text:
1 Novinky ze světa školního stravování........ Mgr. Eva Martinková odbor školství, mládeže, tělovýchovy a sportu Krajský úřad Libereckého kraje
 2 Osloveni všichni ředitelé škol a školských zařízení v Libereckém kraji. Školy a školská zařízení rozděleny do oblastí –dle působnosti ORP (zřizovatel obec, město) –dle zřizovatele na školy zřizované krajem a soukromým zřizovatelem –vybrány byly tyto druhy škol a školských zařízení: MŠ, ZŠ, SŠ, DM, ŠJ. Dotazník obsahoval celkem osm otázek, přičemž odpovědět bylo možno anonymně. Z celkového počtu 409 oslovených škol a školských zařízení jich odpovědělo 63 %. Dotazníkové šetření – školní jídelny
 3 1)Jsem ředitel/ ředitelka: Poskytujeme školní stravování pro: Zapojilo se 63% oslovených škol. 2)Slyšel (a) jste o problému, že rodiče nemohou z finančních důvodů svým dětem platit školní stravování? O problému, že rodiče nemohou z finančních důvodů platit svým dětem obědy, slyšelo v průměru 84% oslovených ředitelů škol. Dotazníkové šetření – školní jídelny
 4 Otázka č. 2
 5 3)Setkal (a) jste se ve vaší škole/školském zařízení s dětmi nebo žáky, kteří se neúčastní školního stravování z důvodu nedostatku financí? Ve škole se s dětmi nebo žáky, které se nemohou z finančních důvodů zúčastnit školního stravování, setkalo v průměru 46% ředitelů. Dotazníkové šetření – školní jídelny
 6 Otázka č.3
 7 4)Pokud ano, o jaký počet dětí, žáků se jedná? Jedná se spíše o počet v rozmezí 0 -10 dětí a žáků (tuto variantu vybralo v průměru 52% ředitelů) Dotazníkové šetření – školní jídelny
 8 Otázka č. 4
 9 5)Kolik evidujete strávníků s dlužnou úplatou za školní stravování (počítáme dobu delší než dva měsíce)? Strávníky s dluhem přesahujícím dobu delší než dva měsíce eviduje v rozmezí 0 -10 dětí a žáků v průměru 84% ředitelů. Dotazníkové šetření – školní jídelny
 10 Otázka č. 5
 11 6)Jak jste dlužnou úplatu za školní stravování řešil (a)? Nejčastější způsob, který zvolili ředitelé v případě dlužného stravného, bylo na jedné straně neposkytnutí stravy, na druhé straně se ředitelé snaží individuálním způsobem dlužnou částku vymáhat (splátkový kalendář, upomínky rodičům, OSPOD, spolupráce se zřizovatelem, apod.) Dotazníkové šetření – školní jídelny
 12 7)Poskytujete školní stravování dětem, žákům s dluhy na stravném? Stravu dětem a žákům s dluhy poskytuje v průměru 51% dotázaných ředitelů. Dotazníkové šetření – školní jídelny
 13 Otázka č. 7
 14 8)Pokud jste ředitel/ředitelka mateřské školy – Byl (a) jste nucen (a) ukončit předškolní vzdělávání z důvodu neuhrazené úplaty za školní stravování? (Ředitelé ostatních škol nevyplňují) V případě mateřské školy bylo nuceno ukončit předškolní vzdělávání v průměru 7% ředitelů. Důvodem bylo opakované neuhrazení úplaty za školské služby. Dotazníkové šetření – školní jídelny
 15 Otázka č. 8
 16 Jaká je situace: 1.Vyhláška o školním stravování – účinnost poslední novelizace od 1. 2. 2015 2.Metodické doporučení (MD) – vydáno MŠMT k 3. 4. 2015 3.Žádost KÚLK o stanovisko MŠMT k některým otázkám dietního stravování a MD Školní stravování v dietním režimu
 17 Vyhláška č. 107/2005 Sb., o školním stravování Účinnost poslední novelizace od 1. 2. 2015 Možnost poskytování školního stravování v dietním režimu Podmínky pro poskytování platné již od 1. 2. 2015 § 2, odst. 5


text:
Výběr potravin, receptur, sestavení jídelního lístku a způsob přípravy jídel vydávaných v rámci dietního stravování provádí nutriční terapeut. Školní stravování v dietním režimu
 18 Liberecký kraj – nutriční terapeut Irena Olšanská, Mladá Boleslav odbornou garancí je pověřena sekce Výživy a nutriční péče České asociace sester sekce je tvůrcem a správcem seznamu garantujících NT. http://www.sekce-vnpcas.cz/seznam-nutricnich-terapeutu-pro- dietni-skolni-stravovani/http://www.sekce-vnpcas.cz/seznam-nutricnich-terapeutu-pro- dietni-skolni-stravovani/ Školní stravování v dietním režimu
 19 Ř. 0101a: Uvádějí se strávníci, kterým vykazující zařízení poskytuje dietní stravování v souladu s § 2, odst. 4 vyhlášky http://www.msmt.cz/file/35262/ Školní stravování v dietním režimu – výkaz
 20 § 32, odst.2 – účinnost od 1. 9. 2015 Ve školách a školských zařízeních se zakazuje reklama, která je v rozporu s cíli a obsahem vzdělávání, a reklama, nabízení k prodeji nebo prodej výrobků ohrožujících zdraví, psychický nebo morální vývoj dětí, žáků a studentů nebo přímo ohrožujících či poškozujících životní prostředí a dále reklama a nabízení k prodeji nebo prodej potravin, které jsou v rozporu s výživovými požadavky na zdravou výživu dětí, žáků a studentů. Požadavky na potraviny, pro které je přípustná reklama a které lze nabízet k prodeji a prodávat ve školách a školských zařízeních, stanoví ministerstvo a Ministerstvo zdravotnictví vyhláškou. Novela školského zákona
 21 Část třetí Změna zákona o ochraně veřejného zdraví § 7a, odst.2 – účinnost od 1. 9. 2015 Provozovatel potravinářského podniku nesmí ve škole nebo školském zařízení zapsaných do školského rejstříku nabízet k prodeji ani prodávat potraviny, které jsou v rozporu s výživovými požadavky na zdravou výživu dětí, žáků a studentů. Požadavky na potraviny, které odpovídají výživovým požadavkům na zdravou výživu dětí, žáků a studentů a lze je nabízet k prodeji a prodávat ve školách a školských zařízeních, stanoví jiný právní předpis o požadavcích na potraviny, pro které je přípustná reklama a které lze nabízet k prodeji a prodávat ve školách a školských zařízeních. Novela školského zákona
 22 Část třetí Změna zákona o ochraně veřejného zdraví § 92d se za odstavec 6 vkládá nový odstavec 7 - účinnost od 1. 9. 2015 (7) Provozovatel potravinářského podniku se dopustí správního deliktu tím, že ve škole nebo školském zařízení poruší zákaz nabízet k prodeji nebo prodávat potraviny, které jsou v rozporu s výživovými požadavky na zdravou výživu dětí, žáků a studentů.“. Novela školského zákona
 23 Návrh vyhlášky o požadavcích na potraviny, pro které je přípustná reklama a které lze nabízet k prodeji a prodávat ve školách a školských zařízeních (Připomínkové řízení) Bez platné prováděcí vyhlášky je ustanovení § 32 neúčinné nestanovuje ani pozitivní ani negativní seznam potravin využívá tzv. nutričního profilování, kdy se stanoví požadavky na živiny, které jsou z výživového a zdravotního hlediska nejrizikovější a jejichž konzumaci současnou dětskou populací je nutné jednoznačně omezit možnost zakoupení potravin odpovídajících více zásadám správné výživy Novela školského zákona – prováděcí vyhláška
 24 Dozorovým orgánem budou orgány ochrany veřejného zdraví, a to v rámci kompetencí stanovených zákonem č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví, ve znění pozdějších předpisů. Požadavky stanovené vyhláškou budou implementovány řediteli škol a školských zařízeních ve spolupráci s provozovateli doplňkového prodeje, kteří budou muset sortiment nabízených potravin

type: other


text:
přizpůsobit požadavkům vyhlášky Novela školského zákona – prováděcí vyhláška
 25 Kategorie potravin Nejvyšší přípustná hodnota sůl (g NaCl/100 g nebo g NaCl/100 ml) tuky (g/100 g nebo g/100 ml) cukry a ) (g/100 g nebo 100 ml) a ) oleje a tuky b) b) 0,530 c) c) zpracované ovoce a zelenina za předpokladu minimálního obsahu 50 g ovoce a/nebo zeleniny ve 100 g, resp. 100 ml, výrobku s výjimkou nektarů d) a ovocných a zeleninových nápojů d) d) 0,5 1,0 g přidaného cukru e) e) suché skořápkové plody f) a olejnatá semena g) nebo luštěniny g) a výrobky z nich za předpokladu minimálního obsahu 50 g suchých skořápkových plodů a/nebo olejnatých semen nebo luštěnin ve 100 g výrobku f) g) bez přidané soli bez přidaného cukru nesmažené masné výrobky nebo výrobky z vajec h) za předpokladu minimálního obsahu 50 g masa i) nebo vajec ve 100 g hotového výrobku h) i) 1,5153 g přidaného cukru a) a) Bod 8 Přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011. b) b) Dodatek II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007. c) c) Nasycené mastné kyseliny dle bodu 3 Přílohy I nařízení (EU) č. 1169/2011. d) d) Vyhláška č. 335/1997 Sb., kterou se provádí § 18 písm. a), d), h), i), j) a k) zákona č. 110/1997 Sb., o potravinách a tabákových výrobcích a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů, pro nealkoholické nápoje a koncentráty k přípravě nealkoholických nápojů, ovocná vína, ostatní vína a medovinu, pivo, konzumní líh, lihoviny a ostatní alkoholické nápoje, kvasný ocet a droždí, ve znění pozdějších předpisů. e) e) Přidaným cukrem se rozumí všechny mono- a disacharidy pocházející z jiných zdrojů než ovoce a zelenina a mléčné výroby, pokud jde o mléčný cukr (laktóza). Za přidaný cukr se považují cukry obsažené v potravinách, např. med, slad, melasa, veškeré sirupy, nebo koncentrované ovocné nebo zeleninové šťávy, jsou-li použity pro své sladivé vlastnosti. f) f) Vyhláška č. 157/2003 Sb., kterou se stanoví požadavky pro čerstvé ovoce a čerstvou zeleninu, zpracované ovoce a zpracovanou zeleninu, suché skořápkové plody, houby, brambory a výrobky z nich, jakož i další způsoby jejich označování, ve znění pozdějších předpisů. g) g) Vyhláška č. 329/1997 Sb., kterou se provádí § 18 písm. a), b), e), f), g) a h) zákona č. 110/1997 Sb., o potravinách a tabákových výrobcích a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů, pro škrob a výrobky ze škrobu, luštěniny a olejnatá semena, ve znění pozdějších předpisů. h) h) Nařízení Komise (ES) č. 589/2008 ze dne 23. června 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o obchodní normy pro vejce. i) i) Bod 17 Přílohy VII nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011.
 26 MŠMT – dietní stravování  Jídelní lístky nemusí být podepsané NT  Přihlášeno 73 jídelen, většinou větší zařízení


text:
 Celkem proškoleno 116 NT  Odpovědnost NT pouze v případě chybně nastaveného systému, jinak je veškerá odpovědnost na škole  Proškolení pracovníků ŠJ - povinnost  Pracovní skupina MŠMT – finanční stránka, dle návrhu by mělo dojít k zásahu do vyhlášky o normativech a zákona č. 306 (dotace soukromým školám)  Budou vydány dvě metodiky:  Nutriční doporučení ke SK  Jak správně postupovat při hodnocení SK Schůzka s MŠMT, ČŠI, MZDr a odborů 4.6.2015
 27 20. srpen 2015 Praktický kurz pro vedoucí školních jídelen Gymnázium a Střední odborná škola pedagogická, Liberec, Jeronýmova 425/27, příspěvková organizace Přímý vstup z akce - Studio ČT v cca 50. minutě relace http://www.ceskatelevize.cz/ivysilani/10101491767- studio-ct24/215411058060820. Akce pro školní jídelny
 30 Karotková polévka s ovesnými vločkami Jáhlový gratin s listovým špenátem a s filetem z mořské ryby Pikantní kus-kus s brokolicí a kuřecím masem Cizrnový salát s fazolovými lusky a sýrem Biftečky z mletého masa na salátu z tarhoni Tofu s vanilkovým tvarohem a karamelovými jablíčky Akce pro školní jídelny
 31 Národní institut dalšího vzdělávání 22. září 2015 9.00 – 12.00 hodin Manažerské řízení procesu změn ve školním stravování- jídelní lístky a normování http://www.nidv.cz/aplikace/prihlasovani/kurzy_prihlasit.php?id_kurzu=48810&op erace=detailhttp://www.nidv.cz/aplikace/prihlasovani/kurzy_prihlasit.php?id_kurzu=48810&op erace=detail 13.00 - 17.00 hodin Manažerské řízení procesu změn ve školním stravování - Spotřební koš http://www.nidv.cz/aplikace/prihlasovani/kurzy_prihlasit.php?id_kurzu=48 811&operace=detailhttp://www.nidv.cz/aplikace/prihlasovani/kurzy_prihlasit.php?id_kurzu=48 811&operace=detail Akce pro školní jídelny
 32 Děkuji za pozornost Mgr. Eva Martinková eva.martinkova@kraj-lbc.cz 485 226 226


