Tilsidesættelse og fejlagtig fortolkning af artikel 53, stk. 1, litra b), og 8, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, da appelkammeret fejlagtigt anførte, at det måtte udelukkes, at der forelå en uretmæssig tilegnelse, da de omhandlede varemærker ikke var identiske. Tilsidesættelse af artikel 53, stk. 1, litra c), og 8, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 207/2009, da appelkammeret fejlagtigt udelukkede en utilbørlig udnyttelse (passing off) og fejlagtigt fastslog, at sagens akter ikke indeholdt nogen beviser for den måde, hvorpå varen blev præsenteret på markedet.


text:
8.12.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 379/35
 Sag anlagt den 2. oktober 2012 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-111/12)
 2012/C 379/58
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne L. Levi og A. Blot)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af Kommissionens afgørelse om at stadfæste lægeudvalgets konklusioner vedrørende sagsøgerens invaliditetsgrad og den erhvervsmæssige karakter af sagsøgerens sygdom.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af Kommissionens afgørelse af 8. november 2011 om stadfæstelse af lægeudvalgets konklusioner af 25. august 2011, som blev meddelt sagsøgeren den 28. november 2011.
 —
 Om fornødent annullation af afgørelsen om afslag på sagsøgerens klage af 22. juni 2012.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb, som foreløbigt og efter ret og billighed er fastsat til 100 000 EUR, for lidt ikke-økonomisk tab.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
11.1.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 9/13
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 7. november 2013 — Institut professionnel des agents immobiliers (IPI) mod Geoffrey Englebert, Immo 9 SPRL og Grégory Francotte (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Cour constitutionnelle — Belgien)
 (Sag C-473/12) (1)
 (Behandling af personoplysninger - direktiv 95/46/EF - artikel 10 og 11 - oplysningspligt - artikel 13, stk. 1, litra d) og g) - undtagelser - undtagelsernes rækkevidde - privatdetektiver, der handler for et lovreguleret erhvervs kontrolorgan - direktiv 2002/58/EF - artikel 15, stk. 1)
 2014/C 9/19
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Cour constitutionnelle
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Institut professionnel des agents immobiliers (IPI)
 Sagsøgte: Geoffrey Englebert, Immo 9 SPRL og Grégory Francotte
 Procesdeltagere: Union professionnelle nationale des détectives privés de Belgique (UPNDP), Association professionnelle des inspecteurs et experts d’assurances ASBL (APIEA) og Conseil des ministres
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — fortolkning af artikel 11, stk. 1, og artikel 13, stk. 1, litra d), og g), i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281, s. 31), samt artikel 6, stk. 3, TEU — fuldstændig harmonisering? — en medlemsstats mulighed for at indføre en begrænsning af eller en undtagelse til pligten til at give den registrerede person øjeblikkelig oplysning — rækkevidden af undtagelsen til denne forpligtelse — privatdetektivers virksomhed omfattet — i benægtende fald, foreneligheden af artikel 13 i direktiv 95/46/EF med artikel 6, stk. 3, TEU, nærmere bestemt i forhold til lighedsprincippet og princippet om forbud mod forskelsbehandling
 Konklusion
 Artikel 13, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger, skal fortolkes således, at medlemsstaterne ikke har pligt til men mulighed for i deres nationale lovgivning at gennemføre en eller flere af de undtagelser, der er fastsat i denne artikel, fra pligten til at oplyse de registrerede om behandlingen af deres personoplysninger.
 Virksomheden som privatdetektiv, der handler på vegne af et fagligt organ for at efterforske brud på etiske regler for et lovreguleret erhverv, i det foreliggende tilfælde ejendomsmæglererhvervet, er omfattet af den undtagelse, der er fastsat i artikel 13, stk. 1, litra d), i direktiv 95/46.
 (1) EUT C 26 af 26.1.2013.


text:
29.1.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 30/14
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 15. oktober 2010 — Centre hospitalier universitaire de Besançon mod Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura
 (Sag C-495/10)
 ()
 2011/C 30/21
 Processprog: fransk
 Den forelæggende ret
 Conseil d'État
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Centre hospitalier universitaire de Besançon
 Sagsøgt: Thomas Dutrueux, Caisse primaire d'assurance maladie du Jura
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Tillader direktiv 85/374/EØF af 25. juli 1985 (1) henset til bestemmelserne i dets artikel 13 anvendelse af en ansvarsordning på grundlag af den særlige situation for patienter på offentlige sundhedsinstitutioner, for så vidt som denne ordning bl.a. anerkender en ret for patienterne til at modtage erstatning fra disse institutioner, også selv om disse ikke har begået nogen fejl, for skader, der skyldes defekter ved de produkter og apparater, de anvender, uden at dette dog berører institutionens mulighed for at rejse erstatningskrav over for producenten?
 2)
 Begrænser direktivet medlemsstaternes mulighed for at fastsætte ansvaret for personer, der i forbindelse med en tjenesteydelse anvender defekte apparater eller produkter og derved forvolder skader på modtageren af ydelsen?
 (1) Rådets direktiv 85/374/EØF af 25.7.1985 om tilnærmelse af medlemsstaternes administrativt eller ved lov fastsatte bestemmelser om produktansvar (EFT L 210, s. 29).


