text:
vyhlášených volbách, jednal přednostně Nález č. 104/1996 Sbírky nálezů a usnesení Ústavního soudu (IV.ÚS 275/96). 49 Nález Ústavního soudu č. 318/2009 Sb. (Pl.ÚS 27/09). ZDENĚK KOUDELKA: Zrušení ústavního zákona Ústavním soudem, Státní zastupitelství 11/2011, ISSN , s
 53 Působnost Ústavního soudu jako volebního soudu první instance nebyla zavedena a neobsahoval ji ani vládní návrh vlády Vladimíra Špidly na zavedení přímé volby prezidenta v roce ZÁVĚR Zavedením přímé volby prezidenta se náš stát dostal mezi naprostou většinu republik, kde prezidenta volí přímo bez ohledu na to, zda jsou prezidentské, poloprezidentské či parlamentní. Jde o demokratizační proces posilování politických práv občanů, který započal bojem za přímé a rovné volební právo do dolních parlamentních komor, pokračoval bojem za přímé volby horních komor a za přímou a rovnou volbu samosprávných zastupitelstev. AUTOR: Doc. JUDr. Zdeněk Koudelka, Ph.D., Katedra ústavního práva a politologie, Právnická fakulta Masarykovy univerzity, Veveří 70, Brno, 50 Vládní návrh změn Ústavy z roku 2003, tisk Poslanecké sněmovny 349, 4. volební období. Návrh připravil a v prvním čtení Poslanecké sněmovně uvedl místopředseda vlády Pavel Rychetský. 53
 55 SMLOUVA O OTEVŘENÍ AKREDITIVU LETTER OF CREDIT Přehledová stať Karel Marek Abstrakt: Smlouvou o otevření akreditivu se zavazuje banka příkazci, že na základě jeho žádosti poskytne určité osobě (oprávněnému) na účet příkazce určité plnění, jestliže oprávněný splní do určité doby stanovené podmínky, a příkazce se zavazuje zaplatit bance úplatu. Klíčová slova: právo, obchodní právo, obchodní zákoník, smlouva o otevření akreditivu, příkazce, oprávněný Abstract: Under a contract on opening a letter of credit, the bank undertakes to the committer to make a payment on demand to a certain party beneficiary at the expanse of the committer, provided the beneficiary meets the conditions stipulated in the letter of credit within a specified, and committer undertakes to pay the bank a fee for its services. Keywords: Law, Business Law, Commercial Code, Letter of Credit, Commiter, Beneficiary JEL Classification: K22 1 ZÁKLADNÍ USTANOVENÍ Podle základního ustanovení tohoto tzv. typového (absolutního) obchodu o otevření akreditivu se smlouvou zavazuje banka příkazci, že na základě jeho žádosti poskytne určité osobě (oprávněnému) na účet příkazce určité plnění, jestliže oprávněný splní do určité doby stanovené podmínky, a příkazce se zavazuje zaplatit bance úplatu. Příslušná právní úprava tohoto obchodu (viz 261 odst. 3 obchodního (Marek 1999, zákoníku) je poměrně stručná ( 682 až 691 obchodního zákoníku). Marek 2004) 55
 56 Akreditiv (německy Kreditbrief, anglicky letter of credit) se vyvinul z kupecké poukázky. Slouží jako nástroj placení i úvěrování. Jeho starší označení je "úvěrní list" (francouzsky accréditer = dát úvěr). V podstatě jde o zvláštní poukázku vystavenou na jednu nebo i několik bank s příkazem vyplatit doručiteli, popř. jiné osobě, na niž je akreditiv vystaven, peněžitý obnos až do výše sumy v akreditivu uvedené nebo poskytnout jiné (Eliáš 1999) plnění za stanovených podmínek. Podstatnou částí smlouvy o akreditivu bude určení plnění, které se banka zavazuje poskytnout oprávněnému. Většinou půjde o plnění určité peněžité částky. Plnění však může mít také povahu jinou, zejména akceptace směnky, (Štenglová, Plíva, Tomsa 2005) odkoupení směnky nebo obstarání akceptace směnky. Z toho


text:
důvodu, že akreditiv poskytuje příkazci i oprávněnému vyšší stupeň jistoty, bývá tradičně a běžně používán v mezinárodním obchodu. Postupně se jeho používání rozšiřuje i v tuzemsku, a to jako platebního instrumentu, který může efektivně snížit rizika platební neschopnosti některého z obchodních partnerů. Smlouva musí být uzavřena písemně. Písemná forma, není-li sjednána, neplatí však zřejmě pro případné změny (dodatky) smlouvy a její zrušení (viz ustanovení 272 odst. 2 obchodního zákoníku). To si však po našem soudu vyžaduje de lege ferenda změnu. Podstatnými částmi smlouvy - kromě přesného určení banky a příkazce - jsou: závazek banky příkazci, že na základě jeho žádosti poskytne určité osobě (oprávněnému) na účet příkazce určité plnění (jestliže oprávněný splní do určité doby stanovené podmínky), závazek příkazce zaplatit bance úplatu. V dnešní situaci, kdy u nás stále existuje platební neschopnost některých subjektů, je důležité, jak vyřešit otázku placení (například v kupní smlouvě, smlouvě o dílo atd.). 56
 57 U prodávajících (zhotovitelů) bude obava volit převodní způsob placení formou příkazu k úhradě vystaveného kupujícím (objednatelem), budou se obávat pozdní úhrady, popřípadě zda v mezidobí nedojde k zániku povinného subjektu. Pro kupující bude pak riziková volba placení záloh, mj. pro neplnění či možný zánik prodávajících. Použití akreditivu poskytuje oběma stranám vyšší stupeň jistoty. Proto také byl a je akreditiv běžně používán v zahraničním obchodu. Přitom úplata bance nemusí být relativně vysoká, a to ve vztahu k tomu, jakým ztrátám může zabránit. Banka v souladu se smlouvou sdělí písemně oprávněnému, že v jeho prospěch otvírá akreditiv, a oznámí mu jeho obsah. V akreditivní listině musí být určeno plnění, ke kterému se banka zavazuje, doba platnosti akreditivu a akreditivní podmínky, jež má oprávněný v této době splnit k tomu, aby se mohl domáhat plnění vůči bance. Písemné sdělení banka učiní bez zbytečného odkladu po uzavření smlouvy, ledaže ze smlouvy vyplývá, že tak má učinit teprve v době, kdy jí k tomu dá příkazce pokyn. Oznámením vzniká závazek banky vůči oprávněnému. Závazek příkazce vůči bance vzniká otevřením akreditivu. Akreditivní listina bude zejména obsahovat povinnost banky zaplatit určitou (Chalupa 1996) částku nebo jiné plnění zvláště s využitím směnek. V akreditivní listině musí být určeno: plnění, ke kterému se banka zavazuje (např. placení určité sumy, akceptace směnky), doba platnosti akreditivu, akreditivní podmínky, jež má oprávněný v době platnosti akreditivu splnit tak, aby se mohl domáhat plnění vůči bance. Písemné sdělení učiní banka vůči oprávněnému buď bez zbytečného odkladu po uzavření smlouvy, anebo, bylo-li to ve smlouvě ujednáno, na příkazcův pokyn. 57
 58 Není-li úplata za otevření akreditivu smluvena, je příkazce povinen zaplatit bance úplatu obvyklou v době uzavření smlouvy. Úplata bude obvykle sjednávána odkazem na sazebník banky. Pokud by tomu tak nebylo, nebude se platit podle sazebníku, ale platit se bude úplata obecně obvyklá. Závazek banky z akreditivu je podle ustanovení obchodního zákoníku nezávislý na právním vztahu mezi příkazcem a oprávněným. To lze ostatně již vyvodit i ze základního ustanovení. Musíme totiž rozlišovat vztah banky a příkazce a závazek banky vůči oprávněnému. Vztah příkazce k oprávněnému bude však často zřejmý ze stanovených podmínek pro oprávněného.

type: other


text:
Jakákoliv odvolávka akreditivu na číslo smlouvy, faktury, objednávky atd. je tedy (není-li to mezi stanovenými podmínkami akreditivu) z hlediska akreditivu irelevantní a má pouze informativní charakter. Banky zkoumají pouze splnění akreditivních podmínek a neřídí se např. kupní smlouvou mezi příkazcem a oprávněným. 2 DRUHY AKREDITIVŮ 2.1 Akreditiv odvolatelný a neodvolatelný Nestanoví-li akreditivní listina, že akreditiv je odvolatelný, může banka akreditiv změnit nebo zrušit pouze se souhlasem oprávněného a příkazce. Stanoví-li akreditivní listina, že akreditiv je odvolatelný, může jej banka - podle instrukce příkazce - ve vztahu k oprávněnému změnit nebo zrušit do doby, než oprávněný splní podmínky stanovené v akreditivní listině. Změnit nebo zrušit akreditiv lze pouze písemně. Z hlediska odvolatelnosti lze tedy akreditivy třídit na odvolatelné a neodvolatelné. Obchodní zákoník vychází z koncepce neodvolatelnosti akreditivu, pokud není stanoveno jinak. Je-li akreditiv neodvolatelný, nemůže jej banka jednostranně měnit nebo rušit. Akreditiv je ze zákona neodvolatelný, což však neznamená, že by vůbec nemohl být odvolán, tj. změněn nebo zrušen. Neodvolatelnost akreditivu znamená jen, že jej banka nemůže změnit nebo zrušit bez souhlasu 58
 59 oprávněného a příkazce, a jde-li o akreditiv potvrzený i další bankou, tak i bez souhlasu potvrzující banky. Na to je správně v literatuře upozorňováno. (Pelikánová 1998) Má-li být akreditiv odvolatelný, musí to akreditivní listina výslovně uvést. Je-li tomu tak, může banka akreditiv změnit nebo zrušit za podmínek, že tak učiní písemně a dřív, než oprávněný podmínky určené v akreditivní listině splní. Odvolatelný akreditiv není v současnosti častý. Odvolatelný akreditiv znamená nižší jistotu subjektů. Z hlediska zájmů oprávněného doporučujeme trvat na neodvolatelnosti akreditivu, pokud by bylo navrhováno použití akreditivu odvolatelného. Jestliže neodvolatelný akreditiv je z podnětu banky, jež je jím vázána, potvrzen další bankou, vzniká oprávněnému nárok na plnění vůči této bance od doby, kdy oprávněnému potvrzení akreditivu oznámí. Banka, která požádala o potvrzení akreditivu, a banka, která akreditiv potvrdila, jsou zavázány vůči oprávněnému společně a nerozdílně. Pokud došlo k potvrzení akreditivu jinou bankou, bude typické plnění bankou, která akreditiv potvrdila. Oprávněný však může žádat plnění na kterékoliv z nich. Ke změně nebo zrušení akreditivu potvrzeného další bankou se vyžaduje i souhlas potvrzující banky. Jestliže banka, která akreditiv potvrdila, poskytla plnění oprávněnému v souladu s obsahem akreditivu, má nárok na toto plnění vůči bance, která o potvrzení akreditivu požádala. Kromě potvrzení akreditivu jinou bankou známe i tzv. oznámení akreditivu. Banka, která pouze oznamuje oprávněnému, že jiná banka pro něho otevřela akreditiv, odpovídá za škodu způsobenou za nesprávnost tohoto oznámení, nevzniká jí však závazek z akreditivu. Za nesprávnost oznámení lze zejména podle našeho soudu považovat (Jednotné zvyklosti neověření pravosti akreditivu obdrženého od vystavující banky a pravidla pro dokumentární akreditivy, MOK 1993) nebo nepřesné oznámení (zkomolení) podmínek akreditivu. 59
 60 2.2 Akreditiv dokumentární Speciálním druhem akreditivu, upraveným v obchodním zákoníku, je akreditiv dokumentární. Při dokumentárním akreditivu je banka povinna poskytnout oprávněnému plnění, jestliže bance jsou řádně předloženy během platnosti akreditivu dokumenty určené v akreditivní listině. Tento druh akreditivu je velmi rozšířen. Dokumentem mohou být například listiny svědčící o odeslání zboží, zápisy o převzetí smontovaných strojů a zařízení, listiny svědčící o


