text:
logistických centrech nebo přeprava odpadů.
 Ve spolupráci s dalšími složkami a referátem integrace ČIŽP budou prováděny kontroly v rámci zákona o IPPC, se zaměřením
 na povinnosti týkající se odpadového hospodářství.
 Stejně jako v předchozích letech, čeká i letos inspekci množství kontrol a i řešení složitých případů. Je potřeba směřovat inspekci
 spíše na řešení složitějších případů s vyšším
 vlivem na životní prostředí. Zákon o odpadech svěřuje zcela stejné kontrolní kompetence, jaké má ČIŽP, také všem obecním úřadům
 obcí s rozšířenou působností a všem krajským úřadům.
 Ing. Petr Havelka,
 vedoucí Odboru odpadového hospodářství,
 Přehled složkových úkolů na rok 2008
 ♦ Kontroly různých typů zařízení k odstraňování odpadů (oprávněných i neoprávněných –
 skládky, spalovny, dekontaminační a biodegradační plochy, ukládání odpadů na povrch
 terénu, apod.)
 Kontroly různých typů zařízení k využívání odpadů (oprávněných i neoprávněných kompostárny, bioplynové stanice, využití stavebních odpadů, ukládání odpadů na povrch
 terénu, výrobny TAP, autovrakoviště, zařízení dle § 14 odst. 2)
 Kontroly různých typů zařízení ke sběru a výkupu odpadů (oprávněných i neoprávněných sběrny barevných kovů, autovrakoviště – sběr výkup, sběrné dvory, apod.)
 Zpětný odběr výrobků dle § 38 zákona o odpadech a nakládání s elektrozařízením a
 elektroodpady + povinnosti dle § 37 (povinné osoby, poslední prodejci, místa ZOV, apod.)
 Kontroly průmyslových podniků a jiných původců odpadů (průmyslové podniky, velcí
 producenti odpadů, původci nebezpečných odpadů, původci problematických druhů
 odpadů, apod.)
 Kontroly dodržování chemického zákona (obecně, detergenty, apod.) a zákona o biocidních
 přípravcích (kontroly značení, balení, apod.)
 Kontroly dle zákona o obalech
 O D PA DY 2 / 2 0 0 8 – 17
 V Praze začala jezdit první tři nová svozová vozidla odpadu
 s pohonem na zemní plyn (CNG).
 ejich uvedením do provozu startuje ekologický projekt, který má minimalizovat negativní vliv svozu odpadu na kvalitu ovzduší.
 První tři vozy zahájily obměnu stávajících vozidel s naftovým pohonem za vozidla na zemní plyn. V březnu 2008 budou dodána další
 dvě zcela nová vozidla určená pro údržbu
 a čištění komunikací, do konce roku by jich
 mělo být dodáno celkem pět.
 Praha se tak zařadila mezi evropské metropole, jakými jsou například Madrid, Berlín,
 Paříž, i menší města Švédska nebo Švýcarska, které už výhody komunálních vozů na
 tento ekologický pohon využívají.
 Normované emisní hodnoty:
 Škodlivina (g/kWh výkonu)
 Uhlovodíky (HC)
 Částice (PM)
 »Nespornou předností vozidel poháněných
 zemním plynem je snížení emisí. Redukce
 škodlivin významně ovlivňuje tvorbu smogu
 a přízemního ozonu. Nemalou výhodou je
 mnohem tišší provoz těchto vozidel – jejich
 hladina hluku je o 20 % nižší, než u běžných
 svozových vozů,« říká generální ředitel Pražských služeb Patrik Roman.
 U vozidel budou instalovány speciální prachové filtry, které zachycují jemné prachové
 částice. Přispějí tak k omezení emisí v nejexponovanějších částech města, kde jsou pevné
 aerosoly z dopravy jedním z hlavních environmetálních »strašáků«.
 Porovnání naftového a plynového pohonu
 Vozidla s motorem a aparaturou pro spalování zemního plynu NGT pocházejí ze sériové
 produkce výrobního závodu pro nákladní vozidla. Výrobní program speciálních komunálních
 podvozků Mercedres-Benz má u naftových pohonů emisní provedení EURO 4, u variant
 s pohonem na zemní plyn CNG pak splňuje velmi přísnou normu EEV. Jde o sériově


text:
vyráběné provedení motoru a plynové aparatury, tedy nejde o přestavbu. Plynová aparatura
 je integrována do rámu vozidla vč. ochranných prvků proti poškození zásobníků. Plynový
 pohon má minimální celkové emise plynných škodlivin a pevných částic (PM), nízké emise
 hluku – motory se vyznačují velmi tichým chodem a »měkkým« záběrem i při maximálním
 18 – O D PA DY 2 / 2 0 0 8
 Vyšší náklady na pořízení vozidel jsou vyváženy levnějším provozem. Počáteční investice do vozu na plynový pohon je o jeden až
 dva miliony korun vyšší než u vozu s naftovým pohonem, náklady na pohonné hmoty
 jsou však oproti benzínu a naftě téměř poloviční. Při předpokládaných zhruba deseti letech provozu vozidla vychází provoz jako levnější.
 Na nákup nových vozidel přispělo hl. m. Praha dvěma miliony korun. Patrik Roman k tomu
 říká: »Vstupní investice jsou tak vysoké, že
 kdyby nebylo podpory města a Pražské plynárenské, a. s., asi bychom se rozhodovali mnohem obtížněji.« Vozidla jsou nasazena ve dvojsměnném provozu v centrálních částech města,
 jako je Praha 1 nebo Praha 7, kde jsou zaznamenány nejvyšší imise prachových částic.
 Srovnání emisních hodnot
 Euro4 – Euro5 – EEV
 Vozidla NTG
 o d p a dy. i h n e d . c z / v y u z i t i
 OD19_20
 Recollect Service – ekologicky solidární
 vratný systém průmyslových obalů
 Výměna zboží je jedním z nejdůležitějších faktorů spolupráce
 států celého evropského kontinentu a dalších zemí. Stále
 delší přepravní cesty vyžadují používání takových obalů,
 které jsou schopny zboží nejen spolehlivě ochránit před
 vnějšími vlivy při přepravě či překládce, ale také ochránit
 vnější prostředí před únikem těchto látek a kontaminací
 životního prostředí. Jde o sňatek z rozumu – obal a zboží se
 potřebují navzájem.
 edním z takových obalů je IBC kontejner
 (Intermediate Bulk Container). Odbornou
 veřejností je tento obal považován za jeden
 z nejprogresivnějších obalů pro uchovávání
 a přepravu středně velkých množství kapalin
 a částečně i sypkých hmot. Jeho konstrukce
 a materiálové provedení jej předurčuje k opakovanému použití pro většinu dnes vyráběných a distribuovaných chemikálií a dalších
 produktů. Původně byl vyvinut zejména k balení nebezpečných chemikálií, dnes je využíván prakticky ve všech segmentech průmyslu.
 Balí se do nich prakticky všechno, co teče (nebo se sype) a snáší se (tj. nereaguje) s vysokohustotním polyethylenem – petrochemické
 výrobky, farmaceutické látky, potraviny, stavební hmoty, agrochemikálie, hořlaviny, žíraviny. Pro tento účel mají IBC obaly nejrůznější certifikáty, zejména hygienický atest pro
 balení potravin a tzv. UN certifikát pro balení
 chemikálií, popř. báňský certifikát pro balení
 hořlavin.
 IBC kontejner v provedení pro hořlaviny
 py odeberou do vratného systému i v Číně nebo USA a obráceně.
 Vše je velmi jednoduché. Objednatel služby,
 neboli ten, kdo spotřeboval produkt balený
 v IBC kontejneru a zůstává mu v rukou či na
 sběrném dvoře nevyčištěný prázdný obal,
 vyplní formulář, který je současně i »deklarací zodpovědnosti« za ochranu životního
 prostředí. Tento formulář putuje světem spolu s každým jednotlivým kusem obalu k výrobci obalů. Pokud by se snad formulář nebyl po ruce, bývá volně ke stažení v různých
 jazykových mutacích na webu výrobců IBC
 kontejnerů, např. www.mausergroup.de.

type: other


text:
Výrobce jednak ze svého dispečinku kontaktuje
 svého partnera pro Recollect Servis v dané
 lokalitě, který použité nevyčištěné IBC kontejnery ve lhůtě do 30 dnů vyzvedne, jednak
 zašle objednateli podklady s požadavky na
 kvalitu kontejnerů určených pro Recollect
 Servis (viz rámeček 1). Jejich splnění v uvedené 30denní lhůtě je podmínkou nutnou pro
 samotnou realizaci sběru použitých obalů. Je
 OD-000322
 V současné době se na trhu vyskytuje nepřeberné množství variant materiálů IBC kontejnerů, které lze v podstatě zařadit do tří
 Nejčastěji se používají IBC kontejnery
 v klasickém provedení - plastová, dřevěná ne-
 bo kovová paleta, ocelová klec, plastová nádrž
 (obr. 1). Druhým typem jsou IBC kontejnery
 nerezové, u nichž je podpůrná konstrukce
 z pozinkované nebo nerezové oceli a nádrž
 z nerezové oceli. Třetím typem jsou celoplastové IBC kontejnery. Objem mají zpravidla
 600, 800, 1200, ale nejčastěji 1000 litrů.
 Samozřejmě je možné balit zboží pokaždé
 do nových obalů. Existuje však ekologicky
 solidární vratný systém obalů tzv. Recollect
 V celosvětovém měřítku nelze dost dobře
 zorganizovat, aby IBC kontejnery, použité
 např. pro určitou chemikálii, byly tou samou
 chemikálií u stejného či jiného výrobce plněny opakovaně. Významní výrobci IBC kontejnerů se svými partnery proto organizují svoz
 použitých nevyčištěných IBC kontejnerů od
 různých spotřebitelů na jedno místo. Zde jsou
 kontejnery podle předem stanovených kritérií
 (fyzický stav palety, ocelové klece a vnitřní
 platové nádrže, venkovní a vnitřní znečištění
 a výskyt zbytků plněné látky) dále tříděny,
 zpracovávány a znovu uváděny do oběhu.
 Smyslem je maximální možná ochrana životního prostředí, úspora nákladů a unifikace.
 Už vzhledem k robustnosti konstrukce IBC
 kontejnerů se jejich opakované používání logicky nabízí. Jde o celosvětový systém, výhodou je zejména, že stejný použitý obal z Evro-
 O D PA DY 2 / 2 0 0 8 – 19
 nutno si uvědomit, že se často pohybujeme
 v segmentu nebezpečného zboží, a splnění
 vyjmenovaných požadavků je s ohledem na
 ochranu životního prostředí rozhodně na
 Z uvedeného plyne, že podmínky služby
 Recollect Servis jsou nastaveny tak, aby
 v žádném případě nemohlo nastat jakékoli nebezpečí pro životní prostředí, ani obslužné
 manipulanty. Pokud tyto podmínky nejsou
 splněny, pak se nejedná o použitý nevyčištěný
 obal zařazený do systému Recollect Servis,
 kterého se zadavatel může pohodlně zdarma
 zbavit, nýbrž o nebezpečný odpad, jehož likvidace je finančně náročná a řídí se zvláštními předpisy.
 IBC kontejnery v klasickém provedení
 Při nesplnění podmínek může být odmítnut
 sběr IBC kontejnerů určených pro Recollect
 Servis, případně jsou vráceny zpět na náklady
 Čištění nadbytečných zbytků původní náplně v IBC kontejnerech se provádí na náklady
 objednatele v ceně 1,80 eur za každý přebytečný kilogram nevyprázdněné náplně. Poškozené IBC kontejnery se odborně likvidují taktéž na náklady objednatele, a to v ceně 41
 eur/ks.
 Pokud se objednatel nevyděsí náročných
 podmínek a dobrovolně se rozhodne chránit
 životní prostředí, pak se sám zařadí do systému vratných obalů. A to tak, že vyplní objednávkový formulář a odešle ho na faxové číslo. Objednatel mj. vyplní údaje o sobě, dále
 jméno výrobce obalů, druh palety, název a UN
 číslo produktu, jméno dodavatele a datum.
 A v neposlední řadě podepíše souhlas s podmínkami Recollect Servisu.
 Jednotlivé součásti IBC