text:
4.1.1999 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 1/7
 sag C-110/94 (2), INZO) bevares retten til fradrag af ind- tax« (»ACT-skat«)), når både datterselskabet og
 gående afgift, når den afgiftspligtige på grund af omstñn- moderselskabet er hjemmehùrende i den pågñldende
 digheder, som han ikke havde indflydelse på, ikke har medlemsstat?
 anvendt disse goder eller tjenesteydelser til at foretage
 afgiftspligtige transaktioner.
 2) Hvis spùrgsmål 1 skal besvares benñgtende, indebñ-
 rer de ovennñvnte bestemmelser i EF-traktaten da, at
 Bevares retten til fradrag af indgående afgift efter dette et datterselskab hjemmehùrende i UK af et modersel-
 princip også, når den afgiftspligtige ganske vist faktisk skab hjemmehùrende i en anden medlemsstat og/eller
 anvender godet eller tjenesteydelsen til at foretage (udlej- det pågñldende moderselskab har krav på tilbagebe-
 nings-)transaktioner, men på grund af en lovñndring efter taling af et belùb i form af renter af den ACT-skat,
 erhvervelse af godet/tjenesteydelsen, ikke lñngere er beret- datterselskabet har betalt, fordi det i henhold til
 tiget til at give afkald på afgiftsfritagelsen for de dermed national ret ikke kunne få tilladelse til sambeskat-
 foretagne transaktioner, altså faktisk ikke kan foretage ning, eller kan kravet Ð for så vidt der overhovedet
 afgiftspligtige transaktioner? kan rejses et sådant krav Ð kun rejses under en
 erstatningssag på grundlag af de principper, Domsto-
 Bevares retten til fradrag af indgående afgift i et sådant til- len har fastlagt i de forenede sager C-46/93 og
 fñlde af efterfùlgende indtrñdende omstñndigheder også, C-48/93 (dom af 5. marts 1996, Brasserie du PeÃcheur
 når afgiftsfastsñttelserne efter national ret lovligt var SA mod Forbundsrepublikken Tyskland og The
 omfattet af et såkaldt forbehold om efterprùvelse, som Queen mod Secretary of State for Transport, ex parte
 giver mulighed for en hurtig afgiftsfastsñttelse alene på Factortame m.fl., Sml. I, s. 1029), og i sag C-66/95
 grundlag af den afgiftspligtiges angivelser, men på den (dom af 22. april 1997, The Queen mod Secretary of
 anden side giver afgiftsmyndighederne ret til generelt at State for Social Security, ex parte Eunice Sutton,
 korrigere afgiftsfastsñttelsen faktisk og retligt? Sml. I, s. 2163), og er den nationale ret da i hvert af
 tilfñldene forpligtet til at tilvejebringe en mulighed
 for kompensation, selv hvis der i henhold til national
 (1) Sml. I 1998, s. 17. ret ikke kan tilkendes renter (hverken direkte eller i
 (2) Sml. I 1996, s. 857. form af tilbagebetaling eller erstatning) af hovedkrav,
 som sagsùgeren ikke lñngere har på betaling af pen-
 gebelùb?
 3) Er det under de i forelñggelseskendelsen beskrevne
 omstñndigheder foreneligt med de ovennñvnte
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 2. oktober 1998 af High Court of Justice bestemmelser i EF-traktaten, at myndighederne i en
 medlemsstat afslår at yde skattegodtgùrelse til et sel-
 (England and Wales), Chancery Division, i sagerne
 skab hjemmehùrende i en anden medlemsstat, når sta-
 1) Metallgesellschaft Limited, 2) Metallgesellschaft AG og
 ten udbetaler sådanne godtgùrelser til selskaber hjem-
 Metallgesellschaft Handel & Beteiligungen AG, 3) The
 mehùrende i staten og selskaber hjemmehùrende i
 Metal and Commodity Company Limited mod
 Commissioners of Inland Revenue og H. M.


