text:
Komisi tyto informace:
 celkovou částku podpory, kterou obdržel každý z příjemců uvedených v článku 1;
 celkovou částku (jistinu a úroky), kterou má každý příjemce navrátit;
 2. Španělské království bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do úplného navrácení podpory uvedené v článku 1. Na žádost Komise předloží Španělské království neprodleně informace o již přijatých a plánovaných opatřeních k dosažení souladu s tímto rozhodnutím. Poskytne rovněž podrobné informace o výši podpory a úroků, které již příjemci vrátili.
 (1) Úř. věst. C 69, 7.3.2014, s. 115.
 (4) „Kluby, které se v době přijetí tohoto zákona účastní oficiálních fotbalových soutěží na profesionální úrovni a při všech auditech provedených na žádost profesionální fotbalové ligy od sezóny 1985–1986 vykazovaly kladný zůstatek vlastního kapitálu, si ponechávají svou stávající právní strukturu, neschválí-li jejich valná hromada opak...“
 (5) Zdroj: Deloitte, Football Money League 2015, http://www2.deloitte.com/content/dam/Deloitte/na/Documents/audit/gx-football-money-league-2015.pdf
 (6) Věc Bosman, C-415/93, ECLI:EU:C:1995:463, bod 73, věc Meca-Medina a Majcen v. Komise, C-519/04 P, ECLI:EU:C:2006:492, bod 22 a Olympique Lyonnais, C-325/08, ECLI:EU:C:2010:143, bod 23.
 (7) Spojené věci UGT-Rioja, C-428/06 až 434/06, ECLI:EU:C:2008:488.
 (8) Věc Kennemer Golf, C-174/00, ECLI:EU:C:2002:200.
 (9) Spojené věci Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550.
 (10) BOE No 288, de 28 de noviembre de 2014, s. 96939.
 (11) Zdroj: Recaudación y estadísticas del sistema tributario español 2001–2011, http://www.minhap.gob.es/Documentacion/Publico/Tributos/Estadisticas/Recaudacion/2011/Analisis_estadistico_recaudacion_2011.pdf
 (12) Úř. věst. C 384, 10.12.1998, s. 3.
 (13) Spojené věci Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550.
 (14) BOE No. 39, de 14 de febrero de 1981, s. 3408.
 (15) Nařízení Rady (EU) 2015/1589 ze dne 13. července 2015, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 9).
 (16) Viz věc Komise v. Deutsche Post, C-399/08 P, ECLI:EU:C:2010:481, bod 38 a citovaná judikatura.
 (17) Viz věc Komise v. Deutsche Post, C-399/08 P, ECLI:EU:C:2010:481, bod 39 a citovaná judikatura.
 (18) Věc Banco Exterior de España, C-387/92, ECLI:EU:C:1994:100, bod 13; věc Německo v. Komise, C-156/98, ECLI:EU:C:2000:467, bod 25; věc Itálie v. Komise, C-6/97, ECLI:EU:C:1999:251, bod 15; věc Heiser, C-172/03, ECLI:EU:C:2005:130, bod 36.
 (19) Spojené věci Pavlov a další, C-180/98 až C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428, bod 74.
 (20) Spojené věci Van Landewyck, 209/78 až 215/78 a 218/78, ECLI:EU:C:1980:248, bod 88; věc FFSA a další, C-244/94, ECLI:EU:C:1995:392, bod 21; věc MOTOE, C-49/07, ECLI:EU:C:2008:376, body 27 a 28.
 (21) Věc Bosman, C-415/93, ECLI:EU:C:1995:463, bod 73, věc Meca-Medina a Majcen v. Komise, C-519/04 P, ECLI:EU:C:2006:492, bod 22 a Olympique Lyonnais, C-325/08, ECLI:EU:C:2010:143, bod 23.
 (22) Nejnověji rozsudek ze dne 8. září 2011 ve spojených věcech Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550.
 (23) Viz bod 25 sdělení Komise o použití předpisů o státní podpoře v případě opatření týkajících se přímého zdanění podnikatelské činnosti, Úř. věst. C 384, 10.12.1998, s. 3.
 (24) Věc Italská republika v Komise, T-211/05, ECLI:EU:T:2009:304, bod 125.
 (25) Spojené věci Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550.
 (26) Spojené věci Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, bod 61.
 (27) Spojené věci Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, bod 71.
 (28)


text:
Toto odůvodnění je podobné jako v rozsudku ve věci Italská republika v. Komise, T-211/05, ECLI:EU:T:2009:304, body 120 a 121 (potvrzeném Soudním dvorem v rozsudku ve věci Itálie v. Komise, C-458/09 P, ECLI:EU:C:2011:769, bod 60), v němž se usuzovalo, že selektivní daňová výhoda je dostupná pouze pro podniky přijaté ke kótování na regulovaném trhu během krátkého období, zatímco všechny ostatní podniky neměly k výhodám plynoucím z tohoto režimu přístup, jelikož během období, na které se vztahuje režim podpor, nemohly splňovat podmínky požadované ke kótování.
 (29) Spojené věci Paint Graphos a další, C-78/08 až C-80/08, ECLI:EU:C:2011:550, bod 70.
 (30) Věc Heiser, C-172/03, ECLI:EU:C:2005:130, bod 55, spojené věci Comitato „Venezia vuole vivere“ a další v. Komise, C-71/09 P, C-73/09 P a C-76/09 P, ECLI:EU:C:2011:368, bod 136. Viz rovněž věc Německo v. Komise, C-156/98, ECLI:EU:C:2000:467, bod 30 a citovaná judikatura.
 (31) Věci Francie v. Komise, C-241/94, ECLI:EU:C:1996:353, bod 20, Belgie v. Komise, C-5/01, ECLI:EU:C:2002:754, bod 45 a Itálie v. Komise, C-458/09 P, ECLI:EU:C:2011:769, bod 60.
 (32) Komise v této souvislosti uvádí, že v oblasti Territorio Histórico de Bizkaia je (jak se zdá) usazena jedna sportovní akciová společnost, a to Basket Bilbao Berri SAD.
 (33) Nařízení Komise (ES) č. 794/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (EU) 2015/1589, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 Smlouvy o fungování Evropské unie (Úř. věst. L 140, 30.4.2004, s. 1).
 (34) Věc France Télécom SA v. Evropská komise, C-81/10 P, ECLI:EU:C:2011:811, bod 73.
 (35) Výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2 Smlouvy o fungování EU se týkají: a) podpor sociální povahy poskytovaných individuálním spotřebitelům; b) podpor určených k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi, a c) podpor poskytovaných hospodářství určitých oblastí Spolkové republiky Německo.
 (36) Výjimky stanovené v čl. 107 odst. 3 Smlouvy o fungování EU se týkají: a) podpor, které mají napomáhat hospodářskému rozvoji určitých oblastí; b) podpor, které mají napomoci uskutečnění některého významného projektu společného evropského zájmu anebo napravit vážnou poruchu v hospodářství některého členského státu; c) podpor, které mají usnadnit rozvoj určitých hospodářských činností nebo hospodářských oblastí; d) podpor určených na pomoc kultuře a zachování kulturního dědictví a e) podpor, které určí Rada rozhodnutím.
 (37) Věc Olympiaki Aeroporia Ypiresies v. Komise, T-68/03, ECLI:EU:T:2007:253, bod 34.
 (38) Viz věc Komise v. Německo, C-70/72, ECLI:EU:C:1973:87, bod 13.
 (39) Viz spojené věci Španělsko v. Komise, C-278/92 až C-280/92, ECLI:EU:C:1994:325, bod 75.
 (40) Viz věc Belgie v. Komise, C-75/97, ECLI:EU:C:1999:311, body 64–65.
 (41) Věc France Télécom SA v. Evropská komise, C-81/10 P, ECLI:EU:C:2011:811, body 80 až 85.
 (42) Věc Unicredito, C-148/04, ECLI:EU:C:2005:774, body 118, 119.
 (43) Nařízení Rady (EU) 2015/1588 ze dne 13. července 2015 o použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování Evropské unie na určité kategorie horizontální státní podpory (Úř. věst. L 248, 24.9.2015, s. 1).
 (44) Nařízení Komise (ES) č. 271/2008 ze dne 30. ledna 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 659/1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 93 Smlouvy o ES (Úř. věst. L 82, 25.3.2008,

type: other


text:
2 VSPH 186/2012-A-70
 KSPL 56 INS 18249/2011 2 VSPH 186/2012-A-70
 Vrchní soud v Praze jako soud odvolací rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Jiřího Karety a ze soudců JUDr. Jiřího Goldsteina a Mgr. Tomáše Brauna ve věci dlužnice Jiřiny Marešové, bytem Plachého 947/10, Plzeň, zast. advokátem JUDr. Milanem Hulíkem, sídlem Bolzanova 1, Praha 1, zahájené na návrh ADENRIX INVESTMENTS LIMITED, sídlem 1st Floor, Kestrel House, Primett Road, SG1 3EE, Stevenage Hertfordshire, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, zast. advokátem Mgr. Janem Matějíčkem, sídlem Římská 1222/33, Praha 2, do níž vstoupilo státní zastupitelství, o odvolání dlužnice proti usnesení Krajského soudu v Plzni č.j. KSPL 56 INS 18249/2011-A-32 ze dne 11.ledna 2012
 Usnesení Krajského soudu v Plzni č.j. KSPL 56 INS 18249/2011-A-32 ze dne 11.ledna 2012 se v bodech I. až IV. výroku potvrzuje.
 Krajský soud v Plzni usnesením č.j. KSPL 56 INS 18249/2011-A-32 ze dne 11.1.2012 rozhodl pod bodem I. výroku o tom, že se zjišťuje úpadek Jiřiny Marešové (dále jen dlužnice), na majetek dlužnice prohlásil konkurs (bod II. výroku) s tím, že bude projednáván jako nepatrný (bod III. výroku), insolvenčním správcem ustanovil Mgr. Petra Brože (bod IV. výroku), rozhodl o tom, že účinky rozhodnutí o úpadku nastávají zveřejněním rozhodnutí v insolvenčním rejstříku (bod V. výroku), věřitele vyzval, aby do 30 dnů od zveřejnění rozhodnutí o úpadku v insolvenčním rejstříku přihlásili své pohledávky do insolvenčního řízení, pokud tak dosud neučinili, a aby insolvenčnímu správci neprodleně sdělili, jaká zajišťovací práva uplatní (body VI. a VIII. výroku), osoby, které mají závazky vůči dlužnici, vyzval, aby plnění neposkytovaly dlužnici, ale insolvenčnímu správci (bod VII. výroku), na den 5.3.2012 nařídil přezkumné jednání, svolal schůzi věřitelů a stanovil její program (body IX. a X. výroku), insolvenčnímu správci uložil, aby mu nejpozději 4 dny před přezkumným jednáním a schůzí věřitelů předložil zpracovaný seznam přihlášených pohledávek a zprávu o hospodářské situaci dlužnice (bod XI. výroku), rozhodl o tom, že svá rozhodnutí bude zveřejňovat v insolvenčním rejstříku (bod XII. výroku), konstatoval, že se dlužnici neukládá povinnost nahradit navrhovateli náklady řízení (bod XIII. výroku), a navrhovateli uložil zaplatit soudní poplatek ve výši 2.000,-Kč (bod XIV. výroku).
 V odůvodnění usnesení soud zejména uvedl, že se vydání rozhodnutí o úpadku dlužníka domáhal ADENRIX INVESTMENTS LIMITED (dále jen navrhovatel). V návrhu navrhovatel uvedl, že vůči dlužnici má splatnou pohledávku ve výši 2.250.143,99 Kč, již tvoří jistina ve výši 1.115.172,64 Kč a úroky ve výši 1.134.971,35 Kč, ze smlouvy o úvěru č. 2210-21276 uzavřené dne 26.5.2008 mezi WPB Capital, spořitelním družstvem, dlužnicí a Soukromou střední uměleckoprůmyslovou školou Plzeň-Husova, s.r.o. (dále též jen spoludlužník). Pohledávku mu WPB Capital, spořitelní družstvo postoupilo smlouvou ze dne 11.5.2011. Jako další věřitele dlužnice označil navrhovatel Kooperativu pojišťovnu, a.s., Vienna Insurance Group, Jana Gabina Kotka a soudní exekutory Mgr. Jana Jindru, Mgr. Martinu Tetzeliovou, JUDr. Zdeňka Zítku a JUDr. Jaromíra Peške.
 Ve vyjádření k insolvenčnímu návrhu dlužnice namítla, že nebyl podán osobou k tomu oprávněnou, je v něm uvedeno chybné registrační číslo a je neúplný, zpochybnila platnost postupní smlouvy, požadavek smluvního úroku do konečné splatnosti závazkového vztahu označila