text:
Zpráva o šetření. ve věci podnětu paní J. A Obsah podnětu - PDF
 Download "Zpráva o šetření. ve věci podnětu paní J. A Obsah podnětu"
 1 V Brně dne 16. prosince 2009 Sp. zn.: 4294/2009/VOP/LD Zpráva o šetření ve věci podnětu paní J. A Obsah podnětu Dne se na veřejného ochránce práv obrátila paní J. s podáním, ve kterém si stěžujete na postup Úřadu práce a Oblastního inspektorátu práce ve věci diskriminace u svého zaměstnavatele X. Dne byla uznána práce neschopnou z důvodu postinfekčního únavového syndromu oznámila zaměstnavateli, že se v lednu 2009 vrátí do práce byla uznána částečně invalidní a byl jí přiznán částečný invalidní důchod nastoupila zpět do práce a dle pracovní rekomandace byla schopná činit stejnou práci a ve stejném rozsahu jako před pracovní neschopností. Dle názoru paní J. došlo právě po jejím nástupu z pracovní neschopnosti k diskriminaci ze strany zaměstnavatele, který ji z důvodu její částečné invalidity chtěl přimět ke snížení pracovního úvazku, nutil ji provádět nestandardní kontroly, dával jí šikanující úkoly (musela jako jediná být v práci celou neděli před volbami kvůli evidenci cizinců), odebral jí část její agendy (mzdy), tajně kontroloval bez její přítomnosti pokladnu, vzal jí část osobního ohodnocení a nakonec dostala po výběrovém řízení na její místo výpověď z důvodu reorganizace. Vyřízení podnětu jsem se na základě pověření veřejného ochránce práv JUDr. Otakara Motejla ujala já, neboť veřejný ochránce práv využil své možnosti dané mu ustanovením 2 odst. 4 zákona č. 349/1999 Sb., o veřejném ochránci práv, ve znění pozdějších předpisů (dále také jen zákon o veřejném ochránci práv ), přenést na mě některé oblasti své působnosti, mezi které patří i oblast správy zaměstnanosti a práce, do níž spadá tento podnět. Podle ustanovení 14 zákona o veřejném ochránci práv bylo z podnětu paní J. zahájeno ve věci postupu Úřadu práce a Oblastního inspektorátu práce (dále také OIP ) šetření. 1) Úřad práce B Skutková zjištění Na Úřad práce se poprvé obrátil telefonicky manžel paní J. dne a Poté byl podán podnět osobně paní J. dne Paní J. si stěžovala na jednání zaměstnavatele, ve kterém spatřovala diskriminaci z důvodu zdravotního stavu, zejména v souvislosti s vypsaným výběrovým řízením na její pracovní místo. Zaměstnavatel dle jejích slov odůvodňoval své kroky reorganizací, k žádné ale podle paní J. nedošlo, jednalo se o pouhý pokus o zastírání diskriminace. Paní J. je toho názoru, že jí nebyly poskytnuty stejné podmínky jako ostatním.
 2 Stěžovatelka byla dle vyjádření úřadu práce upozorněna při podávání podnětu ke kontrole na možnost obrátit se na oblastní inspektorát práce, pokud se zaměstnavatel dopustí porušení pracovněprávních předpisů, neboť fakticky k žádnému porušení předpisů z jeho strany dosud nedošlo. Zaměstnavatel byl dopisem ze dne informován, že dne bude v 9:00 hod. zahájena kontrola dodržování pracovněprávních předpisů. Rovněž byl vyzván, aby předložil následující doklady: výpis z příslušného rejstříku, aktuální seznam zaměstnanců úřadu ke dni kontroly, veškeré doklady týkající se výběrového řízení na místo samostatného referenta vyhlášeného dne , osobní spis zaměstnankyně paní J. (pracovní smlouva, případné dodatky k pracovní smlouvě, platové výměry apod.), zápis ze


text:
zasedání zastupitelstva obce, na němž byly projednány a schváleny organizační změny. Dne 5. února 2009 provedl úřad práce kontrolu dodržování předpisů o zaměstnanosti u zaměstnavatele paní J. Z kontrolního spisu vyplývá, že byly předloženy kromě dokumentů specifikovaných ve výzvě ze dne rovněž pracovní smlouvy, event. dohody o pracích konaných mimo pracovní poměr, pracovní náplně a platové výměry dalších zaměstnanců X. Dle protokolu o výsledku kontroly nebylo prokázáno porušení 4 zákona č. 435/2004 Sb., o zaměstnanosti, ve znění pozdějších předpisů. Zaměstnavatel ke dni kontroly paní J. přiděloval práci dle pracovní smlouvy, paní J. práci podle pracovní smlouvy vykonávala a byla dle platného platového výměru odměňována. Zaměstnavatel byl pouze v protokolu upozorněn na svoji povinnost postupovat v pracovněprávních vztazích v souladu se Zákoníkem práce pro případ eventuálních změn v souvislosti s vypsaným výběrovým řízením, neboť s účinností od 1. července 2005 není v kompetenci úřadů práce výkon kontroly dodržování právních předpisů upravujících pracovněprávní vztahy dle zákona č. 251/2005 Sb., o inspekci práce, ve znění pozdějších předpisů. V rámci kontroly byl rovněž sepsán Záznam z kontrolního šetření, jenž obsahuje vyjádření zaměstnavatele ve věci pracovního poměru paní J. a výběrového řízení. Sdělil, že Paní J. zahájila svoji pracovní neschopnost v měsíci březnu Po dobu pracovní neschopnosti vykonávali její pracovní povinnosti paní D., zaměstnavatel, a krátkodobě na dohodu o provedení práce paní L. V průběhu celé neschopnosti a na základě její žádosti pro paní J. dojížděli do místa jejího trvalého pobytu pan K., pan J. a paní D. Důvodem bylo umožnit ji na pracovišti vyhotovení mezd. Cca od měsíce září 2008 zpracovává mzdovou agendu paní D. S ohledem na složitý průběh onemocnění paní J., kdy nebyla schopna upřesnit přibližné datum nástupu do zaměstnání, usnesla se rada obce v souladu se zákonem č. 312/2002 Sb., o úřednících, vyhlásit výběrové řízení na funkci referenta, který by suploval činnosti za paní J. (měsíc listopad 2008). Dne navštívila paní J. místo výkonu práce a na moji otázku, kdy se domnívá, že nastoupí do zaměstnání, opět jednoznačně neodpověděla. Dne mně paní J. zaslala sms zprávu ve znění: ( ), jsem v nemocnici na lumbální punkci do míchy, začala se mi křivit tvář a prsty. Načež jsem ji svoji zprávou odpověděl a projevil snahu o zajištění nadstandardní péče. Dne mně zaslala opět sms zprávu ve znění: ( ), od zítřka mám schopenku, v pátek jsem se stavovala (v práci), byla tam jen L. Dne nastoupila do zaměstnání a poté, co jsem ji požádal, aby mně předložila neschopenku k podpisu, mně sdělila, že ji již odeslala. Požádal jsem ji, aby zásilku stornovala a vrátila mně neschopenku zpět k podpisu. Tak učinila. Současně jsem se 2
 3 jí zeptal, zdali má nějaká omezení související s výkonem její funkce, sdělila mi, že stanovisko OSSZ se specifikací omezení má doma, doručí mi ho následující den. Následující den jsem do něho nahlédl a vyhodnotil, že žádná z omezení nemá dopad na výkon její funkce, Sdělila mi pouze, že nemůže odemknout trezor a vykonávat fyzicky náročné činnosti, neboť jí to lékař zakázal. Dne v cca 9:00 hod.


text:
mě navštívil manžel paní J. a na chodbě mi sdělil, že paní J. je v naprostém pořádku a může vykonávat plnohodnotně svoje pracovní povinnosti, otevírat trezor, používat služební auto a Zákoníkem práce stanovenou hmotnost pro ženy disponovat se spisy. V tom vystoupila z kanceláře paní J. a sdělila mně, že si trezor dnes odemkla sama a na otázku, zdali je schopná např. teď hned zajet motorovým vozidlem na nákup kancelářských potřeb, mně odpověděla, že ano. Od tohoto data pracuje na sjednaný úvazek a vykonává práci dle pracovní smlouvy a pracovní náplně. V souběhu se shora uvedenými událostmi (zabezpečení chodu u zaměstnavatele, pracovního přetěžování zaměstnankyně paní D. a nejasného návratu paní J. do pracovního procesu) probíhalo výběrové řízení na funkci referenta, s pracovním úvazkem 0,5 a pracovním poměrem na dobu neurčitou, které bylo ukončeno výběrem uchazeče s plánovaným nástupem do pracovního poměru od Výkon práce referenta v územní samosprávě vyžaduje specializace (zvláštní způsobilost k výkonu státní správy, ověření k vidimaci a legalizaci, proškolení z hlediska zpracování mzdové agendy aj.), což se dá těžko odhadnout konkrétní časovou úsečkou, z tohoto důvodu byl vyhlášen výběr referenta na dobu neurčitou. Vzhledem k tomu, že výběrové řízení bylo vypsáno na úvazek 0,5, byl jsem nucen s ohledem na omezené mzdové prostředky obce požádat paní J. o to, zdali by ke své částečné invaliditě souhlasila se zkrácením úvazku na 0,3. Toto odmítla. Závěrem uvádím, že zaměstnankyně paní J. není a nikdy nebyla krácena na svých právech a povinnostech, ba naopak jsem se jí po celou dobu její neschopnosti snažil vyjít vstříc. Závěry kontroly jsou shrnuté v Protokolu o výsledku kontroly dodržování předpisů o zaměstnanosti ze dne Z obsahu spisu neplyne, že by s tímto protokolem byla paní J. seznámena. O výsledku kontroly ze strany úřadu práce byla paní J. seznámena dopisem ze dne , ve kterém se uvádí, že nebyla prokázána diskriminace ve smyslu ustanovení 4 zákona o zaměstnanosti. 2) Oblastní inspektorát práce Dle vyjádření paní J. se na OIP obracela osobně již v lednu 2009, ale od podání podnětu ohledně diskriminace byla zrazována. Dne podala proto s ohledem na negativní zkušenost s OIP podnět ministrovi vnitra (v rámci dozoru a kontroly veřejné správy), ten jej ale postoupil OIP. OIP potvrdil písemně přijetí podnětu ke kontrole dne V době podání podnětu paní J. v Kanceláři veřejného ochránce práv ještě neproběhla předmětná kontrola u bývalého zaměstnavatele paní J., proto byl dne osloven OIP s dotazem, zda, event. na kdy je kontrola plánována, proč nebyl podnět sepsán již dříve (v lednu 2009) a jak byla paní J. poučena o působnosti OIP. 3
 4 V odpovědi OIP doručené dne vyplývá, že o bezplatném poradenství poskytovaném inspektoráty nejsou vedeny žádné písemné záznamy, proto není možné nyní dohledat, kdy a s kým paní J. v lednu 2009 jednala, jak byla informována o působnosti OIP a proč s ní nebyl sepsán podnět ke kontrole již v této době. OIP dále v obecné rovině konstatuje, jak jsou klienti informováni o jeho působnosti, a kolik dotazů pracovníci zodpovídají. Kontrola u zaměstnavatele paní J. proběhla