text:
Attorney visse andre medlemsstater i medfùr af bestemmelserne
 i dens dobbeltbeskatningsoverenskomster med disse
 General
 andre medlemsstater?
 (Sag C-397/98)
 (1999/C 1/12)
 4) Hvis spùrgsmål 3) besvares benñgtende, har og havde
 den fùrstnñvnte medlemsstat da på alle relevante tids-
 Ved kendelse afsagt den 2. oktober 1998, indgået til Dom- punkter en forpligtelse til at give et sådant selskab
 stolens Justitskontor den 6. november 1998, har High adgang til en skattegodtgùrelse på samme betingelser
 Court of Justice (England and Wales), Chancery Division, som selskaber hjemmehùrende i staten eller som sel-
 i sagen 1) Metallgesellschaft Limited, 2) Metallgesellschaft skaber hjemmehùrende i medlemsstater, der har eller
 AG og Metallgesellschaft Handel & Beteiligungen AG, havde bestemmelser om betaling af sådanne godtgù-
 3) The Metal and Commodity Company Limited mod relser i deres dobbeltbeskatningsoverenskomster?
 Commissioners of Inland Revenue og H. M. Attorney
 General forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol en
 anmodning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgs- 5) Når der rejses et sådant krav om tilbagebetaling,
 mål: skattegodtgùrelse eller erstatning over for en med-
 lemsstat, kan den da heroverfor gùre gñldende, at
 sagsùgerne ikke har et krav, eller at sagsùgernes krav
 1) Er det under de i forelñggelseskendelsen beskrevne skal nedsñttes, fordi de uanset bestemmelserne i den
 omstñndigheder (1) foreneligt med fñllesskabsretten, nationale lov, der forhindrede dem i at få tilladelse til
 herunder sñrligt med EF-traktatens artikel 6, 52, 58 sambeskatning i henhold til national ret, burde have
 og/eller 73 B, at der i henhold til lovgivningen i en ansùgt om tilladelse til sambeskatning eller rejst krav
 medlemsstat kun er adgang til frivillig sambeskatning om skattegodtgùrelse og have indbragt sagen for
 (således, at et datterselskab kan udlodde udbytte til Commissioners og om nùdvendigt for domstolene til
 moderselskabet uden at betale »advance corporation prùvelse af den afgùrelse, Inspector of Taxes ville
 ---pagebreak--- C 1/8 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende 4.1.1999
 have truffet om at afslå ansùgningen eller kravet, stiger den vñrdigrñnse, der er fastsat i direktiverne på
 under påberåbelse af forrangen og den direkte virk- området?
 ning af bestemmelserne i fñllesskabsretten?
 (1) Rådets direktiv af 14. juni 1993, EFT L 199 af 9.8.1993, s. 54.
 ( ) Anvendelse af Income and Corporation Taxes Act 1988 (lov af
 1
 1988 om indkomstskat og selskabsskat), herunder sñrligt Det
 Forenede Kongeriges skatteretlige regler om udbetaling af
 udbytte fra selskaber hjemmehùrende i Det Forenede Kongeri-
 ge, hvis moderselskaber er hjemmehùrende i andre medlems-
 stater.
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 27. august 1998 af Bundesfinanzhof i sagen
 Finanzamt Goslar mod Brigitte Breitsohl
 (Sag C-400/98)
 (1999/C 1/14)
 Anmodning om prñjudiciel afgùrelse forelagt ved kendelse
 afsagt den 11. juni 1998 af Tribunale Amministrativo
 Regionale per la Lombardia, Milano, i sagen Ordine degli Ved kendelse afsagt den 27. august 1998, indgået til Dom-
 Architetti delle province de Milano e Lodi, samt arkitekt stolens Justitskontor den 9. november 1998, har Bundes-
 Piero De Angelis mod Comune di Milano, samt selskabet finanzhof i sagen Finanzamt Goslar mod Brigitte Breitsohl
 Pirelli, Milano Centrale Servizi SpA og Ente Autonomo forelagt De Europñiske Fñllesskabers Domstol en anmod-
 Teatro