text:
úspěšném provedení garančních zkoušek, listiny osvědčující vlastnictví ke zboží apod. V praxi se dokumenty dělí zejména na: (Grmelová 1995) dispoziční a dopravní dokumenty sem patří zejména námořní/zámořský konosament (Marine Ocean Bill of Lading), FIATA konosament, multimodální konosament, říční náložní list, skladní list (warrant) a vydací list (delivery order). Z hlediska zájmů oprávněného je přitom bezpečnější vyžadovat, aby dispoziční dopravní dokument byl vystaven na řad vystavující banky. Dispoziční a dopravní dokumenty lze převádět. legitimační dokumenty ty se převádět nedají. Zboží je obvykle vydáno příjemci po ověření jeho totožnosti. Řadíme zde CMR - silniční nákladní list, CIM druhopis železničního nákladního listu, AWB - letecký nákladní list, potvrzení speditéra Forwarders Certificate of Receipt. atd. podpůrné dokumenty mezi nejvýznamnější řadíme pojišťovací dokumenty, osvědčení o původu (většinou je požadováno - pokud jde o tuzemsko, aby bylo vystaveno Hospodářskou komorou ČR), balící listy, vážní listy, inspekční certifikáty vystavené inspekčními agenturami (např. SGS), veterinární osvědčení, fytopatologické osvědčení pro rostliny. Jedním z nejdůležitějších dokladů bývá obvykle faktura. Banka je povinna přezkoumat s odbornou péčí vzájemnou souvislost předložených dokumentů, a zda jejich obsah zjevně odpovídá podmínkám stanoveným v akreditivní listině. Banka přitom zkoumá pouze vzájemnou souvislost předložených dokumentů a jejich soulad s akreditivními 60
 61 podmínkami, ale není povinna zkoumat jejich faktickou správnost, ani např. (Švarc a kol. 1996) faktický stav zboží. Banka odpovídá za škodu způsobenou příkazci ztrátou, zničením nebo poškozením dokumentů převzatých od oprávněného, ledaže tuto škodu nemohla odvrátit ani při vynaložení odborné péče. 2.3 Akreditiv revolvingový Ustanovení obchodního zákoníku o dokumentárním akreditivu platí přiměřeně i na jiné akreditivy, podle nichž se lze domáhat plnění při splnění jiných podmínek, než je předložení dokumentů. V praxi jsou známy různé druhy akreditivů. Např. při opakujících se dodávkách (např. vždy měsíčně 100 ks příslušného zboží) se používá, aby se nemusely smlouvy o akreditivu sjednávat opakovaně, tzv. akreditivu revolvingového. Pro případ, že by se část dodávky v určitém období nepodařilo splnit, ale mohlo by se to zdařit v období následujícím, a i v tom případě se chce umožnit čerpání peněžních prostředků (v prvním měsíci by se např. plnilo 90 ks a ve druhém 110 ks), lze sjednat tzv. akreditiv revolvingový kumulativní. Kumulativní revolvingový akreditiv umožňuje nedočerpanou částku z jednoho období převést a provádět čerpání podle akreditivu i v období následujícím. Vystavení revolvingového akreditivu je pro vystavující banku spojeno se zvýšeným rizikem, kterého by si měla být vědoma. Vystavující banka se "dostává do závazku" nejen za jednu dodávku, ale za celý souhrn dodávek, který by se "pod akreditivem" mohl uskutečnit. Proto by mělo jít zejména o případy velmi bonitního klienta - příkazce, kterého banka úvěruje, nebo by mělo být vystavení akreditivu jištěno jiným způsobem. 2.4 Akreditiv převoditelný Dalším typem akreditivu je převoditelný akreditiv. V podstatě jde o to, že kupující (příkazce) vystaví akreditiv ve prospěch prodávajícího (prvního oprávněného), a ten jej převede na své další obchodní partnery (druhé oprávněné). První oprávněný může být zprostředkovatel, který zná kupujícího 61
 62 (příkazce) a výrobce (druhého oprávněného); kupující a výrobce se však neznají. Další vhodnou situací pro použití převoditelného akreditivu je ta, když první oprávněný


text:
je hlavní dodavatel a druzí oprávnění jsou jeho subdodavatelé. Podle platných Jednotných pravidel a zvyklostí pro dokumentární akreditivy musí být akreditiv označen jako převoditelný (transferable). Jedná (Milostná 1993) se o poměrně složité operace. Jak již bylo řečeno, rozšiřuje se tento platební instrument i v tuzemském platebním styku. Typickými dokumenty bývají faktura, dopravní doklad (nejčastěji silniční nákladní list CMR), potvrzení o převzetí zboží potvrzené příkazcem, protokol o přejímce zboží, dodací list atd. 2.5 Akreditiv realitní Dále může být využíván tzv. realitní akreditiv. Smlouvy o otevření akreditivu se používá zejména pro převod pozemků, budov, bytů a nebytových prostor. Dokumentem vyžadovaným "pod realitním akreditivem" je kupní smlouva s vyznačením rozhodnutí katastrálního úřadu o povolení vkladu nebo výpis z katastru nemovitostí. (Krč, Marek 2002) Dalším dokumentem, který lze doporučit, je protokol o vyklizení příslušné nemovitosti podepsaný kupujícím (příkazcem) nebo i potvrzení správce daně o zaplacení daně z převodu nemovitosti. Důvodem aplikace tohoto platebního instrumentu je jistota kupujícího, který zaplatí dokumentárním akreditivem až po předložení stanovených dokumentů, které osvědčují vklad do katastru nemovitostí. Předpokladem bezproblémového průběhu transakce je přesné určení předmětu převodu. Akreditiv lze pochopitelně použít také na převod bytů. 2.6 Akreditiv s červenou doložkou Tzv. akreditiv s červenou doložkou je akreditivem, který obsahuje speciální klauzuli, jež umožní oprávněnému čerpat část dokumentárního akreditivu od avizující banky před předložením dopravních dokumentů. 62
 63 Tato klauzule byla původně psána červeným inkoustem z důvodu barevného zvýraznění. Tento typ akreditivu je vhodný pro prostředníky nebo výrobce, kteří potřebují "předfinancovat" před dodáním zboží nebo výrobou. Tento akreditiv např. mohou použít exportéři, kteří potřebují "předfinancování", aby mohli zaplatit zboží před vývozem. 2.7 Další typy akreditivů V určitých oblastech světa se používá tzv. pověřovací list. Oprávněný obdrží originál akreditivu - pověřovací list, který je adresován přímo na něj. Pokud předloží pověřovací list spolu s požadovanými dokumenty, je mu částka podle dokumentů proplacena. Aby však mohl být použit u jakékoliv banky, musí být tzv. volně obchodovatelný. Při předložení pověřovacího listu je částka pracovníky banky na zadní části odepsána. Odepsání se provádí proto, aby oprávněný nepředložil pověřovací list u jiné banky, která by mu mohla v dobré víře proplatit částku dokumentů podruhé. Další možné transakce probíhají s použitím "Back to back akreditivu", který zahrnuje dva akreditivy. První akreditiv (Selling Credit) je vystaven ve prospěch oprávněného (prostředníka), který není výrobcem a nebyl schopen se dohodnout s kupujícím na převoditelném akreditivu. Oprávněný může požádat svou banku o vystavení akreditivu (Buying Credit) ve prospěch výrobce, podmínky Back to back akreditivu jsou založeny na podmínkách původního akreditivu. Vystavení původního akreditivu (Selling Credit) slouží jako ručení za vystavení druhého akreditivu (Buying Credit). Banka, která vystavila Buying Credit, je odpovědná za proplacení výrobci bez ohledu na to, zda obdrží úhradu z původního akreditivu. Používaný je i "Counter akreditiv", který je podobný Back to back akreditivu. Na rozdíl od něho není vystavení druhého akreditivu (Buying Credit) jištěno původním akreditivem, ale jiným způsobem. Občas se používá i tzv. krytého akreditivu. Vystavující banka je obvykle z rizikového teritoria nebo k ní nemá oprávněný důvěru. 63
 64 Vystavující banka zašle avizující, případně potvrzující bance


text:
akreditiv a současně jí poukazuje částku akreditivu, která je touto bankou uložena na blokačním účtě (může být úročena po dobu platnosti akreditivu). Pokud oprávněný předloží doklady, které jsou v souladu s podmínkami akreditivu, je mu částka vyplacena. Rozšířený je též Standby akreditiv, který vznikl v USA, kde legislativa většiny států USA neumožňuje vystavit bankovní záruku. Jde tedy fakticky o dokument odpovídající bankovní záruce. Standby akreditiv není na rozdíl od klasického akreditivu platebním instrumentem, ale instrumentem zajišťovacím. Oprávněný přepokládá, že bude zaplaceno jinak než prostřednictvím Standby akreditivu. Standby akreditiv se použije pouze v případě, že by tomu tak nebylo. Typickým dokumentem vyžadovaným "pod Standby akreditivem" je prohlášení oprávněného, že určitá faktura nebyla příkazcem proplacena. Jako dodatečné dokumenty by přicházely v úvahu dokumenty dopravní, balící listy atd., tj. dokumenty, které osvědčují realizaci dodávky. Dalším uváděným druhem akreditivu je permanentní akreditiv. Zahrnuje několik závazků banky, jež se mají plnit za stejných akreditivních podmínek v různé době. 3 ZÁVĚREM V souvislosti s akreditivy se v široké míře uplatňují obchodní zvyklosti. Lze také odkazovat na "Jednotné zvyklosti a pravidla pro dokumentární akreditivy", které vydala Mezinárodní obchodní komora (MOK) se sídlem v Paříži. Tyto podmínky byly již vícekrát revidovány. Pokud by ve smlouvě nebylo stanoveno jinak, použilo by se jejich poslední znění. Z hlediska právní jistoty doporučujeme, aby na ně akreditiv výslovně odkazoval. Lze to provést např. takto: "Tento akreditiv podléhá Jednotným zvyklostem a pravidlům pro dokumentární akreditivy vydaným Mezinárodní obchodní komorou v Paříži, publikace MOK č. 600." Odkaz je vhodný i z toho důvodu, že smlouva o otevření akreditivu v obchodním zákoníku má obecnou podobu a některé otázky vůbec neřeší (např. lhůty pro přezkoumání dokumentů bankami). 64
 65 Nabízí se však i odkaz na Jednotná pravidla pro mezibankovní hojení ("Bank to Bank Reimbursements") v rámci dokumentárních akreditivů, publikovaná Mezinárodní obchodní komorou pod č Lze uvažovat, že v budoucnu se budou stále více využívat i "Mezinárodní pravidla pro Standby akreditivy" (International Standby Practices - ISP98), publikovaná MOK pod č. 590, která lépe vystihují povahu Standby akreditivu než Jednotné zvyklosti a pravidla pro dokumentární akreditivy. Nový občanský zákoník ve svém zákonném textu pro akreditivy vychází z dosavadní úpravy obchodněprávní a úpravu provádí v ustanovení 2682 až Lze přitom předvídat, že tento institut bude nadále široce využíván. 4 POUŽITÉ ZDROJE Čl. 7 Jednotných zvyklostí a pravidel pro dokumentární akreditivy, revize 1993, publikace MOK č ELIÁŠ, K. a kol.: Kurs obchodního práva, Obchodní závazky, Cenné papíry, C. H. Beck Praha, 2. vydání, GRMELOVÁ, K.: Dokumenty používané při platbách akreditivem, Obchodník č. 6/1995, s. 22 a násl. HUSÁR, J.: Obchodný zákonník, komentár, Eurounion Bratislava, CHALUPA, R.: Zákon směnečný a šekový - komentář, LINDE PRAHA, KRČ, R.; MAREK, K.: Smlouva o otevření akreditivu, Právní rádce č. 6/2002, s MAREK, K.: Obchodněprávní smlouvy, 5. vydání, MU Brno MAREK, K.: Smluvní typy (druhé hlavy třetí části) obchodního zákoníku, MU Brno, 2. vydání, 3. dotisk, MILOSTNÁ, I.: Dokumentární akreditiv - pomocník při Vašem podnikání, Akcionář č. 20/1993, s. 8. PELIKÁNOVÁ, I. a kol.: Obchodní právo, II. díl, 2. přepracované vydání, CODEX Praha,
 66 ŠTENGLOVÁ,