text:
za protiprávní a namítla, že pohledávku uplatnil navrhovatel v jiném insolvenčním řízení, pod bodem 7 podání však uznala, že navrhovatel má vůči ní podle vykonatelného notářského zápisu zn. N 306/2008, NZ 282/2008 sepsaného dne 30.5.2008 notářkou JUDr. Šárkou Novotnou, sídlem Zborovská 27, Praha 5, pohledávku pouze ve výši 1.200.000,-Kč, již tvoří jistina ve výši 1.115.172,64 Kč a úroky ve výši 1.134.971,35 Kč. Současně vyjádřila přesvědčení, že hodnota jejího majetku převyšuje souhrn pohledávek věřitelů označených navrhovatelem.
 Na den 20.12.2011 nařídil soud jednání. Při jednání, resp. písemně bezprostředně před ním vznesla dlužnice námitku podjatosti proti soudkyni JUDr. Ivaně Parvoničové. Vrchní soud v Praze neshledal vznesenou námitku důvodnou a usnesením č.j. KSPL 56 INS 18249/2011, 1 VSPH 1539/2011-A-29 ze dne 3.1.2012 rozhodl o tom, že jmenovaná není z projednávání a rozhodnutí této věci vyloučena.
 Krajské státní zastupitelství v Plzni, jež vstoupilo do řízení, dalo soudu podnět k přidělení spisu soudci, který je činný v insolvenčním řízení vedeném pod sp. zn. KSPL 54 INS 1452/2011 proti Soukromé střední uměleckoprůmyslové škole Plzeň-Husova, s.r.o., jejíž je dlužnice jediným společníkem a jednatelem a s níž dle jeho názoru tvoří dle ust. § 66a odst. 7 obchodního zákoníku koncern. Soud však dospěl k závěru, že tomu tak není.
 Ohledně legitimace navrhovatele k podání insolvenčního návrhu soud uvedl, že existenci pohledávky tvrzené v návrhu doložil navrhovatel smlouvou o úvěru a notářským zápisem obsahujícím dohodu o závazku osoby povinné splnit pohledávku osoby oprávněné se svolením k nařízení a provedení výkonu rozhodnutí nebo exekuce, a smlouvou o postoupení pohledávek prokázal, že na něj přešlo právo pohledávku vymáhat. Dle zjištění soudu uzavřelo WPB Capital, spořitelní družstvo s dlužnicí a Soukromou střední uměleckoprůmyslovou školou Plzeň-Husova, s.r.o. jako spoludlužníkem smlouvu, podle níž jim poskytlo úvěr a jim vznikla povinnost úvěr ve sjednaných splátkách a se sjednanými úroky vrátit a uhradit poplatky za služby související s úvěrem. K prokázání své subjektivity doložil navrhovatel i potvrzení správce rejstříku společností pro Anglii a Wales, že byl založen dne 23.5.2007 podle zákona o společnostech z roku 1985 jako společnost s ručením omezeným včetně tlumočnické doložky překladu a plných mocí k zastoupení.
 K námitce dlužnice obsažené ve vyjádření k návrhu, podle níž má navrhovatel podle vykonatelného notářského zápisu ze dne 30.5.2008 pohledávku pouze ve výši 1.200.000,-Kč, a nikoli ve výši tvrzené v návrhu, vyjádřil soud názor, že tím dlužnice pohledávku, jež je déle než tři měsíce po splatnosti, uznala. Námitku, že smlouva nebyla podepsána v souladu s podpisovým vzorem, označil soud za irelevantní vzhledem k ust. § 15 odst. 1 a § 16 obchodního zákoníku s tím, že dlužnice i spoludlužník úvěr obdrželi a byli v dobré víře, že osoba jednající za WPB Capital, spořitelní družstvo, jež smlouvu podepsala, k tomu byla oprávněna. K námitce dlužnice, že stejnou pohledávku uplatnil navrhovatel v insolvenčním řízení vedeném proti Soukromé střední uměleckoprůmyslové škole Plzeň-Husova, s.r.o., soud uvedl, že dlužnice i spoludlužník jsou povinni plnit závazek vůči němu společně a nerozdílně, tj. každý celý dluh s tím, že plněním jednoho zaniká v odpovídajícím rozsahu povinnost druhého. Vznikla jim tedy společná a nerozdílná povinnost


text:
vrátit podle smlouvy o úvěru jistinu ve výši 1.200.000,-Kč s úroky a uhradit poplatky. Ačkoliv bylo na dlužnici, aby tvrdila a prokázala, že závazek zanikl ve větším rozsahu, než tvrdil navrhovatel, dlužnice tak neučinila, a soud proto vycházel z tvrzení navrhovatele.
 V souvislosti s námitkou neplatnosti smlouvy o postoupení pohledávky poukázal soud na judikaturu Nejvyššího soudu (rozhodnutí sp. zn. 29 Odo 329/2001), podle níž je vůči dlužníkovi relevantní pouze oznámení o postoupení pohledávky, popř. prokázání smlouvy (dohody) o postoupení pohledávky ve smyslu ust. § 526 občanského zákoníku, ale dlužník není oprávněn namítat relativní neplatnost či neúčinnost smlouvy o postoupení pohledávky jakožto právního úkonu učiněného mezi postupitelem a postupníkem. Sdělil-li postupitel dlužníkovi, kdo je novým věřitelem pohledávky, a komu má tedy závazek plnit, není dlužník povinen zjišťovat, zda k postoupení pohledávky došlo, a zákon mu k tomu ani neposkytuje právní prostředky. Nedošlo-li k postoupení pohledávky nebo byla-li postupní smlouva později zrušena, zprostí se dlužník i v těchto případech závazku poskytnutím plnění postupníkovi. Z těchto důvodů neshledal soud vznesenou námitku důvodnou.
 K námitce dlužnice, že hodnota jejího majetku je dostatečná na to, aby z výtěžku jeho prodeje byly uspokojeny pohledávky všech věřitelů, soud uvedl, že úpadek dlužníka ve formě platební neschopnosti je dán i v situaci, kdy dlužník vlastní méně likvidní majetek , ale není z něj schopen uhradit své splatné závazky.
 Soud dále zjistil, že splatné pohledávky vůči dlužnici mají věřitelé, již je přihlásili do insolvenčního řízení. Jedná se o soudní exekutorku Mgr. Martinu Tetzeliovou s pohledávkou ve výši 7.800,-Kč přiznanou rozhodnutím Okresního soudu Plzeň-město č.j. 74 EXE 1645/2011-12 ze dne 10.8.2011, DataLine Technology, a.s. s pohledávkou ve výši 38.926,-Kč ze směnky a dle smíru schváleného Krajským soudem v Plzni pod sp. zn. 45 Cm 118/2010 ze dne 29.3.2011, ak. malířku Alenu Lauferovou s pohledávkou ve výši 209.800,-Kč přiznanou rozhodnutím Okresního soudu Plzeň-město sp. zn. 23 C 304/2010 ze dne 18.3.2011, Jana Gabina Kotka s pohledávkou ve výši 77.200,-Kč přiznanou rozhodnutím Krajského soudu v Plzni sp. zn. 45 Cm 274/2010 ze dne 6.10.2010 a Michala Baldu s pohledávkou ve výši 126.391,-Kč přiznanou rozhodnutím Okresního soudu Plzeň-město sp. zn. 36 C 100/2011 ze dne 11.5.2011. Dle předložených seznamů má dlužnice závazky vůči osmi věřitelům, přičemž tvrzení, že došlo k započtení některých pohledávek, dlužnice ničím nedoložila.
 Soud uvedl, že v této fázi insolvenčního řízení není povinen exaktně zkoumat výši pohledávek jednotlivých věřitelů, a je proto irelevantní, že dlužnice uznává pohledávku navrhovatele toliko ve výši 1.200.000,-Kč, a uzavřel na tom, že dlužnice je v úpadku ve formě insolvence, neboť má více věřitelů a peněžité závazky po dobu delší 30 dnů po lhůtě splatnosti, přičemž nevyvrátila zákonnou domněnku, že tyto závazky neplní, protože toho není schopna, neboť je neplní po dobu delší 3 měsíců po lhůtě splatnosti. Pokud jde o způsob řešení úpadku, z obsahu dlužnicí předložených seznamů majetku a závazků soud dovodil, že její úpadek nelze řešit jinak než konkursem a že splňuje podmínky dle ust. § 314 odst. 1 písm. b) insolvenčního zákona, aby byl konkurs projednán jako nepatrný. Proto rozhodl, jak uvedeno


text:
výše.
 Proti tomuto usnesení Krajského soudu v Plzni, a to v rozsahu bodů I. až IV. výroku, se dlužnice včas odvolala a požadovala, aby je odvolací soud změnil tak, že insolvenční návrh zamítne a přizná jí právo na náhradu nákladů řízení. V odvolání namítla, že insolvenční návrh podepsaný advokátem navrhovatele není doložen řádnou plnou mocí opatřenou úředním podpisem zmocnitele, neboť z navrhovatelem předložených dokumentů nevyplývá oprávnění osoby, která plnou moc vystavila, jednat za navrhovatele. Insolvenční návrh nesplňuje ani podmínku ověření podpisu osoby, která jej podepsala. Ověřovací doložka totiž nesplňuje náležitosti dle ust. § 12 písm. e) zákona č. 21/2006 Sb., o ověřování shody opisu nebo kopie s listinou a o ověřování pravosti podpisu a o uměně některých zákonů (zákon o ověřování), neboť neobsahuje určení druhu dokladu, podle něhož byly ověřeny údaje osoby žádající legalizaci podpisu, ale uvádí, že jím byl platný úřední průkaz . Správní úkon legalizace podpisu advokáta Mgr. Jana Matějíčka je proto třeba považovat za neplatný. Z těchto důvodů má dlužnice zato, že insolvenční návrh nebyl platně podán a řízení trpí neodstranitelnou vadou dle ust. § 97 odst. 2 insolvenčního zákona ve spojení s ust. § 104 odst. 1 občanského soudního řádu.
 Dlužnice dále připomněla, že insolvenční zákon sice umožňuje insolvenčnímu soudu spojit s rozhodnutím o úpadku rozhodnutí o prohlášení konkursu za předpokladu, že dlužníkem je osoba, u níž zákon vylučuje řešení úpadku reorganizací nebo oddlužením. V této souvislosti insolvenčnímu soudu vytkla, že nesplnil povinnost dle ust. § 390 odst. 1 insolvenčního zákona poučit ji při doručení insolvenčního návrhu o možnosti podat návrh na povolení oddlužení. K ustanovení Mgr. Petra Brože insolvenčním správcem uvedla, že je jí znám z insolvenčního řízení vedeného u Krajského soudu v Plzni pod sp. zn. KSPL 54 INS 1452/2011, kde působí jako insolvenční správce Soukromé střední uměleckoprůmyslové škole Plzeň-Husova, s.r.o., jejíž jednatelem je dlužnice. Dle jejího tvrzení sděloval Mgr. Brož třetím osobám (pracovníkům Krajského úřadu v Plzni), že dlužnice skončí jako bezdomovec a přijde o všechen majetek, neoprávněně jí zadržoval osobní majetek v předmětu výpůjčky Soukromé střední uměleckoprůmyslové školy Plzeň-Husova, s.r.o., neoprávněně bránil Okresní správě sociálního zabezpečení Plzeň-město ve výplatě nemocenské dávky dlužnici s poukazem na to, že jí nárok na výplatu dávky nevznikl, a jako zaměstnanci jí i dalším zaměstnancům Soukromé střední uměleckoprůmyslové škole Plzeň-Husova, s.r.o. zadržoval od srpna 2011 do ledna 2012 výplatu mzdy a následně musel tyto prostředky vrátit Ministerstvu financí České republiky. Tímto jednáním ji přivedl do existenčních problémů. Z toho dlužnice dovodila, že je Mgr. Petr Brož podjatý, neboť má zvláštní vztah k předmětu řízení, když předjímá jeho výsledek, a má negativní vztah k ní.
 Státní zastupitelství ve vyjádření k odvolání uvedlo, že plná moc připojená k insolvenčnímu návrhu byla udělena k tomu oprávněným statutárním orgánem navrhovatele, poukazuje přitom na ust. § 22 obchodního zákoníku ve spojení s ust. § 3 odst. 1 zákona o mezinárodním právu soukromém a obchodním. Ohledně kopie listiny označené jako THE COMPANIES ACT 2006 uvedlo, že byla ověřena podle ust. § 73 odst. 1 notářského řádu, a dlužnice ničím nedoložila podezření, že by