text:
alla Scala ning om prñjudiciel afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 (Sag C-399/98)
 (1999/C 1/13) 1. I henhold til EF-domstolens praksis (dom af 29. februar
 1996, sag C-110/94 (1)) kan også de fùrste investerings-
 omkostninger, der afholdes til brug for en virksomhed,
 anses for ùkonomisk virksomhed i den i artikel 4 i
 Ved kendelse afsagt den 11. juni 1998, indgået til Domsto- direktiv 77/388/EéF (2) anfùrte betydning. Afgiftsmyn-
 lens Justitskontor den 9. november 1998, har Tribunale dighederne skal herved tage virksomhedens erklñrede
 Amministrativo Regionale per la Lombardia, Milano, i hensigter i betragtning. Når myndighederne herefter
 sagen Ordine degli Architetti delle province di Milano e har accepteret, at virksomheden er afgiftspligtig, kan
 Lodi, samt arkitekt Piero De Angelis mod Comune di dette principielt ikke senere ñndres med tilbagevir-
 Milano, samt selskabet Pirelli, Milano Centrale Servizi kende kraft, afhñngigt af, om bestemte begivenheder
 SpA og Ente Autonomo alla Scala forelagt De Europñiske indtrñffer (retssikkerhedsprincippet). Dette gñlder
 Fñllesskabers Domstol en anmodning om prñjudiciel også fradraget for investeringsforanstaltninger.
 afgùrelse af fùlgende spùrgsmål:
 Fùrer dette princip til, at fradragsretten (efter artikel 17
 i direktiv 77/388/EéF) også gñlder for såkaldte inve-
 1) Strider de statslige og regionale regler, som giver en steringer til etablering på grundlag af en hensigt til at
 bygherre (der er indehaver af byggetilladelse, eller som udùve ùkonomisk virksomhed, som er forbundet med
 er grundejer undergivet en byplan) ret til direkte at afgiftspligtige transaktioner, når afgiftsmyndighederne
 gennemfùre byudviklingsarbejde med fuldstñndigt eller allerede fra den fùrste fastsñttelse af afgiftspligten er
 delvis fradrag af skyldig afgift (jf. artikel 11 i lov bekendt med, at den afgiftspligtige person, som påbe-
 nr. 10/77, artikel 28-31 i lov nr. 1150 af 17. august gynder ùkonomisk virksomhed forbundet med afgifts-
 1942 og artikel 8-12 i lombardisk regionallov nr. 60 af pligtige transaktioner, reelt ikke vil påbegynde denne?
 5. december 1977), mod direktiv 93/37/EéF (1), henset
 til principperne om strikt konkurrence, som fñlles-
 skabsretten pålñgger medlemsstaterne på hele området Såfremt det fùrste spùrgsmål besvares bekrñftende:
 for bygge- og anlñgsarbejder af en vñrdi på eller over
 5 000 000 ECU?
 2. Er det ved leveringen af bygninger og byggedele og
 den hertil hùrende jord muligt at begrñnse valgfrihe-
 den til afgiftspligt til bygninger/byggedele?
 2) Kan det Ð uanset de netop nñvnte konkurrencemñs-
 sige principper Ð antages, at fñllesskabsretten tillader
 aftaler mellem forvaltningen og private (som der er (1) Sml. I, s. 857.
 almindelig lovhjemmel for i artikel 11 i lov nr. 241 af (2) EFT L 145 af 13. 6. 1977, s. 1.
 7. august 1990) i sager karakteriseret af forvaltningens
 valg af en borger, med hvem den kan aftale udfùrelse
 af bestemte ydelser, i de tilfñlde at disse ydelser over-


text:
12.11.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 331/4
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 22. september 2011 — Mesopotamia Broadcast A/S METV (sag C-244/10), Roj TV A/S (sag C-245/10) mod Bundesrepublik Deutschland (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Bundesverwaltungsgericht — Tyskland)
 (Forenede sager C-244/10 og C-245/10) (1)
 (Direktiv 89/552/EØF - tv-spredningsvirksomhed - en medlemsstats mulighed for på sit område at forbyde virksomhed, der udøves af et tv-spredningsforetagende, der er etableret i en anden medlemsstat - begrundelse med henvisning til tilsidesættelse af tanken om mellemfolkelig forståelse)
 2011/C 331/06
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Bundesverwaltungsgericht
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Mesopotamia Broadcast A/S METV (sag C-244/10), Roj TV A/S (sag C-245/10)
 Sagsøgt: Bundesrepublik Deutschland
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Bundesverwaltungsgericht — fortolkning af artikel 2a og 22a i Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv- radiospredningsvirksomhed (EFT L 298, s. 23) som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997 (EFT L 202, s. 60) — forbud mod at udøve virksomhed med henvisning til modstrid med tanken om mellemfolkelig forståelse, der gøres gældende af myndighederne i en medlemsstat over for et tv-selskab, der har hjemsted i en anden medlemsstat — udelukkelse af modtagerstatens mulighed for at gribe ind over for udsendelser, der transmitteres til dens område fra andre medlemsstater, af grunde, der falder inden for de ved direktiv 89/552/EØF samordnede områder — modstrid med tanken om mellemfolkelig forståelse som forbudsgrund, der falder inden for de ved direktivet samordnede områder
 Konklusion
 Artikel 22a i Rådets direktiv 89/552/EØF af 3. oktober 1989 om samordning af visse love og administrative bestemmelser i medlemsstaterne vedrørende udøvelse af tv- radiospredningsvirksomhed, som ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/36/EF af 30. juni 1997, skal fortolkes således, at faktiske omstændigheder som de i hovedsagerne foreliggende, der er omfattet af en bestemmelse i national ret om forbud mod tilsidesættelse af tanken om mellemfolkelig forståelse, skal anses for at være omfattet af begrebet »tilskyndelse til had på grund af race, køn, religion eller nationalitet«. Denne artikel er ikke til hinder for, at en medlemsstat på grundlag af generel lovgivning, såsom Gesetz zur Regelung des öffentlichen Vereinsrechts (lov om foreninger) af 5. august 1964, som ændret ved artikel 6 i lov af 21. december 2007, træffer foranstaltninger over for et tv-spredningsforetagende, der er etableret i en anden medlemsstat, med den begrundelse, at dette foretagendes virksomhed og formål er i strid med forbuddet mod tilsidesættelse af tanken om mellemfolkelig forståelse, forudsat at disse foranstaltninger ikke forhindrer selve retransmissionen på modtagermedlemsstatens område af fjernsynsudsendelser, der sendes af dette foretagende fra en anden medlemsstat, hvilket det tilkommer den nationale ret at efterprøve.
 (1) EUT C 234 af 28.8.2010.