text:
kontejnerů jsou připraveny k opravě nebo výměně. Kontejner
 s novou nádrží má prakticky stejnou užitnou hodnotu jako nový
 Doprava vyprázdněných nevyčištěných obalů
 na sběrné místo probíhá v režimu dohody
 ADR. Kontejnery jsou v zásadě roztříděny do
 tří skupin.
 Pokud je paleta, klec i nádrž v pořádku,
 resp. lze opravit a nádrž lze vymýt, pak jsou
 kontejnery vymyty a poslány do nového oběhu. Když je paleta a klec v pořádku, ale nádrž
 Požadavky na kvalitu kontejnerů určených pro Recollect Servis
 ♦ IBC kontejnery musejí být prázdné, povolený nevyprázdnitelný zbytek činí 0,1 % nominální
 ♦ Nesmějí být vně znečištěny od vyprázdněného produktu
 ♦ Všechny uzávěry původní a hermeticky uzavřené
 ♦ Klece a palety nesmějí být nevratně poškozeny
 ♦ Jsou k dispozici záznamy o poslední náplni, jakož i kompletní výstražné vnější nálepky
 v případě nebezpečných chemikálií
 ♦ Jsou k dispozici bezpečnostní listy o poslední náplni a musejí být na vyžádání předloženy
 ♦ Pokud byla poslední náplň toxická, hořlavá, zapáchající, karcinogenní či mutagenní, pak
 obaly musejí být neutralizovány a opatřeny viditelně nálepkou »Neutralizováno«
 20 – O D PA DY 2 / 2 0 0 8
 nelze vymýt nebo je nevratně poškozena, provede se její výměna a poté je kontejner poslán
 do nového oběhu. Pokud ani jedna část IBC
 kontejneru není znovu použitelná ani jako náhradní díl, je kontejner určen k likvidaci. Postupy znovuuvedení IBC kontejnerů do oběhu
 jsou různými firmami nazývány různě, nejčastěji repase, rekondice apod. Důležitější však
 je, že existuje služba, která použité IBC kontejnery popsanými způsoby vrací do oběhu.
 Nutné manipulace, jako jsou vymývání použitých IBC kontejnerů spojené s neutralizací odpadních vod a i likvidace zbytků použitých
 komponent IBC kontejnerů, probíhají samozřejmě podle platné legislativy té které země.
 Součástí prací bývá i označení použitých
 vnitřních plastových nádob, tlaková zkouška
 do oběhu znovuuvedených IBC kontejnerů,
 případně plombování vyprazdňovacích kohoutů po provedené tlakové zkoušce. IBC
 kontejnery s novými vnitřními nádržemi mají
 prakticky stejnou užitnou hodnotu jako nové.
 IBC kontejnery s vymytými vnitřními plastovými nádržemi lze opětně použít k průmyslovým účelům.
 Jeden faktor je významný. Obaly se na nebezpečné látky mohou obecně používat jen po
 dobu maximálně pěti let. Chrání se tím veřejnost i okolí. To znamená, že i kdyby jednotlivý obal vypadal po pěti letech používání pořád dobře, měl vyměněny náhradní díly (zejména vypouštěcí kohout a kryt plnicího otvoru) a byl plně funkční, je třeba ho vyřadit. Je
 to velmi rozumné opatření předepsané dohodou ADR a je nutné ho dodržet.
 Vratný systém použitých obalů si díky tomuto opatření zachovává kvalitu a úroveň.
 Vratným, odborně ošetřeným obalům tak lze
 plně důvěřovat při používání.
 Úspora nákladů při koupi jednoho až tří
 kusů kontejnerů, které potřebovaly pouze vymýt, představuje 35 % oproti cenám nových
 kontejnerů. U kontejnerů s vyměněnou nádrží
 je to dokonce 54 %.
 Z toho jednoznačně plyne, že používání
 IBC kontejnerů z vratného systému Recollect
 Servis je významnou konkurenční výhodou na
 trhu. A navíc – díky službě Recollect Servis –
 nenacházíme na improvizovaných skládkách
 a silničních příkopech vyřazené kontaminované obaly.
 Recollect Service je ekologicky solidární
 systém, který je levnou a plnohodnotnou variantou k použití nových


text:
IBC kontejnerům. Firmy, které ho využívají napříč celou Evropou,
 přispívají k nezanedbatelným úsporám surovin a energie .
 Obal Centrum, s. r. o.,
 OD21_23
 Co očekávat od nové
 směrnice o bateriích?
 Každoročně se na trh v České republice uvádí kolem 30 000
 tun baterií a akumulátorů nejrůznějších typů, velikostí
 i chemického složení. Velká část těchto výrobků stále ještě
 obsahuje toxické látky (olovo, kadmium), a proto je sběru
 a recyklaci použitých baterií tradičně věnována velká
 legislativě i praxi v ČR můžeme zaregistrovat určité rozpory. Zatímco původní směrnice 91/157/ES přikazovala soustředit
 se na správnou eliminaci a zneškodnění baterií s obsahem olova, kadmia a rtuti, Česká republika zavedla odpovědnost výrobců za
 všechny typy baterií a akumulátorů (viz § 38
 zákona o odpadech) od února 2002. Při stanovování cílů (viz POH ČR) a podrobnějších zákonných opatření nebylo často o co se opřít
 a chyběly dlouhodobější praktické zkušenosti.
 Schválením nové evropské směrnice o bateriích (2006/66/ES) v září 2006 došlo k ukončení výše zmíněných rozpaků. Jedná se o direktivu stanovující celkem jasnou strategii
 a cíle pro všechny druhy a typy baterií na následující desetiletí.
 ků, které v ČR představují kolem 60 % ze
 všech prodávaných baterií.
 Nová klasifikace baterií
 Stávající členění užívané v § 38 zákona o odpadech (suché galvanické články, elektrické
 akumulátory) nebo v katalogu odpadů není
 příliš praktické a nevystihuje dostatečně rozdílné obchodní, technické a environmentální
 parametry baterií. Nová směrnice velmi
 správně zavádí členění na tři základní skupiny: přenosné baterie a akumulátory, průmyslové baterie a akumulátory a automobilové
 Na každou skupinu jsou kladeny specifické
 požadavky a cíle, přičemž nejvíce regulativních
 opatření směrnice je stanoveno pro baterie přenosné (malé spotřebitelské »monočlánky«).
 Významným přínosem směrnice je to, že
 ukládá členským státům zajistit zpětný odběr
 (sběr) baterií bezplatně od všech konečných
 uživatelů. Bude tedy muset být přehodnocen
 ustálený výklad české legislativy, že zpětný
 odběr se vztahuje pouze na odběr použitých
 baterií od spotřebitelů.
 Rozlišení zpětného odběru použitých baterií od odděleného sběru odpadních baterií by
 se mohlo provádět podle skupin baterií, s kterými je nakládáno. Zjednodušený režim zpětného odběru by se vztahoval na přenosné baterie (neobsahují kapalný elektrolyt), zatímco
 nakládání s většími průmyslovými a automobilovými akumulátory by nadále probíhalo
 v režimu nakládání s odpady.
 Zákaz baterií s kadmiem
 Po dlouhých diskusích se podařilo prosadit rozumnou variantu zákazu všech přenosných
 baterií s obsahem kadmia. V aplikacích, kde
 není v současné době k dispozici rovnocenná
 náhrada za niklkadmiové články, je povolena
 výjimka (pro lékařské přístroje, ruční nářadí,
 nouzová a bezpečnostní zařízení). Nutno zmínit, že na stole ležely mnohem radikálnější
 a zároveň iracionální návrhy. Vážně se například diskutovalo o zákazu baterií s nízkými
 obsahy olova. To by postihlo skupinu výrobo d p a dy. i h n e d . c z / l e g i s l a t i va
 V České republice se v roce 2007 podařilo zajistit kolektivní organizaci Ecobat necelých 10
 %, řada dalších států EU bude začínat od nuly.
 Proto je nutné uvedené cíle sběru vnímat jako
 velmi ambiciózní a je potřeba vytvořit při
 transpozici co nejlepší podmínky pro jejich
 Povinná registrace výrobců
 Od května


text:
2004 se vstupem naší republiky do
 EU ztratila státní správa přehled o subjektech
 uvádějících na trh baterie a akumulátory,
 a proto bylo velice těžké identifikovat a bojovat proti »free riders«. Povinná registrace
 umožní získat opět dobrý přehled o všech osobách, na které se vztahují povinnosti podle
 směrnice. V rámci transpozice se uvažuje
 o tom, že distributoři a poslední prodejci baterií by měli být silně motivováni k obchodování pouze se zaregistrovanými výrobci.
 Systémy zpětného odběru
 a sběru
 Směrnice ukládá minimální cíle sběru pouze
 pro přenosné baterie. Všechny státy EU musí
 dosáhnout minimálně 25 % v roce 2012 a 45
 % v roce 2016. Zvažovány byly i individuální
 cíle pro každou zemi podle jejich ekonomické
 vyspělosti, infrastruktury a geografických
 zvláštností. Byl navržen parametr gramy baterií/občana/rok (podobně jako u elektrozařízení). Účinnosti 45 % je dosahováno ve Švýcarsku a Belgii, k této hranici se blíží i kolektivní organizace v Německu a Holandsku.
 Jeden z prvních sběrných boxů na baterie
 byl v budově Ministerstva životního prostředí
 Směrnice ukládá povinnou recyklaci všech sebraných baterií a akumulátorů. Takže nejpozději od 26. září 2009 budou muset být všechny sebrané baterie materiálově využívány.
 Problémy mohou nastat při plnění požadovaných minimálních recyklačních účinností.
 Již dnes je vědecky prokázáno, že v případě
 alkalických baterií je kvóta 50 % na samé
 hranici splnitelnosti. Obáváme se, že při fundamentálním výkladu tohoto požadavku může dojít k výraznému omezení konkurence
 mezi recyklačními podniky v Evropě, a tím
 i ke zvýšení ceny za recyklaci přenosných
 Směrnice předpokládá, že financování nákladů na sběr, recyklací a zpracování všech baterií musí být zajištěno výrobci. Sběr a recyklaci průmyslových a automobilových akumulátorů bude možno financovat z velmi dobrých
 výnosů za prodej získaných kovů – bez reálného přispění výrobců. Bohužel odlišná situace stále trvá u přenosných baterií, kde náklady
 na jejich sběr a zpracování výrazně převyšují
 výnosy z recyklace, takže role výrobců při financování je a bude nezastupitelná.
 Bohužel směrnice přímo zakazuje používání viditelných »recyklačních« poplatků při
 prodeji baterií konečným uživatelům. Je to
 škoda, neboť viditelný poplatek je jedním z pilířů fungování nejúspěšnějších systémů zpětného odběru v Evropě (například BEBAT
 v Belgii).
 O D PA DY 2 / 2 0 0 8 – 21
 Ohlašování údajů do integrovaného
 registru znečišťování za rok 2007
 Do integrovaného registru znečišťování budou povinné
 subjekty ohlašovat své údaje za rok 2007 již po čtvrté.
 roce 2006 bylo přijato nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
 č. 166/2006 ze dne 18. ledna 2006, kterým se
 zřizuje evropský registr úniků a přenosů znečišťujících látek (E-PRTR). Nařízení stanovuje minimální rozsah sbíraných údajů v rámci
 jednotlivých členských států EU a určuje jako
 první rok sběru údajů rok 2007. Znamená to
 tedy, že v každém členském státě musí být veden registr alespoň na úrovni Evropského registru úniků a přenosů znečišťujících látek.
 Údaje v IRZ tak musí splňovat povinnosti
 stanovené českými předpisy a zároveň v něm
 mají být informace důležité pro ohlašování
 údajů do celoevropského registru.
 Pro ohlašování údajů do IRZ za rok 2007 je
 třeba zohlednit požadavky evropských i českých právních předpisů. Návrh zákona o integrovaném registru znečišťování může ovlivnit
 ohlašování ve


text:
vztahu k termínu předávání údajů a k vymezení předávaných údajů. Rozsah
 ohlašovaných údajů za rok 2007 je primárně
 určen tím, zda je v provozovně činnost vymezená nařízením o E-PRTR (příloha I) či nikoli.
 Provozovatel s činností
 podle přílohy I nařízení
 Příloha I nařízení o E-PRTR definuje 65
 konkrétních činností (u některých z nich jsou
 určeny kapacity), pro jejichž provozovatele je
 nařízení závazné, musí se jím řídit v celém
 jeho znění a plnit veškeré povinnosti
 stanovené tímto nařízením. Provozovatel
 musí určit (seznámit se s přílohou I), zda
 v provozovně činnost (případně činnosti) je
 či není. Provozovatelé těchto činností musí
 sledovat látky v únicích (do ovzduší, vody
 a půdy) a přenosech v odpadních vodách
 v rozsahu přílohy II nařízení o E-PRTR
 a sledovat množství produkovaných odpadů
 (stanoven ohlašovací práh pro nebezpečné
 odpady 2 tuny za rok a pro ostatní odpady
 2000 tun/rok). V případě překročení
 stanovených hodnot ohlašovacích prahů musí
 provozovatel splnit ohlašovací povinnost.
 Kromě uvedených povinností je třeba zohlednit požadavky národní legislativy u těch
 látek a údajů, které nespecifikuje ke sledování
 nařízení o E-PRTR. Konkrétně to znamená:
 ♦ navíc oproti nařízení o E-PRTR sledování
 styrenu a formaldehydu v únicích (ohlašovací
 prahy pro tyto dvě látky určuje nařízení o integrovaném registru znečišťování),
 ♦ sledování látek v odpadech (v rozsahu
 stanoveném nařízením o integrovaném registru znečišťování, protože nařízení o E-PRTR
 uvedenou povinnost neobsahuje),
 ♦ sledování látek v přenosech v odpadních
 vodách, které nejsou stanoveny nařízením o EPRTR (ohlašovací prahy pro tyto látky určuje
 nařízení o integrovaném registru znečišťování),
 ♦ další (identifikační nebo jiné) údaje požadované nařízením vlády o integrovaném registru znečišťování (například popis technické
 nebo technologické jednotky a další).
 V případě překročení stanovených hodnot
 ohlašovacích prahů musí provozovatel splnit
 Provozovatel podle přílohy I použije pro
 ohlášení údajů aplikaci IntForm 2007 – modul
 E-PRTR/IRZ, prostřednictvím které splní povinnosti uložené jak evropskou, tak národní
 Uživatel registrované látky
 bez činnosti podle přílohy I
 Pokud v provozovně není provozována činností podle přílohy I nařízení o E-PRTR, nevztahují se na uživatele registrované látky za
 rok 2007 žádné povinnosti dané nařízením
 o E-PRTR. Uživatel registrované látky ohlašuje údaje do IRZ podle národní legislativy (zákon o integrované prevenci, nařízení o integrovaném registru znečišťování a evidenční
 vyhlášky). Uživatel registrované látky ohlašuje údaje ve stejném rozsahu jako v letech
 Připravované právní předpisy pro ohlašování do IRZ
 ♦ Návrh zákona o integrovaném registru znečišťování a integrovaném systému plnění
 ohlašovacích povinností v oblasti životního prostředí prochází v současnosti legislativním
 procesem. V době psaní tohoto textu byl schválen v Poslanecké sněmovně a odeslán do
 Senátu. Jeho účinnost se předpokládá v únoru 2008. Bude-li schválen, ohlašování údajů za rok
 2007 ovlivní - stanovuje totiž datum ohlašování do IRZ na 31. 3. 2008.
 Prováděcí nařízení vlády, které rovněž prochází legislativním procesem, stanovuje rozsah
 sbíraných údajů (látky v ovzduší, látky v odpadech, povinné údaje).
 22 – O D PA DY 2 / 2 0 0 8
 2004, 2005 a 2006. Pro ohlášení údajů použije Uživatel registrované látky aplikaci IntForm 2007 – modul IRZ.
 Termíny ohlašování údajů
 Pokud vstoupí v účinnost návrh zákona
 o integrovaném registru znečišťování před
 15.