text:
ve dnech a Byla zaměřena zejména na plnění povinností zaměstnavatele podle ustanovení 13 odst. 5 (povinnost pečovat o vytváření a rozvíjení pracovněprávních vztahů v souladu s tímto zákonem, s ostatními právními předpisy a s dobrými mravy), 14 odst. 1 (výkon práv a povinností vyplývajících z pracovněprávních vztahů nesmí bez právního důvodu zasahovat do práv a oprávněných zájmů jiného účastníka pracovněprávního vztahu a nesmí být v rozporu s dobrými mravy) a 16 odst. 1 a 2 (rovné zacházení a zákaz diskriminace) zákona č. 262/2006 Sb., Zákoník práce, ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákoník práce ). OIP si vyžádal osobní spisy zaměstnanců a doklady o řešení organizační změny v souvislosti s rušením jednoho pracovního místa odborného referenta. Rovněž OIP využil možnosti dotazovat se zaměstnanců v rámci kontroly a sepsal záznam o poskytnutí informací u dvou zaměstnankyň a zaměstnavatele. Nebylo zjištěno porušení výše uvedených ustanovení zákoníku práce (tedy zejména diskriminace), jen zaměstnavatel neoznámil některým zaměstnancům změnu výše platu v den, kdy nabývá účinnosti, a paní J. nebyl poskytnut plat dle platového výměru ze dne za práci vykonanou od do Druhý ze zmíněných nedostatků měl zaměstnavatel odstranit nejpozději do a podat písemnou zprávu o přijatých opatřeních do Paní J. byla o výsledku kontroly informována písemně dopisem ze dne C Právní úprava a hodnocení postupu oblastního inspektorátu práce Dle ustanovení 1 zákona o veřejném ochránci práv působí veřejný ochránce práv k ochraně osob před jednáním úřadů a dalších institucí uvedených v tomto zákoně, pokud je v rozporu s právem, neodpovídá principům demokratického právního státu a dobré správy, jakož i před jejich nečinností, a tím přispívá k ochraně základních práv a svobod. Působnost veřejného ochránce práv se vztahuje i na ministerstva a správní úřady jim podléhající, tedy i na oblastní inspektoráty práce a úřady práce jako orgány státní správy. 1) Úřad práce Úřad práce přijímá podle ustanovení 8 odst. 1 písm.c) zákona č. 435/2004 Sb., o zaměstnanosti, ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon o zaměstnanosti ), opatření na podporu a dosažení rovného zacházení s muži a ženami, osobami bez ohledu na jejich národnost, rasový nebo etnický původ, osobami se zdravotním postižením a s dalšími skupinami osob, které mají ztížené postavení na trhu práce, pokud jde o přístup k zaměstnání, rekvalifikaci, přípravě k práci a specializovaným rekvalifikačním kurzům, a přijímá opatření pro zaměstnávání těchto osob. Rovněž vykonává kontrolní činnost v rozsahu stanoveném zákonem o zaměstnanosti, včetně ukládání pokut. Úřad práce je tedy oprávněn vykonávat kontrolu ve věcech namítané diskriminace při přijímání do zaměstnání podle ustanovení 4 zákona o zaměstnanosti. 4
 5 Jelikož na základě podkladů poskytnutých paní J. nebylo zcela jasné, jak vyhodnotil úřad práce podnět ke kontrole, byl dne osloven ředitel Úřadu práce s žádostí o zaslání spisové dokumentace a rovněž o sdělení, proč nebyl podnět (alespoň částečně) postoupen oblastnímu inspektorátu práce. Z odpovědi úřadu práce doručené dne plyne, že paní J. byla poučena o působnosti oblastních inspektorátů jak při podávání podnětu , tak při vyrozumění o výsledku kontroly dne Úřad práce ovšem zastává názor, že postupoval podle ustanovení 22 zákona č. 552/1991 Sb.,


text:
o státní kontrole, ve znění pozdějších předpisů. Podle tohoto ustanovení platí, že kontrolní orgány předávají své zjištění o nedostatcích příslušným orgánům, které ve své působnosti činí opatření k nápravě zjištěného stavu. V případě paní J. úřad práce tedy podnět ke kontrole nepostoupil OIP proto, že v době, kdy se kontrola uskutečnila, tj , nebyly zjištěny žádné nedostatky, k žádnému porušení pracovněprávních předpisů ze strany zaměstnavatele nedošlo. Jsem ale toho názoru, že výše uvedené ustanovení platí jen v případě, kdy správní orgán vykonává kontrolu v rámci své působnosti, pouze nedisponuje sankčními nástroji. Úřad práce se měl zabývat jen namítanou diskriminací při přijímání do zaměstnání a nijak nehodnotit diskriminace v pracovním poměru. I když jsem si vědoma těsného sepjetí těchto dvou problematik, měl úřad práce podle ustanovení 12 zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů (dále jen správní řád ), postoupit bezodkladně usnesením podání paní J. v té části, kde je namítána diskriminace v pracovním poměru, OIP a současně o tom uvědomit podatele. Odhlédnu-li od skutečnosti, že nešlo o kontrolu v mezích působnosti úřadu práce (jednalo se tedy o kontrolu nezákonnou), mohl úřad práce s údaji uvedenými v podnětu zacházet citlivěji, zejména měl zachovat mlčenlivost o totožnosti toho, kdo podal podnět k provedení kontroly. Úřad práce navíc výslovně uvedl jméno paní J. i přímo do protokolu. Úřad práce nejenom, že oznámil zaměstnavateli, na čí podnět a v jaké věci je kontrola prováděna, ale informoval ho i o námitkách stěžovatelky. Jsem si vědoma, že v případě provádění kontroly ze strany úřadu práce nemá zákon o zaměstnanosti speciální ustanovení, podle kterého by byl kontrolní orgán povinen zachovávat automaticky ve všech případech mlčenlivost o totožnosti podatele, jsem ale toho názoru, že v případě, kdy o to podatel výslovně požádá, nebo to plyne z povahy věci, je nutné dle zákona o státní kontrole mlčenlivost zachovat. V situaci, kdy se úřad práce shledal příslušným ve věci diskriminace při přijímacím řízení, se neměl dále vůbec vyjadřovat k obsahu pracovního poměru paní J., přidělování práce dle pracovní smlouvy, změnu úvazku apod. Tato problematika je mimo působnost úřadu práce a nebyl tedy oprávněn konstatovat, zda byly či nebyly porušeny pracovněprávní předpisy. Podle ustanovení 137 zákona o zaměstnanosti je navíc v případě, kdy provádí-li správní orgán kontrolu na základě písemného podnětu nebo podnětu učiněného ústně do protokolu, musí písemně informovat o způsobu a výsledcích kontroly toho, kdo podnět podal, je-li znám. Taková písemnost byla opravdu paní J. dne zaslána. Dle protokolu o výsledku kontroly byla ale předmětem kontroly ze strany úřadu práce diskriminace, proto bylo třeba v případě paní J. 5
 6 aplikovat větu druhou ustanovení 137, podle které má v podnětu označená diskriminovaná fyzická osoba právo vyjádřit se k obsahu podnětu a ke skutečnostem zjištěným orgánem kontroly, jedná-li se o podnět ke kontrole z důvodu diskriminace. Z poskytnutého spisovému materiálu neplyne, že by paní J. měla možnost se k protokolu o kontrole vyjádřit. 2) Oblastní inspektorát práce Hlavním cílem kontroly orgánů inspekce práce je zajistit dodržování zákonem stanovených povinností v pracovněprávních vztazích a předcházet negativním důsledkům, které


text:
vyplývají z nerovného postavení účastníků a často i dlouhým soudním sporům. Účinná kontrola, jež naplní obě své primární funkce, kterými je jak prevence, tak i represe, vyžaduje dostatečné a kvalitní provádění všech součástí kontrolní činnosti. Jmenovitě se jedná jednak o zvyšování povědomí zaměstnavatelů a zaměstnanců o právech a povinnostech vyplývajících z pracovního poměru, důkladné provedení kontrolního šetření, důsledné vyžadování nápravy zjištěných nedostatků a rovněž i využití přiměřených sankcí, nebude-li náprava shledána dostatečnou, nebo dojde-li zjištěným porušením k závažnému ohrožení práv zaměstnance. Na základě ustanovení 3 odst. 1 zákona o inspekci práce kontrolují inspektoráty mimo jiné dodržování povinností vyplývajících z právních předpisů, z nichž vznikají zaměstnancům práva nebo povinnosti v pracovněprávních vztazích a právních předpisů k zajištění bezpečnosti práce. Kontrola inspektorátu byla provedena na podnět paní J. ve smyslu ustanovení 5 odst. 2 zákona o inspekci práce. Stěžovatelka byla o výsledku kontroly informována. Je velmi složité hodnotit postup OIP v situaci, kdy jsem již shledala pochybení v kontrole ze strany úřadu práce, která časově předcházela postupu ze strany OIP, proto je možné, že jsou výsledky ze strany OIP poněkud zkreslené. Úřad práce totiž oznámil zaměstnavateli, na čí podnět a v jaké věci je kontrola prováděna, proto měl OIP velmi nelehkou situaci. I přesto jsem toho názoru, že inspektorát práce využil dostatečně svých oprávnění při zajištění důkazů a při kontrole v září 2009 se snažil o zjištění skutečného stavu věci. K tomuto účelu využil ustanovení 7 odst. 1 písm. h) zákona o inspekci práce, podle kterého se může inspektor dotazovat například zaměstnanců kontrolované osoby bez přítomnosti dalších fyzických osob na záležitosti související s vykonávanou kontrolou. I otázky byly poměrně vhodně formulovány a svědčí o důkladné znalosti pověřené inspektorky spisového materiálu, zejména námitek zaměstnavatele k plnění pracovních úkolů paní J. Nemohu ovšem nepoznamenat, že zůstává otázkou, jak byla stěžovatelka informována v lednu 2009 o působnosti inspektorátů a zda byla od podání podnětu ke kontrole zrazována. Vzhledem k nejasnému poučení se paní J. obracela na nekompetentní orgány, což celý proces pouze protáhlo a vedlo k tomu, že kontrola věcně příslušným orgánem nakonec proběhla až v září roku 2009, tedy v době, kdy již paní J. u zaměstnavatele nepracovala a kdy se naplnily její obavy o skončení pracovního poměru. Jsem si vědoma množství dotazů, které musí pověření pracovníci zodpovědět, ale stálo by za zvážení, zda by nebylo vhodné vést alespoň nějakou zjednodušenou evidenci takovýchto dotazů, čímž by se předešlo podobným nesrovnalostem jako v případě paní J. 6
 7 D Závěr Tato zpráva shrnuje poznatky z šetření, které budou po vyjádření dotčených úřadů podkladem pro moje konečné stanovisko ve věci. Dospěla jsem k závěru, že dotčený úřad práce nepostupoval v případě stěžovatelky v souladu se zákonem. Úřad práce jednak nepostoupil podnět pro nepříslušnost oblastnímu inspektorátu práce, dále nezachoval mlčenlivost o totožnosti paní J., a hodnotil i plnění práv a povinností v pracovním poměru, což mu nepřísluší, a v neposlední řadě nedal stěžovatelce možnost vyjádřit se ke kontrolnímu protokolu. Oblastní inspektorát práce postupoval důkladněji, zejména oceňuji využití možnosti kladení otázek zaměstnancům i zaměstnavateli, ale s ohledem na


text:
nedodržení mlčenlivosti ze strany úřadu práce již byl pravděpodobně účel jeho kontroly znám, což mohlo mít vliv na průkaznost celé kontroly. Rovněž nelze vyloučit nedostatečnou poučovací povinnost pověřených pracovníků z ledna 2009, kdy byla paní J.dle svých slov zrazována od podání podnětu ke kontrole. Proto se obracela na jiné správní orgány a OIP tedy provedl kontrolu až na základě postoupení z Ministerstva vnitra v době, kdy již nebyla zaměstnankyní X. Své šetření končím v souladu s ustanovením 18 odst. 1 zákona o veřejném ochránci práv s konstatováním pochybení specifikovaných v předchozí části zprávy a žádám úřad práce i inspektorát práce, aby se v budoucnu obdobných pochybení vyvarovaly. Na základě výše uvedeného vyzývám ředitele Úřadu práce a vedoucího inspektora Oblastního inspektorátu práce, aby se k výsledkům mého šetření v zákonné lhůtě 30 dnů vyjádřili a sdělili, jaká efektivní opatření k nápravě byla přijata. RNDr. Jitka S e i t l o v á zástupkyně veřejného ochránce práv 7
 V Brně dne 24. září 2009 Sp. zn.: 2416/2009/VOP/JSV Zpráva o šetření veřejného ochránce práv ve věci revitalizace panelového domu včetně výměny výtahu A. Obsah podnětu Dne 22. 5. 2009 jsem obdržel úplný


text:
ve znění zákonů č. 132/1982 Sb., č. 234/1992 Sb., nálezu Ústavního soudu č. 72/1995 Sb., zákonů č. 91/1998 Sb., č. 360/1999 Sb., č. 301/2000 Sb., č. 109/2002 Sb., č. 320/2002 Sb., č. 321/2002 Sb., č. 315/2004 Sb., č. 383/2005 Sb., č. 112/2006 Sb., č. 115/2006 Sb., č. 134/2006 Sb., č. 227/2006 Sb., č. 342/2006 Sb., č. 259/2008 Sb., nálezu Ústavního soudu č. 244/2010 Sb., zákonů č. 84/2012 Sb. a č. 401/2012 Sb.
 § 4b3
 § 17a3
 (1) Vyžaduje-li to zájem na řádné výchově dítěte, a neučiní-li tak orgán sociálně-právní ochrany dětí, může soud rozhodnout o výchovném opatření podle zákona o sociálně-právní ochraně dětí 13).
 § 45a4
 (1) Soud může svěřit dítě do pěstounské péče fyzické osobě (dále jen "pěstoun"), jestliže zájem dítěte vyžaduje svěření do takové péče a osoba pěstouna poskytuje záruku řádné výchovy dítěte. Ujala-li se osobní péče o dítě osoba příbuzná nebo dítěti blízká, dá jí soud přednost před jinou osobou, ledaže to není v souladu se zájmy dítěte. Podrobnosti stanoví zvláštní právní předpis 14).
 (2) Soud může dítě svěřit též do pěstounské péče na přechodnou dobu. Důvody svěření dítěte do pěstounské péče na přechodnou dobu a podrobnosti úpravy stanoví zákon o sociálně-právní ochraně dětí 14).
 § 45b5
 § 45c1
 § 45d1
 § 50a1
 § 62a1
 § 68b1
 § 85a2
 § 104b2
 zákona č. 401/2012 Sb.,
 Čl. I Čl. II Čl. III Čl. IV Čl. V Čl. VI Čl. VII ČÁST PRVNÍ - Manželství1-29 HLAVA PRVNÍ - Vznik manželství1-10 Občanský sňatek4 Církevní sňatek4a-10 HLAVA DRUHÁ - Neplatnost a neexistence manželství11-17a HLAVA TŘETÍ - Vztahy mezi manžely18-21 HLAVA ČTVRTÁ - Zánik manželství smrtí, prohlášením manžela za mrtvého22 HLAVA PÁTÁ - Rozvod23-29 ČÁST DRUHÁ - Vztahy mezi rodiči a dětmi30-84 HLAVA PRVNÍ - Rodičovská zodpovědnost30-40 HLAVA DRUHÁ - Výchovná opatření41-45 Pěstounská péče45a-50 HLAVA TŘETÍ - Určení rodičovství50a-62a HLAVA ČTVRTÁ - Osvojení63-77 Osvojení nezrušitelné74-77 HLAVA PÁTÁ - Poručenství a opatrovnictví78-84 Poručenství78-82 Opatrovnictví83-84 ČÁST TŘETÍ - Výživné85-103 HLAVA PRVNÍ - Vzájemná vyživovací povinnost rodičů a dětí85-87 HLAVA DRUHÁ - Vyživovací povinnost mezi ostatními příbuznými88-90 HLAVA TŘETÍ - Vyživovací povinnost mezi manžely91 HLAVA ČTVRTÁ - Výživné rozvedeného manžela92-94 HLAVA PÁTÁ - Příspěvek na výživu a úhradu některých nákladů neprovdané matce95 HLAVA ŠESTÁ - Společná ustanovení96-103 ČÁST ČTVRTÁ - Závěrečná ustanovení104-109 Čl. VIII - zákona č. 91/1998 Sb. viz doplnění zákonem č. 320/2002 Sb. Čl. II - zákona č. 84/2012 Sb. Čl. IV - zákona č. 401/2012 Sb.
 13. prosince 1963