text:
19.9.2016
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 343/23
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg (Tyskland) den 3. juni 2016 — B mod Land Baden-Württemberg
 (Sag C-316/16)
 (2016/C 343/36)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Verwaltungsgerichtshof Baden-Württemberg
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: B
 Sagsøgt: Land Baden-Württemberg
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Er det på forhånd udelukket, at idømmelsen og den efterfølgende fuldbyrdelse af en fængselsstraf kan føre til, at den tætte integration af en unionsborger, der indrejste i værtsmedlemsstaten i en alder af tre år, kan anses for afbrudt, således at der ikke foreligger et uafbrudt ophold i ti år som omhandlet i artikel 28, stk. 3, litra a), i direktiv 2004/38 (1), og at der derfor ikke skal ydes beskyttelse mod udsendelse i henhold til artikel 28, stk. 3, litra a), i direktiv 2004/38, når unionsborgeren efter indrejsen i en alder af tre år har tilbragt hele sit liv i den pågældende værtsmedlemsstat, ikke længere har nogen tilknytning til den medlemsstat, hvor han er statsborger, og lovovertrædelsen, der har ført til idømmelse og fuldbyrdelse af en fængselsstraf, først er blevet begået efter 20 års ophold?
 2)
 Såfremt spørgsmål 1 besvares benægtende: Skal den fængselsstraf, der er blevet idømt for den lovovertrædelse, der er anledning til udsendelsen, lades ude af betragtning ved bedømmelsen af spørgsmålet om, hvorvidt fuldbyrdelsen af en fængselsstraf fører til, at den tætte integration afbrydes?
 3)
 Såfremt spørgsmål 1 og 2 besvares benægtende: Hvilke kriterier er afgørende for, om den pågældende unionsborger i et sådant tilfælde alligevel er omfattet af beskyttelsen mod udsendelse i henhold til artikel 28, stk. 3, litra a), i direktiv 2004/38?
 4)
 Såfremt spørgsmål 1 og 2 besvares benægtende: Findes der ufravigelige EU-retlige bestemmelser vedrørende fastsættelsen af det »tidspunkt, hvor spørgsmålet om udsendelse opstår«, og hvor der skal foretages en samlet vurdering af den pågældende unionborgers situation med henblik på at efterprøve, i hvilket omfang det forhold, at opholdet har været afbrudt i løbet af de ti år, der går forud for udsendelsen af den pågældende, afskærer denne fra den øgede beskyttelse?
 (1) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29.4.2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område, om ændring af forordning (EF) nr. 1612/68 og om ophævelse af direktiv 64/221/EØF, 68/360/EØF, 72/194/EØF, 73/148/EØF, 75/34/EØF, 75/35/EØF, 90/364/EØF, 90/365/EØF og 93/96/EØF (EUT L 158, s. 77).


text:
28.4.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 95/20
 Sag anlagt den 12. februar 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Storhertugdømmet Luxembourg
 (Sag C-76/07)
 (2007/C 95/36)
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Stromsky, som befuldmægtiget)
 Sagsøgt: Storhertugdømmet Luxembourg
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 31 i Kommissionens direktiv 2005/28/EF af 8. april 2005 om principper og detaljerede retningslinjer for god klinisk praksis i forbindelse med testpræparater til human brug og om krav i forbindelse med tilladelse til fremstilling eller import af sådanne præparater (1), idet det ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet;
 Subsidiært:
 Det fastslås, at Storhertugdømmet Luxembourg har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 31 i Kommissionens direktiv 2005/28/EF af 8. april 2005 om principper og detaljerede retningslinjer for god klinisk praksis i forbindelse med testpræparater til human brug og om krav i forbindelse med tilladelse til fremstilling eller import af sådanne præparater, idet det ikke har underrettet Kommissionen om, at det har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme direktivet.
 —
 Storhertugdømmet Luxembourg tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Fristen for gennemførelse af direktiv 2005/28/EF udløb den 29. januar 2006.
 (1) EUT 91, s. 13.