text:
2. 2008, bude termín ohlašování do IRZ
 posunut na 31. 3. 2008 pro všechny povinné
 subjekty (určené jak evropskou, tak národní
 legislativou). Bude zrušena odkladná lhůta
 (v současnosti maximálně 60 dnů).
 Pokud nevstoupí v účinnost návrh zákona
 15. 2. 2008, zůstane termín ohlašování pro
 subjekty určené národní legislativou do IRZ
 na 15. 2. 2008. Pro subjekty určené nařízením
 o E-PRTR a informace v rozsahu nařízení o EPRTR bude termín určen na 31. 3. 2008.
 Údaje za rok 2007 budou ohlašovány v režimu dvou právních úprav – národní a evropské. Základním východiskem pro určení rozsahu ohlašovaných údajů je přítomnost činnosti podle přílohy č. I k nařízení o E-PRTR
 (65 definovaných činností). Pokud provozovatel provozuje vymezenou činnost, je pro něj
 přímo závazný rozsah informací požadovaných nařízením (91 látek, ohlašování množství odpadů). Kromě uvedeného musí být
 ohlášeny údaje, které nejsou sledovány v evropském nařízení, ale požaduje je sledovat národní úprava (dvě látky navíc – styren a formaldehyd v ovzduší, sledování látek v odpadech, látky v přenosech v odpadních vodách).
 Celý rozsah údajů bude zakomponován do
 jednoho modulu aplikace IntForm (s názvem
 E-PRTR/IRZ), aby bylo možné splnit ohlašovací povinnost jednorázově.
 Pokud provozovatel neprovozuje vymezenou činnost podle nařízení, je pro něj přímo
 závazný rozsah informací požadovaných pouze národní legislativou – tzn. zákonem o integrované prevenci a nařízením o integrovaném
 registru znečišťování. Celý rozsah údajů bude
 zakomponován do jednoho modulu aplikace
 IntForm (s názvem IRZ). Zároveň je vzhledem k termínu ohlašování třeba zohlednit neukončený legislativní proces u zákona o integrovaném registru znečišťování. Veškeré důležité informace a kontakty lze nalézt na
 Ing. Jan Maršák, PhD,
 vedoucí oddělení IPPC
 Odbor posuzování vlivů na životní prostředí a IPPC,
 o d p a dy. i h n e d . c z / l e g i s l a t i va
 Novela zákona o posuzování vlivů
 Cílem novely zákona o posuzování vlivů na životní prostředí,
 která nabyla účinnosti v srpnu 2007, mělo být podle
 důvodové zprávy zjednodušení řízení.
 roces posuzovaní vlivů na životní prostředí (EIA) se tradičně dělí na dvě části –
 zjišťovací řízení (1. fáze) a samotné posuzování vlivů na životní prostředí (2. fáze). Podle
 právní úpravy účinné do 21. 8. 2007 podléhaly všechny záměry uvedené v zákoně minimálně zjišťovacímu řízení.
 V příloze 1 zákona EIA jsou uvedeny dvě
 kategorie záměrů. Záměry kategorie I a jejich
 změny podléhají vždy nejen zjišťovacímu řízení, ale také samotnému posuzování. Záměry v kategorii II jsou posuzovány pouze tehdy,
 stanoví-li tak příslušný orgán (krajský úřad
 nebo ministerstvo životního prostředí) ve zjišťovacím řízení.
 Neúplná transpozice
 Současná novela má alespoň částečně napravit situaci po minulé novele (č. 163/2006 Sb.),
 kdy nám Evropská komise vytýkala neúplnou
 transpozici evropských směrnic v oblasti posuzování vlivů na životní prostředí.
 Evropská směrnice (č. 85/337/EHS) však
 vyžaduje, aby předmětem posuzování EIA byly všechny záměry uvedené v příloze č. 1. Záměry v kategorii II mohou být po individuálním posouzení nebo na základě stanovení určitých limitů z posuzování vyloučeny. Takové
 limity nemohou být stanoveny pouze s ohledem na velikost záměru, ale musejí přihlížet
 například i k umístění nebo povaze záměru.
 Předmětem posuzování


text:
měly být též záměry, které sice nedosahují svou velikostí příslušných limitních hodnot uvedených v příloze 1 Zákona EIA, nicméně ve spojení s jinými
 stavbami či zařízeními mohou mít významný
 vliv na životní prostředí anebo jsou umístěny
 do oblastí, které jsou z hlediska ochrany životního prostředí citlivé nebo hodnotné.
 Podobný problém s legislativou řešili například také v Irsku. Spor s Evropskou komisí se
 Zákon č. 216/2007 Sb.,
 kterým byl novelizován zákon č. 100/2001
 Sb., o posuzování vlivů na životní prostředí,
 ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon
 EIA). Zákon č. 216/2007 nabyl účinnosti 22.
 8. 2007. Záměry spadající do působnosti
 zákona EIA jsou uvedeny v příloze č. 1
 vedl o posuzování záměrů trvalého zalesnění
 ploch, které mohou mít významný dopad na
 životní prostředí i v případě, že trvalé zalesnění nedosahuje prahových hodnot stanovených
 irskou legislativou (Komise vs. Irsko, rozhodnutí C-392/96).
 Iniciativa veřejné správy
 Česká republika v období od 27. 4. 2006 do
 21. 8. 2007 řešila situaci tak, že podlimitní
 záměry byly vždy posuzovány minimálně ve
 zjišťovacím řízení. Tento přístup s sebou přinesl zvýšené náklady nejen pro investory, ale
 též pro veřejnou správu. Z iniciativy Středočeského kraje byla připravena současná novela zákona o EIA, která přináší zejména zjednodušený postup pro určení, zda podlimitní
 záměr bude dále posuzován podle zákona
 o EIA.
 S účinností od 22. 8. 2007 jsou podlimitní
 záměry posuzovány ve zvláštním zjednodušeném řízení, které by mělo snížit administrativní zátěž. Investor, který hodlá uskutečnit podlimitní záměr, je nově povinen poslat zjednodušené oznámení příslušnému úřadu (zpravidla krajský úřad nebo ministerstvo životního
 prostředí podle typu záměru). Úřad investorovi do 15 dnů od obdržení oznámení sdělí, zda
 podlimitní záměr bude podléhat zjišťovacímu
 řízení, a sdělení zveřejní na internetu. Pokud
 úřad vyžaduje provedení zjišťovacího řízení,
 musí investor připravit úplné oznámení.
 Mgr. Petr Opluštil,
 Kratší posuzování
 Z pohledu investorů je další podstatnou změnou zkrácení doby posuzování záměru podle
 zákona EIA. U záměrů, které obligatorně musí projít samotným procesem posuzování vlivů na životní prostředí, je možné se vyhnout
 zjišťovacímu řízení tím, že investor předloží
 přímo dokumentaci vlivů na životní prostředí
 zpracovanou v souladu s požadavky zákona.
 Stejnou možnost – tj. předložit přímo dokumentaci vlivů na životní prostředí – má investor v případě záměru, z jehož povahy může
 předpokládat, že po zjišťovacím řízení bude
 nutné vypracování dokumentace EIA.
 Podle výkladu zákona EIA nemá tuto možnost investor podlimitního záměru. Zkrácené
 řízení také není možné u záměru, který může
 OD-000314
 ovlivnit území evropsky významné lokality
 nebo ptačí oblasti (podle stanoviska orgánu
 ochrany přírody a krajiny). V takových případech musí investor projít zkráceným podlimitním řízením, zjišťovacím řízením i samotným
 procesem posuzování vlivů na životní prostředí, i když má důvodně za to, že záměr bude
 muset být posuzován v poslední fázi EIA.
 Podle jednoho z možných výkladů EIA může být proces nejkomplikovanější u záměrů,
 které jsou jednak podlimitní a jednak mohou
 nebo ptačí oblasti.
 V takovém případě již bude investor vědět,
 že jeho záměr bude posuzován minimálně ve
 zjišťovacím řízení. Podle tohoto výkladu novely však i přesto investor nebude moci zahájit přímo zjišťovací řízení, ale s ohledem na
 podlimitní charakter záměru


text:
bude nucen podstoupit též zkrácené podlimitní řízení, tj. vypracovat zjednodušené oznámení pro příslušný úřad a čekat 15 dnů na vyjádření úřadu, jehož stanovisko bude ze zákona EIA známo
 Novela obecně přináší zjednodušení procesu posuzování vlivů na životní prostředí. Nicméně lze v ní nalézt další možnosti zjednodušení. Paradoxem je, že řízení EIA může být
 v důsledku novely administrativně a časově
 nejnáročnější u záměrů, které budou svým
 rozsahem a patrně též investičními náklady
 O D PA DY 2 / 2 0 0 8 – 23
 OD24_25
 Polychlorované bifenyly, odpady PCB
 a povinnosti při nakládání s nimi
 Polychlorované bifenyly (PCB), substituční deriváty bifenylu,
 jsou snadno rozpustné v organických rozpouštědlech, olejích
 a tucích. PCB látky silně hydrofobní byly poprvé
 syntetizovány v roce 1881 a komerčně se začaly vyrábět
 v roce 1929. V bývalém Československu byly vyráběny
 v letech 1959–1984 ve společnosti Chemko Strážske.
 Dosavadní světová produkce PCB se odhaduje na
 1,5 milionu tun.
 ákladní technická směs pro výrobu PCB
 vždy obsahovala množství dalších chlorovaných bifenylů a příměsí, nikoli pouze samostatné kongenery.
 PCB se používaly jako součásti tiskařských
 tuší, barev a pesticidů a stále se používají jako
 plastifikátory, dielektrika, hydraulické kapaliny, média na výměnu tepla a látky zabraňující
 hoření. Hlavní použití PCB v ČR je v uzavřených systémech jako chladicí kapaliny
 v transformátorech, dielektrické kapaliny
 v malých a velkých kondenzátorech, ohnivzdorné a teplonosné antikorozní hydraulické
 kapaliny v důlních zařízeních.
 V současné době je známa řada úniků
 z těchto uzavřených systémů do prostředí,
 především vlivem netěsností. Problém také
 představují malé kondenzátory, které nejsou
 snadno separovatelné a využitelné, a navíc
 jsou považovány za nebezpečné odpady.
 Z velké části byly a jsou tyto úniky sanovány
 a počet kontaminovaných míst se tak neustále
 Kompletní historie PCB a PCB látek od fyzikálních, chemických a biologických vlastností, přes výrobu, distribuci v minulosti, je
 souhrnně popsána v »Národním implementačním plánu pro implementaci Stockholmské
 úmluvy v České republice«, dokončeném
 v lednu 2006 řešitelským týmem pod vedením
 prof. RNDr. Ivana Holoubka, CSc., a ve spolupráci Ministerstva životního prostředí
 (MŽP). Kompletní dokument je zveřejněn na
 internetových stránkách MŽP a Recetox
 (www.env.cz/AIS/web-pub.nsf
 /pid/MZPJMFDJPPYH a www.recetox.muni.cz/ projekty/Unido/unido-NIP.htm).
 V odstraňování PCB/PCT je klíčová směrnice
 Rady 96/59/ES, která ukládá členským státům
 zajistit do konce roku 2010 odstranění použitých PCB a dekontaminaci. Na tento předpis
 pak po téměř deseti letech navázalo nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
 č. 850/2004 o perzistentních organických znečišťujících látkách (POPs).
 Český zákon o odpadech nařizuje vlastníkům a provozovatelům zařízení obsahujících
 PCB tato zařízení dekontaminovat nebo odstranit v nejkratší možné době, nejpozději
 však do konce roku 2010. Týká se to i zaříze-
 Polychlorované bifenyly (PCB) jsou substituční deriváty bifenylu
 Vznikají substitucí 1 až 10 atomů chloru na bifenylové jádro a mohou tak vytvořit až 209
 sloučenin. PCB vykazují nízkou tenzi par, vysokou dielektrickou konstantu, nízkou rozpustnost
 ve vodě, mají velký elektrický odpor a značnou hustotu. Jsou snadno rozpustné
 v organických rozpouštědlech, olejích a tucích. PCB jsou látky silně hydrofobní.
 Sériová výroba byla založena na chloraci bifenylu a následné separaci a čištění požadovaných
 frakcí. PCB se používaly jako součásti tiskařských tuší, barev a pesticidů a stále používají