text:
3 VSPH 764/2015-A-20
 KSCB 27 INS 1333/2015 3 VSPH 764/2015-A-20
 Vrchní soud v Praze jako soud odvolací rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Jindřicha Havlovce a soudců JUDr. Jaroslava Bureše a JUDr. Michala Kubína v insolvenční věci dlužníka: Jan anonymizovano , anonymizovano , bytem Hradiště 35, 397 01 Písek, IČO 40049337, o odvolání soudního exekutora JUDr. Miroslava Zwiefelhofera, Exekutorský úřad Praha 3 se sídlem Praha 5-Zličín, Strojírenská 47/18, proti usnesení Krajského soudu v Českých Budějovicích č.j. KSCB 27 INS 1333/2015-A-8 ze dne 5. února 2015
 Usnesení Krajského soudu v Českých Budějovicích č.j. KSCB 27 INS 1333/2015-A-8 ze dne 5. února 2015 se v bodě II. výroku p o t v r z u j e ve znění: Soudnímu exekutorovi JUDr. Miroslavu Zwiefelhoferovi, Exekutorský úřad Praha 3 se sídlem Praha 5-Zličín, Strojírenská 47/18, se ukládá, aby celé vymožené plnění z exekuce vydal insolvenčnímu správci do majetkové podstaty dlužníka.
 Krajský soud v Českých Budějovicích (insolvenční soud) ve výroku uvedeným usnesením k návrhu soudního exekutora JUDr. Miroslava Zwiefelhofera, Exekutorský úřad Praha 3 se sídlem Praha 5-Zličín (dále jen exekutor) nařídil předběžné opatření, jímž omezil účinek spojený se zahájením insolvenčního řízení uvedený v § 109 odst. 1 písm. c) zák. č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (insolvenční zákon-IZ), až do okamžiku rozhodnutí o insolvenčním návrhu, a to tak, že exekutorovi umožnil provést již nařízenou exekuci vedenou u tohoto exekutorského úřadu pod sp. zn. 144 EX 31327/2012 spočívající v dražbě nemovitého majetku v SJM (spoluvlastnického podílu o velikosti id. 2/3) povinného Jana anonymizovano (dlužník) a jeho bývalé manželky Ing. Zdeňky anonymizovano u specifikovaných nemovitostí v obci Hradiště (bod I. výroku), insolvenčnímu správci uložil vydat insolvenčnímu správci celý výtěžek exekuce (bod II. výroku) a exekutorovi uložil povinnost zaplatit soudní poplatek ve výši 1.000,-Kč (bod III. výroku).
 V odůvodnění usnesení soud uvedl, že dlužník podal dne 21.1.2015 návrh na zahájení insolvenčního řízení spojený s návrhem na povolení oddlužení, a že v jeho průběhu podal exekutor návrh na nařízení předběžného opatření podle § 82 odst. 1 IZ a omezení účinků insolvenčního řízení podle § 109 odst. 1 písm. c) IZ s odůvodněním, že se dlužník opakovanými insolvenčními návrhy snaží oddálit provedení exekuce na jeho majetek.
 Insolvenční soud návrhu exekutora vyhověl a předběžné opatření nařídil, neboť jej shledal důvodným.
 Současně uvedl, že bodem II. výroku uložil exekutorovi, aby celý výtěžek vydal insolvenčnímu správci, přičemž argumentoval zejména rozhodnutím Nejvyššího soudu ČR sp. zn. 21 Cdo 3182/2014 z 23.10.2014, podle něhož v okamžiku, kdy soudní exekutor vymohl při provádění exekuce pohledávku (její část), vzniká mu právo na náhradu nákladů řízení. Jestliže má z tohoto titulu pohledávku vůči povinnému-úpadci (ať již vymahatelnou podle příkazu k úhradě nákladů exekuce nebo ne), je povinen ji přihlásit v přihlašovací lhůtě do insolvenčního řízení k jejímu uspokojení z majetkové podstaty úpadce. V opačném případě (rozhodnutím podle § 46 odst. 7 zák. č. 120/2001 Sb., exekuční řád, dále jen ExŘ, a vydáním vymoženého plnění po odečtení nákladů exekuce) by došlo k nepřípustnému zvýhodnění jednoho z věřitelů úpadce. Aplikovat ustanovení § 46 odst. 7


text:
věta druhá ExŘ v jeho doslovném znění proto nelze; jinak řečeno, soudní exekutor je povinen po zahájení insolvenčního řízení na majetek v exekuci povinného vydat do majetkové podstaty úpadce jím v exekuci vymožené plnění bez odpočtu nákladů exekuce a jako věřitel úpadce náklady exekuce (svoji pohledávku) přihlásit do insolvenčního řízení.
 Toto usnesení napadl exekutor včasným odvoláním toliko proti bodu II. výroku. Předně namítl zřejmou nesprávnost výroku, v němž se ukládá insolvenčnímu správci vydat celý výtěžek zpeněžení insolvenčnímu správci. Namítl, že insolvenční soud nepřihlédl k jeho argumentaci a pouze zdůvodňoval své rozhodnutí shora citovaným rozhodnutím Nejvyššího soudu, aniž by se s ním náležitě vypořádal, takže je napadené usnesení nejen v rozporu s účelem soudního řízení, ale i se zásadami spravedlivého procesu, neboť rozhodnutí Nejvyššího soudu není pramenem práva. Soud je vázán zákonem a § 46 odst. 7 ExŘ nebyl v části této věty po odpočtu nákladů exekuce zrušen Ústavním soudem a nebyl shledán ani v rozporu s ústavním pořádkem, proto je nutné toto zákonné ustanovení považovat za platné. O vydání výtěžku insolvenčnímu správci v rozporu s tímto ustanovením rozhodnout nelze, neboť by takové rozhodnutí bylo v rozporu se zásadou lex specialis derogat legi generali tím, že by se ust. § 46 odst. 7 ExŘ dostalo do rozporu s obecnými ustanoveními insolvenčního zákona a se zásadami, na nichž je založen. Vyjádřil přesvědčení, že předmětné rozhodnutí Nejvyššího soudu nelze v obecné rovině aplikovat na všechny případy, naopak by je měl soud vykládat striktně dle úpravy § 46 odst. 7 ExŘ. Navíc soud ani nerespektoval zmiňované rozhodnutí Nejvyššího soudu, neboť v rozporu s jeho obsahem odvolateli ani nepřiznal náhradu nákladů hotových výdajů. Navrhl tedy, aby odvolací soud změnil rozhodnutí soudu prvního stupně tak, že výtěžek dosažený zpeněžením předmětných nemovitostí bude po zaplacení nejvyššího podání vydražitelem, popřípadě po zaplacení předražku předražitelem a po vydání rozhodnutí o zbytky výtěžku, předán k dispozici insolvenčnímu správci v insolvenčním řízení vedeném na dlužníka.
 Vrchní soud v Praze přezkoumal napadené usnesení i řízení jemu předcházející a dospěl k závěru, že odvolání není opodstatněné.
 Podle § 109 odst. 1 písm. c) IZ se se zahájením insolvenčního řízení spojují účinky, že výkon rozhodnutí či exekuci, která by postihovala majetek ve vlastnictví dlužníka, jakož i jiný majetek, který náleží do majetkové podstaty, lze nařídit nebo zahájit, nelze jej však provést. Pro pohledávky za majetkovou podstatou (§ 168) a pohledávky jim na roveň postavené (§ 169) však lze provést nebo vést výkon rozhodnutí či exekuci, která by postihovala majetek náležející do majetkové podstaty dlužníka, na základě rozhodnutí insolvenčního soudu vydaného podle § 203 odst. 5 a s omezeními tímto rozhodnutím založenými. Není-li dále stanoveno jinak, výkon rozhodnutí nebo exekuce se i nadále nařizuje nebo zahajuje a provádí proti povinnému.
 Podle § 109 odst. 6 IZ se k rozhodnutím a opatřením přijatým při provádění výkonu rozhodnutí nebo exekuce v rozporu s omezením podle odstavce 1 písm. c) v insolvenčním řízení nepřihlíží. Je-li to nezbytné k naplnění účelu insolvenčního řízení, může insolvenční soud kdykoli i bez návrhu pozastavit vykonatelnost nebo odložit právní moc rozhodnutí nebo opatření


text:
přijatých při provádění výkonu rozhodnutí nebo exekuce v rozporu s omezením podle odstavce 1 písm. c); může také zakázat přijetí rozhodnutí nebo opatření připravovaných při provádění výkonu rozhodnutí nebo exekuce v rozporu s omezením podle odstavce 1 písm. c). Proti rozhodnutí insolvenčního soudu podle věty druhé mohou podat odvolání účastníci řízení o výkon rozhodnutí nebo exekučního řízení; těmto osobám, jakož i orgánu nebo osobě, která rozhodnutí nebo opatření při provádění výkonu rozhodnutí nebo exekuce přijala nebo připravovala, se rozhodnutí insolvenčního soudu podle věty druhé doručuje zvlášť.
 Podle § 46 odst. 7 ExŘ je-li exekuční řízení podle zvláštního právního předpisu přerušeno nebo zvláštní právní předpis stanoví, že exekuci nelze provést, exekutor nečiní žádné úkony, jimiž se provádí exekuce, pokud zákon nestanoví jinak. Insolvenčnímu správci nebo v rámci likvidace dědictví do likvidační podstaty exekutor vydá vymožené plnění bezodkladně po právní moci usnesení, kterým rozhodne po odpočtu nákladů exekuce o vydání vymoženého plnění insolvenčnímu správci nebo do likvidační podstaty.
 Podle § 46 odst. 4 ExŘ se peněžitá plnění na vymáhanou povinnost hradí exekutorovi nebo oprávněnému. Nedohodnou-li se exekutor a oprávněný jinak, exekutor po uplynutí lhůty podle odstavce 6 zajistí po odpočtu nákladů exekuce výplatu celé vymožené pohledávky oprávněnému do 30 dnů od doby, kdy peněžité plnění obdržel. Vymožené částečné plnění exekutor vyplatí oprávněnému, nedohodl-li se s ním jinak, ve stejné lhůtě v případě, kdy toto nevyplacené částečné plnění převyšuje částku 1.000,-Kč. Za vymožené plnění se považuje plnění získané provedením exekuce některým ze způsobů podle § 59 odst. 1, provedením exekuce podle odstavce 6 nebo hrazené na vymáhanou povinnost od uplynutí lhůty podle odstavce 6 a vydání exekučního příkazu do provedení exekuce podle tohoto exekučního příkazu.
 Podle důvodové zprávy k zákonu č. 303/2013 Sb., kterým se mění některé zákony v souvislosti s přijetím rekodifikace soukromého práva, se pojem výtěžek, který se vztahuje pouze na ty způsoby provedení exekuce, kde se prodává věc postižená exekucí, nahrazuje obecnějším pojmem vymožené plnění, který je přesně definován § 46 odst. 4 ExŘ.
 Odvolací soud se ztotožnil se závěry soudu prvního stupně týkající se povinnosti exekutora vydat insolvenčnímu správci celý výtěžek exekuce, resp. celé vymožené plnění a pro stručnost na ně odkazuje, přičemž je zřejmé, že písařskou chybou byla v bodu II. výroku tato povinnost uložena insolvenčnímu správci, ačkoliv měla být uložena exekutorovi, což vyplývá z odůvodnění napadeného usnesení. Soud prvního stupně ve svém odůvodnění správně odkázal na rozhodnutí Nejvyššího soudu ČR sp. zn. 21 Cdo 3182/2014 ze dne 23.10.2014, které kolizi insolvenčního zákona a exekučního zákona výslovně řeší, a podle něhož je soudní exekutor povinen po zahájení insolvenčního řízení na majetek v exekuci povinného vydat do majetkové podstaty úpadce jím v exekuci vymožené plnění bez odpočtu nákladů exekuce a jako věřitel úpadce náklady exekuce (svoji pohledávku) přihlásit do insolvenčního řízení (viz též rozhodnutí sp. zn. 26 Cdo 2391/2015 z 23.11.2015).
 Z uvedeného je zřejmé, že vydat rozhodnutí podle § 46 odst. 7 ExŘ nepřichází v úvahu a exekutor je povinen v exekuci vymožené plnění bez dalšího vydat insolvenčnímu správci.
 Na základě shora uvedeného proto odvolací soud napadené usnesení