text:
27.10.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 380/19
 Sag anlagt den 1. september 2014 — Red Lemon Incorporation mod KHIM — Lidl Stiftung (ABTRONIC)
 (Sag T-643/14)
 2014/C 380/25
 Stævningen er affattet på tysk
 Parter
 Sagsøger: Red Lemon Incorporation (Hongkong, Folkerepublikken Kina) (ved advokaterne T. Wieland og S. Müller)
 Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)
 Den anden part i sagen for appelkammeret: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Tyskland)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Afgørelse truffet den 15. maj 2014 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1899/2013-1) annulleres og indsigelsen forkastes.
 —
 Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Ansøger om EF-varemærket: Red Lemon Incorporation
 Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »ABTRONIC« for varer i klasse 9 — EF-varemærkeansøgning nr. 8 1 84 632
 Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Lidl Stiftung & Co. KG
 Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Den internationale registrering af ordmærket »TRONIC« for varer i klasse 9
 Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen taget til følge
 Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen
 Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.


text:
30.8.2008
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 223/43
 Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 27. juni 2008 — Denka International mod Kommissionen
 (Sag T-30/07) (1)
 (Annullationssøgsmål - direktiv 2006/92/EF - maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af dichlorvos - sagsøger ikke individuelt berørt - afvisning)
 (2008/C 223/74)
 Processprog: engelsk
 Parter
 Sagsøger: Denka International BV (Barneveld, Nederlandene) (ved avocats K. Van Maldegem og C. Mereu)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. Parpala og B. Doherty, som befuldmægtigede)
 Sagens genstand
 Påstand om annullation af Kommissionens direktiv 2006/92/EF af 9. november 2006 om ændring af bilagene til Rådets direktiv 76/895/EØF, 86/362/EØF og 90/642/EØF for så vidt angår maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer af captan, dichlorvos, ethion og folpet (EUT L 311, s. 31).
 Konklusion
 1)
 Sagen afvises.
 2)
 Denka International BV bærer sine egne omkostninger og betaler de af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber afholdte omkostninger.
 (1) EUT C 82 af 14.4.2007.


text:
30.4.2004
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 118/25
 DOMSTOLENS DOM
 (Store Afdeling)
 af 28. april 2004
 i sag C-373/02, Sakir Öztürk mod Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Oberster Gerichtshof) (1)
 (Artikel 9 i associeringsaftalen EØF-Tyrkiet - artikel 3 i afgørelse nr. 3/80 - ligebehandlingsprincippet - artikel 45, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 1408/71 - social sikring af vandrende arbejdstagere - arbejdsophørspension - førtidspension ved arbejdsløshed - betingelse om, at arbejdstageren skal have oppebåret ydelser ved arbejdsløshed i den pågældende medlemsstat)
 (2004/C 118/43)
 Processprog: tysk
 I sag C-373/02, angående en anmodning, som Oberster Gerichtshof (Østrig) i medfør af artikel 234 EF har indgivet til Domstolen for i den for nævnte ret verserende sag, Sakir Öztürk mod Pensionsversicherungsanstalt der Arbeiter, at opnå en præjudiciel afgørelse vedrørende fortolkningen af artikel 9 i aftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Tyrkiet, der blev undertegnet i Ankara den 12. september 1963 dels af Republikken Tyrkiet, dels af EØF's medlemsstater og Fællesskabet, og indgået, godkendt og bekræftet på Fællesskabets vegne ved Rådets afgørelse 64/732/EØF af 23. december 1963 (Samling af Aftaler indgået af De Europæiske Fællesskaber, bind 3, s. 541) og af artikel 45, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere, selvstændige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der flytter inden for Fællesskabet, som ændret og ajourført ved Rådets forordning (EF) nr. 118/97 af 2. december 1996 (EFT 1997 L 28, s. 1), har Domstolen (Store Afdeling), sammensat af præsidenten, V. Skouris, afdelingsformændene P. Jann, C.W.A. Timmermans, C. Gulmann og J.N. Cunha Rodrigues samt dommerne J.-P. Puissochet, R. Schintgen (refererende dommer), F. Macken, N. Colneric, S. von Bahr og K. Lenaerts; generaladvokat: D. Ruiz-Jarabo Colomer; justitssekretær: R. Grass, den 28. april 2004 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 Artikel 3, stk. 1, i associeringsrådets afgørelse nr. 3/80 af 19. september 1980 om anvendelsen af De Europæiske Fællesskabers medlemsstaters sociale sikringsordninger på tyrkiske arbejdstagere og på deres familiemedlemmer skal fortolkes således, at den er til hinder for anvendelsen af en medlemsstats lovgivning, hvorefter erhvervelse af ret til førtidig alderspension ved arbejdsløshed er betinget af, at den pågældende i en vis periode forud for pensionsansøgningen kun har oppebåret ydelser fra denne medlemsstats arbejdsløshedsforsikring.
 (1) EFT C 7 af 11.01.2003.