text:
jako
 Do lidského organizmu se PCB dostávají potravou, pitnou vodou, inhalací a kontaktem
 s pokožkou. Kvůli svým lipofilním vlastnostem se kumulují v lidském těle. Biologické
 a toxické účinky PCB ovlivní především jejich struktura.
 Kompletní informace o PCB jsou shrnuty v »Národním implementačním plánu pro
 implementaci Stockholmské úmluvy v České republice«, který zpracoval tým pod vedením
 prof. RNDr. Ivana Holoubka, CSc., a ve spolupráci Ministerstva životního prostředí (MŽP).
 Kompletní dokument je zveřejněn na internetových stránkách MŽP a Recetox:
 http://www.env.cz/AIS/web-pub.nsf/$pid/MZPJMFDJPPYH
 http://www.recetox.muni.cz/projekty/Unido/unido-NIP.htm
 24 – O D PA DY 2 / 2 0 0 8
 ní, která PCB obsahovat mohou, pokud vlastník neprokáže, že zařízení PCB neobsahuje.
 Právnické osoby a fyzické osoby oprávněné
 k podnikání, které provozují zařízení s obsahem PCB větším než 5 litrů nebo skladují
 zařízení nebo látky s obsahem PCB v celkové koncentraci větší než 0,005 % hmot.
 (50 mg/kg), jsou povinny vést samostatně evidenci o tomto zařízení a látkách v rozsahu stanoveném vyhláškou č. 384/2001 Sb., a oznámit tuto skutečnost MŽP. Způsob ohlašování
 změn v evidovaných skutečnostech stanovuje
 vyhláška č. 384/2001 Sb. Pro účely zákona
 o odpadech jsou definice PCB, zařízení
 s a bez PCB stanoveny v § 26.
 Zařízeními, která mohou obsahovat PCB,
 jsou míněny olejové transformátory, kondenzátory s kapalným dielektrikem, rezistory, indukční cívky a další elektrotechnická zařízení
 plněná elektroizolační kapalinou, hydraulická
 důlní zařízení, vakuová čerpadla, průmyslová
 zařízení s ohřevem teplonosnou kapalinou
 (duplikátory, obalovny silniční drti a podobně) nebo části těchto zařízení obsahující více
 než 5 litrů kapalin.
 Pro blížící se rok 2010 a s ním spojené povinnosti je podstatná dekontaminace zařízení
 s PCB. Dekontaminací může být i náhrada
 PCB jinými vhodnými látkami. Odstraňováním PCB se rozumí způsoby uvedené pod kódy D8, D9, D10, D12 a D15.
 Ačkoliv vyhláška o nakládání s PCB
 (č. 384/2001 Sb.) nabyla účinnosti dnem
 1. ledna 2002, je pro mnohé společnosti něčím
 zcela novým. Vyhláška se dotýká polychlorovaných bifenylů (PCB), polychlorovaných terfenylů (PCT), monometyltetrachlordifenylmetanu, monometyldichlordifenylmetanu,
 monometyldibromdifenylmetanu a veškerých
 směsí obsahujících kteroukoliv z těchto látek
 v koncentraci větší než 50 mg/kg (= 50 ppm).
 Vyhláška stanovuje základní technické požadavky na PCB a zařízení PCB, rozhodčí
 analytické metody stanovení koncentrace
 PCB a postup stanovení celkové koncentrace
 PCB v látkách a zařízeních, které je obsahují,
 způsob evidence a označování PCB zařízení
 a podléhajících evidenci a způsob označování
 dekontaminovaných zařízení. To samozřejmě
 není nic nového. Novinky nastanou teprve
 v letošním roce 2008, kdy začne platit nová
 úprava ve vztahu k POPs, a tedy i k PCB.
 Evropský seznam odpadů, tj. vyhláška
 č. 381/2001 Sb., Katalog odpadů, v platném
 znění, přesně vyjmenovává nebezpečné odpao d p a dy. i h n e d . c z / m a n a g e m e n t
 dy PCB: 13 01 01* - Hydraulické oleje obsahující PCB, 13 03 01* - Odpadní izolační nebo teplonosné oleje s obsahem PCB, 16 01
 09* - Součástky obsahující PCB, 16 02 09* Transformátory a kondenzátory obsahující
 PCB, 16 02 10* - Jiná vyřazená zařízení obsahující PCB nebo těmito látkami znečištěná neuvedená pod číslem 16 02 09, 17 09 02* - Stavební a


text:
demoliční odpady obsahující PCB
 (např. těsnící materiály obsahující PCB, podlahoviny na bázi pryskyřic obsahující PCB,
 utěsněné zasklené dílce obsahující PCB, kondenzátory obsahující PCB). Podle katalogových čísel je vykazována produkce a další nakládání s odpady PCB. Detailní informace
 o inventarizaci PCB v jednotlivých krajích
 jsou dostupné na internetových stránkách
 MŽP (www.env.cz/AIS/web.nsf/pages/PCB).
 Zákon o odpadech a vyhláška o nakládání
 s PCB vyjmenovává elektrická zařízení, která
 PCB mohou obsahovat. Jedná se zejména o výkonové transformátory, tlumivky, reaktory,
 transformátory elektrofiltru (odlučovače), průchodky, přepínače odboček (v transformátorech), přístrojové (měřicí) transformátory napětí
 (PTN), přístrojové (měřicí) transformátory
 proudu (PTP), přístrojové (měřicí) transformátory kombinované (PTK) – napětí + proud, kondenzátory, vypínače a ostatní elektrická zařízení
 s kapalným dielektrikem. Zde je nutné upozornit na fakt, že předmětem inventarizace PCB
 nejsou »suchá« zařízení, tj. zařízení bez náplní.
 Mezi ostatní zařízení, jež mohou obsahovat
 PCB, se řadí hydraulická důlní zařízení, vakuová čerpadla, průmyslová zařízení s ohřevem teplonosnou kapalinou (duplikátory, obalovny drti apod.). Tato zařízení nebyla nikdy
 záměrně plněna kapalinami s PCB, ale vzhledem k lipofilním vlastnostem PCB mohly být
 náplně těchto zařízení kontaminovány. Proto
 je doporučováno před jejich inventarizací
 a případnou laboratorní analýzou zvážit možnost kontaminace v minulosti.
 Kdo PCB v ČR odstraňuje
 Seznamy oprávněných osob, kterým byl krajským úřadem udělen souhlas k provozování
 zařízení (včetně mobilních) k využívání, odstraňování, sběru nebo výkupu odpadů, budou k dispozici na internetových stránkách
 MŽP v průběhu prvního čtvrtletí 2008
 (www.env.cz/AIS/web.nsf/pages/PCB).
 Již nyní dosahuje počet těchto společností,
 vč. jejich provozoven přibližně 150 v celé ČR.
 Z 99 % se jedná o společnosti, které v rámci
 své činnosti »pouze« nabízejí sběr či výkup
 odpadů PCB, nikoliv jejich odstraňování.
 Společností, které mohou odstraňovat nebo
 předupravovat odpady PCB, pracuje v ČR
 šest (viz box). Pro analýzy PCB a potřeby inventarizace PCB bylo akreditováno koncem
 roku 2007 celkem 34 laboratoří. Úplný seznam těchto laboratoří, vč. kontaktních údajů
 bude k dispozici na stránkách http://www.env.
 cz/AIS/web.nsf/pages/PCB. Oprávněné a certifikované osoby - vzorkaři, kteří mohou vzorkovat odpady pro potřeby celonárodní inventarizace PCB. Dělí se na skupinu odběrářů
 z elektrických i neelektrických zařízení a z látek (158) a odběrářů z neelektrických zařízení
 a z látek (16).
 Odbor odpadů MŽP vydal ve spolupráci
 s VÚV-CeHO, Praha, několik metodických
 návodů a pokynů. Za zmínku však stojí především nově připravované metodiky, které by
 měly být vydány v průběhu několika měsíců
 a jejich prvořadým úkolem je urychlit ukončení inventarizace PCB v ČR a zároveň snížit finanční náklady potřebné k provedení analytických rozborů kapalných náplní elektrických
 zařízení (Metodický pokyn pro využití směsných vzorků provozních kapalin ze stykových
 transformátorů (tlumivek) instalovaných na
 kolejových úsecích pro analytické prokazování nepřítomnosti PCB a Metodický pokyn pro
 evidenci a prokazování nepřítomnosti PCB
 hermeticky uzavřených elektrických zařízení).
 Druhý jmenovaný by měl vyjasnit prokazování nepřítomnosti PCB v zařízeních v případech, kdy nelze odebrat vzorek z důvodů např. zaplombování zařízení, porušení hermetič-
 Společnosti, které mohou v ČR odstraňovat nebo předupravovat odpady PCB
 ♦ SPOVO, s. r. o., Ostrava – spalovna nebezpečných odpadů zpracovává kondenzátory, malé
 transformátory do zhruba 80 kg, oleje, sedimenty, kabely, zeminy s PCB
 ♦ BCD CZ, a. s, Praha – technologie nyní řeší


text:
dekontaminaci dioxinového znečištění ve
 Spolaně Neratovice nespalovací technologií BCD
 ♦ Spalovna nebezpečných odpadů Trmice (Sita CZ, a. s.)
 ♦ Mobilní solidifikační linka na skládce odpadů Všebořice – Podhoří (Sita CZ, a. s.)
 ♦ Ekotermex, a. s. , Vyškov – pyrolýzní spalování nebezpečných odpadů
 ♦ LM Technologies, s. r. o. – solidifikační mobilní zařízení firmy
 ♦ Rumpold, s. r. o., provozovna Tábor-Klokoty – předúprava odpadních transformátorů
 a kondenzátorů s PCB
 ♦ RESON, s. r. o., Němčice nad Hanou – stabilizace/solidifikace odpadů (17 09 02*)
 o d p a dy. i h n e d . c z / m a n a g e m e n t
 nosti s ohledem na záruční lhůty a garance poskytované výrobcem zařízení. Oba návody
 mají přímou návaznost na §§ 26, 27 a 39 zákona o odpadech a vyhlášku č. 384/2001 Sb.
 V roce 2007 byla odborem odpadů MŽP připravena novela zákona o odpadech, která stanovuje konečný termín pro prokázání nepřítomnosti PCB v zařízeních, resp. finální provedení inventarizace a zajištění cíle odstranění PCB do konce roku 2010. V navržené úpravě budou vlastníci povinni zpracovat a předložit MŽP plán dekontaminace zařízení nebo
 odpadů PCB, vč. zajištění jeho plnění. S novelou vyhlášky č. 384/2001 Sb., o nakládání
 s PCB, se stanoví nový výpočet celkové koncentrace PCB, podmínky dekontaminace zařízení s PCB, a budou revidovány evidenční listy inventarizace PCB. Novelizované znění zákona by mělo vstoupit v platnost v zimních
 měsících 2008, vyhláška pak v průběhu roku
 Z pohledu prokazování nepřítomnost PCB
 ve výše vyjmenovaných zařízeních musí být
 laboratorní analýza nebo čestné prohlášení
 předány MŽP do 31. 12. 2009. Kromě toho
 budou vlastníci PCB, odpadů PCB, a vlastníci, popřípadě provozovatelé zařízení obsahujících PCB povinni do 31. 3. 2009 vypracovat
 a zaslat MŽP plán postupného odstranění
 PCB, odpadů PCB a zařízení s obsahem PCB
 nebo plán dekontaminace odpadů PCB nebo
 zařízení s obsahem PCB pro období 20092010. Tyto plány musí být splněny nejpozději
 do konce roku 2010. A konečně, všichni vlastníci, popř. provozovatelé zařízení obsahujících PCB, která nepodléhají evidenci (zařízení s objemem náplně menším než 5 litrů), budou povinni vypracovat seznamy těchto zařízení, stanovit časové lhůty pro vyřazení těchto
 zařízení z užívání a pro jejich odstranění, předat vyhotovené seznamy do konce roku 2008
 MŽP a postupovat podle nich.
 Autor článku, jako kompetentní osoba MŽP
 za oblast PCB a odpady PCB, vč. odpadů
 POPs, doporučuje všem společnostem, které
 mají pochybnosti o možném obsahu PCB v jejich zařízení nebo dosud neprovedly z jakýchkoliv důvodů inventarizaci PCB, aby kontaktovaly MŽP právě jeho prostřednictvím. Mělo
 by být zájmem každé společnosti přihlásit se
 do inventarizace PCB, byť pozdě, ale přece,
 a to zejména s ohledem na stále se opakující
 a intenzivnější kontroly České inspekce životního prostředí. Kontroly budou s blížícím se
 termínem stále častější a pokuty samozřejmě
 Ing. Jaromír Manhart,
 O D PA DY 2 / 2 0 0 8 – 25
 Operační program Životní prostředí se stal prvním
 programem ze strukturálních fondů pro období 2007–2013,
 ze kterého mohou žadatelé z ČR čerpat dotace.
 přijatelnosti splnily, a tudíž byly akceptovány,
 553 žádosti. Přijímány byly projekty