text:
byla padělána. V případě ověření podpisu advokáta poukázalo na to, že nebyl ověřován orgánem veřejné správy podle zákona č. 21/2006 Sb., ale podle notářského řádu. K návrhu připojenou doložku podle článků 3 a 4 Úmluvy o zrušení požadavku ověřování cizích veřejných listin (tzv. apostilu) považuje vzhledem k tomu, že je vyhotovena podle stanoveného vzoru a v jazyce úřadu, který ji vydal, za platnou. Pokud jde o způsob řešení úpadku, státní zastupitelství uvedlo, že dlužnice byla ke dni zahájení řízení podnikatelkou, když podle živnostenského rejstříku byla do 2.11.2011 oprávněna podnikat na základě 4 živnostenských oprávnění v oboru výroba keramiky (od 18.10.1993), pořádání odborných kurzů, školení a jiných vzdělávacích akcí včetně lektorské činnosti, návrhářská, designerská a aranžérská činnost a výuka v oblasti umění a společenského tance (od 4.10.2004). V odvolání zopakovalo, že podle jeho názoru tvoří dlužnice se Soukromou střední uměleckoprůmyslovou školou Plzeň-Husova, s.r.o. koncern. Ve shodě s ust. § 25 odst. 2 poslední větou insolvenčního zákona jim byl proto ustanoven stejný insolvenční správce a naopak v rozporu s rozvrhem práce Krajského soudu v Plzni nebyla věc přidělena soudci, jež rozhoduje v insolvenčním řízení vedeném pod sp. zn. KSPL 54 INS 1452/2011 proti Soukromé střední uměleckoprůmyslové škole Plzeň-Husova, s.r.o.
 Mgr. Petr Brož ve vyjádření k té části odvoláním, v níž dlužnice brojí proti tomu, že byl v této věci ustanoven insolvenčním správcem, uvedl, že se necítí být podjatým, neboť není pravda, že třetím osobám sděloval, že dlužnice skončí jako bezdomovec, nebo že by jí neoprávněně zadržoval majetek. Co se týče výplaty mzdy, uvedl, že mu dlužnice nepředložila žádný dokument, na jehož základě by jí mohl vzniknout nárok na mzdu, a výplatě nemocenské dávky od Správy sociálního zabezpečení nemohl nijak bránit, neboť není jejím plátcem a její výplatu nemůže nijak ovlivnit.
 Navrhovatel se k odvolání písemně nevyjádřil, při jednání před odvolacím soudem jeho zástupce toliko uvedl, že je považuje za věcně správné.
 Vrchní soud v Praze přezkoumal napadené usnesení v části napadené odvoláním včetně řízení jeho vydání předcházejícího a dospěl k těmto zjištěním a závěrům:
 Podle ust. § 136 odst. 1 insolvenčního zákona vydá insolvenční soud rozhodnutí o úpadku, je-li osvědčením nebo dokazováním zjištěno, že dlužník je v úpadku nebo že mu úpadek hrozí.
 Dlužník je podle ust. § 3 odst. 1 a 3 insolvenčního zákona v úpadku, jestliže má více věřitelů, peněžité závazky po dobu delší 30 dnů po lhůtě splatnosti a tyto závazky není schopen plnit, a je-li právnickou osobou nebo fyzickou osobou-podnikatelem, je v úpadku i tehdy, je-li předlužen, tj. má-li více věřitelů a souhrn jeho závazků převyšuje hodnotu jeho majetku. Z uvedeného plyne, že pojem úpadku je vymezen dvojím způsobem jako úpadek projevující se platební neschopností (insolvencí) dlužníka a jako úpadek projevující se jeho předlužením, přičemž k vydání rozhodnutí o úpadku postačuje zjištění, že dlužník je buď insolventní, nebo že je předlužen, jinými slovy, zjištění úpadku v obou zákonem vymezených formách není nezbytné.
 Ust. § 3 odst. 2 insolvenčního zákona vymezuje vyvratitelné právní domněnky, podle nichž se má zato, že dlužník není schopen plnit své peněžité závazky, jestliže zastavil


text:
platby podstatné části svých peněžitých závazků, nebo je neplní po dobu delší 3 měsíců po lhůtě splatnosti, nebo není možné dosáhnout uspokojení některé ze splatných peněžitých pohledávek vůči dlužníkovi výkonem rozhodnutí nebo exekucí, nebo dlužník nesplnil povinnost předložit seznamy uvedené v § 104 odst. 1 insolvenčního zákona, kterou mu uložil insolvenční soud. Pokud bude zjištěno naplnění některé z nich, resp. pokud se dlužníkovi nepodaří některou z nich vyvrátit, platí, že je platebně neschopným ve smyslu ust. § 3 odst. 1 insolvenčního zákona.
 O předlužení jde pak podle ust. § 3 odst. 3 insolvenčního zákona tehdy, má-li dlužník více věřitelů a souhrn jeho závazků převyšuje hodnotu jeho majetku. Při stanovení hodnoty dlužníkova majetku se přihlíží také k další správě majetku, případně k dalšímu provozování podniku, lze-li se zřetelem ke všem okolnostem důvodně předpokládat, že dlužník bude moci ve správě majetku nebo v provozu podniku pokračovat.
 Podle ust. § 141 insolvenčního zákona není proti rozhodnutí o úpadku vydanému na základě insolvenčního návrhu dlužníka odvolání přípustné. Proti rozhodnutí o úpadku vydanému na základě insolvenčního návrhu věřitele se může odvolat pouze dlužník; odvoláním však lze namítat pouze to, že rozhodnutí o úpadku nemělo být vydáno proto, že úpadek není osvědčen, nebo proto, že tomu brání překážka stanovená v tomto zákoně. Ke skutečnostem, které nastaly nebo vznikly po vydání rozhodnutí soudu prvního stupně, se v odvolacím řízení nepřihlíží (odst. 1). Je-li osvědčen úpadek dlužníka, není důvodem k tomu, aby odvolací soud zrušil nebo změnil rozhodnutí o úpadku, skutečnost, že insolvenční navrhovatel nedoložil, že má proti dlužníkovi splatnou pohledávku, ani skutečnost, že insolvenční navrhovatel v průběhu odvolacího řízení ztratil způsobilost být účastníkem řízení (odst. 2).
 Ust. § 143 insolvenčního zákona vymezuje podmínky, při jejichž splnění zamítne insolvenční soud insolvenční návrh. Podle jeho odstavce 2 takto rozhodne o insolvenčním návrhu podaném věřitelem, jestliže nebylo osvědčeno, že insolvenční navrhovatel a alespoň jedna další osoba má proti dlužníku splatnou pohledávku, přičemž se za další osobu nepovažuje osoba, na kterou byla převedena některá z pohledávek insolvenčního navrhovatele proti dlužníku nebo její část v době 6 měsíců před podáním insolvenčního návrhu nebo po zahájení insolvenčního řízení.
 Odvolací soud v prvé řadě konstatoval, že si soud prvního stupně opatřil pro své rozhodnutí dostatek důkazů a úplně zjistil skutkový stav, proto nepovažoval za nutné opakovat provedené dokazování nebo je doplňovat.
 Shodně se soudem prvního stupně dospěl odvolací soud v daném případě k závěru, že v řízení bylo prokázáno, že dlužnice je v úpadku ve formě insolvence. V řízení bylo totiž zjištěno, že po dobu delší 30 dnů neplní své splatné závazky vůči více věřitelům, jimiž jsou vedle navrhovatele věřitelé jmenovitě uvedení na straně 5 napadeného usnesení. Existence závazku dlužnice vůči navrhovateli byla prokázána smlouvou o úvěru ze dne 26.5.2008 a především vykonatelným notářským zápisem ze dne 30.5.2008 obsahujícím uznání závazku dlužnice a spoludlužníka zakládající podle ust. § 323 odst. 1 obchodního zákoníku právní domněnku, že v uznaném rozsahu závazek v době uznání trval, již dlužnice ničím nezpochybnila, přičemž ničím nedoložila, že by uznaný závazek následně zanikl. Odvolací soud se zcela ztotožnil s názorem


text:
soudu prvního stupně odvolávajícím se na ustálenou soudní judikaturu, podle níž není dlužník oprávněn namítat neplatnost či neúčinnost smlouvy o postoupení pohledávky, i s jeho názorem, že v tzv. přípravné fázi insolvenčního řízení není nezbytné, aby byla zjištěna přesná výše pohledávek věřitelů. Existence závazků dlužnice vůči ostatním věřitelům byla prokázána pravomocnými soudními rozhodnutími.
 K argumentaci dlužnice uplatněné před soudem prvního stupně, že není v úpadku, neboť má dostatek majetku a pohledávky věřitelů lze uspokojit z výtěžku prodeje jejího majetku, a že vůči pohledávkám některých věřitelů započetla vzájemné pohledávky, považoval odvolací soud za nutné uvést, že ze seznamu majetku, který dlužnice předložila insolvenčnímu soudu, je zjevné, že nedisponuje žádnými likvidními prostředky, z nichž by bylo možné závazky uhradit (v seznamu uvedla, že nemá žádnou hotovost a na účtech u WPB spořitelního družstva a u LBBW ČR má záporný zůstatek, v obou případech ve výši cca 300,-Kč), a ničím nedoložila ani tvrzení o započtení vzájemných pohledávek, přičemž v seznamu majetku toliko uvedla, že má dosud nesplatné pohledávky vůči statutárnímu městu Plzeň, Mgr. Mileně Freislebenové, Kooperativa pojišťovna, a.s., Vienna Insurance Group, JUDr. Jiřímu Voršilkovi a vůči věřitelům označeným na straně 5 napadeného usnesení (vyjma DataLine Technology, a.s.). Okolnost, že majetek dlužnice tvoří vedle těchto pohledávek i nemovitý majetek (nemovitosti v k.ú. Vochov v hodnotě cca 3.900.000,-Kč, movité věci v hodnotě cca 700.000,-Kč a obchodní podíl v Soukromé střední uměleckoprůmyslové škole Plzeň-Husova, s.r.o.) je pro posouzení její platební schopnosti nerozhodná a tvrzené pohledávky vůči některým věřitelům nejsou jakožto dosud nesplatné způsobilé k započtení. Existenci splatných závazků ani domněnku, že je nebyla schopna plnit, založenou na ust. § 3 odst. 2 písm. b) insolvenčního zákona, tj. na tom, že je neplnila po dobu delší 3 měsíců po lhůtě splatnosti, tedy dlužnice ničím nezpochybnila, ostatně nic, čím by zpochybnila závěr soudu prvního stupně ohledně existence závazků a důvodu jejich neplnění, v odvolání neuvedla.
 Odvolací soud se zcela ztotožnil i se závěry insolvenčního soudu, podle něhož navrhovatel listinami doložil, že byl založen podle práva státu, na jehož území sídlí, i skutečnost, že osoba, jež za něj jednala, byla oprávněna zmocnit advokáta Mgr. Jana Matějíčka k zastupování navrhovatele v soudních řízeních včetně tohoto insolvenčního řízení (jedná se o potvrzení správce rejstříku společností pro Anglii a Wales ze dne 14.1.2010, plnou moc ze dne 1.4.2010, ověření podpisu na plné moci z téhož dne a jejich překlady) i ověření pravosti podpisu jmenovaného na insolvenčním návrhu, jenž v souladu s ust. § 64 a § 74 notářského řádu prokázal svou totožnost notáři platným úředním průkazem .
 Co se týče řešení úpadku dlužnice, z jejího vyjádření ze dne 3.11.2011 je zřejmé, že nesplňuje zákonem stanovené předpoklady podmiňující povolení reorganizace. Přestože ke dni 2.11.2011 pozbyla živnostenské oprávnění a dosud nebylo zjišťováno, zda její závazky mají původ v její podnikatelské činnosti, odvolací soud ze spisu zjistil, že dlužnice nepodala návrh na povolení oddlužení, přestože ji soud prvního stupně usnesením č.j. KSPL 56 INS 18249/2011-A-6 ze dne 19.10.2011, jež jí bylo spolu s insolvenčním návrhem doručeno dne 29.10.2011, poučil mimo jiné o tom, že dle