text:
4.9.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 293/38
 Sag anlagt den 10. juli 2017 — UF mod EPSO
 (Sag T-422/17)
 (2017/C 293/48)
 Processprog: litauisk
 Parter
 Sagsøger: UF (ved advokat L. Gudaitės)
 Sagsøgt: Det Europæiske Personaleudvælgelseskontor (EPSO)
 Sagsøgerens påstande
 —
 Annullation af EPSO’s afgørelse af 4. april 2017 om at udelukke sagsøgeren fra udvælgelsesprøven EPSO/AD/335/16 til ansættelse af litauisksprogede juristlingvister.
 —
 Sagsøgte tilpligtes at tillade sagsøgeren at rette en åbenbar fejl ved at ændre kendskabet til polsk fra B1 til C1.
 —
 Det fastslås, at sagsøgeren kan genoptage udvælgelsesprøven til ansættelse af litauisksprogede juristlingvister.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført to anbringender.
 1.
 Første anbringende er, at sagsøgte har tilsidesat sagsøgerens berettigede forventninger og vildledt ham, da den bekræftede, at hans ansøgning om at deltage i udvælgelsesprøven opfyldte alle krav.
 —
 Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte ved den 9. januar 2017 at bekræfte, at hans ansøgning opfyldte alle krav i meddelelsen om udvælgelsesprøven, og ved at have tilladt ham at deltage i de computerbaserede prøver, vildledte ham og ikke gav ham mulighed for at rette en åbenbar skrivefejl vedrørende kendskabet til polsk, på grundlag af hvilken han senere blev udelukket fra udvælgelsesprøven.
 2.
 Andet anbringende er, at sagsøgte har tilsidesat sagsøgerens rettigheder og berettigede forventninger, da den udelukkede ham fra udvælgelsesprøven til ansættelse af litauisksprogede juristlingvister.
 —
 Sagsøgeren har gjort gældende, at sagsøgte ved skrivelsen af 4. april 2017, henset til det i ansøgningen anførte kendskab til polsk, uberettiget udelukkede ham fra udvælgelsesprøven, eftersom sagsøgte er vidende om hans aktuelle kendskab til polsk på grundlag af de oplysninger, der er anført i ansøgningen til en anden udvælgelsesprøve (EPSO/AD/328/16), og på grundlag af resultaterne af denne udvælgelsesprøve. Sagsøgeren har anført, at udvælgelseskomitéen i henhold til Rettens retspraksis er ansvarlig for behørigt at bedømme de indsendte eksamensbeviser eller universitetsgrader eller den erhvervserfaring, som hver ansøger fremlægger, og dens afgørelse om at udelukke en ansøger fra en udvælgelsesprøve anses for at være en bebyrdende retsakt som omhandlet i tjenestemandsvedtægtens artikel 91, stk. 1.


text:
23.2.2015
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 65/15
 Domstolens dom (Syvende Afdeling) af 18. december 2014 — Europa-Kommissionen mod Republikken Polen
 (Sag C-639/13) (1)
 ((Traktatbrud - direktiv 2006/112/EF - moms - reduceret sats - varer til brandbeskyttelse))
 (2015/C 065/21)
 Processprog: polsk
 Parter
 Sagsøger: Europa-Kommissionen (ved L. Lozano Palacios og M. Owsiany-Hornung, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Republikken Polen (ved B. Majczyna, som befuldmægtiget)
 Konklusion
 1)
 Republikken Polen har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 96-98 i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem, sammenholdt med bilag III til dette direktiv, idet den har anvendt en reduceret merværdiafgiftssats på leveringer af varer til brandbeskyttelse som opregnet i bilag nr. 3 til lov af 11. marts 2004 om afgift på varer og tjenesteydelser.
 2)
 Republikken Polen betaler sagens omkostninger.
 (1) EUT C 45 af 15.2.2014.


text:
24.9.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 282/51
 Sag anlagt den 12. juli 2011 — ZZ mod Kommissionen
 (Sag F-66/11)
 2011/C 282/97
 Processprog: fransk
 Parter
 Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Rodrigues, A. Blot og C. Bernard-Glanz)
 Sagsøgt: Europa-Kommissionen
 Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten
 Annullation af den af formanden for udvælgelseskomitéen »EPSO/AST/111/10 (AST 1)« trufne afgørelse om ikke at give sagsøgeren adgang til færdighedstesten.
 Sagsøgerens påstande
 —
 Principalt:
 —
 Annullation af afgørelsen af 7. april 2011 om afslag på at give sagsøgeren adgang til at deltage i færdighedstesten for udvælgelsesprøve EPSO/AST/111/10 — Sekretærer i lønklasse AST 1.
 —
 Følgelig fastslås, at sagsøgeren genindtræder i den ved nævnte udvælgelsesprøve fastsatte ansættelsesprocedure, om fornødent ved afholdelse af en ny færdighedstest.
 —
 Subsidiært: i tilfælde af, at sagsøgeren ikke får medhold i den principale påstand, tilpligtes sagsøgte at betale et beløb, som foreløbigt og efter billighed fastsættes til 20 000 EUR i erstatning for det økonomiske tab, med tillæg af morarenter i henhold til den lovbestemte rentesats fra den dato, hvor der afsiges dom i sagen.
 —
 Under alle omstændigheder tilpligtes sagsøgte at betale et beløb, som foreløbigt og efter billighed fastsættes til 20 000 EUR i erstatning for det ikke-økonomiske tab, med tillæg af morarenter i henhold til den lovbestemte rentesats fra den dato, hvor der afsiges dom i sagen.
 —
 Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.