text:
v bodu II. výroku podle § 219 o.s.ř. jako věcně správné, ve znění, jak uvedeno ve výroku tohoto usnesení, potvrdil.
 Pro potřeby dalšího řízení pokládá odvolací soud za vhodné zmínit, že pokud soudní exekutor nebude postupovat způsobem nastíněným ve shora označeném rozhodnutí Nejvyššího soudu a insolvenčnímu správci nevydá celé vymožení plnění z exekuce, bude namístě postupovat nikoli v režimu vlastního insolvenčního řízení, nýbrž standardní cestou řízení nalézacího, tedy správce zažaluje exekutora o zaplacení požadované sumy, přičemž ve smyslu § 159 IZ nepůjde o incidenční spor.
 Poučení: Proti tomuto rozhodnutí je dovolání přípustné, jestliže na základě dovolání podaného do dvou měsíců od doručení rozhodnutí k Nejvyššímu soudu ČR prostřednictvím Krajského soudu v Českých Budějovicích dovolací soud dospěje k závěru, že napadené rozhodnutí odvolacího soudu závisí na vyřešení otázky hmotného nebo procesního práva, při jejímž řešení se odvolací soud odchýlil od ustálené rozhodovací praxe dovolacího soudu nebo která v rozhodování dovolacího soudu dosud nebyla vyřešena nebo je dovolacím soudem rozhodována rozdílně anebo má-li být dovolacím soudem vyřešená právní otázka posouzena jinak.
 JUDr. Jindřich H a v l o v e c, v. r. předseda senátu


text:
Šlechtické tituly a svoboda pohybu uvnitř EU | JINÉ PRÁVO
 Jedním ze zákonů, který mne od prvního ročníku studia na právech fascinoval, je zákon č. 61 z prosince 1918, jímž se zrušují šlechtictví, řády a tituly. V jednom paragrafu zákon jednak zrušuje „šlechtictví a řády, jakož i veškerá z nich plynoucí práva se zrušují“, jednak říká, že [b]ývalí šlechtici nesmějí užívati svého rodného jména s přídomkem nebo dodatkem vyznačujícím šlechtictví. Zákon je samozřejmě soustavně porušován, a vyvolává přinejmenším dvě teoretické otázky. Především, nakolik je v našem právním řádu možné, aby platná zákonná norma vyšla z užívání (desuetudo). Za druhé, jde o nádhernou ukázku lex imperfecta, normy bez sankce (sankci zákon původně měl, později z něj ale vypadla). Mohou takové normy existovat, je smysluplné, aby existovaly?
 Ve svém prosincovém rozhodnutí se k souladu obdobného typu zákonů s právem EU vyjádřil též Soudní dvůr EU (SD EU). Soudní dvůr posuzoval rakouský protějšek českého zákona. Rozhodnutí Soudního dvora potvrdilo přípustnost zákazu šlechtických titulů z pohledu práva EU. Současně je hezkou ukázkou plurality ústavních systémů členských zemí a ústavního práva EU.
 Rakouský zákon je jen o čtyři měsíce mladší než zákon československý. Od českého zákona se pak liší především tím, že má formálně sílu ústavního zákona. Scénář kauzy před SD EU byl poměrně prostý. Paní Ilonka, rakouská státní příslušnice, byla osvojena německým občanem Lotharem Fürst von Sayn-Wittgenstein. Následně pak v Německu přijala jméno Ilonka Fürstin von Sayn-Wittgenstein. Jakkoliv paní Ilonka pobývá hlavně v Německu, v souvislosti se svými obchodními aktivitami podniká též v Rakousku. Tam její nové jméno sice původně zapsala i rakouská matrika, následně však byl tento zápis opraven, a vypuštěn byl šlechtický přídomek „Fürstin von“. Následně vznikl spor, který skončil až u Správního dvora ve Vídni. Ten předložil Soudnímu dvoru EU předběžnou otázku, nakolik může neuznání šlechtického titulu narušit právo na svobodu pohybu, chráněnou právem EU.
 Připomeňme jen, že podle ustálené judikatury SD EU vskutku mohou obstrukce se zápisem jména občana jednoho státu v jiném státě EU vyvolat konflikt se svobodou pohybu (čl. 21 SFEU). Příjmení osoby je základním prvkem její totožnosti a jejího soukromého života. Jméno osoby se nicméně týká jejího soukromého a rodinného života jako prostředek osobní identifikace a spojení s rodinou (Soudní dvůr zde odkázal na čl. 7 Listiny základních práv EU a čl. 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod). Soud přitom přistoupil k šlechtickému titulu jako k součástí jména žalobkyně. Dospěl přitom k závěru, že skutečnost, že orgány členského státu odmítly uznat všechny prvky příjmení státního příslušníka tohoto státu, které bylo určeno ve druhém členském státě, představuje omezení svobod přiznaných článkem 21 SFEU každému občanu Unie.
 Rakousko ve sporu nicméně přesto uspělo. SD EU totiž dovodil, že v daném případě byla překážka svobodě pohybu osob odůvodněna, neboť se zakládala na objektivních hlediscích a byla přiměřená cíli legitimně sledovanému vnitrostátním právem. SD EU vzal v úvahu, že „v kontextu rakouských ústavních dějin může být zákon o zrušení šlechtictví jakožto prvek národní identity vzat v úvahu při poměřování legitimních zájmů s právem svobodně se pohybovat přiznaným


text:
právem Unie“ (bod 83). Rakousko se podle SD EU v podstatě dovolávalo veřejného pořádku, který se může „lišit členský stát od členského státu a v čase“ (bod 87). Proto „se nejeví jako nepřiměřené, aby členský stát usiloval o dosažení cíle ochrany zásady rovného zacházení tak, že svým státním příslušníkům zakáže veškeré nabývání, držení nebo používání šlechtických titulů nebo šlechtických prvků, které by mohly vést k přesvědčení, že nositel takového jména je držitelem takové výsady“ (bod 93). Soudní dvůr totiž vzal v potaz především to, že rakouský zákon směřuje dle tvrzení rakouské vlády k zajištění zásady rovného zacházení jakožto obecné právní zásady.
 Čtenáře rozhodnutí jistě zaujme význam, který dal Soudní dvůr zásadě, podle níž Unie ctí národní identitu svých členských států, jejíž součástí je rovněž republikové státní zřízení (čl. 4 odst. 2 SEU). Současně je ukázkou posilujících trendů, kdy SD EU do svého odůvodnění plně zapojuje judikaturu ESLP.
 Řízení se aktivně účastnila též česká vláda, která prosazovala podporu legitimity rakouské legislativy. Zajímavé je, že na řízení neparticipovaly žádné monarchie.
 Abych se vrátil ještě k mému úvodu. Otázku, zda český zákon je vskutku lex imperfecta, by pomohla vyřešit odpověď na to, zda česká matrika zapíše jméno včetně šlechtického predikátu. To souvisí i s tím, zda český zákon vskutku jako platný a účinný zákon přinejmenším ve správní praxi ještě funguje, či zda již kompletně vyšel z užívání. Odpověď na tuto otázku ale neznám.
 Myslím si, že zákon je viac rešpektovaný než sa na prvý pohľad zdá, a to prekavpujúco predovšetkým samotnými potomkami šľachtických rodov, ale do značnej miery aj médiami. Šlachtické tituly a predikáty sa často verejnosťou pripájajú len v ironickom alebo uštipačnom kontexte ("kníže"). Bolo by zaujímavé vedieť či si je verejnosť existencie tohto predpisu vedomá, ale vylúčené to nie je.
 9. 2. 2011 7:29:00
 Nu, přijat pak byl ještě zákon č. 236/1920, který měl § 6 následujícího znění:
 Přestupku se dopouští a vězením, na Slovensku uzamčením, od 24 hodin do 14 dnů, nebo trestem peněžitým od 50 do 15.000 Kč buď potrestán:
 1. kdo úmyslně a veřejně užívá šlechtických titulů, erbů, řádů, vyznamenání, jež byly zákonem zrušeny, nebo kdo takovým způsobem hledí naznačiti své bývalé šlechtictví;
 2. kdo si osobuje čestný odznak nebo vyznamenání, nejsa k tomu oprávněn;
 3. kdo v tisku někomu dává zákonem zrušený titul šlechtický.
 Přestupky tyto se stíhají soudy, na území někdy uherském správními úřady jako soudy policejními.
 § 6 zákona č. 243/1920 Sb. byl ale záhy zrušen zákonem č. 268/1936 Sb., o řádech a titulech, s účinností ke dni 24.10.1936. K dnešnímu dni jsou ze zákona č. 243/1920 Sb. platná a účinná pouze ustanovení týkající se „čestných odznaků zavedených na paměť šťastně skončených bojů za svobodu československého národa nebo jako uznání za zásluhy a vznik a vývoj zřízení samostatného státu československého“. Zároveň ale zákon č. 268/1936 Sb. opět obsahoval obdobné ustanovení § 7, zakotvující opět postih za přestupek:
 (1) Přestupku se dopouští, pokud nejde o čin soudně trestný:
 1. kdo úmyslně a veřejně hledí naznačiti své zákonem zrušené šlechtictví, zejména kdo úmyslně a veřejně za tím


text:
účelem užívá zákonem zrušených šlechtických titulů a erbů, jakož i kdo v tisku dává někomu zákonem zrušený titul šlechtický,
 2. kdo úmyslně a veřejně užívá zákonem zrušených řádů, odznaků a titulů,
 3. kdo si osobuje šlechtictví, československý nebo cizozemský řád, čestný odznak nebo jiný zevní projev uznání, pamětní odznak, veřejný nebo akademický titul nebo jinou hodnost či služební postavení, nejsa k tomu oprávněn.
 (2) Přestupky tohoto zákona, jakož i nařízení, příkazů a zákazů podle něho vydaných trestají okresní (státní policejní) úřady pokutou do 20 000 Kč nebo vězením do dvou měsíců. Pro případ nedobytnosti pokuty jest uložiti podle míry zavinění náhradní trest vězení do dvou měsíců.
 (3) Pokud byly přestupky spáchány československými státními občany, jsou trestné i tehdy, byly-li spáchány v cizině.
 Zmíněný zákon včetně § 7 prošel drobnými změnami, definitivně pak byl zrušen zákonem č. 247/1949 (zákon č. 247/1949 Sb. pak byl později zrušen zákonem č. 62/1962 Sb., ten zas byl zrušen zákonem č. 404/1990 Sb., a posledně citovaný zákon byl zase téměř celý zrušen zákonem č. 157/1994 Sb.).
 Jinými slovy od roku 1949 nelze sankcionovat užívání šlechtických titulů jejich nositeli ani jejich zmiňování např. novináři.
 Osobně myslím, že v případě zákona č. 61/1918 Sb. i zákona č. 236/1920 Sb. šlo spíše o akt politický podmíněný dobovými okolnostmi, a přijde mi to asi stejně smysluplné jako „rušit“ církevní čestný titul msgre., zdvořilostní oslovování madame apod. Existence šlechtických rodů je historická skutečnost a pochybuji, že ji lze zákonem efektivně „rušit“.
 To však samozřejmě nebrání některým zarputilým odpůrcům šlechty (a církve - většinou ruku v ruce), zejména z řad odchovanců komunistického dějepisu, aby na posledně zmíněné zákony nepoukazovali s tím, že "se to nesmí" a hrozí za to vězení (byť takovou sankci nynější zákon o přestupcích nezná), viz třeba zavádějící a historicky nepřesný článek zde (uvedený na pravou míru jiným článkem, obsahující zajímavé historické souvislosti včetně postoje šlechty ke "zrušení" jejich titulů zde).
 A pro úplnost - nyní lze stíhat jako přestupek jen neoprávněné užívání VŠ titulu nebo vědecké či umělecké hodnosti (§ 21 odst. 1 písm. d) ZPř).
 9. 2. 2011 7:34:00
 V tomto blogpostu jsem v prosinci 2008 argumentoval, že zákon je nesmyslný, protože šlechtictví je právní skutečnost. Myslím si to dodnes.
 9. 2. 2011 8:38:00
 K zákonu č. 61/1918 Sb. z. a n., jímž se zrušují šlechtictví, řády a tituly, bych chtěl dodat toto:
 Vládní nařízení č. 220/1939 Sb. z. a n. zrušilo jeho § 1 odst. 1. To je sice předpis z doby nesvobody, takže Benešovým dekretem vyhlášeným pod č. 30/1945 Sb. byl nepřímo prohlášen za neplatný, ale často se zapomíná na zákon č. 195/1946 Sb., o použivatelnosti předpisů z doby nesvobody. V tomto zákoně není vládní nařízení č. 220/1939 Sb. z. a n. uvedeno, takže je použivatelné. Ergo zrušení šlechtických řádů a titulů pozbylo platnosti.
 A i kdyby tento chaos III. republiky nechtěl někdo vzít na vědomí, tak na základě Listiny, která zakazuje diskriminaci na základě rodu, by zákon č. 61/1918 Sb. z. a n. stejně byl protiústavní.
 9. 2. 2011 8:43:00
 Co se týká Kotrbova