text:
ust. § 390 odst. 1 insolvenčního zákona musí dlužník podat návrh na povolení oddlužení spolu s insolvenčním návrhem a podá-li insolvenční návrh jiná osoba, lze návrh na povolení oddlužení podat nejpozději do 30 dnů od doručení insolvenčního návrhu dlužníku. Proto soud správně rozhodl o tom, že úpadek dlužnice bude řešen konkursem, přičemž při splnění podmínek ust. § 314 odst. 1 písm. b) insolvenčního zákona nepochybil ani tím, že rozhodl o tom, že bude projednáván jako nepatrný.
 Na rozdíl od státního zastupitelství je odvolací soud toho názoru, že dlužnice netvoří se Soukromou střední uměleckoprůmyslovou školou Plzeň-Husova, s.r.o. koncern podle ust. § 66a odst. 7 obchodního zákoníku, přestože se jedná o vztah osoby řídící (ovládající) a řízené (ovládané), když dlužnice je jedinou společnicí Soukromé střední uměleckoprůmyslové školy Plzeň-Husova, s.r.o. Je totiž přesvědčen o tom, že fyzické osoby a právnické osoby, jež nejsou podnikateli, netvoří s ovládanou obchodní společností koncern, byť se i v jejich případě jedná o osoby řídící. Důvod spočívá především v tom, že není naplněn předpoklad vymezený v prvé větě tohoto ustanovení, neboť o koncernovém uspořádání nelze uvažovat již proto, že v případě těchto řídících (ovládajících) osob absentuje obvykle podnik. Tak je tomu i v daném případě a nic na tom nemění to, že dlužnice byla do 2.11.2011 oprávněna podnikat na základě živnostenského oprávnění v oborech výroba keramiky, pořádání odborných kurzů, školení a jiných vzdělávacích akcí včetně lektorské činnosti, návrhářské, designerské a aranžérské činnosti a výuce v oblasti umění a společenského tance, tedy v oborech, jež se shodovaly s předmětem podnikání Soukromé střední uměleckoprůmyslové škole Plzeň-Husova, s.r.o.
 Co se týče soudem ustanoveného insolvenčního správce, je odvolací soud přesvědčen o tom, že výtky dlužnice vyjádřené v odvolání nezakládají pochybnost o nepodjatosti Mgr. Petra Brože v této věci. Podle názoru odvolacího soudu jsou vyvolány jeho postupem v insolvenčním řízení vedeném Krajským soudem v Plzni pod sp. zn. KSPL 54 INS 1452/2011, v němž vykonává funkci insolvenčního správce Soukromé střední uměleckoprůmyslové školy Plzeň-Husova, s.r.o., jejímž jediným společníkem a jednatelem je dlužnice a s níž dlužnice sdílí některé závazky jakožto solidární dlužník.
 Na základě těchto zjištění a veden názory vyjádřenými shora neshledal odvolací soud odvolání dlužnice důvodným, postupoval proto podle ust. § 219 občanského soudního řádu a usnesení insolvenčního soudu v části napadené odvoláním jako věcně správné potvrdil.
 P o u č e n í : Proti tomuto usnesení není dovolání přípustné, ledaže na základě dovolání podaného do dvou měsíců ode dne jeho doručení k Nejvyššímu soudu v Brně prostřednictvím Krajského soudu v Plzni dospěje dovolací soud k závěru, že napadené rozhodnutí má ve věci samé po právní stránce zásadní význam.
 V Praze dne 23.března 2012


text:
celkem: 1301407 měsíc: 10513 den: 470 hodina: 10
 Vyhláška č. 06/2005
 kterou se mění obecně závazná vyhláška obce Dobronice u Bechyně č. 05/2003 o místních poplatcích
 Zastupitelstvo obce Dobronice u Bechyně vydává podle ustanovení § 14 odst. 2 zákona č. 565/1990 Sb., o místních poplatcích, ve znění zákona č. 320/2002 Sb. a v souladu s ustanovením § 10 písm. d) a § 84 odst. 2 písm. i) zákona č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení), ve znění pozdějších předpisů, tuto obecně závaznou vyhlášku o místních poplatcích.
 Obecně závazná vyhláška obce Dobronice u Bechyně č. 05/2003 o poplatku za provoz systému shromažďování, sběru, přepravy, třídění, využívání a odstraňování komunálních odpadů se mění takto: Článek 36 nově zní takto:
 Sazba poplatku pro poplatníka podle článku 34 odstavce 1. je stanovena podle ustanovení § 10b odstavce 3 písm. a) a b) zákona o místních poplatcích a činí 300,- Kč za kalendářní rok a je tvořena
 z částky 50,- Kč za kalendářní rok. Tato částka je stanovena podle skutečných nákladů obce předchozího roku za svoz a sběr netříděného komunálního odpadu. Skutečné náklady činily 98.854,00 Kč a byly rozúčtovány takto: 98.854,00 Kč/305 = 324,11 Kč.
 109 osob (ve smyslu ustanovení článku 34 odstavce 1 této vyhlášky) + 196 osob (ve smyslu ustanovení článku 34 odstavce 2 této vyhlášky) = 305 (dělitel skutečných nákladů).
 Sazba poplatku pro poplatníka podle článku 34 odstavce 2. je stanovena podle ustanovení § 10b odstavce 3 písm. a) a b) zákona o místních poplatcích a činí 480,- Kč za kalendářní rok a je tvořena
 z částky 230,- Kč za kalendářní rok. Tato částka je stanovena podle skutečných nákladů obce předchozího roku za svoz a sběr netříděného komunálního odpadu. Skutečné náklady činily 98.854,00 Kč a byly rozúčtovány takto: 98.854,00 Kč/305 = 324,11 Kč.
 Tato obecně závazná vyhláška obce Dobronice u Bechyně nabývá účinnosti dnem 1. ledna 2006.
 Platný od: 1.1.2006


text:
Aprk20/2017
 Aprk 20/2017-21
 Nejvy11í správní soud rozhodl v senátu slo3⁄4eném z pøedsedkynì JUDr. Lenky Kaniové a soudcù JUDr. Lenky Matyá1ové a JUDr. Radana Malíka v právní vìci 3⁄4alobce: P. È., proti 3⁄4alovanému: Úøad práce Èeské Budìjovice, o 3⁄4alobì na ochranu pøed nezákonným zásahem 3⁄4alovaného vedené u Krajského soudu v Èeských Budìjovicích pod sp. zn. 50 A 21/2017, v øízení o návrhu 3⁄4alobce na urèení lhùty k provedení procesního úkonu dle § 174a zákona è. 6/2002 Sb.,
 [1] Návrhem ze dne 13. 10. 2017 doruèeným Nejvy11ímu správnímu soudu tého3⁄4 dne se 3⁄4alobce (navrhovatel) domáhá urèení lhùty k provedení procesního úkonu dle § 174a zákona è. 6/2002 Sb., o soudech, soudcích, pøísedících a státní správì soudù a o zmìnì nìkterých dal1ích zákonù (zákon o soudech a soudcích), a to vydání rozhodnutí ve vìci samé nebo naøízení ústního jednání.
 [2] V návrhu uvedl, 3⁄4e není pøijatelné, aby soud nevydal rozsudek po devíti mìsících od podání 3⁄4aloby. Na této skuteènosti nic nemìní rozhodování krajského soudu o 3⁄4ádosti o osvobození od soudních poplatkù a ustanovení zástupce, nebo» navrhovatel 3⁄4ádnou takovou 3⁄4ádost nepodal.
 [3] Z pøedlo3⁄4eného soudního spisu krajského soudu Nejvy11í správní soud zjistil, 3⁄4e se navrhovatel 3⁄4alobou ze dne 19. 1. 2017, doruèenou soudu dne 23. 1. 2017, domáhá urèení, 3⁄4e pokyn 3⁄4alovaného vùèi navrhovateli, aby podal 3⁄4ádost o nepravomocnì odejmutý pøíspìvek na 3⁄4ivobytí, je nezákonností, proto3⁄4e je iracionální i neopodstatnìný. K 3⁄4alobì pøipojil 3⁄4ádost o ustanovení zástupce (èl. 12 soudního spisu).
 [4] Dne 20. 2. 2017 zaslal soud výzvu 3⁄4alovanému, aby se vyjádøil k 3⁄4alobì a zaslal správní spis, a to ve lhùtì 30 dnù. Tého3⁄4 dne zaslal navrhovateli pouèení o procesních právech a povinnostech úèastníkù øízení. Na toto pouèení reagoval navrhovatel vyjádøením ze dne 8. 3. 2017, doruèeným soudu dne 9. 3. 2017. Dne 10. 3. 2017 obdr3⁄4el krajský soud vyjádøení 3⁄4alovaného k 3⁄4alobì. Dne 13. 3. 2017 soud zaslal toto vyjádøení navrhovateli, který na nì odpovìdìl pøípisem ze dne 28. 3. 2017, doplnìným podáním ze dne 26. 7. 2017.
 [5] Usnesením ze dne 9. 10. 2017, è. j. 50 A 21/2017-42, krajský soud 3⁄4alobci nepøiznal osvobození od soudních poplatkù a zamítl jeho návrh na ustanovení zástupce. Dne 12. 10. 2017 soud zaslal 3⁄4alobci výzvu k zaplacení soudního poplatku za podanou 3⁄4alobu, a to ve lhùtì 7 dnù od doruèení výzvy.
 [6] Dne 13. 10. 2017 pak krajský soud obdr3⁄4el nyní projednávaný návrh na urèení lhùty k provedení procesního úkonu, který tého3⁄4 dne zaslal Nejvy11ímu správnímu soudu.
 [7] Dne 23. 10. 2017 Nejvy11í správní soud obdr3⁄4el soudní spis a vyjádøení krajského soudu k podanému návrhu. V nìm uvedl, 3⁄4e vyøizuje vìci v poøadí, v jakém k soudu do1ly, v souèasné dobì je1tì vyøizuje vìci z roku 2016. V tomto pøípadì se jedná o pøednostní vìc, proto soud pøistoupí k rozhodnutí o vìci samé nejpozdìji do 30 dnù poté, co mu bude spis vrácen, nebo» úèastníci netrvají na naøízení ústního jednání.
 [8] Návrh na urèení lhùty k provedení procesního úkonu není dùvodný.
 [9] Øízení o návrhu na urèení lhùty k provedení procesního úkonu, upravené