text:
I.; PLÍVA, S.; TOMSA, M.: Obchodní zákoník, Komentář, C. H. Beck, Praha, 10. vydání, ŠVARC, Z., a kol.: Úplné znění zákona č. 513/1991 Sb., Obchodní zákoník s výkladem, Ekonomický a právní poradce podnikatele, č /1996, s. 215 AUTOR: prof. JUDr. Karel Marek, CSc., AKADEMIE STING vysoká škola, Stromovka 1, Brno Jundrov, 66
 67 Přehledová stať VYUŽITÍ MODELU STRATEGICKÉHO ŘÍZENÍ V ELEKTRONICKÉM PODNIKÁNÍ USE OF A MODEL OF STRATEGIC MANAGEMENT IN ELEKTRONIC BUSINESS Zuzana Němcová Martina Janková Abstrakt: Cílem příspěvku je vytvořit model strategického řízení uplatněný v elektronickém podnikání se zaměřením na potřeby a požadavky zákazníků. Ve vytvářeném modelu jsou zkoumány vybrané dynamické procesy. Strategické řízení elektronického obchodu ve firmě je koncipováno na potřeby koncových zákazníků. Za klíčovou roli považujeme proces získávání informací externího a interního charakteru. V modelu strategického řízení jsou strategie průběžně vyhodnocovány a přizpůsobeny současným požadavkům zákazníků. Klíčová slova: model, elektronické podnikání, strategie, zákazník, informační a komunikační technologie, elektronické tržiště Abstract: The aim of this paper is to develop a model of strategic management claimed in e-business with focus on customer needs and requirements. Selected dynamic processes are examined in a created model. A strategic management of electronic commerce in a company is designed for needs of end customers. As a key role we consider a process of obtaining information of external and internal character. In a strategic management model, strategies are continually evaluated and adapted to current customer requirements. Keywords: model, e-business strategy, customer, information and communication technologies, e-marketplace JEL Classification: M2, L1, C 59 67
 68 1 ÚVOD Elektronický obchod je významná forma moderního prodeje a komunikace, které nabízí široké možnosti. Jeho významnou činností s pozitivními vlastnostmi patří velká flexibilita a poměrně nízké zřizovací náklady. Tato oblast má velký potenciál, zejména pokud je elektronický obchod pokračováním osvědčeného klasického obchodu. Uplatňovat strategické řízení je motorem pro aktivaci celého podniku a řešení zejména produktivity práce (Keřkovský, Vykypěl, 1998). V rámci uplatňování modelu řízení je třeba věnovat pozornost spokojenosti zákazníků, kvalitě informací, schopnostem procesu rychlé adaptaci na změny, vzdělanosti a schopnosti zaměstnanců. Rozvoj elektronického obchodu nejen zkracuje nákupní časy, ale přináší i nové možnosti využití informačních technologií přímo ve firmě. Stoupající požadavky zákazníka na výrobek, poptávka a nabídka po komoditách, dávají vzniknout novým produktům, které mají významně napomoci rychlé návratnosti investic. V poslední době se výrazně zvýšila aktivita firem zabývajících se tvorbou programového vybavení elektronického obchodu, které pomáhá nebo se zaměřuje na řešení otázek a problémů zákazníků. (Donát, 2000). Cílem příspěvku je poukázat na aplikace vybraných metod kybernetiky v ekonomické oblasti a také na možné modelování elektronického obchodu v kybernetickém prostředí. 1.1 Princip strategie elektronického obchodu Největším impulsem pro nové obchodní strategie firem je možnost budoucího rozvoje a potřeb růstu firem. Při tvorbě elektronického obchodu je nutné neustále mít na mysli zásady, které i přes svou jednoduchost zpříjemňují vlastní proces obchodování. Vybudovat elektronický obchod orientovaný na zákazníka, který má být schopen získat nové zákazníky a také kvalitně a pružně plnit své závazky vůči nim a udržet si stávajícího zákazníka, je jedna z nejtěžší obchodních aktivit, a to jak ve


text:
virtuálním prostředí Internetu, tak v reálném prostředí současného světa směřujícího k nové ekonomice. V maloobchodě a o internetové prodejně to platí zvlášť, je nezbytně nutné reagovat flexibilně na všechny změny, ke kterým na trhu dochází. Je nutné neustále sledovat vývoj cen a nabídky 68
 69 konkurence a umět na tyto změny pružně a velmi rychle reagovat. Mezi první model fungovaní nové obchodní strategie je ve světě zařazen nejpoužívanější model typu B2C. Jedná se o obdobu prodeje v klasické formě obchodování v prostředí informačních a komunikačních technologií. Pokud se subjekt zabývá prodejem výrobků či služeb, je tato forma obchodování vhodným doplňkem. V základní úrovni mohou nastat dvě možnosti. Buďto subjekt prodává pomocí obchodních řetězců (nepřímý prodej), může si tedy zřídit jediný přímý prodej, a to přes elektronický obchod. V druhém případě společnost vlastní svůj obchod a zřídí si pro rozšíření navíc i elektronický obchod. Další možností je model B2B, který také uvedenou obchodní strategii protíná. Jedná se o klasický obchod mezi firmami. V současné době se také stává jedním z nejprogresivněji se rozvíjejících segmentů elektronického obchodování. To proto, že je spojován zejména s využitím Internetu jako nástroje pro zjednodušení komunikace v obchodním řetězci. Jádrem B2B je v podstatě vhodná databáze, k níž lze přistupovat pomocí Internetu a jednoduchého rozhraní tedy obchodní aplikace. (Dvořák, 2004). Obchodní partner, který přistupuje do tohoto virtuálního prostoru, zná své podmínky, za nichž může obchod uskutečnit. Obchodní aplikace je pak schopna reagovat na případné změny v obchodních vztazích, například podle velikosti uzavřeného obchodu. Samozřejmostí je automatické zpracování objednávky a její zařazení do vnitrofiremního informačního systému. Ten je propojen vzájemně spolupracujícími moduly (například skladové hospodářství, modul pohybu zakázky atd.). Systém může automaticky sledovat stav zboží na skladě a automaticky doobjednávat u subdodavatelů chybějící položky, a to i s výběrem nejvhodnějších podmínek a cen. Některá řešení B2B umožňují, aby byl celý proces díky zabudované logice provázán řetězově až na výrobce tak, že požadavky distributora a uživatele výrobků mohou přímo ovlivňovat právě vyráběné zboží. Výsledkem může být snížení nákladů. V menší části se na nich podílí snížení administrativní zátěže, ale mnohem více se do nich promítne například příznivá optimalizace zásob a nízké náklady. Nezanedbatelný je přínos spočívající v získání nových obchodních partnerů, kterým vyhovuje komfort nové obchodní cesty, a nelze opomenout ani příležitost k vytvoření loajální zákaznické komunity. V současné době je realizace elektronického obchodu mezi firmami nejvíce zastoupena formou elektronických tržišť (označovány také často jako e-marketplace, e-tržiště apod.). (Frimel, 2002) 69
 70 Elektronická tržiště soustřeďují nabídky zboží různých dodavatelů na jednom místě. Tím zvyšují efektivitu při nákupu a prodeji zboží. Přispívají také ke snížení nákladů obchodních firem. Zákazníci e-tržiště získávají možnost rychlého a pohodlného porovnávání nabídek více dodavatelů a objednání zboží v jednom místě. Dodavatel pak má možnost rozšíření distribučních cest za nižších nákladů. Díky Internetu a novým technologiím lze při obchodování na elektronickém tržišti snadno dosáhnout úspor také v provozních nákladech. Prodávající má možnost získat nové zákazníky, minimalizovat provozní náklady, nebo využít automatizovaný přenos dat do informačního systému podniku. Nakupující ocení soustředění nabídky několika konkurenčních dodavatelů na jednom


text:
místě, možnost vypsání individuální poptávky, nebo možnost nastavení parametrů pro vyhodnocení relevantních nabídek. Výše popsané modely elektronického obchodu jsou prověřovány a hodnoceny novou strategií s provázaností na klasické metody ekonomické kybernetiky. 1.2 Elektronický obchod a nová obchodní strategie Elektronický obchod obsahuje tolik aktivit, že může být obtížné pro manažery se rozhodnout, kde a jak je používat v podnicích (Schneider, Perry, s. 23, 2000). Obchodní strategie elektronického obchodu má různé definice: a) komunikace (poskytování informací: produktů / služeb nebo platby prostřednictvím komunikačních linek, počítačových sítí nebo jiným způsobem), b) podnikových procesů (používání technologií k automatizaci obchodních operací a pracovních postupů), c) služba (nástroj, který se zaměřuje na možnosti firem, spotřebitelů a řízení vedoucí ke snížení nákladů na servis a zároveň zlepšení kvality výrobků a zvýšení rychlosti dodávky), d) on-line aktivity (poskytování nákupu a prodeje produktů a informací na internetu a dalších online služeb) (Kalakota, Whinston, 1997). Mnoho autorů nepředpokládá použití termínu 'e-commerce' (elektronický obchod) ve spojení s aplikovanou strategií firmy a tím nedochází k jedinečnému popisu toho, co tento pojem znamená z pohledu teorie systému a kybernetiky. Autor Rosen (2000), vysvětluje, že e-commerce zahrnuje řadu on-line podnikání pro obchodování s výrobky a službami, a to jak business-to- 70
 71 business (B2B) a business-to-customer (B2C) prostřednictvím internetu. Tento popis je podobný jako u autorů Schneidera a Perryho (2002). Definiční mezeru kolem elektronického obchodu odráží v nejrůznějších statistikách o současných a předpokládaných aktivitách a nevyhnutelně stírá pochopení výhod a nevýhod pro jednotlivé firmy a jejich potřebu nové obchodní strategie firmy. Na jakékoliv úrovni, přijetí technologie spojené s významnými inovacemi i v oblasti ICT má své důsledky, které jsou multidimenzionální a případně přítomné i v mnoha dalších oblastech podnikání. Takové důsledky budou nejisté v jejich dosahu a rozsahu a obtížně kontrolovatelné. Přesto hodnocení dopadů přijetí inovace jsou často rychlé, a to zejména v business-to-business, kde je důležité vnímat naléhavost (Slater, 2002) a tam, kde je nevyhnutelnost přijetí. To může ovlivnit rozhodování firem o optimalizaci svých obchodních činností prostřednictvím moderních rychle se rozvíjejících technologiích, digitálních, technických a programových prostředků. Zjednodušený náhled pak popírá skutečnost, že informace v obchodním světě jsou velmi dynamické, a to v rozhodování, zejména v business-to-business trzích a často omezeny požadavky na rychlost. Každá firma je považována za samostatný a jedinečný subjekt s vlastní kulturou. 2 STRATEGICKÉ ŘÍZENÍ ELEKTRONICKÉHO OBCHODU FIRMY Aby firma uspěla v oblasti strategického řízení elektronického obchodu, měla by se řídit doporučenou strategií a uvědomit si, že významnou součástí firmy jsou informace, které jsou jedním z rozhodujících zdrojů její dlouhodobé prosperity. Proto by je pracovníci firmy mohli považovat za nejcennější součást rozhodování v oblasti tvorby strategie. Je nezbytné položení otázky, jak jsou všichni pracovníci seznámeni s principy současných informačních technologií a s postupy uvádění těchto technologií do praxe. Na důležitosti neztrácí ani rozhodnutí o zpracování strategie firmy podle nových zásad. Vedení firmy se musí zaměřit na získání široké podpory pro realizaci nové strategie zpracované a realizované u všech zaměstnanců firmy. Je zapotřebí dodržet důslednou realizaci nové obchodní strategie firmy tak, jak byla naplánovaná, aby byla uvedena do praxe a


text:
firmě účinně sloužila. Mezi další předpoklady úspěšné strategie je, když firma investuje přiměřené částky do rozvoje informačního a komunikačního systému, zda firmy vynakládají finanční prostředky nejen na technické a programové vybavení, 71
 72 ale také na výchovu a vzdělávání svých pracovníků v oblasti informatiky. To vše bude potřebné pro uskutečnění funkčnosti celé strategie a dodržování mezinárodních standardů pro oblast užití informačních systémů. 3 POSUZOVÁNÍ STRATEGIE E-OBCHODU Z POHLEDU ZÁKAZNÍKA A FIRMY Model strategie (obr. 1) vyjadřuje předpoklady nového pohledu na strategii zákazníka. Model může být matematicky specifikován a transformován na ekonomicko- matematický model. Veličiny S1 a S2 vstupující do modelu jsou vyjádřeny (obr. 2) odpovídajícími parametry. Kvantifikace modelu vychází z odhadu parametrů. Po odhadu následuje jeho verifikace a to, zda odhadnuté parametry jsou v souladu s výchozími získanými předpoklady. Výstupem je aplikace získaných výsledků do systému. Hodnoceno je praktické využití odhadnutého modelu pro účely analýzy zkoumaného problému. Na základě výsledků testování se model modifikuje a zdokonaluje. Obr. 1: Model strategie zákazníka Zdroj: vlastní výzkum Vysvětlivky S1 = strategie firmy S2 = strategie zákazníka F = firma T = trh Z = zákazník P = produkt 3.1 Model strategie podniku S1 a strategie zákazníka S2 Na obrázku 2. je vyjádřena strategie S1, která vychází z firmy a strategie S2, kterou určuje zákazník. Množství zákazníků se musí zkoumat na základě propustnosti systému. Složité je pro strategii to, aby elektronický obchod mohl v reálném čase 72