text:
článku, na nějž odkazuje Jan Potměšil, právně jsem jej již tehdy rozebral sám a mnohem fundovanější text než Kotrba napsal Tomáš Pecina.
 9. 2. 2011 8:53:00
 Vanguard řekl(a)...
 V tomto případě je zásadní věta "Soud přitom přistoupil k šlechtickému titulu jako k součástí jména žalobkyně." Podle německé vnitrostátní právní úpravy totiž platí, že šlechtický titul je skutečně součástí jména a nikoliv titulem jako takovým, tzn. označením jako například doktor. Dotyčná dáma se tedy skutečně jmenuje Ilonka Fürstin von Sayn-Wittgenstein a pokud ji Rakousko nutí, aby slovo Fürstin z příjmení vypustila, nutí ji de facto, aby používala dvě různá jména...
 PS: Ostatně soudím, že trvat na tak striktním omezení používání šlechtických titulů téměř sto let po pádu monarchie je trochu zbytečnost.
 PPS: Informace o německé právní úpravě jsem čerpal z knížky Jana Županiče Nová šlechta rakouského císařství (2006), která je mimochodem velmi zajímavá i z hlediska právní úpravy šlechtictví v Rakousku po roce 1806 a zejména 1848, doporučuji ctěnému publiku.
 9. 2. 2011 9:45:00
 Problém je, že šlechtictví je systém, který je takříkajíc neprávní. Prošel velmi dynamickým vývojem (je to můj koníček), takže třeba rytíř za doby Jana Lucemburského je něco jiného, než o 300 let později. V okamžiku, kdy bude užívání šlechtických titulů povoleno, povede to nutně k dvěma možnostem:
 1) povoleno, ale opět nesnakcionováno. Takže já si budu psát přídomek z Bílé, stejné jako Fridrich z Bílé, kterého popravili v roce 1621 za politickou nepřizpůsobivost na staromáku (ani si nemusím být jist, že je mým předkem). A někdo jiný bude používat přídomek král český a markrabě moravský, ačkoliv nebude mít ani kapku modré krve. A další se bude chtít psát Freiherr Josef von Úvaly u Prahy. A co?
 2) povoleno a tedy kontrolováno a sankcionováno. Takže se bude kontrolovat, kdo má na titul nárok, bude se stíhat ten, kdo si ho bude osobovat neprávem, bude se žalovat na určení, že někomu titul náleží. Bude to ponižující, zbytečné a náročné. Bude to podle mě v rozporu se zásadou rovnosti.
 3) z hlediska šlechtictví to není logické a potřebné. Šlechtic nepotřebuje uznání státu o svém šlechtictví, to je dáno jeho rodem. Stát ani nemůže uznat šlechtictví, to je historicky dáno (od Boha nebo původem, vyberte si). A jestli to udělá, je to pro šlechtice nepodstatné. Kdyby existovala státní komise a prohlásila o někom, že je šlechtic, tak to z něj šlechtice nedělá - do šlechtického stavu se povyšuje jinak. A když nějaká komise o někom prohlásí, že šlechtic není, tak to na jeho původu nic nemění. Zkrátka šlechtictví a stát nejdou tak úplně ruku v ruce. Ostatně to dokládá, že se o tento zápis pere nešlechtična, která se do šlechtického rodu dostala zvenčí a chce využít svůj titul pro podnikání. Ale to se pro šlechtice nehodí, takové chování je ponižující. Všimněte si, že tradiční šlechta, která má za sebou opravdu rod a ne jen dvě slova v občance, ta se vůbec takového uznání či zákona nedomáhá.
 Takže si myslím, že tak, jak to je dnes, je to OK. Nikdo se nemůže


text:
povyšovat, nikdo není za svůj původ trestán. Přátele mohou říkat pane kníže, ostatní pane S., co to na věci mění, komu to vadí, čí právo to porušuje.
 9. 2. 2011 10:25:00
 Koukám, že Lucemburk nám teď nějak více krevně modrá. V této věci měl dneska Tribunál ústní jednání:
 T-397/09 Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg proti OHMI
 Jeho kráľovská výsosť, Ernst August Prinz von Hannover Herzog zu Braunschweig und Lüneburg je hlavou hanoverskej dynastie (v minulosti brunšvicko-luneburskej dynastie). Jeho rod patrí k rodine Welf, ktorá patrí medzi najstaršie rody v Nemecku a najstaršie kniežacie rody v Európe, majúci korene až v 8. storočí. Hanoverská dynastia panovala taktiež dlhodobo na anglickom tróne, pričom k jej príslušníčkam patrila aj kráľovná anglická Viktória. Súčasný erb hanoverskej dynastie pozostáva zo štítu, emblému a rôznych motívov leva, írskej harfy a koňa.
 S ohľadom na dlhodobú prítomnosť hanoverskej dynastie na anglickom tróne došlo k ovplyvneniu anglického erbu erbom hanoverskej dynastie, zároveň došlo aj k obohateniu erbu hanoverskej dynastie o prvky anglického erbu.
 Vzhľadom na reputáciu dynastie a možné hospodárske využitie erbu hanoverskej dynastie, ako aj ochranu pred jeho možným zneužitím erbu zo strany tretích osôb požiadala Jeho výsosť o zapísanie erbu ako ochrannej známky pred nemeckým patentovým a známkovým úradom, a to pre územie viacerých európskych štátov. Následne podala Jeho výsosť prihlášku na zapísanie erbu ako ochrannej známky Spoločenstva aj pred Úradom pre harmonizáciu vnútorného trhu.
 Zo strany Úradu pre harmonizáciu vnútorného trhu došlo jej zamietnutiu, nakoľko mal Úrad za to, že je vylúčené zapísanie Ochrannej známky Spoločenstva v prípade, ak takáto známka obsahuje znaky, ktoré predstavujú štátne symboly alebo predstavujú heraldickú imitáciu štátneho symbolu.
 Jeho kráľovská výsosť s takýmto rozhodnutím nesúhlasila a podala odvolanie, ktorým žiada zapísanie uvedenej ochrannej známky ako ochrannej známky Spoločenstva.
 9. 2. 2011 18:38:00
 OHIM je určitě ovládán nějakými republikány ;-)))
 9. 2. 2011 18:39:00
 Vždy, když se rozvíří (teoreticky) toto téma, tak říkám: chudák Helenka Von dr Áčková, to máme neoprávněné užívání šlechtického titulu a i titulu z VŠ...
 Ale, nyní vážně. Jen tak pro zajímavost se podívejte na tyto stránky:
 http://www.hrad.cz/cs/ceska-republika/statni-vyznamenani/rad-bileho-lva/seznam-vyznamenanych.shtml
 Její Veličenstvo Alžběta II., královna Spojeného království Velké Británie a Severního Irska
 Jeho Veličenstvo Juan Carlos I., král španělský
 a to ještě jsme na hraně s užitím přídomku "Jeho Excelence". Nepochopil jsem třeba, proč jej někdo z vysokých politiků má a jiný nikoliv, a to i prezidentů George Bush není Jeho Excelence a William Jefferson Clinton jím je... To samé třeba Václav Havel.
 Třeba je to ovlivněno skutečností, zda je konkrétně v úřadu, ale i tak - přídomek "Jeho Excelence" je zvykovým pozůstatkem oslovení hlavy státu z dob monarchií.
 A i u dalších vyznamenání
 http://www.hrad.cz/cs/ceska-republika/statni-vyznamenani/medaile-za-zasluhy/seznam-vyznamenanych.shtml
 Anna von Herzogenbergová
 Běla Gran Jensenová von Styber
 A to nemluvíme o britských šlechtických titulech a označení Sir, a to i v novinách -
 http://kultura.idnes.cz/anthony-hopkins-herectvi-je-velmi-snadne-pokud-ho-delate-dlouho-psw-/filmvideo.aspx?c=A100227_003053_filmvideo_jaz
 (hned druhá věta) tisk z 27.1.2010
 http://bleskove.centrum.cz/celebrity/clanek.phtml?id=570091
 (popisek obrázku)
 Nebo v případě královské rodiny označení princ/ezna, král/ovna atd. atd.
 Podle mého názoru 20. století skončilo, zákazy tohoto typu jsou překonány, protože šlechta se vyrovnala s minulostí


text:
a označení šlechtického titulu není důvod nějak bránit. Na druhou stranu jeho neoprávněné užívaní také, a to nejméně v rovině, jako je chráněno neoprávněné užívání vědecké hodnosti nebo titul z vysoké školy.
 Kdo je šlechtic, tak by jej měl možnost užívat, pokud jeho nabytí prokáže, a ponechme na šlechtě a jejích pravidlech, jak, kdo a komu bude tituly udělovat - pouze se zapíší do matriky, když bude udělen...
 Podívejme se do vlastního zracadla, kdy velmi vysoké procento lidí lpí na oslovení "pane doktore", "pane profesore" skoro kdekoliv, a nejhorší jsou ti, kteří to mají uvedeno na domovní schránce a zvonku a představují se tak i do telefonu.
 Osobně mám dva druhy vizitek - tu s tituly, kterou jsem nucen předávat na oficiálních jednáních (aby se se mnou vůbec někdo bavil) a potom normální, obsahující jméno, příjmení a kontakty...
 Máme to zkrátka tady v ČR velmi vysoce zažité a překvapivě mnoho lidí na tomto označování si zakládá.
 Proč tedy naše společnost brání užívání přízviska "von"??
 10. 2. 2011 12:22:00
 Akademický titul nadobúdate vlastným úsilím, ale šľachtický titul máte vo vienku, pretože pra-pra-prabába prabáby byla po svý pra-pra-pratetě neteří tetinýho zetě, jenž pak byl dítě dítěte královny ze Sáby. Myšlienkou zákona proste je, že ľudia sa rodia rovní a že nie je dôvod, aby niekto tvrdil, že je od ostatných výnimočný, lebo sa narodil v purpure. Nie som odchovaný komunistickým dejepisom, ale považujem nepoužívanie šľachtických titulov za normálne.
 10. 2. 2011 18:14:00
 Akademický titul nadobúdate vlastným úsilím
 Toto bych zrovna moc po českých aférách, ale i zametených aférách typu Honzík pasáček oveček právníkem nebo Standík od mašinek také právníkem... moc netvrdil :-))
 Ale na druhou stranu, pokud se to pojme německým nebo i britským přístupem, tj. jde o součást jména, tak bych v tom neviděl problém. Nežijeme ve vakuu a historii máme takovou jakou máme. Prostě tyto věci vidět střízlivě.
 Příjmení také si nezasluhujeme, ale dědímě, že...
 Stejně jako si v ČR mohu zvolit dvě křestní jména a dokonce užívat i dvě příjmení (rodné + přiženěné/přivdané), tak proč by si někdo nemohl napsat třeba Friederik von Banhoff :-)
 A jenom k těm odkazům. To, že je to zcela mrtvé a překonané, myslím hovoří naprosto jasně, když i prezidentská kancelář, řízená velmi přísným protokolem na tento zákon kašle...
 10. 2. 2011 23:49:00
 "šlechtictví je právní skutečnost"
 Já bych otázku spíše otočil - brání něco ostatním obyvatelům republiky začít si uvádět nějaký titul či vymyslet si nový? Žádná právní sankce mne nenapadá. Snad jen podvod či poškozování cizích práv.
 U starých rodů to snad můžete brát jako skutečnost, ale vždy to tak jasné není. Např. Češka si vzala německého a barona a po půl roce se rozvedla. V "oficiálním" rodokmenu rodiny ji nemají, nicméně jí zůstalo jméno s titulem.
 Další problém představuje cizokrajná šlechta - např. příslušníci samurajských rodů - tam snad ani není žádný titul, ale mohou si uvádět, že jsou z toho či onoho samurajského rodu, či jaké mají předky. To je již opravdu skutečnost.
 Tituly v zahraničí mohou být velmi rozdílné