text:
v § 174a zákona o soudech a soudcích, pøedstavuje promítnutí zásad spravedlivého procesu z hlediska naplnìní práva úèastníka nebo jiné strany øízení na projednání jeho vìci bez zbyteèných prùtahù, zakotveného zejména v ustanovení èl. 38 odst. 2 Listiny základních práv a svobod, do øízení probíhajícího pøed soudem.
 [10] V øízení podle § 174a zákona o soudech a soudcích tedy Nejvy11í správní soud rozhoduje o návrhu na urèení lhùty. Znamená to, 3⁄4e zjistí-li neodùvodnìné prùtahy v øízení spoèívající zejména v tom, 3⁄4e pøíslu1ný soud poté, kdy obdr3⁄4í podání ve vìci, v pøimìøené dobì neèiní 3⁄4ádné úkony, vìcí se vùbec nezabývá, ani3⁄4 by pro takový postup existovaly ospravedlnitelné dùvody, anebo èiní úkony s nedùvodnou èasovou prodlevou, usnesením urèí tomuto soudu lhùtu, ve které má úkon uèinit, resp. ve které má rozhodnout.
 [11] Prùtahy v øízení znamenají, 3⁄4e v soudním procesu dochází k neodùvodnìnì pomalému vyøizování vìci napadlé pøíslu1nému soudu èi dokonce ke vzniku excesivního stavu, kdy dochází k neèinnosti soudu. Soud se tak pøi posuzování oprávnìnosti návrhu na urèení lhùty k provedení procesního úkonu zabývá otázkou, zda v øízení dochází k prùtahùm, s ohledem na slo3⁄4itost vìci, význam pøedmìtu øízení pro navrhovatele, postup úèastníkù nebo stran øízení a na dosavadní postup soudu.
 [12] Nejvy11í správní soud v projednávané vìci po posouzení shora uvedeného postupu krajského soudu dospìl k závìru, 3⁄4e návrh není oprávnìný. Z pøedlo3⁄4eného spisového materiálu vyplývá, 3⁄4e soud se vìcí po jejím obdr3⁄4ení øádnì zabýval a èinil postupnì v pøimìøené dobì procesní úkony, jejich3⁄4 vykonání bylo ve vìci zapotøebí tak, aby vìc mohl projednat a rozhodnout. Krajský soud komunikoval s navrhovatelem i 3⁄4alovaným a shroma3⁄4ïoval informace potøebné k rozhodnutí vìci. Navrhovateli nelze pøisvìdèit, 3⁄4e krajský soud nadbyteènì rozhodoval o jeho 3⁄4ádosti o ustanovení zástupce a osvobození od soudních poplatkù, proto3⁄4e takovou 3⁄4ádost soudu nepodal; z obsahu soudního spisu toti3⁄4 plyne opak (srov. èl. 12 soudního spisu). Nutno poznamenat, 3⁄4e navrhovatel doposud neuhradil soudní poplatek za podanou 3⁄4alobu.
 [13] Krajskému soudu lze pøisvìdèit, 3⁄4e vìci je nutno vyøizovat v poøadí, v jakém k nìmu do1ly (§ 56 odst. 1 s. ø. s.); nyní souzená vìc v1ak spadá do pøednostního re3⁄4imu projednání (§ 56 odst. 3 s. ø. s.). Spis ji3⁄4 bude pøipraven k meritornímu projednání a rozhodnutí. Délku øízení devìt mìsícù od podání 3⁄4aloby v pøípadì pøednostního návrhu lze pova3⁄4ovat za hranièní; jak v1ak vyplývá té3⁄4 z vyjádøení krajského soudu, a3⁄4 nyní je vìc pøipravena k meritornímu rozhodnutí, ke kterému dojde neprodlenì po vyøízení návrhu na urèení lhùty k provedení procesního úkonu. Jak vyplývá ze shora uvedené rekapitulace, byl to sám navrhovatel, který v øízení podával opakovanì vyjádøení, 3⁄4ádal o ustanovení zástupce, pøièem3⁄4 povinností krajského soudu je se s tìmito podáními navrhovatele vypoøádat; byl to tedy té3⁄4 navrhovatel, který svým postupem v øízení pøispìl k tomu, 3⁄4e doposud nebylo mo3⁄4no o podané 3⁄4alobì rozhodnout. Lze tedy shrnout, 3⁄4e v øízení nedo1lo k neodùvodnìným prùtahùm èi dokonce k neèinnosti soudu. pokraèování [14] Ze v1ech shora uvedených dùvodù proto Nejvy11í správní soud návrh navrhovatele podle § 174a odst. 7 zákona o soudech a


text:
  Obchodní podmínky - E-shop NÁSTROJE CZ, s.r.o.
 Platné pro nákup prostřednictvím internetového obchodu společnosti NÁSTROJE CZ, s.r.o. se sídlem Riegrova 399, 69701 Kyjov, identifikační číslo: 27674207, společnost zapsaná v obchodním rejstříku vedeném u Krajského soudu v Brně oddíl C, vložka 14144
 a) Tyto obchodní podmínky upravují v souladu s ustanovením § 1751 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „občanský zákoník“) vzájemná práva a povinnosti smluvních stran vzniklých na základě kupní smlouvy (dále jen „kupní smlouva“) mezi prodávajícím (dále jen „prodávající“) obchodní společností NÁSTROJE CZ, s.r.o. se sídlem Riegrova 399, 69701 Kyjov, identifikační číslo: 27674207, společnost zapsaná v obchodním rejstříku vedeném u Krajského soudu v Brně oddíl C, vložka 14144 (dále také jen „NÁSTROJE CZ“) a jinou fyzickou osobou (dále jen „kupující“) prostřednictvím internetového obchodu společnosti prodávajícího.
 II. Uživatelské rozhraní
 d) Před zasláním objednávky prodávajícímu je kupujícímu umožněno zkontrolovat a měnit údaje, které do objednávky kupující vložil. Objednávku odešle kupující prodávajícímu kliknutím na tlačítko „Odeslat objednávku“. Údaje uvedené v objednávce jsou prodávajícím považovány za správné. Prodávající neprodleně po obdržení objednávky toto obdržení kupujícímu potvrdí formou emailového potvrzení na emailovou adresu kupujícího uvedenou v uživatelském rozhraní (po přihlášení kupujícího) či v objednávce.
 - na dobírku u vybraného přepravce
 - v hotovosti na prodejnách NÁSTROJE CZ
 - platbou platební kartou na prodejnách NÁSTROJE CZ
 - bezhotovostně převodem na účet prodávajícího č.212924416/0300 v ČS obchodní banka (dále jen „účet prodávajícího“);
 b) Prodávající může po kupujícím požadovat zálohu či jinou obdobnou platbu, zejména v případech, kdy u zboží není uváděno, že je „skladem“.
 e) Prodávající je oprávněn, zejména v případě, že ze strany kupujícího nedojde k dodatečnému potvrzení objednávky, viz článek II. odstavec e) těchto obchodních podmínek požadovat uhrazení celé kupní ceny ještě před odesláním zboží kupujícímu. Ustanovení § 2119 odst. 1 občanského zákoníku se nepoužije.
 f ) Je-li to v obchodním styku obvyklé nebo je-li tak stanoveno obecně závaznými právními předpisy, vystaví prodávající ohledně plateb prováděných na základě kupní smlouvy kupujícímu daňový doklad – fakturu. Prodávající je plátcem daně z přidané hodnoty. Daňový doklad – fakturu vystaví prodávající kupujícímu po uhrazení ceny zboží a zašle jej v elektronické podobě na elektronickou adresu kupujícího.
 b) Kupující má v souladu s ustanovením § 1829 odst. 1 občanského zákoníku právo od kupní smlouvy odstoupit, a to do čtrnácti (14) dnů od převzetí zboží, přičemž v případě, že předmětem kupní smlouvy je několik druhů zboží nebo dodání několika částí, běží tato lhůta ode dne převzetí poslední dodávky zboží. Kupující v případě využití práva na odstoupení od smlouvy do 14 dní od převzetí plnění, musí prodávající vydat vše, co na základě kupní smlouvy získal. Pokud to již není dobře možné (např. v mezidobí bylo zboží zničeno nebo spotřebováno), musí kupující poskytnout peněžitou náhradu jako protihodnotu toho, co již nemůže být vydáno. Pokud je vrácené zboží poškozeno jen částečně, může prodávající uplatnit na kupujícím spotřebiteli právo na náhradu škody a započíst svůj nárok na vrácenou kupní cenu. Prodávající je v takovém případě povinen vzniklou škodu prokázat. Prodávající kupujícímu spotřebiteli v takovém případě vrací jen


text:
takto sníženou kupní cenu.
 c) Odstoupení od kupní smlouvy musí být prodávajícímu odesláno ve lhůtě uvedené v předchozí větě. Odstoupení od kupní smlouvy může kupující zasílat mimo jiné emailem na adresu sídla prodávajícího, prostřednictvím které se objednávka uskutečnila nebo na email objednavky@nastrojecz.cz. Toto ustanovení však nelze chápat jako možnost bezplatného zapůjčení zboží.
 d) V případě odstoupení od kupní smlouvy se kupní smlouva od počátku ruší. Zboží musí být prodávajícímu vráceno do čtrnácti (14) dnů prodávajícímu od odstoupení od smlouvy. Odstoupí-li kupující od kupní smlouvy, nese kupující náklady spojené s navrácením zboží prodávajícímu, a to i v tom případě, kdy zboží nemůže být vráceno pro svou povahu obvyklou poštovní cestou.
 g) Do doby převzetí zboží kupujícím je prodávající oprávněn kdykoliv od kupní smlouvy odstoupit. V takovém případě vrátí prodávající kupujícímu zaplacenou kupní cenu bez zbytečného odkladu, a to bezhotovostně na účet určený kupujícím.
 - je zboží v odpovídajícím množství, míře nebo hmotnosti a vyhovuje požadavkům právních předpisů,
 - zboží odpovídá jakostí nebo provedením smluvenému vzorku nebo předloze, byla-li jakost nebo provedení určeno podle smluveného vzorku nebo předlohy.
 c) Ustanovení uvedená v článku VI. obchodních podmínek se nepoužijí u zboží prodávaného za nižší cenu na vadu, pro kterou byla již nižší cena ujednána, na opotřebení zboží způsobené jeho obvyklým užíváním, u použitého zboží na vadu odpovídající míře používání nebo opotřebení, kterou zboží mělo při převzetí kupujícím, nebo vyplývá-li to z povahy zboží.
 e) Práva z vadného plnění uplatňuje kupující u prodávajícího na adrese jeho prodejny, v níž je přijetí reklamace možné s ohledem na sortiment prodávaného zboží, případně i v sídle podnikání. Za okamžik uplatnění reklamace se považuje okamžik, kdy prodávající obdržel od kupujícího reklamované zboží.
 b) Veškeré informace o zboží umístěné na stránkách internetového obchodu je informativního charakteru a nelze z něj vyvozovat právní následky.
 c) Mimosoudní vyřizování stížností spotřebitelů zajišťuje prodávající prostřednictvím elektronické adresy objednavky@nastrojecz.cz. Informaci o vyřízení stížnosti kupujícího zašle prodávající na emailovou adresu kupujícího.
 d) Kupující tímto přebírá na sebe nebezpečí změny okolností ve smyslu § 1765 odst. 2 občanského zákoníku.
 e) Kupujícímu může být doručováno na elektronickou adresu kupujícího
 f) Výsledná cena za zboží je vždy uvedena včetně daně z přidané. Ceny zboží zůstávají v platnosti po dobu, kdy jsou zobrazovány na internetovém obchodu. Tímto ustanovením není omezena možnost prodávajícího uzavřít kupní smlouvu na zboží za individuálně sjednaných cenových podmínek.
 IX. Poplatek za zajištění zpětného odběru a využití obalového odpadu
 Za obaly od výše uvedeného baleného zboží byl pod klientským číslem F00120463 společnosti EKO-KOM a.s.uhrazen poplatek za zajištění zpětného odběru a využití obalového odpadu.
 Cena elektrického zařízení obsahuje recyklační příspěvek odváděný výrobcem/dovozcem/ společnosti ELEKTROWIN v souladu se zákonem o odpadech c.185/2001 Sb. a 7/2005 Sb. Cena prodávaného elektrozařízení je včetně PHE. V souladu s § 13 odst. 5 zákona 22/97 Sb. tímto prohlašujeme, že na dodané zboží jsou vydána výrobcem nebo dovozcem PROHLÁŠENÍ O SHODĚ.
 a) Tyto obchodní podmínky platí ve znění uvedeném na internetových stránkách prodávajícího, v den uzavření kupní smlouvy. Objednávka kupujícího spotřebitele je po potvrzení jako uzavřená kupní smlouva mezi kupujícím a prodávajícím archivována