text:
ZOZ - Ochrana obyvatel, krizové řízení | Institut pro veřejnou správu Praha
 Nacházíte se zde: Úvod » Kurzy » Nabídka kurzů » ZOZ - Ochrana obyvatel, krizové řízení
 Kurz: ZOZ - Ochrana obyvatel, krizové řízení
 Příprava k ověření zvláštní odborné způsobilosti při zajištění ochrany obyvatel a krizovém řízení
 Získání a upevnění základních znalostí a dovedností nezbytných pro výkon správních činností při ochraně obyvatelstva a krizovém řízení.
 Úvod do problematiky krizového řízení (KŘ), obecné principy krizového řízení (úkoly, funkce), legislativa, ochrana obyvatelstva, integrovaný záchranný systém, zajištění obrany státu, hospodářská opatření pro krizové stavy, systém krizového řízení v oblasti zdravotnictví.
 Krizové řízení při nevojenských krizových situacích, krizové plány a jejich skladba (havarijní plány, plány krizové připravenosti, typové plány, operační plány), kritická infrastruktura, metody zpracování krizové dokumentace, orgány krizového řízení a vzájemné vazby,
 bezpečnostní rady a jejich činnost, činnost krizových štábů na jednotlivých úrovních, prevence mimořádných událostí.
 Systém krizového řízení v ČR, EU a NATO, činnost povodňových komisí a ochrana před povodněmi, prevence mimořádných událostí.
 Obrana státu, místo a úloha orgánů KŘ při zajišťování obrany ČR, systém plánování obrany státu, krizový management v rezortu obrany,
 místo a úloha ozbrojených sil ČR v systému KŘ v rámci EU a NATO.
 Ochrana obyvatelstva, stručná historie CO v ČR, ochrana obyvatelstva (civilní ochrana) v zemích EU, legislativa – zákony, vyhlášky, předpisy, terminologie, varování, vyrozumění a způsob poskytování tísňových informací, evakuace a nouzové přežití obyvatelstva, ukrytí obyvatelstva, požadavky ochrany obyvatelstva v územním stavebním řízení, stavebně technické požadavky na stavby CO a stavby dotčené požadavky CO, kontroly staveb CO a staveb dotčených požadavky CO, individuální ochrana obyvatelstva včetně improvizované ochrany, ochrana obyvatelstva při MU (mimořádná událost), příprava obyvatelstva k sebeochraně a vzájemné pomoci při vzniku MU, ochrana obyvatelstva v havarijních plánech.
 Ochrana ekonomiky (ekonomická bezpečnost), systém KŘ v oblasti dopravy, krizové stavy a doprava, organizace KŘ v dopravě, dopravní infrastruktura, mezinárodní spolupráce, systém KŘ v oblasti informačních a komunikačních systémů, systém KŘ v bankovním a finančním sektoru, systém KŘ v oblasti průmyslu a obchodu, působnost MPO, zastoupení MPO v bezpečnostní struktuře ČR, regulační opatření,
 výhled opatření ministerstva v oblasti KŘ a plánování, aktivity MPO v rámci činnosti orgánů NATO, systém KŘ v oblasti zemědělství, narušení významných vodních děl se vznikem zvláštní povodně, narušení dodávek pitné vody velkého rozsahu, narušení dodávek potravin velkého rozsahu, epifytie, enzootie.
 Vnitřní bezpečnost a veřejný pořádek, bezpečnost státu a její zajištění mimo období krizových stavů, zajištění vnitřní bezpečnosti a veřejného pořádku za krizových stavů, krizové řízení a plánování u MV a bezpečnostních složek.
 Hospodářská opatření pro krizové stavy (HOPKS),
 místo a úloha HOPKS jako nedílné součásti bezpečnostního systému ČR, základní pojmy, principy fungování a nástroje realizace systému HOPKS včetně místa a úlohy správních úřadů a územních samosprávních celků, systém nouzového hospodářství, systém hospodářské mobilizace, státní hmotné rezervy, regulační opatření.
 Integrovaný záchranný systém a požární ochrana, legislativa IZS – zákony, vyhlášky, předpisy, terminologie, složky IZS, použití IZS,
 koordinace složek IZS při společném zásahu, postavení a úkoly státních orgánů a orgánů územních samosprávných úřadů při přípravě na mimořádné události a při provádění záchranných a likvidačních prací,


text:
práva a povinnosti právnických a fyzických osob při mimořádných událostech, dokumentace IZS, spojení, tísňová volání, technologie TCTV, legislativa požární ochrany – zákony, nařízení vlády, vyhlášky, předpisy krajů, terminologie, základní rozdělení požární ochrany na oblasti prevence a represe, oblast prevence a státního požárního dozoru – základní pojmy, dokumentace a školení, státní požární dozor – výkon státní správy včetně kontrolní činnosti, oblast požární represe - organizace HZS ČR, SDH, druhy a kategorie jednotek, oblast požární represe - plošné pokrytí území ČR jednotkami požární ochrany, státní správa krajů, samostatná a přenesená působnost obcí, zřízení jednotky SDH obce a další dokumentace požární ochrany obce, ekonomické aspekty.
 Krizové řízení v oblasti zdravotnictví, úvod do problematiky, zdravotnictví a IZS, krizové situace ve zdravotnictví, KŘ zdravotnictví a obrany státu, hospodářská opatření pro krizové stavy v oblasti zdravotnictví, podpora přípravy.
 Ochrana utajovaných informací, stupně utajení, stupně bezpečnostních prověrek, doba platnosti
 Ing. Jaroslav Vobr, j.vob@institutpraha.cz, ( 224 241 279, 739 960 639)
 Organizační záležitosti v Benešově:
 Ústava České republiky (ústavní zákon č. 1/1993 Sb., ve znění ústavního zákona č. 347/1997 Sb., 300/2000 Sb., 448/2001 Sb., 395/2001 Sb. a 515/2002 Sb.),
 Ústavní zákon č. 300/2000Sb., změna ústavy a ústavního zákona č. 110/1998 Sb.,
 Ústavní zákon č.110/1998 Sb., o bezpečnosti České republiky, ve znění ústavního zákona č. 300/2000 Sb.,
 Zákon č. 273/2008 Sb. o Policii ČR,
 Zákon č. 59/ 2006 Sb. o prevenci závažných havárií způsobených vybranými nebezpečnými chemickými látkami nebo chemickými přípravky a o změně zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 320/2002 Sb., o změně a zrušení některých zákonů v souvislosti s ukončením činnosti okresních úřadů, ve znění pozdějších předpisů, (zákon o prevenci závažných havárií),
 Zákon č. 412/2005 Sb. o ochraně utajovaných informacích a o bezpečnostní způsobilosti, ve znění pozdějších předpisů Zákon č. 133/1985 Sb., o požární ochraně, ve znění pozdějších předpisů (zejména novela zákon č. 237/2000 Sb.),
 Zákon č. 413/2005 Sb., o změně zákonů v souvislosti s přijetím zákona o ochraně utajovaných informací a o bezpečnostní způsobilosti, ve znění pozdějších předpisů,
 Zákon č. 585/2004 Sb., o branné povinnosti a jejím zajišťování (branný zákon),
 Zákon č. 12/2002 Sb., o státní pomoci při obnově území postiženého živelní nebo jinou pohromou a o změně zákona 363/1999 Sb. o pojišťovnictví a o změně některých souvisejících zákonů (zákon o pojišťovnictví) ve znění pozdějších předpisů (zákon o státní pomoci při obnově území),
 Zákon č. 77/2002 Sb., akciové společnosti České dráhy, státní organizaci Správa železniční dopravní cesty a o změně zákona č. 266/1994 Sb., o dráhách, ve znění pozdějších předpisů, a zákona č. 77/1997 Sb., o státním podniku, ve znění pozdějších předpisů - zejména § 17,
 Zákon č. 67/2000 Sb., ze dne 25. února 2000, kterým se mění zákon č. 289/1995 Sb., o lesích a o změně a doplnění některých zákonů (lesní zákon), ve znění zákona č. 238/1999 Sb., ve znění pozdějších předpisů,
 Zákon č. 239/2000 Sb., o integrovaném záchranném systému a o změně některých zákonů ve znění pozdějších předpisů,
 Zákon č. 240/2000 Sb., o krizovém řízení a o změně některých


text:
zákonů (krizový zákon), ve znění pozdějších předpisů ,
 Zákon č. 241/2000 Sb., o hospodářských opatřeních pro krizové stavy a o změně některých souvisejících zákonů, Zákon č. 258/2000 Sb. o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů,
 Zákon č. 458/2000 Sb., o podmínkách podnikání a o výkonu státní správy v energetických odvětvích a o změně některých zákonů (energetický zákon), ve znění zákona č. 670/2004 Sb.,
 Zákon č. 166/1999 Sb., ze dne 13. července 1999 o veterinární péči a o změně některých souvisejících zákonů
 (veterinární zákon), ve znění pozdějších předpisů ,
 Zákon č. 220/1999 Sb., o průběhu základní nebo náhradní služby a vojenských cvičení a o některých právních poměrech vojáků v záloze, ve znění pozdějších předpisů (pouze orientačně),
 Zákon č. 221/1999 Sb., o vojácích z povolání, ve znění pozdějších předpisů (pouze orientačně),
 Zákon č. 13/1997 Sb. o pozemních komunikacích, ve znění pozdějších předpisů,
 Zákon č. 18/1997 Sb., o mírovém využívání jaderné energie a ionizujícího záření (atomový zákon), ve znění pozdějších předpisů, ve znění pozdějších předpisů,
 Zákon č. 111/1994 Sb., ze dne 26. dubna 1994 o silniční dopravě, ve znění pozdějších předpisů,
 Zákon č. 266/1994 Sb. o drahách, ve znění pozdějších předpisů,
 Zákon č. 160/1992 Sb., o zdravotní péči v nestátních zdravotnických zařízeních, ve znění zákona č.161/1993 Sb.,
 Zákon č. 133/1985 Sb., o požární ochraně, ve znění pozdějších předpisů (zejména novela zákona č. 237/2000 Sb.),
 Zákon č. 20/1966 Sb. o péči o zdraví lidu, ve znění pozdějších předpisů
 Nařízení vlády, vyhlášky, směrnice, sdělení:
 Nařízení vlády č. 522/2005 Sb., kterým se stanoví seznam utajovaných informací, ve znění pozdějších předpisů,
 Nařízení vlády č. 51/2004 Sb. o plánování obrany státu,
 Nařízení vlády č. 147/2003 Sb., kterým se zrušuje nařízení vlády č. 259/1999 Sb., o střežení některých objektů důležitých pro obranu státu,
 Nařízení vlády č. 462/2000 Sb., k provedení § 27 odst. 8 a § 28 odst. 5 zákona č. 240/2000 Sb., o krizovém řízení a změně některých zákonů (krizový zákon), ve znění pozdějších předpisů,
 Nařízení vlády č. 463/2000 Sb., o stanovení pravidel zapojování do mezinárodních záchranných operací, poskytování a přijímání humanitární pomoci a náhrad výdajů vynakládaných právnickými osobami a podnikajícími fyzickými osobami na ochranu obyvatelstva, ve znění pozdějších předpisů,
 Nařízení vlády č. 246/1998 Sb. kterým se stanoví seznamy utajovaných skutečností, ve znění pozdějších předpisů,
 Vyhláška Ministerstva průmyslu a obchodu č. 250/2006 Sb., kterou se stanoví rozsah a obsah bezpečnostních opatření fyzické ochrany objektu nebo zařízení zařazených do skupiny A nebo do skupiny B,
 Vyhláška Ministerstva průmyslu a obchodu č. 375/2005 Sb., o stavech nouze v plynárenství,
 Vyhláška č. 523/2005 Sb., o bezpečnosti informačních a komunikačních systémů a dalších elektronických zařízení nakládajících s utajovanými informacemi a o certifikaci stínících komor,
 Vyhláška č. 524/2005 Sb., o zajištění kryptografické ochrany utajovaných informací,
 Vyhláška č. 525/2005 Sb., o provádění certifikace při zabezpečování kryptografické ochrany utajovaných informací,
 Vyhláška č. 526/2005 Sb., o stanovení vzorů používaných v oblasti průmyslové bezpečnosti a o seznamech písemností a jejich náležitostech nutných k ověření splnění podmínek pro vydání osvědčení podnikatele a o způsobu podání žádosti podnikatele(vyhláška o průmyslové bezpečnosti),
 Vyhláška