text:
z pěti
 z celkem sedmi prioritních os. Výzva byla určena především pro žadatele z řad nepodnika-
 inistr Bursík podepsal koncem ledna
 udělení podpory pro celkem 368 projektů v rámci první výzvy OPŽP. Celkové náklady na schválené projekty činí téměř 10,3
 miliardy Kč. Státní fond životního prostředí,
 který je pro tento program zprostředkujícím
 subjektem, tak bude moci začít vyplácet žadatelům historicky první peníze z evropských
 fondů již tento měsíc.
 V rámci první výzvy OPŽP je dotována zejména výstavba čistíren odpadních vod, kanalizace a dalších vodohospodářských objektů,
 využití bioodpadů, separace a svoz odpadů,
 zařízení na úpravu nebo využívání odpadů, rekultivace starých skládek. Subvencováno je
 také pořízení nízkoemisních spalovacích
 zdrojů nebo nově budovaných rozvodů centrálního zásobování tepla (CZT), výstavba
 a rekonstrukce centrálních a blokových kotelen a lokálních zdrojů tepla. Petr Štěpánek, ředitel Státního fondu životního prostředí, uve-
 Nejvíce dotací směřuje do výstavby vodohospodářské infrastruktury
 dl, že největší zájem a také převis poptávky
 byl o projekty zaměřené na úspory energie
 a využití odpadního tepla.
 V první výzvě Operačního programu Životní prostředí Státní fond životního prostředí obdržel celkem 707 žádostí, z kterých kritéria
 Operační program Životní prostředí má sedm prioritních os. Program čerpá 18,4 % z 26,96
 miliardy eur určených ze strukturálních fondů EU pro Českou republiku. Celkem OP ŽP
 nabídne přes 5,2 miliardy eur, tj. cca 150 miliard Kč.
 OP ŽP přináší řadu zjednodušení pro žadatele (zrychlené financování projektů, rozšíření
 způsobilých nákladů o projektovou dokumentaci či stavební dozor). Hranice projektů, které
 podléhají schválení Evropskou komisí, se posunula z 10 na 25 milionů eur. Podrobné
 informace k Operačnímu programu Životní prostředí, včetně kompletního textu třetí výzvy
 a loga ke stažení, najdete na www.opzp.cz.
 telských subjektů, jako jsou obce, města a kraje, příspěvkové organizace, obecně prospěšné
 organizace, občanská sdružení nebo církve.
 Druhá výzva, ukončená 31. 1. 2008, byla zaměřena na zlepšování stavu přírody a krajiny,
 zateplování škol a školských zařízení, výstavbu a rekonstrukce čistíren odpadních vod.
 V současnosti běží třetí výzva zaměřená na
 výstavbu a rekonstrukci čistíren odpadních
 vod, stokových systémů, úpravny vody a rozvodné sítě pitné vody. Kontinuálně od 3. března 2008 do 19. prosince 2008 jsou přijímány
 žádosti o podporu tzv. velkých projektů
 v rámci Prioritní osy 1 (nad 25 mil. euro).
 Jana Kulísková,
 Statistika projektů podaných v rámci první výzvy OP ŽP
 Prioritní osa OP ŽP
 (první výzva)
 3. Obnovitelné zdroje
 podaných a)
 akceptovaných b)
 doporučených ke
 % žádosti
 / schválené
 / Kč, žádosti
 Schválená podpora prostředky EU /
 Kč c)
 Schválená podpora
 -prostředky SFŽP
 (dotace a půjčka)
 rozpočtu / Kč c)
 392 063 228
 199 324 920
 212 566 475
 803 954 623
 a) Po odevzdání žádosti na podacím místě proběhne kontrola projektu – výsledkem je dopis o akceptaci nebo neakceptaci žádosti.
 Po akceptaci žádosti probíhá hodnocení projektů, na základě kterého se rozhoduje o poskytnutí nebo neposkytnutí dotace – výsledkem je dopis
 o registraci akce.
 b) Akceptace žádosti = potvrzení formální úplnosti a přijatelnosti žádosti (projektu), umožňuje postoupení žádosti v procesu administrace
 k věcnému hodnocení žádosti (projektu).
 c) Příjemce pomoci zajistí financování minimálně z 10 % základu pro výpočet podpory. Dotace z


text:
fondů EU, tj. nenávratná finanční podpora, je
 poskytována až do výše 85 % z celkových způsobilých výdajů. Další podpora je možná z prostředků Fondu (až 4 %) a ze státního rozpočtu (až
 do výše 1 %). U některých typů projektů ale může být podpora dále omezena, a to zejména u projektů, kde žadatelem je podnikatelský subjekt.
 26 – O D PA DY 2 / 2 0 0 8
 o d p a dy. i h n e d . c z / f i n a n c e
 Novou monografii pod názvem »Odpadové
 hospodářství« připravuje v současnosti prof.
 Ing. Mečislav Kuraš, CSc., s autorským přispěním prof. Ing. Vojtecha Dirnera, CSc.,
 prof. Ing. Vladimíra Slivky, CSc. a Ing. Milana Březiny, CSc. Profesor Kuraš při jejím sestavování vychází nejen z vlastní dlouholeté
 praxe pracovníka a vedoucího Ústavu chemie
 prostředí Vysoké školy chemicko-technologické v Praze, ale i ze zkušeností svých kolegů a řady lektorů z praxe, státní správy i akademické sféry, kteří přednášeli a přednášejí od
 roku 1993 na kursech pokročilého studia Odpadové hospodářství pořádaných každoročně
 na VŠCHT v rámci projektu celoživotního
 Monografie si klade za cíl ucelené zpracování složité problematiky odpadového hospodářství tak, aby zájemcům poskytla přehled
 a aktuální informace o všech důležitých oblastech odpadového hospodářství, o technologiích zpracování odpadů, o jejich materiálovém a energetickém využití, o preventivních
 opatřeních v oblasti odpadového hospodářství
 atd. Je koncipována tak, aby sloužila všem zájemcům o odpadové hospodářství a zároveň
 mohla být používána jako zdroj informací vy-
 sokoškolskými studenty, zejména technického
 Monografie navazuje na publikaci »Odpady, jejich využití a zneškodňování«, která vyšla v roce 1994 a byla prvním pokusem o ucelené zpracování problematiky odpadového
 hospodářství. Ač tato příručka, koncipovaná
 především jako vysokoškolská učebnice, vyšla ve vysokém nákladu, je již zcela vyprodána. Navíc stupeň poznání, vývoj technologií
 i právního prostředí, a v neposlední řadě i vnímání nutnosti ochrany životního prostředí
 prošly od doby jejího vydání prudkým vývojem. Nová publikace tento vývoj reflektuje
 a reaguje na něj na základě nejnovějších vědeckých poznatků.
 Vydavatelem monografie je společnost
 Vodní zdroje Ekomonitor, s. r. o. Publikace
 vyjde v prvním pololetí roku 2008 v předpokládaném nákladu 1000 výtisků a její cena se
 bude pohybovat kolem 350 Kč.
 Statistickou ročenku životního prostředí České republiky pro rok 2007 vydalo Ministerstvo životního prostředí v nákladu 1000 kusů.
 Publikace je dvojjazyčná (česko-anglická) . Je
 členěna do pěti celků na základě principu vliv
 - stav - odezva.
 V úvodu jednotlivých kapitol je zařazen
 stručný text, většinou s výčtem legislativního
 rámce dané oblasti, podrobnější komentáře
 jsou řazeny pro příslušnými tabulkami a obrázky. Oddíl A3, který se věnuje odpadům,
 přináší úplný přehled platné legislativy v oblasti a přehledné tabulky, sledující vývoj v posledních několika letech.
 Údaje jsou vesměs výstupem z Informačního systému odpadového hospodářství (ISOH),
 který pro potřeby MŽP provozuje Centrum
 pro hospodaření s odpady (VÚV T.G.M. – CeHo). Data o odpadech za sledované roky byla
 získána z evidencí odpadů, zaslaných z jednotlivých obecních úřadů obcí s rozšířenou působností. Dále jsou v ročence využity údaje ze
 statistického zjišťování Českého statistického
 Vedle odpadů se ročenka věnuje mnoha dalším tématům.


text:
Podrobně rozebírá všechny
 složky životního prostředí (ovzduší, voda, půda a horninové prostředí, lesy, příroda a krajina, fyzikální pole). Zabývá se také příčinami
 změn životního prostředí a ovlivňujícími faktory, vztahem životního prostředí a zdraví.
 V oddílu věnovaném nástrojům politiky životního prostředí jsou uváděna data, týkající se
 ekonomických nástrojů, výdajů na životní
 prostředí, dobrovolných nástrojů, EIA, IPPC
 a integrovaného registru. Ročenka je (jako
 každoročně) obsáhlým a vyčerpávajícím souborem dat, který by si zasloužil také adekvátní výklad jednotlivých tabulek a z nich vyplývajících trendů.
 Zdroj: Statistická ročenka životního prostředí ČR 2007
 s odpady v roce 2006
 V roce 2006 bylo v ČR nakládáno celkem
 s 27,43 mil. tun odpadů, z toho bylo 1,46 mil
 tun nebezpečných odpadů a 2,97 mil. tun
 V našem grafu se soustředíme pouze na nakládání s odpady podle tzv. N-kódů (výběr),
 celkem bylo podle N-kódů v roce 2006 nakládáno s více než 11 miliony tun odpadů.
 N1 - 4,716 mil. tun
 N5 - 2,910 mil. tun
 N1 – využití odpadů na terénní úpravy
 N2 – předání kalů ČOV k využití
 N5 – zůstatek na skladu 31. 12.
 o d p a dy. i h n e d . c z / s e r v i s
 N7 – vývoz odpadu do EU
 N8 – předání k opětovnému využití
 N9 – zpracování autovraku
 N10 – prodej odpadu jako suroviny
 N11 – využití odpadu na rekultivace skládek
 N12 – ukládání odpadu jako technologický
 materiál k zajištění skládek
 N13 – kompostování
 N14 – biologická dekontaminace
 N18 – zpracování elektroodpadů
 O D PA DY 2 / 2 0 0 8 – 27
 Největším ekologickým problémem
 zůstává kvalita ovzduší
 Míra znečištění ovzduší je objektivně zjišťována pomocí sítě
 měřicích stanic ve všech krajích České republiky. Přes
 zlepšený stav životního prostředí v posledních téměř dvaceti
 letech je špatná kvalita ovzduší přetrvávajícím problémem
 s konkrétními zdravotními důsledky.
 odle sledování Českého hydrometeorologického ústavu došlo k zastavení dosud
 klesajícího trendu koncentrací oxidu siřičité-
 ho, a naopak k jeho mírnému vzestupu na
 všech lokalitách ČR. Tento mírný nárůst byl
 kromě nepříznivých meteorologických pod-
 Unie chce omezit emise prachu
 Europoslanci se shodli na závazném omezení emisí prachu, které má být dosaženo do roku
 2015. Nové zákony stanovují mezní hodnoty koncentrací nejmenších částic PM2,5, které jsou
 nevíce nebezpečné pro lidské zdraví a nebyly dosud upraveny žádným právním předpisem.
 Nejmenší částice poletující v ovzduší představují mimořádné nebezpečí pro lidské zdraví.
 Větší částice je tělo schopné filtrovat, například nosem. Menší částice však mohou
 proniknout do lidského organismu a usadit se v plících a jiných orgánech. Částice, které se
 tímto způsobem dostanou do krve, jsou zdrojem závažných nemocí. V Evropě již dochází
 k pravidelnému měření emisí větších částic prachu. Průmyslové oblasti jako například Belgie,
 Nizozemsko, severní Itálie, Německo a střední Evropa vykazují nejvyšší hodnoty. Měření
 nejmenších částic je technologicky obtížné a zatím se v Evropě neprovádí ve srovnatelném
 měřítku jako měření větších částic.
 Nová pravidla nahradí pět dosavadních zákonů, které řešily problematiku jen částečně.
 V Evropské unii bude zavedena povinnost pravidelně měřit emise malých částic a dodržovat
 maximální limity.
 Časový harmonogram vypadá takto:
 2010:


text:
maximální hodnota 25 mikrogramů na kubický metr ročně jako cíl
 2015: maximální hodnota 25 mikrogramů na kubický metr ročně jako závazek
 2020: maximální hodnota má být snížena na 20 mikrogramů na kubický metr
 Částice frakce PM10 se dostávají do dolních cest dýchacích. Jemnější částice označené jako
 frakce PM2,5 pronikají až do plicních sklípků. Jejich účinky jsou ovlivněny také dalšími
 znečišťujícími látkami, které se vážou na jejich povrchu. Znečištění ovzduší částicemi PM10
 se podle současných znalostí podílí na úmrtnosti české populace z 5 až 13 %. Dlouhodobě
 zvýšené koncentrace vedou ke snížení plicních funkcí u dětí i dospělých, nemocem
 dýchacího ústrojí, chronickému zánětu průdušek, pravděpodobně i rakovině plic. S tím souvisí
 i neustálé zvyšování počtu alergických onemocnění dětí. Jen respiračními alergiemi dnes trpí
 15 % českých dětí.
 Polycyklické aromatické uhlovodíky (PAU), jejichž zástupcem je právě benzo(a)pyren, se
 kumulují ve složkách prostředí a v živých organismech. Podle velmi přibližných odhadů vliv
 emisí PAU z dopravy a domácích topenišť vede v městských aglomeracích k navýšení
 zdravotních rizik o 1 až 2 případy onemocnění z 10tisícové populace. V lokalitách ovlivněných
 velkými průmyslovými zdroji je hodnota individuálního rizika vyšší – 2 až 10 případů na 10 000
 Ovlivnit zdravé osoby mohou při akutní expozici jen velmi vysoké koncentrace (překračující
 1880 g/m3). Hlavním efektem NO2 je nárůst reaktivity dýchacích cest, která se projevuje
 jako zvýšená odpověď na různá provokační agens, jako je např. studený vzduch, alergeny
 nebo fyzická námaha.
 Benzen má při dlouhodobé expozici účinky hematotoxické, genotoxické, imunotoxické
 a karcinogenní, přičemž jeho nejzávažnějším účinkem je právě karcinogenní působení.
 28 – O D PA DY 2 / 2 0 0 8
 mínek v prvních měsících roku pravděpodobně způsoben také návratem ke spalování uhlí
 v řadě obcí.
 Hlavní problém kvality ovzduší je však znečištění prachovými částicemi PM10 a PM2,5,
 u nichž neplníme národní, ani evropské imisní
 limity, platné od 1. ledna 2005. V oblastech,
 kde koncentrace PM10 v roce 2006 překročily
 imisní limity, žije více než 62 % populace.
 K hlavním zdrojům emisí patří automobilová
 doprava a vytápění domácností.
 Imisní limity jsou nejčastěji překračovány
 v Moravskoslezském kraji, zejména v oblasti
 Ostravsko-Karvinska, vlivem hutnictví a zpracování paliv, a rovněž imisí ze sousedního
 Polska. Problematické z pohledu četnosti překračování jsou zejména Praha, Ústecký kraj
 a jižní Morava.
 Od 1. ledna 2010 mají být dodrženy také limity pro imise oxidu dusičitého a benzenu, jejichž zdrojem je zejména automobilová doprava. Je pravděpodobné, že v několika oblastech
 nebudeme schopni limity splnit. Za překračování imisních limitů přitom hrozí České republice sankce ze strany Evropské komise.
 Automobilová doprava a vytápění domácností nepodléhají centrální regulaci z hlediska
 požadavků na emisní parametry. Nové automobily musí splňovat emisní normy EURO,
 ovšem specifickým problémem ČR je jednak
 vysoké průměrné stáří vozů a jednak obrovský
 nárůst kamionové dopravy po našem vstupu
 do EU. Zlepšení by mohlo přinést postupné
 zavedení mýta i na silnicích I. třídy, což má
 mj. přispět k větší motivaci k přesunu nákladů
 na železnice, a také nové limity pro měrné
 emise CO2, což bude znamenat i snížení emisí
 ostatních znečišťujících látek. Připravuje se také zpřísnění kontrol stanic


text:
technické kontroly.
 Vytápění se změnami
 Ministerstvo životního prostředí připravuje
 novelu zákona o ovzduší, která přinese nové
 požadavky na technické a emisní parametry
 i pro malé zdroje znečištění (tedy i pro domovní kotle a kamna), platné od začátku roku
 2014. Díky zpřísnění kvalitativních požadavků na paliva mají v tomto roce z trhu zmizet
 i méně kvalitní druhy uhlí. Ekologická daňová
 reforma zároveň od ledna 2008 zatíží »špinavá« paliva spotřební daní a zvýhodňuje jejich
 »čistější« alternativy (obnovitelné zdroje
 energie či zemní plyn pro domácnosti).
 velmi škodlivým vedlejším produktem výroby
 elektrické energie potřebné ke svícení«, dodává Juraj Krivošík. Další informace o úsporných spotřebičích a zářivkách najdete také na
 Přesně 58 % obyvatel České republiky si myslí, že stav
 našeho životního prostředí je vážný, pouhá tři procenta lidí
 s tímto výrokem určitě nesouhlasí.
 yplynulo to z pravidelného marketingového průzkumu Market & Media & Lifestyle společnosti Median, který byl proveden
 na reprezentativním vzorku 8800 respondentů. Z průzkumu dále vyplývá, že 71 procent
 Čechů cíleně šetří vodou a elektrickou energií.
 »Dá se předpokládat, že se tak chovají především z ekonomických důvodů, ale i tak
 v důsledku přispívají ke zlepšení stavu životního prostředí«, komentuje průzkum nezávislý konzultant a odborník na marketing a eko-
 Většina spotřebitelů vyhledává výrobky
 - jhm Zdroj: Market & Media & Lifestyle a SEVEn, Středisko pro efektivní využívání energie, o.p.s
 logii Jan König. Jen 48 procent dotázaných
 potvrdilo, že vyhledává výrobky šetrné k životnímu prostředí s vědomím, že tak přispívají ke zlepšení stavu životního prostředí.
 »Z našeho pohledu jde o pozitivní vývoj,
 a to přesto, že se můžeme domnívat, že většina lidí se snaží šetřit energii a vodu hlavně
 kvůli vlastním financím. To, že se polovina
 českých spotřebitelů chová vědomě ekologicky, je krok kupředu. Obě výše zmíněné skupiny lidí šetří jak peníze, tak přírodu, a je dobré,
 že se tyto dvě motivace spojují k dosažení jednoho cíle,« komentuje výzkum Juraj Krivošík
 ze Střediska pro efektivní využívání energie
 Odborníci z projektu Enerlin, který se už
 od roku 2006 zabývá průzkumem a osvětou
 v oblasti energeticky úsporných světelných
 zdrojů za účelem ochrany životního prostředí,
 upozorňují na to, že většina lidí si neuvědomuje, že i jednotlivec může významně přispět
 ke snížení škodlivých emisí oxidu uhličitého.
 Příkladem nejmenší investice, kterou se při
 dnešním zdražování energií může dosáhnout
 poměrně velkých úspor a ve velké míře ovlivnit znečištění ovzduší, je koupě úsporné zářivky.
 »Přibližně stokorunová investice do jedné
 23W zářivky (nahrazující klasickou 100W žárovku) se vám do půl roku vrátí a do roka lze
 v domácnosti ušetřit až několik tisíc korun na
 elektrické energii. Zároveň tak zamezíte produkci asi půl tuny oxidu uhličitého, který je
 Částka 117 ze dne 31. prosince 2007
 381 – Vyhláška o stanovení maximálních
 limitů reziduí pesticidů v potravinách
 a surovinách
 382 – Vyhláška, kterou se mění vyhláška č. 305/2002 Sb., kterou se stanoví obsah žádosti a podrobná specifikace údajů předkládaných před uvedením
 biocidního přípravku nebo účinné látky
 Částka 118 ze dne 31. prosince 2007
 392 – Vyhláška o podílu jednotlivých obcí
 na stanovených procentních částech celostátního hrubého výnosu daně z přidané hodnoty a daní z


text:
příjmů
 Částka 119 ze dne 31. prosince 2007
 393 – Zákon, kterým se mění zákon
 č. 406/2000 Sb., o hospodaření energií,
 Částka 1 ze dne 9. ledna 2008
 1 – Nařízení vlády o ochraně zdraví před
 na 12 měsíců za cenu 757 Kč včetně DPH 9 % 825 Kč
 Akceptujeme Eurocard/Mastercard, Visa, JCB, Diners Club International.
 Pro doplnění čísla karty a její platnosti vás budeme telefonicky kontaktovat.
 PRO DORUČOVÁNÍ: (je-li shodná s adresou objednavatele, nevyplňovat)
 internet – http://www.economia.cz a e-mail: [email protected]
 Vyplněním kuponu souhlasím bezplatně s tím, aby údaje poskytnuté v rozsahu tohoto kuponu byly po dobu
 deseti let zpracovávány v souladu se zákonem č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, ve znění pozdějších
 předpisů, společností ECONOMIA a.s. se sídlem Praha 7, 170 55, Dobrovského 25, jako správcem, k nabízení
 výrobků a služeb správce, k průzkumu trhu, analýz, organizování dalších akcí, zasílání informací prostřednictvím SMS
 zpráv, e-mailů, jakož i dalších elektronických prostředků. Tento souhlas je udělován dobrovolně a může být kdykoli
 odvolán na adrese správce. Souhlasím se zasíláním obchodních sdělení elektronickou poštou ANO  NE
 O D PA DY 2 / 2 0 0 8 – 29
 ODPADY®
 13. – 14. 2.
 Akademie věd ČR, České Budějovice
 Mezinárodní konference Biotechnologie
 Kontakt: www.zf.jcu.cz
 Odpady a obaly v roce 2008
 Seminář - stávající a změněné předpisy aktuálně,
 plus nakládání s vodami
 Jarní seminář ASIO
 Nové technologie pro klasické ČOV,
 biologické rybníky, zasakování, závlaha, odpar, financování - přehled dotačních titulů,
 legislativní, řešení pro decentrální odvádění splaškových a dešťových vod
 Kontakt: www.asio.cz
 Prostory firmy ROYS, Praha 6
 Seminář - norma ČSN ISO 14 031, možnosti jejího využití v systémech řízení ochrany životního
 prostředí podniku i mimo ně
 Kontakt: www.proeko.cz
 Měchenice, OÚ
 Seminář pro zástupce obcí - vztah krajské a obecní územně plánovací dokumentace, nástroje
 územního plánování, možnosti změn a úprav
 Kontakt: www.cev-zvonecek.cz
 19. – 20. 2.
 Poděbrady, Kongresové centrum
 Mezinárodní konference - stav strategického hlukového mapování v ČR a v okolních státech, »staré hlukové zátěže«, ochrana veřejného zdraví
 Kontakt: www.ekolagroup.cz
 Energy From Waste 2008
 Kontakt: www.recyclingwasteworld.co.uk
 27. – 28. 2.
 4TH Ferrous And Non-Ferrous Scrap Conference
 Kontakt: www.ourmetals.com
 15TH European Packaging Law Conference
 Kontakt: www.agra-net.com
 Zvyšování efektivity výroby a podpora konkurenceschopnosti podniků
 Seminář - efektivní řízení materiálových a energetických toků, čistší produkce, energetické řízení
 a management chemických látek.
 Kontakt: http://www.cenia.cz
 Kontakt: http://www.smi-online.co.uk
 Kontakt: //www.acesr.sk
 Konference k recyklaci stavebních odpadů
 Kontakt: www.arsm.cz
 Konference - trh s biopotravinami. Konference se
 koná v rámci doprovodného programu veletrhu
 BioStyl.
 Kontakt: www.greenmarketing.cz
 544 425 527
 544 425 530
 545 176 158
 ORRESANT s.r.o.
 SOME,J.HRADEC s.r.o.
 384 372 011
 384 320 878
 30 – O D PA DY 2 / 2 0 0 8
 2obálka
 pro nakládání s odpady a životní prostředí
 Číslo 2. Ročník XVIII
 Vychází 12. 2. 2008
 V období červenec–srpen vychází jako dvojčíslo
 Cena výtisku ve volném prodeji 75 Kč
 Roční předplatné 825 Kč
 tel.: 233 071 427, fax: 233 072 012
 Manažer titulu:
 Ing. Pavel Bartoš, Ing. Zdeněk Horsák
 RNDr Petr Kratochvíl, RNDr Miloš Kužvart
 RNDr. Martina Vrbová, PhD
 Ing. Jiřina Vyštejnová
 ECONOMIA, a. s.,


text:
tel.: 233 071 703, 233 071 788, fax: 233 072 730
 tel.: 233 071 701, fax: 233 072 780
 Uniprint, Rychnov nad Kněžnou
 tel.: 233 071 110, fax: 233 072 001
 Ve volném prodeji rozšiřují:
 Společnosti PNS, a. s.
 tel.: 233 071 197, fax: 233 072 009
 tel.: 800 110 022
 Doručování předplatného provádí:
 Mediaservis, s. r. o., Česká pošta,
 s. p. - střediska Postservis
 Předplatné a distribuci v SR zajišťují:
 L.K. Permanent, s. r. o., Magnet Press, Slovakia, s. r. o.
 Internetový online archiv:
 Economia OnLine, Ovenecká 380/9, 170 00 Praha 7
 tel.: 233 074 142, e-mail: [email protected]
 Internetová inzerce:
 tel.: 233 074 163, e-mail: [email protected]
 Uveřejněné příspěvky nemusí vyjadřovat názor redakce. Neoznačené fotografie – archív redakce.
 Poskytnutím autorského příspěvku autor souhlasí s jeho
 rozmnožováním, rozšiřováním a sdělováním internetem
 v kterémkoli tištěném a/nebo elektronickém titulu vydavatele či osoby s jeho majetkovou účastí, či v jejich souboru. Autor souhlasí s úpravami a odpovídá za právní
 i faktickou bezvadnost příspěvku. Za užití náleží autorovi
 honorář podle obvyklých honorářových podmínek vydavatele. Blíže viz www.economia.cz. Autorská práva k časopisu náleží vydavateli. Přetiskování a přebírání článků, včetně provádění překladů, je zapovězeno.
 © 2008 ECONOMIA, a. s.
 OD-000317
 OD-000261
 OD-000310
 kontaminace PAU na životní prostředí. Biostabilizace je biodegradace dostupných a biodegradovatelných polutantů a ponechání imobilizovaných a biologicky nedostupných polutantů v zemině či sedimentu...
 stavba chodníku, pro kterou budeme žádat finance z rozpočtu Města. Zatím jsme se postarali, že je už v této chvíli k dispozici potřebná projektová dokumentace a všechna stavební povolení. Pokud se ...
 Pamatuji se, že se už bubnovalo proti různým věcem. Proti Temelínu například, myslím že i proti spalovně v Opatovicích. Ale opravdu nemám žádné zprávy, jestli to zabralo. Nemám nic proti bubnování....
 SEVEn, o. p. s., vypracovalo celkem 23 průkazů Energy performance certificates for energetické náročnosti budov, které zahrnova- selected buildings in the Prague 15
 Neochota starých zemí přizpůsobit CAP východnímu rozšíření
 ZÁKLADNÍ PRAVIDLA TURNAJE V KŘÍŽOVÉ SEDMĚ