text:
a jejich překlad je v podstatě nemožný. Posoudit kde jde ještě o titul šlechtický a kde již o označení funkce či titul náboženský může být problém.
 Nastává tedy otázka: Je nepřípustné napsat "kníže Karel Schwartzenberg", ale je přípustné napsat "Karel Schwartzenberg z knížecího rodu"?
 ...jinak mám pocit, že novináři píší šlechtické tituly dost často. Asi jsou monarhie mediálně atraktivní. Dokonce z Japonska dělají často "japonské císařství".
 Jinak je také zajimavé, že se považují za závadné příjmení s "Fürstin von " ale nikomu nevadí, že řada lidí v ČR má příjmení "Hrabě, kníže, král, Zeman...".
 Klidně si pište "z Bílé" - pokud odtud pocházíte. Před vznikem příjmení bylo běžné, že lidé měli jen křestní jméno a vzhledem k dost omezenému počtu jmen se používal rozlišující dovětek odkud jsou - i u nešlechticů.
 Ad MB:vidím ještě jeden problém se zapsáním znaku - znak přísluší celému rodu, lae chce si hoo zapsat jen jeden člen. Navíc by ho pak mohl třeba převést na třetí osobu a rod by o znak přišel.
 ...klonil bych se k názoru, že norma vyšla z užívání, jako již nepotřebná. Tím pádem není žádná právní úprava titulů a bylo by. Státu nepřísluší soudit kdo má nárok na jaký titul a kdo ne. Problematika zapisování titulu jako částijména pak souvisí spíše s absurdněně přísnými předpisy regulujícími jméno a příjmení z padesátých let, kdy každý s exotickým jménem byl třdní nepřítel, ať již buržoa, aristokrat či Němec. Dnes jsou vzhledem k otevřenosti ČR a vyšší migraci obyvatel zcela nevyhovující.
 ...jinak nevím, proč matriky nemají problém zapsat jméno "Hrabě" kdejakému bezdomovci, ale jak jde o člověka s modrou krví, tak se začnou ošívat - to už zavání diskriminací naruby.
 Ještě bych podotkl, že zákon o matrikách je velmi přísný, ale i velmi kusý. Řadu otázek vůbec neřeší a matriční úředníci se rozhodují v každé obci jinak. Což má do představy právního státu, rovného zacházení a spravedlnosti velmi daleko.
 Doufám, že dojde k uvolnění úpravy jmen a příjmení. Zatím k tomu není vůle- Přitom by stát nadělil občanům práva a nic by ho to nestálo.
 11. 2. 2011 8:32:00
 jenom na okraj k "modrani" evropskych instituci:
 dlouholetym clenem EP za nemecke Zelene byl Friedrich-Wilhelm GRAEFE zu BARINGDORF
 soucasnym popredsedou frakce Liberalu (!!) za nemeckou FDP je Alexander Graf LAMBSDORFF
 za britske konzervativce tam sedi byvaly odborar Sir Robert ATKINS
 za UKIP je tam William (The Earl of) DARTMOUTH
 11. 2. 2011 10:53:00
 A co § 46 zákona o přestupcích, v návaznosti na § 1 odst. 2 zákona č. 61/1918 Sb.? :-)
 11. 2. 2011 20:21:00
 an Potměšil řekl(a)...
 Ad V.Loutocký:
 Aplikace § 46/1 ZPř mě, pravda, nenapadla. v praxi se moc nwevyužívá, zejména pokud zvláštní zákon má zvláštní sankční ustanovení, která by postrádala smysl, pokud by se přes sběrné ustanovení § 46/1 ZPř stejně postihovalo vše. Zákon č. 61/1918 je sice nemá, ale pokud existovaly sankce ve zvláštním zákoně a nejpozději od roku 1949 byly vypuštěny, dovozoval bych z toho, že zákonodárce na postihu nadále netrvá.
 Musel bych dohledat, jak top bylo s


text:
přestupky a jednotlivými skutkovými podstatami po roce 1949, ale pochybuji, že v některé bylo myšleno na šlechtice (společnost už byla beztřídní) a v roce 1990 myslím také podle mě nikdo na šlechtu nemyslel (že by chtěl nějakou cestou užívání šlechtických titulů sankcionovat).
 A konečně otázkou by bylo naplnění materiálního znaku skutkové podstaty přestupku - obávám se, že by se naplnění materiálního znaku jen těžko odůvodňovalo. Navíc dnes je nám stěží pochopitelný i účel zákona - že se odstřiháváme od monarchie a dělení společnosti dle zděděných privilegií a máme stát republikánský, již není aktuální, a beztřídní společnost už je také passé. Nevidím dále žádný veřejný zájem, který by byl postihem užívání šlechtických titulů sledován.
 12. 2. 2011 20:55:00
 J. Potměšil:
 Nechtěl jsem naznačit, že to má být aplikováno, ale že ta možnost sankce tady je. Ne však reálná.
 Samostatnou otázkou je desuetudo. Nevím, pokud by to v rámci českých právních dějin vůbec šlo (samé převraty, revoluce, změny režimů etc.), pokud ale ano, tak který jiný, než tento zákon? :-)
 Ale i kdyby ne, tak zcela souhlasím, že by bylo prakticky nemožné zcela naplnit ust. § 2 odst. 1 zákona o přestupcích (porušení nebo ohrožení zájmu společnosti). Čili ve výsledku by to tak jako tak bylo úplně jedno.
 13. 2. 2011 11:36:00
 Ad p.Loutocký:
 Tak někdo by to samozřejmě vytáhnout mohl, a pokud by správní orgán včetně odvolačky věc s nikým nekonzultoval, resp. sedl na lep, mohlo by se to dostat i před správní soud, eventuálně NSS, což by mohlo být zajímavé. Předpokládám však, že správní orgán prvního stupně, byv postaven do situace, která se mu "nezdá", by to odložil (66/3/a) PřesZ - oznámení neodůvodňuje zahájení řízení o přestupku) s tím, že by se odkázalo právě na chybějící materiální znak, aniž by se zvažovalo, zda 46/1 PřesZ aplikovat lze či nikoliv, natož aby se ověřovalo, zda je zákon 61/1918 Sb. vůbec platný (G.Peters výše tvrdí, že nikoliv, což "z voleje" nedokážu posoudit).
 17. 2. 2011 12:59:00
 Zajímavé by to určitě bylo. A kdyby se to dostalo až k NSS, tak by se třeba i konečně vyjasnilo, zda je ten zákon stále účinný, nebo ne. Ale k tomu zřejmě nikdy nedojde, což má ovšem taky svá pozitiva - jednak minimálně jeden občan nebude popotahován v absurdním řízení a druhak bude stále materiál na teoretické disputace :-)
 17. 2. 2011 21:06:00
 DK řekl(a)...
 Osobně mne uvedený rozsudek Soudního dvora překvapil, ne tolik z obecného pohledu (i když i zde stojí za pozornost, jak snadno se Soudní dvůr vypořádal s tím, že některé členské státy šlechtické tituly zakazují - a považují tento základ za "pilíř" svého demokratického uspořádání - zatímco jiné členské státy, nepochybně stejně demokratické, nemají s používáním šlechtických titulů problém - viz body 86 a 87, resp. 91), ale určitě z pohledu konkrétního. Předmětná věc byla totiž poněkud pikantní v tom, že rakouské úřady (rakouský zastupitelský úřad v Německu) příjmení Fürstin von Sayn Wittgenstein nejprve bez řečí zapsaly a teprve po přibližně patnácti letech "jim to došlo" a rozhodly se přistoupit ke změně


text:
přijmení, tj. odebrání šlechtického titulu. Po takové době (patnáct let!) však intenzita obtíží, které s takové změny příjmení, vyplynou, musí být vysoká.
 25. 2. 2011 9:38:00
 Buffer řekl(a)...
 V právním systému by nemělo být nic jiného než výhradní používání občanských jmen a u těchto stanovit omezení výhradně na příjmení (+ rodné příjmení), Jméno (+druhé jméno). Sankcí je neuznatelnost odlišného identifikátoru příslušné osoby. Prosté a jednoduché a současně spravedlivé. Nikdo nesmí být zvýhodněn ani znevýhodněn na základě svého původu... Zvykové užívání titulů v obecném, nikoli právním významu, není problém.
 27. 1. 2012 17:30:00
 V České plebejské společnosti použivání titulu nutně vede okolí k názoru, že je dotyčný degenerativní idiot (zde myslím vulgární výraz nelze nahradit bez ztráty významu). Nakonec poslední velkou (svým rozsahem) úvahu předvedl multidoktor Henryk Lahola, když mezi objekty vlastnického práva zařadil tituly z VŠ. Jeho příhoda s vyplněním archu petice, na které se po napsání všech titulů už nevešlo samotné jméno, už vstupila do dějin.
 Petr Sedmidubský
 29. 1. 2012 19:26:00
 Skutečnost, že někdo vlastní či používá šlechtický titul, sama o sobě nezakládá zvýhodnění na základě původu. K tomu by musel existovat nějaký právní předpis, který by držitelům titulu nějaké zvýhodnění přiznával.
 30. 1. 2012 16:28:00
 Autor dle mne nemá pravdu - sankce byly doplněny - novelizací z roku 1920 v paragrafu 6. A když TGM zrušil všechny tituly, které nebyly získány právní cestou ( studiem apod.) tak dobře věděl proč tak činí.
 14. 10. 2013 10:09:00
 Vladimír Jelen řekl(a)...
 Jinak řečeno, bráníte těmto lidem, aby byli na své předky hrdí. Základní princip demokracie je v případě šlechty podle Vás asi nežádoucí. Dobrá, když ne šlechtické tituly, tak ani akademické. Uplatní se tím princip rovnosti.


text:
II. ÚS 701/14 — Ústavní soud — Iudictum.cz
 II. ÚS 701/14
 Ústavní soud rozhodl mimo ústní jednání bez přítomnosti účastníků v senátu složeném z předsedy Jiřího Zemánka a soudců Radovana Suchánka a Vojtěcha Šimíčka o ústavní stížnosti stěžovatele Pavla Novotného, zastoupeného JUDr. Jaroslavem Slaninou, advokátem, se sídlem Pravdova 1113/II, 377 01 Jindřichův Hradec, směřující proti rozsudku Vrchního soudu v Praze ze dne 16. října 2013, č. j. 7 Cmo 429/2012-373, takto:
 Navrhovatel ústavní stížností ze dne 19. února 2014 brojil proti výše uvedenému rozhodnutí, jímž mělo být nesprávně rozhodnuto o náhradě nákladů řízení. Podáním ze dne 19. srpna 2014 doručeným Ústavnímu soudu téhož dne vzal stěžovatel svoji ústavní stížnost zpět.
 Podle § 77 zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů (dále jen "zákon o Ústavním soudu"), může stěžovatel vzít ústavní stížnost zpět do okamžiku, než se Ústavní soud odebere k závěrečné poradě. Stěžovatel této možnosti využil, a proto Ústavní soud rozhodl o zastavení řízení.
 Zdroj: Rozsudek Ústavního soudu ze dne 26. 8. 2014, sp. zn. II. ÚS 701/14, dostupné na nalus.usoud.cz. Jedná se o neautentické znění, které bylo soudem poskytnuto bezplatně.


text:
1 Stavební bytové družstvo Hlubina Ostrava-Zábřeh V ý r o č n í z p r á v a Stavebního bytového družstva Hlubina Ostrava-Zábřeh za rok 214 1
 2 Obsah Obsah 1 1. Identifikační údaje dle výpisu z obchodního rejstříku Stručná charakteristika činnosti družstva Zveřejňované údaje z hospodaření za rok Hospodářské výsledky Hospodářské výsledky bytového hospodářství Hospodářské výsledky ostatní činnosti SBD Hlubina Výsledek inventarizace Dluhy uživatelů bytů a nebytových prostor ( údaje v celých Kč) Vnější kontroly Výdaje na činnost v oblasti výzkumu a vývoje Skutečnosti, které nastaly až po rozvahovém dni Aktivity v oblasti živ. prostředí, pracovněprávních vztazích a bezpečnosti práce Předpokládaný vývoj účetní jednotky Informace, zda účetní jednotka má složku v zahraničí Zpráva auditora Usnesení SD nutné pro čerpání a placení úvěrů Úkoly vyplývající z minulého SD ze dne Návrh na využití zisku a pokrytí ztrát dle hospodářských výsledků za rok ) Popis účetní jednotky...9 2) Název a sídlo obchodní společnosti či družstva, v nichž má účetní jednotka...1 větší než 2%-tní podíl na základním kapitálu...1 3) Průměrný počet zaměstnanců během účetního období a výše osobních...11 nákladů družstva a správy družstva (údaje v celých Kč) ) Výše půjček, úvěrů, poskytnutých záruk a ostatních plnění, jak v peněžní, tak...11 INFORMACE O POUŽITÝCH ÚČETNÍCH METODÁCH, OBECNÝCH ÚČETNÍCH ZÁSADÁCH A ZPŮSOBECH OCEŇOVÁNÍ ) Účetnictví účetní jednotky ) Způsob ocenění majetku ve vlastnictví SBD Hlubina ) Způsob stanovení reprodukční pořizovací ceny ) Druhy vedlejších pořizovacích nákladů ) Podstatné změny způsobu oceňování, postupů odpisování a postupů účtování proti předcházejícímu účetnímu období (viz 7 zákona č. 563/1991 Sb. o účetnictví) ) Způsob stanovení opravných položek k majetku ) Způsob sestavení odpisových plánů pro dlouhodobý majetek a použité...14 odpisové metody při stanovení účetních odpisů ) Způsob uplatněný při přepočtu údajů v cizích měnách na českou měnu ) Způsob stanovení reálné hodnoty u majetku a závazků, které se v souladu...15 se zákonem oceňují reálnou hodnotou ( 27 zákona o účetnictví)...15 DOPLŇUJÍCÍ INFORMACE K ROZVAZE A VÝKAZU ZISKU A ZTRÁT ) Významné položky pro hodnocení finanční, majetkové a důchodové pozice podniku a pro analýzu výkazů a tyto informace nevyplývají přímo ani nepřímo z rozvahy a výkazů zisků a ztrát ) Významné události, ke kterým došlo mezi rozvahovým dnem a datem, ke kterému jsou rozvaha a výkaz zisků a ztrát schváleny k předání mimo účetní jednotku ) Další významné informace ) Dlouhodobý nehmotný a hmotný majetek kromě pohledávek ) Pohledávky ) Závazky ) Celkové výdaje vynaložené za účetní období na výzkum a vývoj ) Počet a jmenovitá hodnota vydaných akcií
 3 3.8) Údaje o přeměnách společnosti...27 Příloha č. 1 (Hospodaření jednotlivých středisek SDB Hlubina) - údaje v Kč ) Rozbor hospodaření SBD Hlubina (údaje jsou v tis. Kč a jsou zaokrouhleny) ) Čerpání vnitrodružstevních půjček za rok 214 ( údaje v celých Kč) ) Celkový stav nesplacených vnitrodružstevních půjček k (údaje v celých Kč) ) Komentář k jednotlivým výsledkovým účtům u SBD Hlubina za rok Příloha č. 2 (Zpráva nezávislého auditora k závěrce SBD Hlubina)...4 Příloha č. 3 (Zpráva nezávislého auditora k výroční zprávě SBD Hlubina)...43 Příloha č. 4