text:
č. 527/2005 Sb., o stanovení vzorů v oblasti personální bezpečnosti a bezpečnostní způsobilosti a o seznamech písemností přikládaných k žádosti o vydání osvědčení fyzické osoby a k žádosti o doklad o bezpečnostní způsobilosti fyzické osoby a o způsobu podání těchto žádostí( vyhláška o personální bezpečnosti),
 Vyhláška č. 528/2005 Sb., o fyzické bezpečnosti a certifikaci technických prostředků,
 Vyhláška č. 529/2005 Sb., o administrativní bezpečnosti a o registrech utajovaných informací,
 Vyhláška Ministerstva průmyslu a obchodu č. 219/2001 Sb., o postupu v případě hrozícího nebo stávajícího stavu nouze v elektroenergetice,
 Vyhláška Ministerstva průmyslu a obchodu č. 225/2001 Sb., kterou se stanoví postup při vzniku a odstraňování stavu nouze v teplárenství,
 Vyhláška Ministerstva vnitra č. 328/2001 Sb., o některých podrobnostech zabezpečení integrovaného záchranného systému, ve znění pozdějších předpisů,
 Vyhláška SSHR č. 498/2000 Sb., o plánování a provádění hospodářských opatření pro krizové stavy ve znění pozdějších předpisů, ve znění pozdějších předpisů,
 Vyhláška Ministerstva obrany č. 280/1999 Sb., kterou se stanoví postup při uplatňování požadavku na určení věcných prostředků a jejich převzetí, postup při uplatňování požadavku na určení fyzických osob k pracovní výpomoci nebo k pracovní povinnosti a kterou se stanoví náležitosti a vzor dodávacího příkazu, náležitosti a vzor dokladu o převzetí věcného prostředku, náležitosti a vzor dokladu o vrácení věcného prostředku a náležitosti a vzor povolávacího příkazu, ve znění pozdějších předpisů,
 Vyhláška Ministerstva zdravotnictví č. 434/1992 Sb. o zdravotnické záchranné službě, ve znění pozdějších předpisů,
 Směrnice MV č.j. PO – 365/IZS-2004, kterou se stanoví jednotná pravidla uspořádání krizového štábu kraje a obce, jeho uvedení do pohotovosti, vedení dokumentace a některé další podrobnosti,
 Směrnice ministerstva zemědělství č.j. 41658/2001-6000 ze dne 20. prosince 2001, kterou se upravuje postup orgánů krajů, okresních úřadů a orgánů obcí k zajištění nouzového zásobování pitnou vodou při mimořádných událostech a za krizových stavů Službou nouzového zásobování vodou, která byla zveřejněna ve Věstníku vlády částka 10.,
 Sdělení FMZV č.168/1991 Sb., - Dodatkové protokoly I a II k Ženevským úmluvám z 12. srpna 1949 o ochraně obětí mezinárodních ozbrojených konfliktů a konfliktů nemající mezinárodní charakter, přijatých v Ženevě dne 8. června 1977,
 Koncepce ochrany obyvatelstva do roku 2013 s výhledem do roku 2020.
 29. 1. 2018 - 22. 5. 2018 1OZOOKRA181000 Benešov Odborníci na ZOZ 24 020 Kč Přihláška
 17. 9. 2018 - 18. 12. 2018 1OZOOKRB182000 Benešov Odborníci na ZOZ 24 020 Kč Přihláška


text:
Kauza ulice Zahradní aneb jak zastavit černou stavbu - Náš Rychvald
 Skutečně je úřad bezmocný a nemůže pomoci lidem?
 Má kauza ulice Zahradní řešení? Poslední dvě zasedání Zastupitelstva města se nás jak úředníci, tak Kapková (STAN) a Sitko (TOP09) snaží přesvědčit, že jsou naprosto bezmocní v tom, aby zastavili černou stavbu na ulici zahradní. Argumentují naprostými absurditami jako například, existencí zákonů, které jim svazují ruce, nebo se ptají, zda mají pokračování této stavby bránit vlastními těly! Ne že by to určitě nebyl zajímavý pohled vidět, jak si Kapková nebo Sitko lehají před stavební vozidla, ale není to nutné, stačí, když přestanou lidem lhát a začnou se zajímat o možnosti, které město má. Přečtěte si, jak se k postupu zastavení černé stavby staví přímo ochránce lidských práv, a sami si udělejte obrázek o (ne)schopnosti vedení města a o tom, které kroky podnikli.
 KOUZLA NA ULICI ZAHRADNÍ
 V ulici Zahradní tam se dějí věci! Z původního domku č.p. 333, stojícího na parcele 2985, nezbylo vůbec nic. Ale za to v zadní části parcely č. 2987 vyrostla zajímavá dřevostavba. Zhruba ve středu parcely se záhadně objevuje asi 1000 ojetých pneumatik. A poslední kouzlo! Ze země zhruba na původní parcele náhle vyrůstá šedivý základ asi 15×30 metrů, mimo jiné, stavba má prý být 8 metrů vysoká. Obyvatelé a sousedi se diví a ptají na Stavebním úřadu v Rychvaldě, co se na tomto místě děje. Ale jak se už na rychvaldském úřadě stává zvykem, nic se nedoví. Náš úřad mlčí, vše je tajné. Arogantní majitel pozemku se sousedy nekomunikuje. Zřejmě, aby nezrušil kouzla. Ta se daří. Jezdí domíchávače s betonem a stavba roste. Teď z kouzel do reality. Na pozemku se nachází 3 nepovolené stavby, černá skládka a původní dům byl zbourán bez demoličního výměru (informaci o tom podal Ing. Třaskoš z Úřadu v Bohumíně. Tam to tak tajné asi není). Navíc tyto pozemky jsou dle územního plánu určeny k bydlení. To co se zde buduje, zřejmě k bydlení nebude. Parcela je v majetku firmy DUSK & partners SE, jejíž činností je mimo jiné, Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách č. 1 až 3 živnostenského zákona, to znamená téměř vše. Že by další výzkumné centrum? V následujícím článku se dovíte, co vše je v pravomoci stavebního úřadu v případě černé stavby. My se ptáme, bude úřad v Rychvaldě dál pouze mlčet a podporovat nezákonné jednání?
 KAUZA: Jak tedy zastavit černou stavbu, proti které se staví takové množství lidi jako na ulici Zahradní?
 Autor: KAREL ČERNÍN, Kancelář veřejného ochránce práv Brno
 Soused si bez jakéhokoliv povolení začal rozšiřovat terasu a zastínil nám okna, jak se máme bránit? Naproti přes ulici vzniká načerno autodílna a stavební úřad se navzdory opakovaným upozorněním tváří, že nic nevidí. Nelegálně vybudovaná čistička odpadních vod znečišťuje vodu v místním potoce, přesto ji majitel dále používá a nikdo proti tomu nezakročí.
 Podobných stížností obdrží ochránce veřejných práv každý rok desítky. Jakkoliv jsou mnohdy provázeny úvahami o možné korupci na straně stavebního úřadu, pravda bývá většinou prozaičtější. Stavební úřady skutečně nevyužívají své pravomoci


text:
vůči černým stavebníkům beze zbytku, ovšem činí tak spíše z laxnosti, nedostatku úředníků, mnohdy jen z nevědomosti. Pouhý fakt, že se najde občan, který se bude poučeně domáhat svých práv a trvat na uplatnění správného postupu, může situaci v konkrétním případě zásadně změnit.
 KROK PRVNÍ: ZJIŠTĚNÍ NEPOVOLENÉ STAVBY
 Stavební úřad má znát své území. Jeho úředníci by tedy měli průběžně při kontrolních prohlídkách a služebních obchůzkách zjišťovat, zda v okruhu územní působnosti jejich úřadu nevznikají a nejsou provozovány stavby bez potřebných povolení. V praxi je však obtížné tento ideál naplnit. Proto při odhalování černých staveb hrají, a vždy budou hrát, klíčovou roli oznámení od občanů, kteří jsou zahájením nepovolené stavby dotčeni na svých právech a nebo kteří jsou zkrátka jen více angažovaní v otázkách veřejného pořádku.
 Naopak v tomto případě nelze doporučit cestu soudní, která jinak při nečinnosti správního orgánu připadá v úvahu. Důvodem je rozsudek Nejvyššího správního soudu č. j. 4 Ans 6/2006-162 ze dne 30. 8. 2007, podle něhož ten, kdo dal podnět k zahájení řízení o odstranění stavby postavené bez stavebního povolení či v rozporu s ním, se nemůže domáhat žalobou na ochranu proti nečinnosti správního orgánu vydání rozhodnutí o odstranění stavby, pokud stavební úřad neshledal důvody pro zahájení řízení a tuto skutečnost sdělil podateli.
 Takováto oznámení nejsou sice podáními, kterými by se automaticky zahajovalo jakékoliv správní řízení, stavební úřad je však rozhodně nemůže zcela ignorovat. Ze základních zásad správního řízení (§ 4 odst. 1 správního řádu) i z principů dobré správy, zejména z principu vstřícnosti (Souhrnná zpráva o činnosti veřejného ochránce práv za rok 2006, str. 113) vyplývá, že úřad je povinen na každý takovýto podnět přinejmenším odpovědět.
 Jestliže se stavební úřad bez jakéhokoliv zdůvodnění odmítne věcí zabývat, může oznamovatel po třiceti dnech marného čekání podat nadřízenému krajskému úřadu podnět, aby přijal opatření proti nečinnosti (§ 80 odst. 2 správního řádu). Krajský úřad obvykle určí nečinnému stavebnímu úřadu lhůtu, do kdy musí učinit ve věci nepovolené stavby úkon /§ 80 odst. 4 písm. a) správního řádu/. V jednoznačných případech přikáže nadřízený úřad stavebnímu úřadu přímo zahájit ve stanovené lhůtě řízení o odstranění stavby, pokud bude mít o nepovolenosti stavby pochybnosti, může stavebnímu úřadu nařídit, aby na sporné stavbě provedl kontrolní prohlídku. V každém případě je podnět nadřízenému úřadu způsobem, jak uvést věci do pohybu. (viz. poznámka 1)
 KROK DRUHÝ: ZÁKAZ POKRAČOVAT VE STAVBĚ
 První, o co by měl stavební úřad usilovat po zjištění nepovolené stavby, je zabránit stavebníkovi, aby v ní pokračoval. To platí v zásadě vždy, zejména však tehdy, pokud je již od počátku zřejmé, že stavba je v rozporu s některým veřejným zájmem a nebude ji tedy možno povolit ani dodatečně (např. využití pozemku k výstavbě v rozporu s územním plánem provedení stavby ve zvláště chráněné části přírody, kde je taková činnost zakázána apod.).
 Nejrychlejším nástrojem k přerušení černé výstavby je výzva stavebního úřadu k bezodkladnému zastavení stavebních prací (§ 134 odst. 4 stavebního zákona). Tu může pověřená úřední osoba vydat buď ústně již v průběhu kontrolní prohlídky – a v takovém případě by


text:
o jejím vydání měla učinit záznam do kontrolního protokolu – nebo ji může stavebníkovi následně po skončení prohlídky zaslat písemně. Jestliže stavebník výzvu neuposlechne a ve stavbě pokračuje, jde o delikt, který může stavební úřad potrestat pokutou až do výše 200 tisíc korun /§ 178 odst. 3 písm. c) stavebního zákona/. Ta již sama o sobě může pomoci protiprávně jednajícího stavebníka ukáznit.
 V případě neuposlechnutí výzvy by měl stavební úřad následně nařídit zastavení prací na stavbě správním rozhodnutím (§ 134 odst. 4 stavebního zákona). I tento krok může proběhnout poměrně rychle, protože před vydáním zákazového rozhodnutí není třeba vést
 To je také důvodem, proč právě výše popsaný postup doporučuje stavebním úřadům užívat veřejný ochránce práv, k tomu viz např. stanovisko ochránce sp.zn. 4976/2010/VOP/DS (www.ochrance.cz).
 řízení (rozhodnutí samotné je podle § 134 odst. 4 stavebního zákona prvním úkonem v řízení) a vychází se tak prakticky jen ze zjištění, které stavební úřad již učinil na místě při kontrolní prohlídce. Nesplnění rozhodnutí, kterým se stavebníkovi zakazuje pokračovat ve stavbě, nelze sice nijak potrestat, je ale možno vymáhat jeho plnění v exekuci. Nucený výkon rozhodnutí je vůbec nejsilnějším nástrojem, který má stavební úřad k dispozici.(viz. poznámka 2)
 KROK TŘETÍ: ZÁKAZ STAVBU UŽÍVAT
 Může se stát, že stavební úřad neodhalí černou stavbu včas, nebo že zanedbá výše popsané kroky k jejímu zastavení, případně že tyto kroky přes veškerou snahu úřadu nejsou úspěšné. Pokud stavebník z jakéhokoliv důvodu černou stavbu úspěšně dokončí a začne ji bez povolení užívat, měl by mu stavební úřad toto jednání svým rozhodnutím zakázat (§ 120 odst. 2 stavebního zákona).
 Někdy se lze setkat s váháním stavebních úřadů, zda takovouto pravomoc skutečně mají. Ve stavebním zákoně se totiž hovoří pouze o »zákazu užívání stavby provedené v rozporu se stavebním povolením či ohlášením« nebo stavby »užívané bez předchozího oznámení«. Považuji nicméně za nepochybné, že stavba od počátku nepovolená či neohlášená je
 Zároveň se jedná o řízení, jehož cílem je zjednat nápravu, resp. zamezit dalšímu protiprávnímu jednání, nikoliv o správní trestání, kde by byla analogie pochopitelně nepřípustná a rozšiřující výklad nežádoucí.
 pochopitelně vždy užívána též »bez předchozího oznámení« (nelze řádně oznámit užívání nepovolené stavby). Lze také argumentovat, že jestliže zákon svěřuje stavebnímu úřadu výslovně pravomoc zakázat užívání stavby »provedené v rozporu s povolením či ohlášením«, tím spíše je stavební úřad oprávněn zakázat užívání stavby postavené zcela bez takového povolení či ohlášení. Jde nepochybně o závažnější případ porušení zákona, než je pouhé odchýlení se od vydaného stavebního povolení či podaného ohlášení,(viz. poznámka 3) proto lze na podporu rozšiřujícího výkladu použít argument »od menšího k většímu« (a minori ad maius).
 Jestliže stavebník odmítne vyslovený zákaz uposlechnout dobrovolně a stavbu dále užívá, měl by stavební úřad i v tomto případě přikročit k nucenému výkonu svého rozhodnutí.
 KROK ČTVRTÝ: VÝKON ZÁKAZOVÝCH ROZHODNUTÍ
 Exekuce zákazových rozhodnutí má určitá úskalí. Jestliže stavební úřad předá výkon takového rozhodnutí soudu, pak soud obvykle vyhodnotí povinnost zdržet se dalšího pokračování ve stavbě nebo ji užívat jako nezastupitelné plnění.
 Co to v praxi znamená? Takové plnění lze vymáhat jedině ukládáním donucovacích pokut (§ 351