text:
za účelem jejího splnění a další evidence a její stav je přístupný kupujícímu. Kupující souhlasí se zasíláním informací souvisejících se zbožím, službami nebo podnikem prodávajícího na elektronickou adresu kupujícího a dále souhlasí se zasíláním obchodních sdělení prodávajícím na elektronickou adresu kupujícího.
 b) Kupující souhlasí se zpracováním jeho osobních údajů a to: jméno a příjmení, adresa bydliště, identifikační číslo, daňové identifikační číslo, adresa elektronické pošty, telefonní číslo, prodávajícím v souladu se zákonem č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, ve znění pozdějších předpisů. Kupující bere na vědomí, že je povinen své osobní údaje (při registraci, ve svém uživatelském účtu, při objednávce provedené z webového rozhraní obchodu) uvádět správně a pravdivě a že je povinen bez zbytečného odkladu informovat prodávajícího o změně ve svých osobních údajích.
 c) Tyto obchodní podmínky kupujícímu spotřebiteli umožňují jejich archivaci a reprodukci. Momentem uzavření kupní smlouvy kupující přijímá veškerá ustanovení obchodních podmínek ve znění platném v den odeslání objednávky, včetně ceny objednaného zboží uvedené v potvrzené objednávce, nebylo-li v konkrétním případě prokazatelně dohodnuto jinak.
 d) V případě sporu mezi stranami se použije právo České republiky.
 e) Kontaktní údaje prodávajícího: adresa pro doručování NÁSTROJE CZ, s.r.o., Riegrova 399, 69701 Kyjov, adresa elektronické pošty obchod@nastrojecz.cz, telefon 491 615 785.
 V Kyjově dne 1.4.2017 NÁSTROJE CZ, s.r.o.
 © 2013-2017 NÁSTROJE CZ, s.r.o., všechna práva vyhrazena


text:
Zveřejnění informace podle § 26 zákona č. 255/2012 Sb., o kontrole (kontrolní řád) za rok 2016
 místní zjištění
 46500,- Kč
 Kontrolní orgán: Městský úřad Mnichovo Hradiště, Odbor správních činností a živnostenský úřad, Masarykovo náměstí 1, Mnichovo Hradiště
 Druh a předmět provedených kontrol: Dodržování povinností stanovených zákonem č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů a ustanoveními dalších zvláštních právních předpisů, vztahujících se na živnostenské podnikání, včetně dodržování povinností při značení lihu a nakládání s lihem podle zákona č. 307/2013 Sb., o povinném značení lihu, ve znění pozdějších předpisů, dodržování povinností při značení tabákových výrobků a dodržování zákazu prodeje lihovin a tabákových výrobků podle zákona č. 353/2003 Sb., o spotřebních daních, ve znění pozdějších předpisů a dodržování vybraných povinností dle zákona č. 634/1992 Sb., o ochraně spotřebitele, ve znění pozdějších předpisů.
 Kontrolované osoby: Podnikatelské subjekty se sídlem nebo živnostenskou provozovnou ve správním obvodu obecního úřadu obce s rozšířenou působností Mnichovo Hradiště. Celkem bylo za uvedené období provedeno 56 kontrol, z toho bylo 51 podnikajících fyzických osob a 5 podnikajících právnických osob.
 Výsledky kontrol: Provedenými kontrolami bylo zjištěno porušení povinností uložených živnostenským zákonem celkem ve 14 případech (tj. 25 % provedených kontrol), za tato porušení bylo uloženo celkem 14 pokut v celkové výši 49000,- Kč. Nejčastější porušení bylo zjištěno u dodržování povinností dle § 17 odst. 3 živnostenského zákona neoznámením zahájení, popř. ukončení provozování živnosti v provozovně. Častým zjištěním bylo také neúplné označení živnostenské provozovny zákonem stanovenými údaji, kdy zejména chybělo jméno a příjmení podnikatele (obchodní firma nebo název právnické osoby) nebo identifikační číslo osoby; v případě provozovny určené pro prodej zboží nebo poskytování služeb spotřebitelům, chybělo i jméno a příjmení osoby odpovědné za činnost provozovny. Z provedených kontrol také vyplynulo, že podnikatelé provozující živnost prostřednictvím odpovědného zástupce, neoznamují živnostenskému úřadu ve stanovené 15ti denní lhůtě ukončení výkonu jeho funkce a ustanovení nového odpovědného zástupce.
 V Mnichově Hradišti dne 28.2.2017
 Marcela Dražilová, vedoucí Odboru správních činností a živnostenský úřad


text:
Zákon ze dne 3.12.2003, kterým se mění zákon č. 64/1986 Sb., o České obchodní inspekci, ve znění pozdějších předpisů, a zákon č. 634/1992 Sb., o ochraně spotřebitele, ve znění pozdějších předpisů
 19.12.2003 | Sbírka: 439/2003 Sb. | Částka: 147/2003
 "1c) Zákon č. 123/2000 Sb., o zdravotnických prostředcích a o změně některých souvisejících zákonů, ve znění pozdějších předpisů.
 "3f) § 8 odst. 2 a § 7b zákona č. 634/1992 Sb., ve znění pozdějších předpisů.
 3g) Zákon č. 219/2000 Sb., o majetku České republiky a jejím vystupování v právních vztazích, ve znění pozdějších předpisů.".
 a) organizační složky a příspěvkové organizace státu nebo územních samosprávných celků, zřízené za účelem poskytování sociální péče nebo působících v oblasti zdravotnictví nebo školství,3h) nebo
 b) jiné právnické osoby,3i) pokud splňují následující podmínky:
 a) neprodleně odstranit a zničit prvky porušující práva duševního vlastnictví,
 b) použít výrobky nebo zboží pouze k humanitárním účelům na území České republiky, a
 c) přijmout opatření k zabránění zneužití výrobků nebo zboží a jejich opětovnému uvedení do obchodního styku.
 3h) Například zákon č. 114/1988 Sb., o působnosti orgánů České republiky v sociálním zabezpečení, ve znění pozdějších předpisů, vyhláška č. 182/1991 Sb., kterou se provádí zákon o sociálním zabezpečení a zákon České národní rady o působnosti orgánů České republiky v sociálním zabezpečení, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 109/2002 Sb., o výkonu ústavní výchovy nebo ochranné výchovy ve školských zařízeních a o preventivně výchovné péči ve školských zařízeních a o změně dalších zákonů, vyhláška č. 242/1991 Sb., o soustavě zdravotnických zařízení zřizovaných okresními úřady a obcemi.
 3i) Například zákon č. 248/1995 Sb., o obecně prospěšných společnostech a o změně a doplnění některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 227/1997 Sb., o nadacích a nadačních fondech a o změně a doplnění některých souvisejících zákonů (zákon o nadacích a nadačních fondech), ve znění zákona č. 210/2002 Sb., zákon č. 83/1990 Sb., o sdružování občanů, ve znění pozdějších předpisů.
 3j) § 51 občanského zákoníku.
 3k) Například zákon č. 563/1991 Sb., o účetnictví, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 337/1992 Sb., o správě daní a poplatků, ve znění pozdějších předpisů.".
 7) § 7b zákona č. 64/1986 Sb., ve znění pozdějších předpisů.".


text:
Stipendijní řád MU | Masarykova univerzita
 Zde se nacházíte: Masarykova univerzita O univerzitě Úřední deska Stipendijní řád MU
 Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy registrovalo podle § 36 odst. 2 zákona č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách), dne 2. června 2017 pod čj. MSMT-15991/2017 Stipendijní řád Masarykovy univerzity.
 (ve znění účinném od 1. července 2017)
 Stipendijní řád Masarykovy univerzity (dále jen „Řád“) upravuje v souladu s § 91 zákona č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách), ve znění pozdějších předpisů, (dále jen „zákon“) a čl. 35 Statutu Masarykovy univerzity (dále jen „Statut MU“) podmínky a postup při poskytování stipendií studentům Masarykovy univerzity (dále jen „MU“).
 (1) Studentům mohou být přiznána stipendia hrazená z příspěvku ze státního rozpočtu na vzdělávací a vědeckou a výzkumnou, vývojovou a inovační, uměleckou nebo další tvůrčí činnost (dále jen „tvůrčí činnost“), z dotace ze státního rozpočtu (dále jen „dotace“), ze stipendijního fondu či z jiných uznatelných zdrojů.
 (2) Stipendia jsou na MU přiznávána:
 a) v rámci stipendijních programů vyhlašovaných podle části druhé tohoto Řádu;
 b) mimo stipendijní programy jako stipendia podle části třetí tohoto Řádu;
 c) jako stipendium mimořádné v případech zvláštního zřetele hodných podle § 91 odst. 2 písm. e) zákona.
 Stipendia přiznávaná v rámci stipendijních programů
 (1) Stipendijní program je oprávněn vyhlásit:
 c) ředitel vysokoškolského ústavu (dále jen „správce stipendijního programu“).
 (2) Stipendijní program musí obsahovat zejména určení:
 a) účelu stipendijního programu,
 b) doby trvání stipendijního programu,
 c) okruhu studentů, jimž může být stipendium podle stipendijního programu přiznáno, případně určení podmínek, při jejichž splnění lze stipendium přiznat,
 d) zdrojů financování stipendií přiznávaných podle stipendijního programu v souladu s pravidly hospodaření MU,
 e) výše stipendia či způsobu určení jeho výše,
 f) podrobnosti o náležitostech žádosti o přiznání stipendia, místo a způsob jejího podávání, nebo okruh oprávněných osob navrhnout přiznání stipendia z moci úřední.
 (3) Má-li být zdrojem financování stipendií v rámci stipendijního programu příspěvek ze státního rozpočtu na vzdělávací a tvůrčí činnost (dále jen „příspěvek“) nebo dotace ze státního rozpočtu, je třeba to ve stipendijním programu výslovně stanovit a při jeho vyhlášení dodržet podmínky uvedené v § 91 odst. 2 a 4 zákona.
 (4) Stipendijní program je vyhlášen formou opatření správce stipendijního programu, a to jeho uveřejněním ve veřejné části internetových stránek MU, nebo té součásti MU, pro níž je vyhlášen.
 (5) Evidence stipendijních programů je vedena jednotně a musí být trvale přístupná prostřednictvím Informačního systému MU.
 Přiznávání stipendií podle stipendijních programů
 Stipendium podle stipendijního programu přiznává správce stipendijního programu. Je-li jím rektor či děkan, může přenést výkon pravomoci přiznat stipendium na jím pověřeného prorektora či proděkana.
 Stipendia přiznávaná mimo stipendijní programy
 Mimo stipendijní programy může být přiznáno:
 a) stipendium na podporu studia v doktorském studijním programu,
 b) stipendium na podporu tvůrčí činnosti,
 c) stipendium na podporu ubytování,
 d) stipendium na podporu mobility,
 e) stipendium podle § 91 odst. 3 zákona.
 (1) Stipendium na podporu studia v doktorském studijním programu dle § 91 odst. 4