text:
ZEPO s.r.o. Horní Branná IČO 49814133 kontakty (18.03.2018) | Finance.cz
 ZEPO s.r.o. Horní Branná IČO: 49814133
 Tato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu ZEPO s.r.o., která sídlí v obci Horní Branná a bylo jí přiděleno IČO 49814133.
 Výpis obsahuje aktuální i historická data z obchodního rejstříku (Justice.cz) včetně sbírky listin a živnostenského rejstříku (RŽP). Pokud firma ZEPO s.r.o. má i datovou schránku, pak zde naleznete i údaje o její datové schránce.
 Firma s názvem ZEPO s.r.o. se sídlem v obci Horní Branná byla založena v roce 1993. Společnost je stále aktivní. V jejím vedení se dosud vystřídalo 4 osob. Společnost podniká v oboru Opravy ostatních dopravních prostředků a pracovních strojů , Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona , Opravy silničních vozidel a další.
 Základní údaje o ZEPO s.r.o. IČO: 49814133
 Krajský soud v Hradci Králové 7.10.1993
 49814133
 Údaje o vzniku společnosti: Společnost s ručením omezeným byla založena společenskou smlouvou dne 16. 9. 1993 podle zák. č. 513/91 Sb. 7.10.1993 - 10.4.2017
 43wc2e5
 CZ49814133
 Horní Branná 512 36 HORNÍ BRANNÁ
 356709774/0600 2.4.2013
 Kontakty na ZEPO s.r.o. IČO: 49814133
 479 , Horní Branná 512 36 10.4.2017
 7.10.1993 - 10.4.2017
 479, Horní Branná 512 36
 Obory činností ZEPO s.r.o. IČO: 49814133
 Zemědělská výroba 10.4.2017
 Opravy silničních vozidel 10.4.2017
 Silniční motorová doprava - nákladní provozovaná vozidly nebo jízdními soupravami o největší povolené hmotnosti přesahující 3,5 tuny, jsou-li určeny k přepravě zvířat nebo věcí, - nákladní provozovaná vozidly nebo jízdními soupravami o největší povolené h motnosti nepřesahující 3,5 tuny, jsou-li určeny k přepravě zvířat nebo věcí 10.4.2017
 Podnikání v oblasti nakládání s nebezpečnými odpady 10.4.2017
 Opravy ostatních dopravních prostředků a pracovních strojů 10.4.2017
 Opravy silničních vozidel 6.11.2002 - 10.4.2017
 Opravy pracovních strojů 6.11.2002 - 10.4.2017
 Provozování čerpacích stanic s palivy a mazivy 6.11.2002 - 10.4.2017
 Výroba strojů a zařízení pro určitá hospodářská odvětví 6.11.2002 - 10.4.2017
 Velkoobchod 6.11.2002 - 10.4.2017
 Specializovaný maloobchod 6.11.2002 - 10.4.2017
 Podnikání v oblasti nakládání s nebezpečnými odpady 6.11.2002 - 10.4.2017
 Zámečnictví 6.11.2002 - 10.4.2017
 Silniční motorová doprava nákladní-vnitrostátní 6.11.2002 - 10.4.2017
 Koupě zboží za účelem dalšího prodeje a prodej v rámci živnosti volné. 7.10.1993 - 6.11.2002
 Silniční motorová doprava. 7.10.1993 - 6.11.2002
 Opravy motorových vozidel. 7.10.1993 - 6.11.2002
 Výroba a opravy zemědělských strojů. 7.10.1993 - 6.11.2002
 Zemědělská výroba. 7.10.1993 - 10.4.2017
 K Javorku 981 , Jilemnice 514 01
 1006727141
 1006530231
 Vedení firmy ZEPO s.r.o. IČO: 49814133
 Jednatelé zastupují společnost samostatně. Podepisuje-li jednatel za společnost, připojí k jejímu názvu svůj podpis případně i údaj o své funkci. 10.4.2017
 Způsob jednání za společnost: Jednatelé jednají za společnost samostatně v plném rozsahu včet- ně práva podpisu s tím, že podepisování za společnost se děje tak, že k vytištěnému nebo jinak vyznačenému názvu společnosti připojí jednatel svůj podpis. 7.10.1993 - 10.4.2017
 Karel Červinka 31.7.2014
 207, Horní Branná 514 01
 Václav Soukup 12.11.2015
 30, Horní Branná 512 36
 Iva Jonová 10.4.2017
 89, Horní Branná 512 36
 Karel Červinka 7.10.1993 - 6.11.2002
 512 36 Valteřice 111-p.Horní Branná Česká republika
 Karel Červinka 6.11.2002 - 31.7.2014
 207 , Valteřice


text:
Česká republika
 Jiří Cerman 7.10.1993 - 12.11.2015
 Václav Soukup 7.10.1993 - 12.11.2015
 Jiří Cerman 12.11.2015 - 10.4.2017
 od 7.10.1993 do 23.3.2017
 Vlastníci firmy ZEPO s.r.o. IČO: 49814133
 zakladni 300 000 Kč - 10.4.1996
 zakladni 180 000 Kč - 7.10.1993 - 10.4.1996
 Sbírka Listin ZEPO s.r.o. IČO: 49814133
 C 5064/SL 18 účetní závěrka [2014] Krajský soud v Hradci Králové 5.6.2015 5.6.2015 14
 C 5064/SL 15 účetní závěrka 2011 Krajský soud v Hradci Králové 4.9.2012 4.9.2012 11
 C 5064/SL 14 účetní závěrka 2010 Krajský soud v Hradci Králové 18.11.2011 18.11.2011 12
 C 5064/SL 13 účetní závěrka 2009 Krajský soud v Hradci Králové 1.7.2010 1.7.2010 9
 C 5064/SL 12 účetní závěrka 2008 Krajský soud v Hradci Králové 18.8.2009 18.8.2009 7
 C 5064/SL 11 účetní závěrka 2007 Krajský soud v Hradci Králové 12.8.2008 12.8.2008 5
 C 5064/SL 9 účetní závěrka 1999 Krajský soud v Hradci Králové 5.6.2008 5.6.2008 8
 C 5064/SL 8 účetní závěrka 1998 Krajský soud v Hradci Králové 5.6.2008 5.6.2008 8
 C 5064/SL 10 účetní závěrka 2000 Krajský soud v Hradci Králové 5.6.2008 5.6.2008 8
 C 5064/SL 7 účetní závěrka 2006 Krajský soud v Hradci Králové 28.8.2007 28.8.2007 5
 C 5064/SL 6 účetní závěrka 2005 Krajský soud v Hradci Králové 16.6.2006 28.7.2006 28.7.2006 9
 C 5064/SL 5 účetní závěrka 2004 Krajský soud v Hradci Králové 1.8.2005 8.8.2005 7
 C 5064/SL 4 účetní závěrka 2003 Krajský soud v Hradci Králové 28.7.2004 29.7.2004 8
 C 5064/SL 3 účetní závěrka 2002 Krajský soud v Hradci Králové 29.7.2003 30.7.2003 9
 C 5064/SL 1 zakladatelské dokumenty, podpisové vzory Krajský soud v Hradci Králové 22.5.2002 27.6.2002 18.9.2002 13
 C 5064/SL 2 účetní závěrka 2001 Krajský soud v Hradci Králové 5.8.2002 3.9.2002 8
 Hodnocení ZEPO s.r.o.
 Výpis dat pro firmu ZEPO s.r.o. obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
 výpis firmy ZEPO s.r.o., 49814133 na obchodním rejstříku
 výpis firmy ZEPO s.r.o., 49814133 na živnostenském rejstříku
 výpis firmy ZEPO s.r.o., 49814133 na Datových schránkách
 ZEPO - stavební práce s.r.o. - 25492560 - Jablonec nad Nisou , V Luzích 2356/22
 ZEPO H+J s.r.o. - 25033131 - Všelibice 64/6
 ZEPO PODMOKY, spol. s r. o. - 48039811 - Podmoky 110
 ZEPO Bořitov, družstvo - 25570480 - Bořitov , Úvoz 326
 Zepo Jihlava spol. s r.o. - 25923137 - Jihlava , Na Hranici 4931/10
 ZEPO Bohuslavice, a.s. - 25295560 - Bohuslavice 67
 ZEPO, spol. s r.o. - 46993291 - Jihlava , Na Hranici 4931/10
 Josef Gaučík-ZEPO - 40543731 - Aš , Komenského 2376/17
 Ing. Jaroslav Pěcha - 47859679 - Přerov, Velké Novosady485/6
 Karolína Ďulíková - 70507627 - České Budějovice, U Trojice803/25


text:
Autorizace k činnostem při posuzování shody výrobků podle nařízení vlády č. 163/2002 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na vybrané stavební výrobky, ve znění nařízení vlády č.312/2005 Sb..
 Úřad pro technickou normalizaci, metrologii a státní zkušebnictví (ÚNMZ) udělil společnosti PAVUS, a.s., v souladu s § 11 odst. 1 a § 20 zákona č. 22/1997 Sb., o technických požadavcích na výrobky a o změněně a doplnění některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, ve správním řízení podle zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění zákona č. 413/2005 Sb., autorizaci k činnostem při posuzování shody výrobků stanovených podle § 12 odst. 1 zákona nařízením vlády č. 163/2002 Sb., kterým se stanoví technické požadavky na vybrané stavební výrobky, ve znění nařízení vlády č. 312/2005 Sb.
 Rozsah autorizace PAVUS, a.s., je dán rozhodnutím ÚNMZ č. 46/2006 ze dne 22. listopadu 2006 pro následující výrobky z přílohy č. 2 nařízení vlády č. 163/2002 Sb., ve znění nařízení vlády č. 312/2005 Sb.:
 5/10 Vnější tepelně izolační kompozitní systémy s omítkou (ETICS)
 8/2 Stavební kování pro dveře a vrata pro dělení na požární/kouřové úseky a na únikových cestách
 8/3 Okna, dveře a vrata (s příslušným kováním a bez něho) pro použití, na která se vztahují další specifické požadavky, zejména ochrana proti hluku a tepelná ochrana, těsnost a bezpečnost při užívání (jen okna a dveře)
 10/3 Výrobky pro požární poplach/detekci, stabilní hašení požáru, řízení požáru a kouře a pro potlačování výbuchu ve stavbách (kromě výrobků pro potlačování výbuchu)


text:
17. dubna 2018 ( *1 )
 „Řízení o předběžné otázce – Doprava – Společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů – Nařízení (ES) č. 261/2004 – Článek 5 odst. 3 – Článek 7 odst. 1 – Právo na náhradu škody – Zproštění – Pojem ‚mimořádné okolnosti‘ – ‚Divoká stávka‘ “
 Ve spojených věcech C‐195/17, C‐197/17 až C‐203/17, C‐226/17, C‐228/17, C‐254/17, C‐274/17, C‐275/17, C‐278/17 až C‐286/17 a C‐290/17 až C‐292/17,
 jejichž předmětem jsou žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 267 SFEU, podané jednak rozhodnutími Amtsgericht Hannover (okresní soud v Hannoveru, Německo) ze dne 6. dubna 2017 (věci C‐195/17 a C‐197/17 až C‐203/17) a ze dne 19. dubna 2017 (věci C‐226/17 a C‐228/17), jakož i ze dne 11. května 2017 (věci C‐254/17, C‐275/17, C‐278/17 a C‐281/17), 12. května 2017 (věci C‐274/17, C‐279/17, C‐280/17 a C‐282/17 až C‐286/17), 16. května 2017 (věc C‐291/17) a 17. května 2017 (věc C‐290/17), došlými Soudnímu dvoru dne 13. dubna 2017 (věci C‐195/17 a C‐197/17 až C‐203/17) a dne 28. dubna 2017 (věci C‐226/17 a C‐228/17), jakož i dne 15. května 2017 (věc C‐254/17), 18. května 2017 (věci C‐274/17, C‐275/17 a C‐278/17 až C‐286/17) a dne 22. května 2017 (věci C‐290/17 a C‐291/17), a jednak rozhodnutím Amtsgericht Düsseldorf (okresní soud v Düsseldorfu, Německo) ze dne 16. května 2017 (věc C‐292/17), došlým Soudnímu dvoru dne 22. května 2017, v řízeních
 Helga Krüsemann a další (C‐195/17),
 Thomas Neufeldt a další (C‐197/17),
 Peter Rebbe a další (C‐202/17),
 Margarethe Yüce a další (C‐274/17),
 Susanne Meyer a další (C‐278/17),
 Simone Künnecke a další (C‐284/17),
 Angelina Fell a další (C‐290/17),
 Helga Jordan-Grompe a další (C‐291/17),
 ve složení L. Bay Larsen, předseda senátu, J. Malenovský, M. Safjan, D. Šváby (zpravodaj) a M. Vilaras, soudci,
 za T. Neufeldta a další a E. Schmeera P. Degottem, Rechtsanwalt,
 za I. Wallmanna M. Kleinmannem, Rechtsanwalt,
 za H. Schlossera a N. Schlosser, R. Lorenz a P. Sprecher, F. Schoena a B. Schoen, jakož i EUflight.de GmbH H. Deussenem a M. Diekmannem, Rechatsanwälte,
 za B. Wittmann R. Weistem, Rechtsanwalt,
 za R. Wittmanna M. Michelem, Rechtsanwalt,
 za R. Eßera jím samotným,
 za W. Ansorgea a H. Blesgena J. Lucar-Jung, Rechtsanwältin,
 za S. Künnecke a další C. Stedingem, Rechtsanwalt,
 za TUIfly GmbH P. Kauffmannem a K. Wittem, Rechtsanwälte,
 za německou vládu T. Henzem, M. Hellmannem a M. Kallem, jako zmocněnci,
 za francouzskou vládu E. de Moustier a I. Cohen, jako zmocněnkyněmi,
 za Evropskou komisi K.-Ph. Wojcikem a K. Simonssonem, jakož i N. Yerrell, jako zmocněnci,
 s přihlédnutím k písemné části řízení a po jednání konaném dne 25. ledna 2018,
 po vyslechnutí stanoviska generálního advokáta na jednání konaném dne 12. dubna 2018,
 Žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce se týkají výkladu čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č.