text:
16.7.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 211/18
 Appel iværksat den 24. maj 2011 af Areva til prøvelse af Rettens dom (Anden Afdeling) afsagt den 3. marts 2011 i de forenede sager T-117/07 og T-121/07, Areva m.fl. mod Kommissionen
 (Sag C-247/11 P)
 2011/C 211/36
 Processprog: fransk
 Parter
 Appellant: Areva SA (ved Rechtsanwältin A. Schild)
 Den anden part i appelsagen: Alstom og Europa-Kommissionen
 Appellanten har nedlagt følgende påstande
 —
 Den appellerede dom ophæves.
 —
 Såfremt Domstolen skønner, at sagen er moden til endelig påkendelse:
 —
 Principalt; annullation af følgende artikler i den anfægtede beslutning:
 —
 artikel 1, litra c).
 —
 artikel 2, litra c).
 —
 Subsidiært; appellantens bøde nedsættes væsentligt.
 —
 Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder appellantens omkostninger for Retten.
 —
 Såfremt Domstolen skønner, at sagen ikke er moden til endelig påkendelse, hjemvises sagen til en afdeling ved Retten i Første Instans i en anderledes sammensætning og afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.
 Anbringender og væsentligste argumenter
 Appellanten har fremført fire anbringender til støtte for appellen.
 Det første anbringende vedrører Rettens tilsidesættelse af reglerne om begrundelse og retten til forsvar i forbindelse med vurderingen af Areva SA's faktiske udøvelse af bestemmende indflydelse på Areva T&D og Areva T&D AG i perioden mellem den 9. januar og den 11. maj 2004. I denne henseende har appellanten bemærket, at Retten har tilsidesat artikel 36 og 53 i protokol nr. 3 vedrørende statutten for Den Europæiske Unions Domstol (Rettens forpligtelse til at begrunde sin egen dom), for så vidt som den i den appellerede doms præmis 150 har sat sine egne argumenter i stedet for Kommissionens argumenter ved efterfølgende at tilføje grunde til den anfægtede beslutning, der ikke er anført heri. Appellanten har også gjort gældende, at Retten har tilsidesat begrundelsespligten i det omfang dens argumenter ikke gør det muligt at forstå begrundelsen for, at den ikke har fulgt appellantens argumentation. Endelig har appellanten bemærket, at Retten har tilsidesat Areva SA's ret til forsvar ved at pålægge selskabet at føre et umuligt bevis (probatio diabolica) i forbindelse med påvisningen af, at moderselskabet ikke har udøvet bestemmende indflydelse på sine datterselskaber, og ved at afvise at lade selskabet udtale sig om de nye argumenter, som Retten har suppleret den anfægtede beslutning med.
 Det andet anbringende vedrører en retlig fejl i anvendelsen af reglerne om solidarisk betaling af bøder, hvilket medfører en tilsidesættelse af principperne om retssikkerhed og om individuelle straffe. Appellanten har gjort gældende, at Retten ved at pålægge bøder, der får den virkning, at der skabes en »faktisk« solidaritet mellem to selskaber, som aldrig har været en del af samme økonomiske enhed, har tilsidesat de ovennævnte principper.
 Det tredje anbringende vedrører Rettens fejlagtige fortolkning af reglerne om den retsstridige delegation af Kommissionens beføjelser, Rettens begrundelsesfejl og tilsidesættelsen af princippet om individuelle straffe og sanktioner for manglende klar fordeling af ansvaret mellem meddebitorer i forbindelse med en solidarisk hæftelse. Areva SA har i denne forbindelse dels gjort gældende, at Retten har begået en retlig fejl, idet den har baseret sig på en fortolkning af


text:
Kommissionens beslutning, der er i modstrid med denne beslutnings formål, for at finde en »løsning«, der uden at være holdbar i retlig henseende gør det muligt for den at afvise appellantens argumenter vedrørende delegation af Kommissionens beføjelser. Dels har appellanten gjort gældende, at Rettens løsning tilsidesætter de generelle principper om retssikkerhed og individuelle straffe.
 Det fjerde og sidste anbringende vedrører en retlig fejl i anvendelsen af principperne om proportionalitet og ligebehandling med hensyn til den bøde, som Areva SA blev pålagt solidarisk. Appellanten har anført, at Retten ved ikke at gøre brug af sin fulde prøvelsesret og ved at bekræfte en fordeling af bøderne, der ikke tager hensyn til varigheden af den begåede overtrædelse, har tilsidesat de nævnte principper.