text:
písm. c) zákona lze přiznat studentovi v prezenční formě studia v doktorském studijním programu po standardní dobu studia. V případě, kdy po započtení všech dob předchozích neúspěšných studií v doktorských studijních programech byla překročena standardní doba studia v aktuálním studijním programu, lze stipendium nepřiznat.
 (2) Stipendium se přiznává v pravidelně se opakující měsíční výši. Nárok na stipendium zaniká ke konci kalendářního měsíce, v němž došlo k:
 a) přerušení studia,
 b) ukončení studia,
 c) změně formy studia,
 d) uplynutí doby studia, po kterou se přiznává stipendium, nebo
 e) nabytí právní moci rozhodnutí vydaného podle čl. 13 odst. 3 tohoto Řádu. O nastoupení podmínek podle písm. a) až d) se vydává rozhodnutí, a to i v předstihu.
 (3) Rozhodnutí o přiznání stipendia na podporu studia v doktorském studijním programu se vydává z moci úřední, a to do 30 dnů ode dne zápisu do studia nebo ode dne opětovného zápisu do studia po přerušení.
 (4) Minimální měsíční výši stipendia na podporu studia v doktorském studijním programu stanoví rektor opatřením pro daný kalendářní rok poté, co Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy (dále jen „MŠMT“) zveřejní výši výpočtového stipendia v doktorském studijním programu, kterou použilo při stanovení příspěvku MU pro daný kalendářní rok.
 (5) Tento článek nedopadá na situace, kdy bylo studentovi přiznáno MŠMT stipendium na podporu studia cizinců na veřejných vysokých školách v České republice a na studenty v cizojazyčných programech tam, kde není dotace na stipendium MŠMT poskytnuta.
 (6) Stipendium na podporu studia v doktorském studijním programu přiznává:
 a) děkan fakulty, na níž je student oprávněný podle odstavce 1 zapsán,
 b) prorektor určený rektorem, jde-li o studenta zapsaného do studia ve studijním programu uskutečňovaném MU, nebo ředitel vysokoškolského ústavu, jde-li o studenta zapsaného do studia ve studijním programu uskutečňovaném MU a vysokoškolským ústavem.
 Stipendium na podporu tvůrčí činnosti
 (1) Stipendium na podporu tvůrčí činnosti lze přiznat studentovi v souladu s § 91 odst. 2 písm. b) zákona za vynikající výzkumné, vývojové a inovační, umělecké nebo jiné tvůrčí výsledky a v souladu s § 91 odst. 2 písm. c) na výzkumnou, vývojovou a inovační činnost. Pravidla pro přiznávání stipendií v rámci programů Grantové agentury MU stanoví dále předpisy této agentury.
 (2) Stipendium na podporu tvůrčí činnosti přiznává:
 a) prorektor určený rektorem, jde-li o tvůrčí činnost v rámci celé MU,
 b) děkan fakulty nebo ředitel vysokoškolského ústavu, jde-li o tvůrčí činnost v rámci fakulty nebo vysokoškolského ústavu.
 (1) Stipendium na podporu ubytování se v souladu s § 91 odst. 2 písm. e) zákona přiznává studentovi, který:
 a) je zapsán ve studijním programu v prezenční formě studia;
 b) je v takovém studijním programu zapsán jako ve svém prvním studijním programu na vysoké škole v České republice, ledaže je zapsán ve svém prvním magisterském studijním programu navazujícím na studijní program bakalářský, jde-li o absolventa bakalářského studijního programu, nebo ve svém prvním doktorském studijním programu, jde-li o absolventa magisterského studijního programu;
 c) nepřekročil standardní dobu studia stanovenou pro kterýkoli ze studijních programů, v nichž je souběžně zapsán;
 d) nemá trvalé bydliště na území Statutárního města Brna (okresu Brno-město);


text:
e) není příjemcem stipendia podle stipendijního programu vyhlášeného ministrem školství, mládeže a tělovýchovy v souladu s § 91 odst. 6 zákona;
 f) potvrdil splnění výše uvedených podmínek a vyjádřil svůj zájem být příjemcem ubytovacího stipendia, a to vše v určené aplikaci v informačním systému MU.
 (2) Splnění podmínek nároku na stipendium na podporu ubytování podle odstavce 1 se ověřuje na základě údajů v matrice studentů vedené podle čl. 34 Statutu MU. Platí, že podmínka stanovená odstavcem 1 písm. b) je zachována, je-li student zapsán ve studijním programu, do něhož přestoupil ze studijního programu uvedeného v odstavci 1 písm. b). Při ověření splnění podmínky podle odstavce 1 písm. b) se nepřihlíží ke studiu ve studijním programu, do něhož se uchazeč zapsal a které ukončil v období od 1. května do 30. října téhož kalendářního roku.
 (3) Stipendium na podporu ubytování se přiznává dvakrát ročně. Prvé stipendijní období začíná 1. ledna a končí 30. června, druhé stipendijní období začíná 1. července a končí 31. prosince. Studentům zapsaným v průběhu stipendijního období lze stipendium na podporu ubytování přiznat i jen na část stipendijního období po jejich zápisu do studia, aniž by to mělo vliv na výši přiznaného stipendia na podporu ubytování.
 (4) Podrobnosti o způsobu ověření podmínek pro přiznání stipendia uvedených v odstavci 1, termíny sběru údajů, výši stipendia a uvedení dalších údajů nutných pro výplatu ubytovacího stipendia stanoví rektor opatřením.
 (5) Stipendium na podporu ubytování přiznává prorektor určený rektorem. Tento je oprávněn rovněž k udělení výjimky z podmínek uvedených v odstavci 1 tohoto článku. U žádostí o výjimku podaných studenty evidovanými ve Středisku pro pomoc studentům se specifickými nároky (dále jen „SPSSN“) bude při rozhodování o výjimce přihlédnuto ke stanovisku ředitele SPSSN.
 Stipendium na podporu mobility
 (1) Stipendium na podporu mobility lze přiznat:
 a) v souladu s § 91 odst. 4 písm. a) zákona studentovi MU k částečnému pokrytí nákladů spojených se studiem na zahraniční vysoké škole,
 b) v souladu s § 91 odst. 4 písm. b) zákona studentovi zahraniční vysoké školy k částečnému pokrytí nákladů spojených se studiem na MU.
 (2) Stipendium na podporu mobility přiznává na žádost osoby oprávněné podle odstavce 1 prorektor určený rektorem.
 Stipendium v případě tíživé sociální situace
 (1) Stipendium v případě tíživé sociální situace je studentovi přiznáno při splnění podmínek uvedených v § 91 odst. 3 zákona.
 (2) Podrobnosti o způsobu ověření podmínek pro přidělení stipendia, termíny sběru a uvedení dalších údajů nutných pro výplatu stipendia udělovaného v případě tíživé sociální situace stanoví rektor opatřením.
 (3) Stipendium v případě tíživé sociální situace studenta přiznává prorektor určený rektorem.
 (1) Mimořádné stipendium lze studentovi v souladu s § 91 odst. 2 písm. e) zákona přiznat v případech zvláštního zřetele hodných, a to i z moci úřední.
 (2) Mimořádné stipendium přiznává rektor, děkan nebo ředitel vysokoškolského ústavu. Výkon pravomoci přiznat stipendium může být přenesen na pověřeného prorektora či proděkana.
 (1) V řízení podle tohoto Řádu se postupuje podle § 68 zákona. Pokud zákon a tento řád nestanoví jinak, postupuje se podle zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění


text:
pozdějších předpisů (dále jen „správní řád“).
 (2) Stipendium lze přiznat jen tomu, kdo je v době podání žádosti i v den vydání rozhodnutí studentem MU. Absolventovi lze vyplatit stipendium do 30 dnů po ukončení studia.
 (3) Stipendium lze přiznat na žádost, nebo z moci úřední. Je-li vydáno rozhodnutí z moci úřední, je řízení zahájeno vydáním rozhodnutí. Je-li stipendium přiznáváno na základě žádosti, je řízení zahájeno dnem, kdy byla žádost doručena rektorovi, děkanovi, či řediteli vysokoškolského ústavu.
 (4) Povinnými náležitostmi žádosti jsou osobní jméno a příjmení studenta, UČO, datum narození, adresa místa trvalého pobytu, popřípadě korespondenční adresa pro doručování, nelze-li doručovat prostřednictvím elektronického informačního systému, číslo bankovního účtu, na nějž má být stipendium zasláno, předmět žádosti a v případě, kdy není žádost podávána prostřednictvím Informačního systému MU, podpis. Další náležitosti žádosti mohou stanovit opatření a předpisy uvedené v čl. 7, 8 a 10. Neobsahuje-li žádost předepsané náležitosti či trpí jinými vadami, bude studentovi nabídnuta pomoc s odstraněním nedostatků, nebo bude vyzván k jejich odstranění a bude mu k tomu poskytnuta přiměřená lhůta (§ 37 odst. 3 správního řádu).
 (5) Zjistí-li rozhodující orgán, že nastala skutečnost, která odůvodňuje zastavení řízení (§ 66 správního řádu), bez dalšího je usnesením zastaví.
 Odnětí a snížení stipendia
 (1) Oprávnění přiznat stipendium zahrnuje rovněž oprávnění rozhodnout o jeho odnětí nebo o jeho snížení.
 (2) Orgán, který stipendium přiznal, rozhodne o jeho odnětí či snížení tam, kde student přestane splňovat podmínky přiznání stipendia, nebo podmínky jeho realizace uvedené v rozhodnutí, v opatření vyhlašujícím stipendijní program či v opatřeních a předpisech uvedených v tomto Řádu.
 (3) U stipendia na podporu studia v doktorském studijním programu podle čl. 6 lze rozhodnout o jeho odnětí pro neplnění individuálního studijního plánu v případě, kde odnětí navrhne děkanovi oborová rada doktorského studijního programu.
 (4) Řízení o odnětí a snížení stipendia je zahájeno oznámením o zahájení řízení. Student má právo nahlédnout do podkladů rozhodování (§ 38 správního řádu).
 (1) Rozhodnutí se vyhotovuje v písemné formě. Musí obsahovat výrok o přiznání/nepřiznání/snížení/odnětí stipendia (§ 68 odst. 2 správního řádu), odůvodnění (§ 68 odst. 3 správního řádu) a poučení o možnosti podat odvolání (§ 68 odst. 5 správního řádu). V případě přiznání stipendia obsahuje rozhodnutí i jeho výši, způsob vyplacení a termín či termíny výplaty.
 (2) Rozhodnutí se doručuje způsobem uvedeným v čl. 36 Statutu MU.
 (3) Rozhodnutí nabývá právní moci:
 a) den poté, kdy marně uplyne lhůta pro podání odvolání proti rozhodnutí,
 b) den poté, kdy se student písemně vzdal práva podat odvolání proti rozhodnutí,
 c) den poté, kdy student vzal zpět podané odvolání, nebo
 d) den poté, kdy bylo studentovi doručeno rozhodnutí rektora o odvolání proti rozhodnutí.
 (1) Proti rozhodnutí může student podat odvolání ve lhůtě 30 dnů ode dne následujícího po jeho oznámení (§ 68 odst. 4 zákona). V odvolání musí být kromě náležitostí uvedených v čl. 12 odst. 4 větě první uvedeno, v čem je spatřován rozpor rozhodnutí nebo řízení, které mu předcházelo, s právními předpisy anebo vnitřními předpisy MU nebo její součásti. Další náležitosti odvolání upravuje § 81 správního řádu.
 (2) Odvolání


text:
se podává u orgánu, který napadené rozhodnutí vydal.
 (3) Orgán, který napadené rozhodnutí vydal, může rozhodnutí zrušit nebo změnit, pokud tím plně vyhoví odvolání. Pokud neshledá důvody pro postup podle věty první, předá spis bez zbytečného odkladu odvolacímu správnímu orgánu. Odvolacím správním orgánem je rektor (§ 68 odst. 5 zákona).
 (4) Rozhodnutí v odvolacím řízení vydá rektor ve lhůtě 30 dnů. Lhůta počíná běžet dnem předání spisu rektorovi. Proti rozhodnutí rektora se nelze dále odvolat.
 (1) Stipendium se po nabytí právní moci rozhodnutí o jeho přiznání vyplácí jednorázově nebo ve splátkách, jejichž počet, výše jednotlivých splátek a termíny splatnosti jsou stanoveny rozhodnutím o přiznání stipendia. Nelze-li stipendium pro překážku na straně studenta vyplatit ve stanoveném termínu, rozhodne orgán, který stipendium přiznal o stanovení náhradního termínu splatnosti, o odnětí stipendia nebo jeho snížení.
 (2) Stipendium se vyplácí bezhotovostně na bankovní účet určený studentem. Stipendium se vyplácí v českých korunách.
 (3) Při přiznání stipendia, nejde-li o stipendium podle čl. 8 a podle čl. 10, lze na žádost studenta rozhodnout o způsobu výplaty odlišném od ustanovení odstavce 2.
 Zveřejňování informací o stipendiích
 MU, fakulty i vysokoškolské ústavy zveřejní ve veřejné části internetových stránek do 31. března každého roku zprávu o stipendiích za uplynulý kalendářní rok. Ta obsahuje zejména vyhlášené stipendijní programy, počet studentů, kteří obdrželi stipendium včetně stipendia mimořádného a celkovou částku vyplacenou v kalendářním roce na stipendia. Akademický senát MU, nebo akademický senát fakulty mohou s ohledem na ochranu osobních údajů určit některé další zveřejňované údaje o poskytnutí stipendií.
 (1) Stipendia přiznaná podle dosavadních předpisů jsou i po dni nabytí účinnosti tohoto Řádu vyplácena podle podmínek stanovených v rozhodnutí o jejich přiznání.
 (2) Stipendijní programy vyhlášené podle Stipendijního řádu Masarykovy univerzity registrovaného MŠMT dne 13. dubna 2006 pod čj. 8 096/2006-30, ve znění pozdějších změn a doplňků, zůstávají v platnosti i po nabytí účinnosti tohoto Řádu.
 (3) Započtení neúspěšně absolvovaného doktorského studia do standardní doby studia dle čl. 6 odst. 1 se uplatní u studentů zapsaných ke studiu od 1. 9. 2017.
 (1) Zrušuje se Stipendijní řád Masarykovy univerzity registrovaný MŠMT dne 13. dubna 2006 pod čj. 8 096/2006-30, ve znění pozdějších změn a doplňků.
 (2) Tento Řád byl schválen podle § 9 odst. 1 písm. b) bodu 3 zákona Akademickým senátem MU dne 15. května 2017.
 (3) Tento Řád nabývá platnosti podle § 36 odst. 4 zákona dnem registrace MŠMT.