text:
občanského soudního řádu). Každou jednotlivou pokutu musí soud uložit zvláštním rozhodnutím, proti němuž se povinný může odvolat a odkládat tak okamžik, kdy na jeho hlavu definitivně dopadnou následky nerespektování úředního rozhodnutí. Soud tedy nepřikročí k tomu, že by přímo a pod hrozbou použití síly přinutil stavebníka jeho činnost ukončit.
 Je ale přímé vynucení povinnosti v těchto případech vůbec možné? Podle mého názoru ano. Z praxe ochránce je znám přinejmenším jeden případ, kdy stavební úřad dodržení svého rozhodnutí vymáhal sám (tedy nikoliv prostřednictvím soudu), a to nuceným vyklizením stavebních strojů ze staveniště za asistence policie a následným zabráněním ve vstupu stavebním dělníkům, kteří měli ve stavbě pokračovat. Teoreticky připadají v úvahu i další možnosti, např. úřední zapečetění neoprávněně užívaného objektu. Tyto způsoby výkonu rozhodnutí, byť nejsou ve správním řádu vyjmenovány výslovně, právo po mém soudu připouští. V ustanovení § 120 správního řádu se totiž uvádí: »Přímé vynucení povinnosti se provede zejména vyklizením nemovitosti, stavby, bytu, místnosti nebo jiných prostor (dále jen objekt), odebráním movité věci nebo předvedením«. Je zde použita spojka »zejména«, což naznačuje, že výčet možných forem přímého vynucení není konečný. Lze tedy použít jakýkoliv způsob, který bude přiměřený a povede ke stanovenému cíli, tedy splnění povinnosti uložené správním rozhodnutím.
 Pokud si nicméně stavební úřad přece jen na exekuci formou přímého vynucení povinnosti netroufá, učiní lépe, když věc předá soudu. Úřad sám sice také může ukládat stavebníkovi donucovací pokuty, ty však nesmí v celkovém úhrnu přesáhnout hranici 100 tisíc korun (§ 129 odst. 1 správního řádu). Soud je touto částkou omezen jen u první pokuty a v celkovém souhrnu tak může rozpočet neukázněného stavebníka zatížit mnohem citelněji (§ 351 odst. 1 občanského soudního řádu). Je pouze potřeba mít na paměti, že po právní moci každého soudního rozhodnutí o uložení donucovací pokuty musí stavební úřad vždy ihned znovu podat návrh na uložení další pokuty, a to až do doby, dokud není zákaz vynucen. Stavební úřad totiž před soudem figuruje jako »oprávněný« ze zákazového rozhodnutí a musí podle toho projevovat procesní aktivitu a o vymožení svého rozhodnutí se aktivně zasazovat. Jeho role tak rozhodně nekončí pouhým podáním prvního návrhu na výkon rozhodnutí soudem.
 KROK PÁTÝ: SANKCE ZA PORUŠENÍ STAVEBNÍHO ZÁKONA
 Donucovací pokuty, o kterých jsme hovořili výše, nejsou trestem. Jde o nástroj, jak stavebníka přinutit respektovat vydané rozhodnutí. Za to, že vůbec začal provádět stavbu bez potřebných povolení, případně že ji bez potřebných povolení užívá, by jej ale stavební úřad měl postihnout »běžnou« pokutou za přestupek či správní delikt.
 Provádění černé stavby, která by podle stavebního zákona vyžadovala stavební povolení, je možné trestat pokutou až do výše 1 mil. Kč /§ 178 odst. 1 písm. k) stavebního zákona – přestupek fyzické osoby, § 180 odst. 1 písm. k) stavebního zákona – správní delikt právnické osoby nebo fyzické osoby podnikající/. Provádění stavby, jež by vyžadovala územní rozhodnutí nebo souhlas, se stíhá pokutou až do výše 500 tisíc korun /§ 178 odst. 1 písm. f) stavebního zákona – přestupek fyzické osoby, § 180 odst. 1 písm. f) stavebního zákona – správní delikt právnické osoby


text:
nebo fyzické osoby podnikající/.
 U staveb, pro něž by stavebníkovi postačilo pouhé ohlášení, se jejich realizace bez ohlášení postihuje pokutou až do výše 200 tisíc korun /§ 178 odst. 1 písm. a) stavebního zákona – přestupek fyzické osoby, § 180 odst. 1 písm. a) stavebního zákona – správní delikt právnické osoby nebo fyzické osoby podnikající/.
 Obdobně užívání stavby bez kolaudace, ať již by vyžadovala kolaudační rozhodnutí, kolaudační souhlas nebo by u ní stačilo pouhé oznámení stavebníka, je možné stíhat pokutou až do výše 1 mil. Kč /§ 178 odst. 1 písm. l) a m) stavebního zákona – přestupek fyzické osoby, § 180 odst. 1 písm. l) a m) stavebního zákona – správní delikt právnické osoby nebo fyzické osoby podnikající/. Důležité je, že zcela stejně lze trestat nejen toho, kdo stavbu skutečně užívá, ale i jejího vlastníka, který takovéto neoprávněné užívání své stavby umožnil.
 Velice zajímavá je otázka, zda a jak je možno potrestat neukázněného stavebníka za to, že ve své nezákonné činnosti pokračuje nadále i poté, co mu to stavební úřad svým rozhodnutím zakázal. Jelikož jde o případ, kdy stavebník odmítá respektovat pravomocné rozhodnutí státního orgánu, nabízelo by se, že by se mohlo jednat o přečin podle § 337 trestního zákona s názvem »maření výkonu úředního rozhodnutí a vykázání«. Příslušné ustanovení obsahuje dokonce výslovně skutkovou podstatu »vykonává činnost, která mu byla takovým rozhodnutím zakázána«. Bohužel, tuto možnost vylučuje rozsudek Nejvyššího soudu č. j. 8 Tdo 503/2005 ze dne 18. 5. 2005, který uvádí, že nerespektování rozhodnutí o zastavení prací na stavbě nelze považovat za trestný čin maření výkonu úředního rozhodnutí, jelikož takovéto rozhodnutí má charakter předběžného opatření.
 Ani stavební zákon v současné době neobsahuje žádný přestupek nebo správní delikt, který by spočíval v porušování zákazu pokračovat ve stavbě nebo zákazu jejího užívání (viz. poznámka 4). Znamená to, že vydané zákazové rozhodnutí lze zohlednit pouze jako
 Na to, že stavební zákon žádnou takovou skutkovou podstatu neobsahuje, upozornil veřejný ochránce práv již ve své Souhrnné zprávě o činnosti za rok 2008, str. 54-55 (www.ochrance.cz).
 přitěžující okolnost ve výši sankce za jiný delikt. Když tedy stavební úřad trestá stavebníka za nelegální provádění stavby nebo její užívání (může jít již o druhé či třetí řízení v téže věci, neboť se jedná o pokračující delikt), může v odůvodnění rozhodnutí uvést, že k pokutě při horní hranici zákonného rozmezí přistoupil mimo jiné i proto, že stavebník nerespektuje vydané rozhodnutí, kterým mu úřad tuto činnost zakázal.
 Do budoucna by se právní úprava v této věci nicméně měla změnit. V současné době totiž prochází schvalovacím procesem v Parlamentu ČR velká novela stavebního zákona (sněmovní tisk č. 573/0, do sněmovny předán 16. 1. 2012). Podle ní by nově mělo být přestupkem též pokračování ve stavbě přes vyslovený zákaz vydaný formou rozhodnutí, přičemž za tento delikt bude hrozit pokuta až do výše 200 tisíc korun (tedy stejná, jaká hrozí v současnosti za neuposlechnutí »pouhé« výzvy k zastavení prací na stavbě). Stejně tak by mělo být možné v budoucnu trestat i užívání stavby navzdory vyslovenému úřednímu zákazu, a to pokutou až


text:
do výše 1 mil. Kč. Záleží samozřejmě na tom, zda novela v průběhu legislativního procesu nedozná v této části nějakých změn.
 Jakkoliv to může znít paradoxně, včasný zásah stavebního úřadu proti černé stavbě je především v zájmu samotného stavebníka. Peníze vložené do nepovolené stavby jsou totiž nejistou investicí. Jestliže stavební úřad nakonec bude nucen nařídit stavbu odstranit, protože neshledá její soulad s veřejným zájmem, pak každý centimetr, o nějž mezitím stavba vyroste, bude znamenat zvýšení nákladů na její odstranění. To si ovšem stavebník obvykle nepřipouští a ve víře, že stavba bude nakonec dodatečně povolena, usiluje o její dokončení.
 Stavební úřad má dostatek nástrojů, jak tomuto nelegálnímu jednání zabránit. Jakmile černou stavbu odhalí, měl by stavebníka okamžitě vyzvat k zastavení stavebních prací, případně mu pokračování ve stavbě zakázat rozhodnutím. Za samotné provádění stavby bez povolení či ohlášení může stavebníka trestat pokutami, stejně jako za neuposlechnutí výše zmíněné výzvy. Dojde-li k tomu, že nepovolenou stavbu se přece jen podaří dokončit a vlastník nebo jiná osoba ji začnou užívat, je opět možné je za toto jednání potrestat pokutou a zároveň i příslušné osobě užívání stavby zakázat. Jakákoliv zákazová rozhodnutí je vždy po uplynutí lhůty k jejich splnění nutno začít důsledně vymáhat, ať již prostřednictvím donucovacích pokut ukládaných soudem, nebo přímým vynucením, k němuž může podle mého přesvědčení přistoupit samotný stavební úřad.