text:
295/91 (Úř. věst. 2004, L 46, s. 1; Zvl. vyd. 07/08, s. 10).
 Tyto žádosti byly předloženy v rámci sporů mezi cestujícími a společností TUIfly GmbH, leteckým dopravcem, které se týkají toho, že posledně uvedený dopravce odmítl těmto cestujícím, jejichž lety byly významně zpožděny nebo byly zrušeny, uhradit náhradu škody.
 Body 1, 4, 14 a 15 odůvodnění nařízení č. 261/2004 uvádějí:
 Činnost [Unie] v oblasti letecké dopravy [by měla] mimo jiné směřovat k zajištění vysoké úrovně ochrany cestujících. Kromě toho by měl být obecně brán zásadní zřetel na požadavky ochrany spotřebitele.
 [Unie] by proto měl[a] zvýšit úroveň ochrany stanovenou v [nařízení Rady (EHS) č. 295/91 ze dne 4. února 1991, kterým se stanoví společná pravidla systému náhrad za odepření nástupu na palubu v pravidelné letecké dopravě (Úř. věst. 1991, L 36, s. 5; Zvl. vyd. 07/01, s. 306)], v zájmu posílení práv cestujících a zajistit, aby letečtí dopravci působili v harmonizovaných podmínkách [a na] liberalizovaném trhu.
 Stejně jako podle Úmluvy [o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu, uzavřené v Montrealu dne 28. května 1999 a schválené jménem Evropského společenství rozhodnutím Rady 2001/539/ES ze dne 5. dubna 2001 (Úř. věst. 2001, L 194, s. 38; Zvl. vyd. 07/05, s. 491)], by měly být povinnosti provozujících leteckých dopravců omezeny nebo vyloučeny v případech, kdy byla událost způsobena mimořádnými okolnostmi, kterým by nebylo možné zamezit i kdyby byla přijata všechna přiměřená opatření. Tyto mimořádné okolnosti se mohou vyskytnout zejména v případech politické nestability, povětrnostních podmínek neslučitelných s uskutečněním dotčeného letu, bezpečnostních rizik, neočekávaných nedostatků letové bezpečnosti a stávek, které postihují provoz provozujícího leteckého dopravce.
 Za vznik mimořádných okolností by se měl považovat případ, kdy dopad rozhodnutí [o] řízení letového provozu, které se vztahuje k jednotlivému letadlu v určitý den, vyvolá velké [významné] zpoždění, zpoždění do dalšího dne nebo zrušení jednoho nebo více letů uvedeného letadla, i když byla dotčeným leteckým dopravcem přijata všechna přiměřená opatření, aby zabránil zpoždění nebo zrušení.“
 Článek 5 tohoto nařízení, nadepsaný „Zrušení“, stanoví:
 mají dotčení cestující v souladu s článkem 7 právo na náhradu škody od provozujícího leteckého dopravce, jestliže [ledaže]
 nejsou [jsou] o zrušení informováni alespoň dva týdny před plánovaným časem odletu, nebo
 nejsou [jsou] o zrušení informováni ve lhůtě od dvou týdnů do sedmi dnů před plánovaným časem odletu a není [je] jim nabídnuto přesměrování, které by jim umožnilo odletět nejpozději [které jim umožní odletět nejdříve] dvě hodiny před plánovaným časem odletu a dosáhnout jejich cílového místa určení nejpozději [méně než] čtyři hodiny po plánovaném čase příletu, nebo
 nejsou [jsou] informováni o zrušení ve lhůtě kratší sedmi dnů před plánovaným časem odletu a není [je] jim nabídnuto přesměrování jejich letu, které by jim umožnilo odletět nejpozději [které jim umožní odletět nejdříve] jednu hodinu před plánovaným časem odletu a dosáhnout [dosáhnout jejich] cílového místa určení nejpozději [méně než] dvě hodiny po plánovaném čase příletu.
 Článek 7 uvedeného nařízení, nadepsaný „Právo na náhradu škody“, v odst. 1 stanoví:
 Všichni žalobci v původním řízení si u společnosti TUIfly rezervovali lety, které měly být uskutečněny tímto dopravcem mezi 3. a


text:
8. říjnem 2016.
 Jak vyplývá z předkládacích rozhodnutí, všechny tyto lety byly zrušeny nebo byly předmětem zpoždění na příletu o tři hodiny nebo více v důsledku výjimečného počtu nepřítomností z důvodu nemoci zaměstnanců společnosti TUIfly v návaznosti na skutečnost, že vedení tohoto leteckého dopravce oznámilo dne 30. září 2016 svým zaměstnancům plány na restrukturalizaci podniku.
 Z těchto rozhodnutí rovněž vyplývá, že zatímco je obvykle míra nepřítomnosti zaměstnanců z důvodu nemoci v rámci zaměstnanců společnosti TUIfly řádově 10 %, tato míra zaznamenala mezi 1. říjnem 2016 a 10. říjnem 2016 výrazný nárůst dosahující 34 % až 89 %, pokud jde o letové posádky v kabině pilota, a 24 % až 62 %, pokud jde o palubní personál.
 V důsledku toho společnost TUIfly od 3. října 2016 v plném rozsahu upustila od původně stanoveného letového řádu, přičemž využila pronájmy od jiných leteckých dopravců a odvolala zaměstnance z dovolených.
 Z důvodu uvedených nepřítomností zaměstnanců však dne 3. října 2016 vykázalo 24 letů významné zpoždění. Dne 4. října 2016 vykázalo 29 letů rovněž významné zpoždění a 7 letů bylo zrušeno. Od 5. října 2016 byla rušena značná část letů. Dne 7. a 8. října 2016 společnost TUIfly zrušila veškeré lety z Německa.
 Večer dne 7. října 2016 vedení společnosti TUIfly informovalo své zaměstnance o tom, že bylo dosaženo dohody s jejich zástupci.
 Společnost TUIfly s ohledem na tuto situaci, kterou kvalifikovala jako „mimořádné okolnosti“ ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004, odmítla vyplatit žalobcům v původním řízení náhradu škody podle čl. 5 odst. 1 písm. c) bodu iii) a článku 7 nařízení č. 261/2004, jak je vykládá Soudní dvůr.
 Věci C‐195/17, C‐197/17 až C‐203/17, C‐226/17, C‐228/17, C‐274/17, C‐275/17, C‐278/17 až C‐286/17, C‐290/17 a C‐291/17
 Ve věcech C‐195/17, C‐197/17 až C‐203/17, C‐226/17, C‐228/17, C‐274/17, C‐275/17, C‐278/17 až C‐286/17, C‐290/17 a C‐291/17 předkládající soud, a sice Amtsgericht Hannover (okresní soud v Hannoveru, Německo), uvádí, že podle německé judikatury nemoc člena posádky, přinejmenším pokud nevyplývá z aktu vnější sabotáže provedeného třetí osobou, a skutečnost, že je nezbytné provést jeho nahrazení, nepředstavují „mimořádné okolnosti“ ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004.
 Tento soud, který si kladl otázku ohledně možnosti kvalifikovat skutkové situace, na základě nichž vynikly spory, které jsou mu předloženy, jako „mimořádné okolnosti“ v rozsahu, v němž se tyto situace týkají míry nepřítomnosti, která není charakteristická pro běžnou činnost leteckého dopravce, ale dochází k nim, jak tvrdí žalovaná v původním řízení, zejména v případě „divoké stávky“ nebo výzvy k bojkotu učiněné samotnými zaměstnanci, má nicméně za to, že je třeba v projednávané věci dospět k závěru, že „mimořádné okolnosti“ nejsou dány.
 Uvedený soud totiž jednak zdůrazňuje skutečnost, že letecký dopravce dotčený ve věci v původním řízení potenciálně přispěl ke vzniku takové míry nepřítomnosti, když oznámil opatření na restrukturalizaci podniku. Dále pak, i když většina německých soudů připouští existenci „mimořádných okolností“ v případě jak interní, tak externí stávky, ve sporech, které byly Amtsgericht Hannover (okresní soud v Hannoveru) předloženy, vyplývá nepřítomnost zaměstnanců z výzvy, aby někteří zaměstnanci dotyčného leteckého dopravce čerpali volno z důvodu


text:
nemoci, a nepochází tedy oficiálně od odborové organizace. Takové sociální hnutí se tedy liší od oficiální stávky a je třeba jej kvalifikovat jako „divokou stávku“, na kterou se svoboda sdružování v odborových organizacích nevztahuje.
 Kromě toho, pokud by okolnosti týkající se sporů, které byly předloženy předkládajícímu soudu, měly být kvalifikovány jako „mimořádné okolnosti“, si posledně uvedený soud klade otázku, zda je třeba tyto okolnosti uznat pouze pro lety, které byly těmito okolnostmi dotčeny, nebo mohou být rovněž uznány pro lety časové následující po tom, co tyto „mimořádné okolnosti“ vznikly, což umožní dotčeným leteckým dopravcům, aby odmítli uhradit náhradu škody cestujícím pozdějších letů dotčených případnou reorganizací letů, ke které došlo v návaznosti na vznik uvedených „mimořádných okolností“.
 V tomto ohledu předkládající soud poukazuje na rozdílnou judikaturu německých soudů. Předkládající soud má však za to, že z vůle unijního normotvůrce, jak vyplývá z bodu 15 odůvodnění nařízení č. 261/2004, jakož i z judikatury vyplývající z rozsudku ze dne 4. října 2012, Finnair (C‐22/11, EU:C:2012:604), vyplývá, že je možné mít za to, že se letecký dopravce může dovolávat čl. 5 odst. 3 nařízení č. 261/2004 pouze v případě letu, který byl dotčen danými „mimořádnými okolnostmi“.
 Za těchto podmínek se Amtsgericht Hannover (okresní soud v Hannoveru) rozhodl přerušit řízení a položit Soudnímu dvoru následující předběžné otázky:
 Představuje nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce z důvodu nemoci [‚mimořádné okolnosti‘] ve smyslu čl. 5 odst. 3 [nařízení č. 261/2004]? V případě kladné odpovědi na první otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za [takové okolnosti]?
 V případě záporné odpovědi na první otázku: Představuje spontánní nepřítomnost značné části zaměstnanců nutných pro zajištění letů provozujícího leteckého dopravce na základě přerušení práce, které je v rozporu s pracovním právem a s kolektivními smlouvami (‚divoká stávka‘), [‚mimořádné okolnosti‘] ve smyslu čl. 5 odst. 3 nařízení [č. 261/2004]? V případě kladné odpovědi na druhou otázku: Jaké úrovně musí nepřítomnost dosáhnout k tomu, aby mohla být považována za [takové okolnosti]?
 V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Je třeba, aby [mimořádné okolnosti existovaly] v okamžiku samotného zrušeného letu, nebo může provozující letecký dopravce určit nový letový řád na základě důvodů hospodářské povahy?
 V případě kladné odpovědi na první nebo na druhou otázku: Má být pojem ‚vyhnutelnost‘ posuzován vzhledem k [‚mimořádným okolnostem‘], nebo k důsledkům vzniku [uvedených okolností]?“
 Věc C‐292/17
 Ve věci C‐292/17 předkládající soud, Amtsgericht Düsseldorf (okresní soud v Düsseldorfu, Německo), uvádí, že je zajisté pravda, že Soudní dvůr v rozsudku ze dne 4. října 2012, Finnair (C‐22/11, EU:C:2012:604) rozhodl, že odepření nástupu cestujícího na palubu v rámci letu, který nebyl dotčen stávkou, ve prospěch nástupu jiného cestujícího na palubu, jehož předcházející let stávkou dotčen byl, zakládá nárok na odškodnění. Tento rozsudek však nelze nezbytně použít v oblasti zrušení letu, jelikož nařízení č. 261/2004 nestanoví možnost, aby dopravce uplatnil „mimořádné okolnosti“ k tomu, aby se zprostil své povinnosti k náhradě škody v případě odmítnutí nástupu na palubu.
 Tento soud nicméně konstatuje, že čl. 5 odst. 3 tohoto nařízení vyžaduje,