text:
Současná organizační struktura pracovníků SBD Hlubina
 4 1. Identifikační údaje dle výpisu z obchodního rejstříku Firma: Stavební bytové družstvo Hlubina Ostrava-Zábřeh, zapsáno v OR u KS v Ostravě, oddíl DR XXII, vložka 17 Sídlo: Ostrava-Zábřeh, Rudná 1131/7, PSČ 7 3 Identifikační číslo: Právní forma: družstvo 2. Stručná charakteristika činnosti družstva Od svého založení se družstvo zabývá organizováním, zajišťováním provozu bytových a nebytových objektů, jejich opravou a údržbou a zabezpečováním služeb poskytovaných s užíváním bytů a nebytových prostor. Předmětem činnosti družstva je zejména: Provádění výstavby, zajišťování provozu bytových a nebytových objektů a zabezpečování služeb poskytovaných s užíváním bytů a nebytových prostor. Zajišťování údržby, organizační a ekonomické činnosti při vedení realit a nemovitostí. Výroba, opravy a montáž měřidel. K 31. prosinci 214 Stavební bytové družstvo Hlubina Ostrava-Zábřeh: vlastnilo bytů v nájmu vlastních členů a spravovalo celkem 4 96 bytů v užívání nájemců a vlastníků, 26 bytů ve vlastnictví družstva je ve správě jiného správce vlastnilo 19 garážových stání v nájmu vlastních členů a spravovalo 216 garážových stání v užívání nájemců a vlastníků, spravovalo 31 nebytových prostorů v nájmu, registrovalo 21 nebydlících členů. Po stránce organizační bylo družstvo tvořeno 14 samostatně hospodařícími středisky. Z toho: Objektů s právní subjektivitou : 78 Objektů bez právní subjektivity : 62 Charakteristika bytového fondu ve správě SBD Hlubina : 118 bytů s jednou obytnou místností bytů se dvěma obytnými místnostmi bez kuchyně bytů s jednou obytnou místností a kuchyní bytů se dvěma obytnými místnostmi a kuchyní bytů se třemi obytnými místnostmi a kuchyní bytů se čtyřmi obytnými místnostmi a kuchyní bytů s pěti obytnými místnostmi a kuchyní bytů celkem Dále k u SBD Hlubina bylo : Počet bytových domů ve správě SBD Hlubina je 137, dvě střediska hromadných garáží a jedna samostatně hospodařící garáž. 3
 5 3. Zveřejňované údaje z hospodaření za rok 214 Rozvaha (v tis. Kč ) Označ. Text minulý rok běž.. rok Označ Text minulý rok běž. rok Aktiva celkem Pasiva celkem A Vlastní kapitál B Dlouhodobý majetek A.I. Základní kapitál B.I Dlouhodobý nehmotný A.II. Kapitálové fondy majetek B.II Dlouhodobý hmotný majetek A.III. Fondy tvořené ze zisku B.III Dlouhodobý finanční majetek B.III.1 z toho: A.V. Hosp. výsledek jiný dlouhodobý fin. majetek Účetního období C Oběžná aktiva B Cizí zdroje C.I Zásoby B.I. Rezervy B.II. Dlouhodobé závazky C.III. Krátkodobé pohledávky B.III. Krátkodobé závazky C.IV. Finanční majetek B.IV. Bank. úv. a výpom D Ostatní aktiva B.IV.1 z toho: dlouhodobé bankovní úvěry C.1 Časové rozlišení Výkaz zisku a ztrát (v tis. Kč ) Ozna Text Účetní období Ozna Text Účetní období čení čení a min. rok běž.. rok min. rok běž.. rok II Výkony H. Ostatní provozní náklady B. Výk. spotřeba I. Převod provozních nákladů * Provozní výsledek hospodáření Přidaná hodnota * Finanční výsledek hospodáření Q. Daň z příjmů za běž. činnost C Osobní náklady ** Výsledek hosp. za běžnou činnost D. Daně a poplatky * Mimořádný hospodářský výsledek 7 98 E Odpisy nehm. a hm. majetku *** Výsledek hospodáření za účetní období +/- III. Tržby z prodeje dlouhodob. majetku 2 1 a materiálu F. Zůst. cena


text:
prodaného dlouhodob. maj. a mat. G. Změna stavu rezerv a opr. pol. v prov oblasti a komplex. nákladů příštích období -69 IV. Ostatní provozní výnosy Místo uložení výroční zprávy: SBD Hlubina, Rudná 7, Ostrava- Zábřeh 4
 6 4. Hospodářské výsledky 4.1 Hospodářské výsledky bytového hospodářství V bytovém hospodářství včetně garáží a nebytových prostor bylo dosaženo zisku celkem ve výši ,2 Kč z toho : Hospodářský výsledek z bytů činil ,26 Kč Hospodářský výsledek z nebytových prostor činil , Kč Hospodářský výsledek z garáží činil - 914,1 Kč 4.2 Hospodářské výsledky ostatní činnosti SBD Hlubina Středisko ostatní činnost zahrnuje správu SBD Hlubina. V roce 214 správa SBD Hlubina vykázala zisk ve výši 1 83,95 Kč. Finanční situaci účetní jednotky lze hodnotit jako stabilní v souladu s finančním plánem, schváleným na shromáždění delegátů dne Výsledek inventarizace Inventarizace ve smyslu zákona č. 563/91 Sb. proběhla bez závad, bez mank a přebytků. 4.4 Dluhy uživatelů bytů a nebytových prostor ( údaje v celých Kč) dlužné nájemné k za užívání bytů činí: ,3 Kč dlužné nájemné k za užívání garáží činí: 8 128, Kč dlužné nájemné k za užívání nebytových prostor činí: Kč dluh za vyúčtování služeb (teplo, TUV, vodné a stočné, atd.) činí k : ,65 Kč Celkem činí dluh za užívání bytů, garáží, nebytových prostor a dluh za vyúčtování služeb k : ,95 Kč 5
 7 4.5 Vnější kontroly Za předchozí roky 211, 212, 213 byly v účetní jednotce provedeny kontroly ve věci odvodu DPH a dani z příjmů právnických osob. Nebylo shledáno závad. 4.6 Výdaje na činnost v oblasti výzkumu a vývoje Tato problematika nemá v účetní jednotce náplň. 4.7 Skutečnosti, které nastaly až po rozvahovém dni Žádné skutečnosti ve smyslu bodu 4.7 v účetní jednotce nenastaly. 4.8 Aktivity v oblasti živ. prostředí, pracovněprávních vztazích a bezpečnosti práce Aktivity v oblasti živ. prostředí tato problematika nemá v účetní jednotce náplň. Ke dni pracovalo v účetní jednotce celkem 19 osob, z toho 3 ved. pracovníci. Všichni pracovníci jsou pravidelně proškolování v oblasti bezpečnosti práce a požárních předpisů. Za rok 214 nebyl v organizaci zaznamenán žádný případ porušení bezpečnosti práce či požárních předpisů. Složení jednotlivých úseků : Ved. pracovníci THP Děl. Profese Úsek ředitele 1 1 Technicko-organizační úsek Ekonomický úsek 1 8 Celkem V současné době je stav zaměstnanosti plně obsazen, účetní jednotka nemá v úmyslu zřizovat další pracovní místa. 4.9 Předpokládaný vývoj účetní jednotky I v letošním roce bude nadále pokračovat trend převodu bytů do os. vlastnictví členů v souvislosti s usnesením shromáždění delegátů. 4.1 Informace, zda účetní jednotka má složku v zahraničí Tato problematika nemá v účetní jednotce náplň. 5. Zpráva auditora Zpráva auditora k výroční zprávě SBD Hlubina za rok viz příloha č. 3 6
 8 5.1 Usnesení SD nutné pro čerpání a placení úvěrů Shromáždění delegátů schvaluje přijímání úvěrů od bankovních ústavů na opravy, rekonstrukce či modernizace budov ve vlastnictví družstva (příp. budov s bytovými / nebytovými jednotkami, kde více než 25 % jednotek je vlastnictvím družstva) za následujících podmínek: 1. schválení platí pro přijímání úvěrů ajejich zajištění v období


text:
od schválení tohoto usnesení do příštího usnesení shromáždění delegátů v roce souhrn úvěrů přijatých za uvedené období bude činit max. 2 mil. Kč, přičemž výše dílčího úvěru na jednu nemovitost/budovu nepřekročí částku 5 mil. Kč a o přijetí úvěru v souladu se stanovami družstva rozhodne členská schůze samosprávy v příslušné nemovitosti, 3. splácení anuitní nebo lineární, splatnost jednotlivého dílčího úvěru max. do 25 let, 4. zajištění: blokace peněžních prostředků na účtu družstva u bank v dohodnuté výši, bez jiného zajištění, zástavním právem k pohledávce klienta (družstva) za bankami (formou blokace peněžních prostředků na účtu), anebo zástavou nemovitosti, přičemž se zřízením zástavního práva vyjádřila písemný souhlas nadpoloviční většina družstevníků-nájemců užívajících předmětnou nemovitost, anebo zástavou bytových/nebytových jednotek vefinancované budově, přičemž se zřízením zástavního práva vyjádřila písemný souhlas nadpoloviční většina družstevníků - nájemců užívajících jednotky v předmětné nemovitosti. 6. Úkoly vyplývající z minulého SD ze dne Shromážděním delegátů ze dne nebyl představenstvu SBD Hlubina uložen žádný úkol. Rozdělení zisku a úhrada ztráty dle usnesení shromáždění delegátů za rok 213 bylo splněno v průběhu roku Návrh na využití zisku a pokrytí ztrát dle hospodářských výsledků za rok 214 Zisk z hospodaření bytových hospodářských středisek ve výši ,59 Kč převést přes účet 364 na účet 475 na příslušná hospodářská střediska domů (na fond oprav). Ztrátu z hospodaření garáží ve výši 9 629,74 Kč uhradit přes účet 364 na účet 475 příslušných středisek garáží (na fond oprav). Zisk z ostatní činnosti ve výši 1 83,95 Kč převést na účet nedělitelný fond. Ztrátu z hosp. neb. prostor ve výši 1 32 Kč uhradit přes účet 364 z účtu 475 příslušných středisek byt. hospodářství. Zisk z hosp. neb. prostor. ve výši Kč převést přes účet 364 na účet 475 na příslušná hosp. střediska domů (fond oprav). Ztrátu u středisek bytového hospodářství ve výši ,33 Kč uhradit přes účet 364 z účtu 475 příslušných středisek bytového hospodářství. V případě, rozpisu ztráty u příslušných středisek, kterým chybí finanční zdroje na účtu 475, rozepsat dlužnou částku do nájmu se splatností 12 měsíců, výjimečně 24 měsíců. 7
 9 Zisk z hosp. garáží ve výši 489,73 Kč převést přes účet 364 na účet 475 napříslušná hosp. střediska domů (fond oprav). Ztráty vzniklé u jednotlivých HSD v roce 214(uvedeno v Kč) Středisko Název střediska Výnosy Náklady Ztráta 112 Vršovců 1144/19, Ostrava Mar.Hory , , , Vršovců 1146/4, Ostrava Mar.Hory , , , Maroldova 2996/12, Ostrava , , , Vdovská 692/34, Ostrava- Muglinov 69 57, , ,92 32 Mitušova 1422/75,1423/77,Ostrava-Hrabůvka , , ,3 347 Volgogradská 2536/59,Ostrava -Zábřeh , , ,82 12 Šalamounská 315/4, Ostrava 3 182, ,42-81, /13 Lukeš, Zelená 2772/51, Ostrava, 1 32, -1 32, 121 Na Jízdárně 318/24, Ostrava , , ,5 122 Na Jízdárně 319/22, Ostrava 38 37, , , Na Jízdárně 32/2, Ostrava , ,26-62, Zelená 328/39, Ostrava 11 25, , , Karolínská 321/1, Ostrava 5 759, ,78-5, Karolínská 322/3, Ostrava , ,43-34,8 181 Sládkova 353/26, Ostrava , , , 182 Sládkova 352/24, Ostrava 9 117, , , Zborovská 2979/8A, Ostrava , , , Arbesova 154/7, Ostrava -Přívoz , , ,