text:
ŠKOLNÍ ŘÁD. Základní a mateřská škola Tasov, příspěvková organizace Tasov 37, Tasov, tel , IČO Č.j. - PDF
 ŠKOLNÍ ŘÁD. Základní a mateřská škola Tasov, příspěvková organizace Tasov 37, Tasov, tel , IČO Č.j.
 Download "ŠKOLNÍ ŘÁD. Základní a mateřská škola Tasov, příspěvková organizace Tasov 37, 675 79 Tasov, tel 566 547 127, IČO 702 81 793. Č.j."
 Břetislav Zdeněk Holub
 1 Základní a mateřská škola Tasov, příspěvková organizace Tasov 37, Tasov, tel , IČO Č.j.:ZŠMŠ395/2014MART ŠKOLNÍ ŘÁD Obsah: I. Základní ustanovení II. Organizace provozu školy a vnitřní režim školy III. Přijímání dětí k předškolnímu vzdělávání, evidence dětí IV. Práva a povinnosti dětí, a jejich právních zástupců a pravidla vzájemných vztahů s pedagogickými pracovníky V. Úplata za předškolní vzdělávání VI. Organizace školního stravování VII. Ukončení předškolního vzdělávání VIII. Bezpečnost a ochrana zdraví dětí při vzdělávání IX. Ochrana dětí před sociálně patologickými jevy, projevy diskriminace, nepřátelství nebo násilí X. Zacházení s majetkem školy ze strany dětí XI. Závěrečná ustanovení I. Základní ustanovení Mateřská škola Tasov je školou s celodenním provozem, je součástí Základní školy, která je příspěvkovou organizací zřizovanou Obcí Tasov. Školní řád upravuje práva a povinnosti dětí, rodičů a zaměstnanců MŠ Tasov. Školní řád vydala ředitelka školy a je závazný pro děti, jejich zákonné zástupce a zaměstnance mateřské školy (dále MŠ ) Vychází z platných právních předpisů a jejich pozdějších změn, zejména : zákona č. 561/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání, ve znění pozdějších předpisů (ustanovení 30) vyhlášky č. 14/2005 Sb., o předškolním vzdělávání ve znění pozdějších předpisů Obsah předškolního vzdělávání Předškolní vzdělávání podporuje rozvoj osobnosti dítěte předškolního věku, podílí se na jeho zdravém citovém, rozumovém a tělesném rozvoji a na osvojení základních pravidel chování, základních životních hodnot a mezilidských vztahů (školský zákon, 33). Vyučovací jazyk je český, vzdělávání probíhá ve věkově smíšených třídách. Vzdělávání zajišťují kvalifikované pedagogické pracovnice. 12 MŠ pracuje podle školního vzdělávacího programu, zpracovaného v souladu s Rámcovým vzdělávacím programem pro předškolní vzdělávání v platném znění. II. Organizace provozu mateřské školy Provoz MŠ je stanoven ředitelkou školy s přihlédnutím k potřebám rodičů. A to denně (v pracovní dny) od hod do hod. Stanovená kapacita mateřské školy je 40 dětí. Pro letošní školní rok byla udělena výjimka z počtu dětí na 43 dětí. Předškolní vzdělávání zabezpečuje mimo jiné uspokojování přirozených potřeb dítěte, rozvoj jeho osobnosti probíhá ve spolupráci a součinnosti rodiny a předškolního zařízení. Děti obvykle přichází do mateřské školy do 8.00 hod., jinak po dohodě s třídní učitelkou podle aktuální potřeby rodičů. Je však vhodné a přínosné pro dítě, přicházíli ráno dříve. Snadněji se stává součástí kolektivu, získává kamarády i zážitky a prožitky ze spontánní ranní hry a ostatních ranních činností. Pozdější příchod oznamují rodiče předem, při příchodu zazvoní u dveří a vyčkají příchodu zaměstnance MŠ. Rodiče zapisují docházku dítěte v šatně do Přehledu odchodů dětí z MŠ. Zabezpečení budovy : dveře MŠ se uzamykají v 8.00 hod. MŠ je otevřena od pro děti, které odcházejí před a po obědě od odchod dětí domů po odpoledním odpočinku Za bezpečnost dětí odpovídají pedagogické


text: pracovnice po celou dobu pobytu dítěte v MŠ - od předání dítěte rodičem ve třídě až do doby převzetí dítěte rodičem nebo zákonným zástupcem. Učitelka předá dítě výhradně zákonnému zástupci, jiné osobě pouze na základě písemného pověření zmocnění. Zákonný zástupce nebo pověřená osoba bezprostředně po převzetí dítěte opouští objekt školy. Pokud se po vyzvednutí dítěte zdržují v objektu MŠ, odpovídají za bezpečnost dítěte, případně i dalších osob, které do MŠ přivedli. Odpolední odpočinek je organizován dle potřeb dětí takto: na lehátku vyslechnou děti pohádku, pokud některé děti neusnou po relaxaci a zklidnění v délce cca 30 min., mohou vstávat a věnovat se klidným činnostem. Rodiče omlouvají děti na tentýž den nejpozději do 7.55 hod. (z důvodu odhlášení stravy), a to telefonicky nebo osobně. Na následující dny se děti omlouvají kdykoli v průběhu dne osobně, nebo telefonicky. Rodiče předávají dítě do MŠ zdravé, léky dětem v MŠ nepodáváme. Vyskytne-li se u dítěte infekční onemocnění (např. střevní potíže, neštovice, vši ), rodiče tuto skutečnost neprodleně ohlásí mateřské škole, aby mohla být učiněna opatření k zabránění šíření infekce. Při příznacích onemocnění dítěte v době pobytu v MŠ (teplota, zvracení, bolesti břicha, výskyt vší, apod.) jsou rodiče telefonicky informováni a vyzváni k zajištění další zdravotní péče o dítě. Všechny děti v mateřské škole jsou pojištěny proti úrazům a nehodám v době pobytu dítěte v MŠ a při akcích MŠ organizovaných. 23 Informace o připravovaných akcích v MŠ jsou vždy včas oznamovány na vstupních dveřích před šatnami, na webových stránkách školy, nebo na vývěsce na městečku. Je třeba, aby rodiče tyto informace sledovali. V době hlavních školních prázdnin je MŠ uzavřena obvykle na dobu 6 týdnů. Rozsah omezení nebo přerušení provozu školy stanoví ředitelka školy po projednání se zřizovatelem. Informace o přerušení provozu během hlavních prázdnin zveřejní ředitelka školy rodičům zpravidla 2 měsíce předem. Provoz MŠ lze ze závažných důvodů a po projednání se zřizovatelem omezit nebo přerušit i v jiném období než v době hlavních prázdnin. Za závažné důvody se považují organizační, ekonomické či technické příčiny, které znemožňují řádné poskytování předškolního vzdělávání. Informaci o omezení nebo přerušení provozu zveřejní ředitelka školy na přístupném místě v MŠ neprodleně poté, co o omezení nebo přerušení provozu rozhodne. Režim dne: děti se schází ve třídě Berušek, probíhají ranní činnosti zahájení provozu ve třídě Sluníček, v obou třídách probíhají ranní činnosti, spontánní hry a aktivity dětí, pohybové aktivity, řízené činnosti až do PoV (pobytu venku) SLUNÍČKA: BERUŠKY: svačina svačina PoV PoV oběd oběd odpol. odpočinek odpočinek odpolední svačina, odpolední spontánní a řízené činnosti, odchod dětí domů, od hod. se třídy spojují do třídy Sluníček Ve všech vzdělávacích činnostech během dne je uplatňován princip prožitkového učení. Dítě si může do MŠ při adaptaci přinést přinést vlastní hračku, pro všechny děti máme 1x měsíčně Hračkový den (první středa v měsíci), učitelky však neručí za poškození nebo ztrátu hračky. Na spaní si děti mohou přinést oblíbený polštářek nebo plyšáka. Děti mají své věci označené a jsou uloženy na určeném místě v šatně dětí, včetně oblečení na pobyt venku a náhradního prádla.


text: Každé dítě chodí do MŠ čisté, vhodně oblečené a obuté. Do třídy a na pobyt venku je třeba mít jiné oblečení. Za příznivého počasí tráví děti venku dvě hodiny. Důvodem vynechání pobytu venku jsou: silný vítr, déšť, mlha, znečištěné ovzduší nebo teplota pod -10 C. Rodiče jsou povinni vybavit dítě pro pobyt venku tak, aby mělo možnost využít všechny nabízené aktivity během pobytu venku bez omezení oblečení a případně i obuv vyhrazené pouze pro pobyt venku. V MŠ je dodržován pitný režim. Děti využívají nápojů během celého pobytu v MŠ v samoobslužném režimu podle vlastních potřeb. Při jídle jsou respektovány potřeby dětí, nenutí se do jídla. 34 III. Přijímání dětí k předškolnímu vzdělávání Zápis dětí do mateřské školy na následující školní rok probíhá obvykle v měsíci březnu nebo dubnu v tom kalendářním roce, ve kterém následující školní rok začíná. Ředitelka školy veřejně oznámí po dohodě se zřizovatelem místo, termín a dobu konání zápisu. Děti mohou být do mateřské školy přijímány i v průběhu školního roku, pokud není naplněna kapacita školy. Dítě do mateřské školy přijímá na základě žádosti zákonných zástupců ředitelka mateřské školy. Přihlášku dítěte do MŠ si rodiče vyzvednou v mateřské škole, po ukončení zápisu obdrží do 30 dnů rozhodnutí o přijetí (nepřijetí) dítěte do MŠ. Mateřská škola může přijmout k předškolnímu vzdělávání pouze dítě, které se podrobilo stanoveným pravidelným očkováním, má doklad, že je proti nákaze imunní nebo se nemůže očkování podrobit pro trvalou kontraindikaci ( 50 zákona č. 258/2000 Sb.). K předškolnímu vzdělávání se přednostně přijímají děti v posledním roce před zahájením povinné školní docházky - dle 34, odst.4, zákona 561/2004 Sb., /školský zákon/ Vzdělává-li se dítě v mateřské škole pravidelně kratší dobu, než odpovídá provozu, v němž je vzděláváno, může se ve zbývající době vzdělávat další dítě, aniž by byla překročena kapacita MŠ ( zák. 561/ 2004 školský zákon, 34, odst. 9). Při přijetí dítěte do mateřské školy dohodne ředitel písemně se zákonným zástupcem dítěte jeho docházku do mateřské školy. Dále se obě strany dohodnou na způsobu stravování a průběhu adaptace dítěte. Evidence dítěte Před nástupem dítěte do MŠ předají rodiče třídní učitelce Evidenční list dítěte, ve kterém bude vyplněno: jméno a příjmení dítěte, rodné číslo, státní občanství, místo trvalého pobytu a zdravotní pojišťovnu, dále jméno a příjmení zákonného zástupce, místo trvalého pobytu a adresa pro doručování písemností a telefonické spojení. Zdravotní stav dítěte a potvrzení o pravidelném očkování doplní do Evidenčního listu dětský lékař, a to před nástupem dítěte do mateřské školy.( stačí kopie lék.potvrzení ze Žádosti o přijetí dítěte do MŠ) Rodiče nahlásí v mateřské škole každou změnu ve výše uvedených údajích (zejména místo trvalého pobytu a telefon, změny zdravotního stavu dítěte). Informace o dětech jsou důsledně využívány pouze pro vnitřní potřebu školy, oprávněné orgány státní správy a samosprávy a pro potřebu uplatnění zákona č.106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím. IV. Práva a povinnosti dětí, jejich zákonných zástupců a pravidla vzájemných vztahů s pedagogickými pracovníky Dítě má právo: Na předškolní vzdělávání Na zajištění činnosti a služeb poskytovaných poradenskými zařízeními v rozsahu stanoveném ve


text: školském zákoně. 45 Aby mu byla společností poskytována ochrana (potřeba jídla, oblečení, místa k životu, lékařské pomoci, ochrany před lidmi a situacemi, které by je mohli fyzicky nebo psychicky zranit) Být respektováno jako jedinec ve společnosti (slušné zacházení, i když nemá pravdu, právo na přátelství, na respektování jazyka, barvy pleti, rasy či sociální skupiny) Na emočně kladné prostředí a projevování lásky (právo žít s každým ze svých rodičů, pokud by mu to neuškodilo, právo mít někoho, kdo se ho zastane, právo být s lidmi kteří ho mají rádi, právo na pozornost a vedení ze strany dospělých, právo dostávat i projevovat lásku,...). Být respektováno jako jedinec s možností rozvoje, který si chce potvrzovat svoji identitu (právo vyrůst ve zdravého tělesně i duševně, právo být veden k tomu, aby respektoval ostatní lidi bez ohledu na rasu, náboženství, apod., právo rozvíjet všechny své schopnosti a nadání, právo hrát si, právo na soukromí,...). Být respektováno jako individualita, která si tvoří svůj vlastní život (právo ovlivňovat rozhodnutí, co se s ním stane, právo na chování přiměřené věku, právo být připravován na svobodu jednat a žít svým vlastním způsobem,...). (vybráno z Úmluvy o právech dítěte) Dítě má povinnost: Chovat se podle pravidel, která jsou během roku ve třídě stanovena. Dodržovat základní společenské a hygienické návyky. Oznámit učitelce odchod ze třídy na WC, do šatny. Dodržovat dohodnutá bezpečnostní pravidla zejména při používání tělovýchovného nářadí a herních prvků v MŠ a na školní zahradě. Chovat se k ostatním dětem tak, aby jim neublížilo. Zacházet šetrně s majetkem školy ( hračky, nábytek, apod.) Rodiče mají právo: Na diskrétnost a ochranu informací, týkajících se jejich osobního a rodinného života. Právo být informováni o výsledcích vzdělávání dítěte. Účastnit se adaptace dítěte na počátku docházky do MŠ. Právo přivést i vyzvednout si dítě kdykoliv během dne po předchozí dohodě. Být přítomni výchovným činnostem ve třídě po předchozí dohodě s učitelkou. Konzultovat výchovné i jiné problémy svého dítěte s učitelkou nebo ředitelkou školy. Přispívat svými nápady a náměty k obohacení výchovného programu školy. Projevit jakékoli připomínky k provozu MŠ, k učitelce nebo ředitelce školy. Požádat o individuální úpravu pravidel stanovených ve školním řádu MŠ. Rodiče mají povinnosti: Respektovat tento školní řád a další dokumenty týkající se výchovně vzdělávací práce školy. 56 Povinnost zajistit, aby dítě řádně docházelo do mateřské školy, omlouvat jeho nepřítomnost. Předat dítě pedagogické pracovnici osobně. Spolupracovat.s učitelkami, na vyzvání ředitelky školy nebo vedoucí učitelky se osobně účastnit projednávání závažných otázek týkajících se výchovy a vzdělávání dítěte. Informovat školu o změně zdravotní způsobilosti, zdravotních obtíží dítěte nebo jiných závažných skutečnostech mající vliv na výchovu a vzdělávání. Oznamovat škole změnu základních údajů jako příjmení, trvalého bydliště, telefonu, zdravotní pojišťovny. Omluvit dítě v době jeho nepřítomnosti buď osobně, telefonicky nebo písemně zejména při dlouhodobější nepřítomnosti. Povinnost při styku se zaměstnanci mateřské školy, s jinými dětmi docházejícími do MŠ a ostatními zákonnými zástupci dětí dodržovat pravidla slušnosti a vzájemné ohleduplnosti. Další povinnosti zákonných zástupců při předškolním vzdělávání vyplývají z ustanovení ostatních článků tohoto školního řádu. V. Úplata za předškolní vzdělávání Úplata za předškolní vzdělávání


text: je stanovena v souladu s ustanovením 123ost. 2 školského zákona a 6 vyhlášky č. 14/2005 Sb., o předškolním vzdělávání ve znění pozdějších předpisů. Pro období až stanovila ředitelka školy úplatu ve výši 200,- Kč měsíčně. Podrobnější informace o úplatě jsou obsaženy ve Vnitřní směrnici o úplatě za předškolní vzdělávání, platnost směrnice od do , ta je k dispozici na nástěnce pro rodiče v chodbě MŠ a na webových stránkách školy. Podle zákona č. 561/2004 Sb., (školský zákon) a podle prováděcí vyhlášky č. 14/2005 Sb., o předškolním vzdělávání, ve znění pozdějších předpisů, je stanoveno: Děti, které chodí do posledního ročníku MŠ, tj. děti, které dovrší v době od 1.září 2014 do 31. srpna 2015 šesti let mají předškolní vzdělávání bezúplatné po dobu nejvýše 12ti měsíců. Omezení bezplatnosti předškolního vzdělávání na 12 měsíců neplatí pro děti se zdravotním postižením. Děti s odkladem školní docházky, pokud vyčerpaly bezúplatné vzdělávání do , platí měsíční úplatu ve výši 200,- Kč od (Zákon č. 472/2011, 123 odst. 2). Pro ostatní děti v mateřské škole je úplata za předškolní vzdělávání stanovena pro období až na 200,- Kč měsíčně (vyhláška č. 14, 6, odst.2). Pro případy dětí, které byly přijaty v souladu s 34 odst. 9 školského zákona se stanovuje úplata ve výši odpovídající 2/3 úplaty tj. 133,- Kč měsíčně. Osvobozen od úplaty je: a) zákonný zástupce dítěte, který pobírá opakující se dávku pomoci v hmotné nouzi, ( 4 odst. 2 zákona č. 111/2006 Sb., o pomoci v hmotné nouzi, ve znění zákona č. 366/2011Sb.) 67 b) zákonný zástupce nezaopatřeného dítěte, pokud tomuto dítěti náleží zvýšení příspěvku na péči ( 12 odst. 1 zákona č. 108/2006 Sb., o sociálních službách, ve znění zákona č. 366/2011 Sb.) c) rodič, kterému náleží zvýšení příspěvku na péči ( 12 odst. 1 zákona č. 108/2006 Sb., o sociálních službách, ve znění zákona č. 366/2011 Sb.) z důvodu péče o nezaopatřené dítě, nebo d) fyzická osoba, která o dítě osobně pečuje a z důvodu péče o toto dítě pobírá dávky pěstounské péče ( 36 až 43 zákona č. 117/1995 Sb., ve znění pozdějších předpisů). pokud tuto skutečnost prokáže ředitelce školy. Rodiče, kterých se týká osvobození, podají v mateřské škole žádost o osvobození na příslušném formuláři a prokáží tuto skutečnost každé čtvrtletí potvrzením z úřadu práce odboru státní sociální podpory. O osvobození v konkrétních případech rozhoduje ředitelka mateřské školy (školský zákon, 164, odst. a). Rodičům dítěte, které nebude celý měsíc docházet do mateřské školy, bude úplata snížena na 1⁄2 stanovené částky tj. na 100,- Kč měsíčně. O snížení úplaty v konkrétních případech rozhoduje ředitelka školy (školský zákon, 164, odst. a). VI. Organizace školního stravování Při přijetí dítěte do mateřské školy stanoví ředitelka, nebo vedoucí učitelka po dohodě s rodiči způsob a rozsah stravování dítěte. Rozsah stanoví tak, aby se dítě, je-li v době podávání jídla přítomno v mateřské škole, stravovalo vždy. Výše úplaty za stravování činí 29,- Kč denně u dětí do 6ti let, 31,- Kč denně u dětí, které v daném školním roce dovrší 7 let /děti s odkladem školní docházky/. Způsob platby


text: : Úplata za předškolní vzdělávání a stravování dítěte v mateřské škole jsou platby, které jsou pro rodiče povinné a jsou nedílnou součástí rozpočtu mateřské školy. Platí se společně a zpětně nejpozději do 8. dne následujícího měsíce. Všechny platby probíhají buď bezhotovostně z účtu zákonného zástupce dítěte, nebo v hotovosti v kanceláři vedoucí školní jídelny. Z bezpečnostních a organizačních důvodů jsou stanoveny konkrétní dny pro příjem hotovosti od rodičů, termíny pro vybrání platby jsou v dostatečném předstihu oznamovány na nástěnkách v šatnách dětí. V jiné dny lze hotovostní platby provádět pouze výjimečně. Opakované neuhrazení těchto plateb je považováno za závažné porušení provozu mateřské školy a v konečném důsledku může být důvodem pro ukončení docházky dítěte do mateřské školy. (zákon 561/2004 Sb., školský zákon, 35, odst. 1 d) 78 VII. Uk ončení docházky předškolního vzdělávání (dle 35, zákona 561/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání) Ředitelka mateřské školy může po předchozím písemném upozornění oznámeném zákonnému zástupci dítěte rozhodnout o ukončení předškolního vzdělávání, jestliže a) se dítě bez omluvy zákonného zástupce nepřetržitě neúčastní předškolního vzdělávání po dobu delší než dva týdny b) zákonný zástupce závažným způsobem opakovaně narušuje provoz mateřské školy, c) ukončení doporučí v průběhu zkušebního pobytu dítěte lékař nebo školské poradenské zařízení, d) zákonný zástupce opakovaně neuhradí úplatu za vzdělávání v mateřské škole nebo úplatu za školní stravování ( 123, zákona č. 561/2004 Sb.) ve stanoveném termínu a nedohodne s ředitelem jiný termín úhrady. Pokud dítě nebude z MŠ vyzvednuto do uplynutí provozní doby rodiči nebo oprávněnou osobou, vyčká učitelka s dítětem v MŠ. Zákonný zástupce v takovém případě uhradí mimořádnou úplatu za vzdělávání v částce 300,- Kč za každou započatou hodinu. Ředitelka MŠ a zřizovatel může v opakovaném případě upozornit orgány péče o mládež a policii, docházka dítěte může být pro porušování školního řádu ukončena. VIII. Bezpečnost a ochrana zdraví dětí při vzdělávání Za bezpečnost dítěte v MŠ odpovídají po celou dobu pobytu pedagogické pracovnice. A to od převzetí od jejich zákonného zástupce nebo jím pověřené osoby až do doby, kdy jim jej pedagogická pracovnice předá. Pedagogická pracovnice nesmí opustit pracoviště, dokud není vystřídaná jinou pedagogickou pracovnicí nebo zaměstnancem školy. Předat dítě pověřené osobě lze jen na základě písemného pověření vystaveného zákonným zástupcem. K zajištění bezpečnosti dětí při pobytu mimo území MŠ stanoví ředitelka počet pedagogických pracovníků tak, aby na jednoho z nich připadlo nejvýše 20 dětí z běžných tříd. Při zvýšeném počtu dětí nebo při specifických činnostech, například sportovních činnostech, nebo při pobytu dětí v prostředí náročném na bezpečnost určí ředitelka k zajištění bezpečnosti dětí dalšího pedagogického pracovníka, ve výjimečných případech jinou zletilou osobu, která je způsobilá k právním úkonům a která je v pracovněprávním vztahu k MŠ. 89 Při zajišťování zotavovacích pobytů, popřípadě výletů pro děti určí ředitelka počet pedagogických pracovníků tak, aby bylo zajištěno vzdělávání dětí, včetně dětí se zdravotním postižením, jejich bezpečnost a ochrana zdraví. Při vzdělávání dětí dodržují pedagogičtí pracovníci pravidla a zásady bezpečnosti a ochrany zdraví při práci, které pro tuto oblast stanoví platné školské a pracovněprávní předpisy. Do MŠ


text: chodí jen děti zdravé. Dítě se nepřijímá s léky nebo nedoléčené. Výjimkou je pravidelně užívaný lék, který neléčí akutní onemocnění. Kašel, přetrvávající rýma, průjem, zvracení, červené spojivky očí apod. jsou příznaky nemoci, i když dítě nemá teplotu. MŠ nemá možnost organizačně ani provozně zajistit izolaci nemocného dítěte od kolektivu, proto v případě zjištění příznaku nemoci hned informuje rodiče a požaduje vyzvednutí z MŠ. Rodiče jsou povinni informovat učitelku o jakýchkoliv skutečnostech, které se týkají zdravotního stavu dítěte a které se udály i mimo MŠ (mdloby, úraz, nevolnost). Při výskytu vši dětské jsou neprodleně informováni zákonní zástupci. Zbavit děti vší je povinnost rodičů. Učitelky nesou odpovědnost za dodržování hygieny, přiměřené větrání, vhodné oblečení dětí ve třídě i venku. Dbají na dodržování pitného režimu, přizpůsobují délku pobytu venku klimatickým podmínkám. Pokud to podmínky nedovolují (např. silný vítr, déšť, mlha, mráz pod -10 stupňů) nevychází se s dětmi ven. V případě školního úrazu je pedagogická pracovnice povinna zajistit prvotní ošetření dítěte. Rodiče jsou o úrazu dítěte vyrozuměni bezodkladně. Školní úraz je definován jako úraz, který se stal dítěti při výchovně vzdělávací činnosti v prostorách MŠ nebo při akcích konaných MŠ. Zejména vzhledem k ochraně zdraví ostatních dětí může pedagogický pracovník, pokud má při přebírání dítěte od zákonného zástupce nebo jim pověřené osoby podezření, že dítě není zdravé, požádat zákonného zástupce o doložení zdravotní způsobilosti dítěte ke vzdělávání formou předložení potvrzení od ošetřujícího lékaře. Také při nástupu dítěte po jeho onemocnění (zejména infekčním) si může vyžádat pedagogický pracovník od zákonného zástupce dítěte písemné potvrzení od ošetřujícího lékaře, že dítě je zdravé a může být v kolektivu ostatních dětí. Péče o zdraví a bezpečnost dětí při specifických činnostech: Zejména při dále uvedených specifických činnostech, které vyžadují zvýšený dohled na bezpečnost dětí, dodržují pedagogičtí pracovníci i ostatní zaměstnanci následující zásady, podrobněji popsané v dalších směrnicích školy, zejména směrnici k BOZP. Při přesunech dětí při pobytu mimo území mateřské školy po pozemních komunikacích se pedagogický dozor řídí pravidly silničního provozu. 910 Pohyb po veřejných komunikacích, kde není chodník nebo je-li neschůdný, chodí se po levé krajnici, a kde není krajnice nebo je-li neschůdná, chodí se co nejblíže při levém okraji vozovky. Děti smějí jít po krajnici nebo při okraji vozovky nejvýše dvě vedle sebe. Pobyt dětí v přírodě : využívají se pouze známá bezpečná místa, pedagogičtí pracovníci dbají, aby děti neopustily vymezené prostranství, je-li to možné, zkontrolují pedagogičtí pracovníci před pobytem dětí prostor a odstraní nebezpečné věci a překážky (sklo, hřebíky, plechovky, ostré velké kameny apod.) Sportovní činnosti a pohybové aktivity: před cvičením dětí a dalšími pohybovými aktivitami, které probíhají ve třídách, nebo v jiných vyčleněných prostorách v objektu MŠ nebo probíhají na venkovních prostorách areálu MŠ, kontrolují pedagogičtí pracovníci, zda jsou prostory k těmto aktivitám dostatečně připraveny, odstraňují všechny překážky, které by mohly vést ke zranění dítěte a při použití tělocvičného načiní a nářadí kontrolují jeho funkčnost a bezpečnost tělocvičné nářadí a stavby pro pohybové aktivity jsou pravidelně v předepsaných intervalech kontrolovány certifikovanými odborníky (1x ročně) a průběžně během roku udržovány pedagogičtí pracovníci dále dbají, aby