text:
TK Czech Development III s.r.o. IČO: 26416476, Praha, výpis z rejstříku (10.08.2020) | Euro.cz
 Firma TK Czech Development III s.r.o. IČO 26416476
 TK Czech Development III s.r.o. má aktuální nebo historický záznam v těchto rejstřících: obchodní rejstřík, živnostenský rejstřík.
 TK Czech Development III s.r.o. (26416476) je Společnost s ručením omezeným. Sídlí na adrese Karolinská 650/1, Praha 186 00. Do obchodního rejtříku byla zapsána dne 6. 12. 2000 a je stále aktivní. TK Czech Development III s.r.o. nemá žádnou provozovnu a jednu živnost.
 Jako zdroj dat o TK Czech Development III s.r.o. nám sloužily tyto stránky:
 Detailní informace o TK Czech Development III s.r.o. na Justice.cz
 Detailní informace o TK Czech Development III s.r.o. na rzp.cz
 Výpis dat pro TK Czech Development III s.r.o. na portále firmy.euro.cz obsahuje pouze takové informace, které lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
 Základní údaje TK Czech Development III s.r.o.
 C 80519
 26416476
 TK Czech Development III s.r.o.
 Aktuální kontaktní údaje TK Czech Development III s.r.o.
 Kapitál TK Czech Development III s.r.o.
 Sídlo TK Czech Development III s.r.o.
 Karolinská 650/1 , Praha 186 00 14.2.2006
 náměstí Republiky 2090/3 , Praha 110 00 8.11.2001 - 14.2.2006
 Staroměstké nám. 20 , 110 00 Praha 1 Česká republika
 6.12.2000 - 8.11.2001
 Předmět podnikání TK Czech Development III s.r.o.
 Předmět činnosti TK Czech Development III s.r.o.
 činnost realitní kanceláře 6.12.2000 - 26.5.2009
 koupě zboží za účelem jeho dalšího prodeje a prodej 6.12.2000 - 26.5.2009
 činnost organizačních a ekonomických poradců 6.12.2000 - 26.5.2009
 technicko-inženýrská činnost v investiční výstavbě 6.12.2000 - 26.5.2009
 poradenská a konzultační činnost v investiční výstavbě 6.12.2000 - 26.5.2009
 technicko-inženýrská činnost ve stavebnictví 6.12.2000 - 26.5.2009
 poradenská a konzultační činnost ve stavebnictví 6.12.2000 - 26.5.2009
 vedení firmy TK Czech Development III s.r.o.
 Statutární orgán TK Czech Development III s.r.o.
 Za společnost jednají vždy dva jednatelé společnosti společně. 5.6.2014
 Společnost má tři jednatele. Jménem společnosti jednají vždy dva jednatelé společně ve všech věcech. Při podepisování jménem společnosti připojí dva jednatelé svůj podpis k vytištěné nebo napsané obchodní firmě společnosti. 10.6.2003 - 5.6.2014
 Způsob jednání za společost: Jednatelé jsou oprávněni jednat za společnost a podepisovat jejím jménem společně. Při podepisování za společnost jednatelé připojí svůj podpis k vytištěnému nebo napsanému jménu společnosti. 6.12.2000 - 10.6.2003
 Roman Vachta 17.12.2013
 K Sídlišti 637 , Velim 281 01
 Mogens Pedersen 16.12.2017
 V přístavu 1586/2 , Praha 170 00
 ing. Jan Valenta 6.12.2000 - 24.1.2002
 Trojská 130/148 , Praha 171 00
 Ing. Vladimír Budinský 10.6.2003 - 1.4.2004
 Per Larsen 24.1.2002 - 30.4.2004
 Za Dvorem 528 , Horoměřice 252 62
 Hans Villadsen 6.12.2000 - 14.6.2004
 Ruská 473/8 , Praha 101 00
 Alexandra Cvrkalová 30.4.2004 - 14.6.2004
 Na Viničkách 1481/42 , Praha 153 00
 Alexandra Němcová 14.6.2004 - 21.2.2005
 Soren Hyllekvist 14.6.2004 - 26.1.2006
 Zelená 1083/17 , Praha 160 00
 Michaela Svobodová 21.2.2005 - 26.1.2006
 Hradešínská 963/71 , Praha 101 00
 Ing. Pavel Škvára 26.1.2006 - 4.7.2007
 Dělnická 443 , Dolní Břežany 252 41
 Thomas Hannibal Villadsen 30.4.2004 - 22.9.2008
 Šlikova 309/55 , Praha 169 00


text:
Ing. Luděk Čermák 26.1.2006 - 26.5.2009
 140 , Velké Popovice 251 69
 Thomas Hannibal Villadsen 22.9.2008 - 17.2.2012
 Hanzelkova 2651/13 , Praha 160 00
 Ing. Michal Blovský 26.5.2009 - 17.2.2012
 Táborská 1609 , 251 01 Říčany u Prahy Česká republika
 Ing. Rostislav Novák 4.7.2007 - 9.9.2013
 Nad Mlýnem 492 , Dolní Břežany 252 41
 Lenka Čapková 17.2.2012 - 9.9.2013
 Slunný vrch 779 , Zruč nad Sázavou 285 22
 Mogens Pedersen 17.2.2012 - 9.9.2013
 Křižovnická 97/8 , Praha 110 00
 Michal Augustýn 9.9.2013 - 17.12.2013
 Lenka Čapková 9.9.2013 - 24.3.2016
 Na Oblouku 297 , Mirošovice 251 66
 Mogens Pedersen 9.9.2013 - 16.12.2017
 Zbrojnická 231/15 , Praha 162 00
 Sbírka Listin TK Czech Development III s.r.o.
 C 80519/SL 71 zakladatelské dokumenty Městský soud v Praze 7.9.2015 9.9.2015 16.9.2015 4
 C 80519/SL 70 ostatní rozhodnutí jediného společníka Městský soud v Praze 18.6.2015 21.7.2015 28.7.2015 2
 C 80519/SL 69 zpráva o vztazích k 31.1.2015 Městský soud v Praze 31.1.2015 21.7.2015 28.7.2015 5
 C 80519/SL 68 účetní závěrka [2014] příloha k 31.1.2015 Městský soud v Praze 31.1.2015 21.7.2015 28.7.2015 9
 C 80519/SL 67 účetní závěrka [2014] ÚZ k 31.1.2015 Městský soud v Praze 31.1.2015 21.7.2015 28.7.2015 5
 C 80519/SL 66 účetní závěrka [2013] příloha ke dni 31.1.2014 Městský soud v Praze 31.1.2014 27.8.2014 4.11.2014 9
 C 80519/SL 65 účetní závěrka [2013] ke dni 31.1.2014 Městský soud v Praze 31.1.2014 27.8.2014 4.11.2014 5
 C 80519/SL 64 zpráva o vztazích r.2013 Městský soud v Praze 31.1.2014 27.8.2014 4.11.2014 4
 C 80519/SL 63 ostatní Rozhodnutí jediného společníka Městský soud v Praze 30.6.2014 27.8.2014 4.11.2014 2
 C 80519/SL 62 zakladatelské dokumenty, notářský zápis NZ 3381/2014 Městský soud v Praze 3.6.2014 4.6.2014 16.6.2014 14
 C 80519/SL 61 ostatní rozhodnutí jediného společníka Městský soud v Praze 3.12.2013 11.12.2013 30.12.2013 7
 C 80519/SL 60 ostatní rozhodnutí jediného společníka Městský soud v Praze 26.8.2013 6.9.2013 9.9.2013 7
 C 80519/SL 59 účetní závěrka [2012] příloha 31.1.2013 Městský soud v Praze 31.1.2013 18.6.2013 19.6.2013 9
 C 80519/SL 58 účetní závěrka [2012] Městský soud v Praze 31.1.2013 18.6.2013 19.6.2013 5
 C 80519/SL 57 ostatní rozhodnutí jed.společníka Městský soud v Praze 31.1.2012 12.7.2012 2.8.2012 2
 C 80519/SL 56 účetní závěrka, zpráva o vztazích příloha ke dni 31.1.2012 Městský soud v Praze 31.1.2012 12.7.2012 2.8.2012 13
 C 80519/SL 55 ostatní rozh.jed.spol. Městský soud v Praze 9.1.2012 21.2.2012 1
 C 80519/SL 54 ostatní -rozhod.jed.společníka Městský soud v Praze 29.8.2011 21.9.2011 22.9.2011 2
 C 80519/SL 53 zpráva o vztazích k 31.1.2011 Městský soud v Praze 31.1.2011 21.9.2011 22.9.2011 4
 C 80519/SL 52 účetní závěrka k 31.1.2011-příloha Městský soud v Praze 31.1.2011 21.9.2011 22.9.2011 9
 C 80519/SL 51 účetní závěrka k 31.1.2011 Městský soud v Praze 31.1.2011 21.9.2011 22.9.2011 4
 C 80519/SL 50 ostatní rozhodnutí jediného akcionáře Městský soud v Praze 30.7.2010 15.10.2010 16.10.2010 2
 C 80519/SL 49 zpráva o vztazích k 31.1.2010 Městský soud v Praze 31.1.2010 15.10.2010 16.10.2010 4
 C 80519/SL 48 účetní závěrka k 31.1.2010-příloha Městský soud v Praze 31.1.2010 15.10.2010 16.10.2010 10
 C 80519/SL 47 účetní závěrka k 31.1.2010 Městský soud v Praze 31.1.2010 15.10.2010 16.10.2010 4


text:
C 80519/SL 46 ostatní rozhodnutí jediného společníka Městský soud v Praze 23.6.2009 7.8.2009 8.8.2009 2
 C 80519/SL 45 zpráva o vztazích k 31.1.2009 Městský soud v Praze 31.1.2009 7.8.2009 8.8.2009 4
 C 80519/SL 44 účetní závěrka k 31.1.2009-příloha Městský soud v Praze 31.1.2009 7.8.2009 8.8.2009 9
 C 80519/SL 43 účetní závěrka k 31.1.2009-VZZ Městský soud v Praze 31.1.2009 7.8.2009 8.8.2009 1
 C 80519/SL 42 účetní závěrka k 31.1.2009-rozvaha Městský soud v Praze 31.1.2009 7.8.2009 8.8.2009 2
 C 80519/SL 41 ostatní -rozhod.jedin.společ. Městský soud v Praze 28.4.2009 27.5.2009 2
 C 80519/SL 40 podpisové vzory Městský soud v Praze 21.5.2009 27.5.2009 3
 C 80519/SL 39 zpráva o vztazích Městský soud v Praze 31.1.2008 5.11.2008 6.11.2008 5
 C 80519/SL 38 účetní závěrka k datu 31.1.2008 Městský soud v Praze 31.1.2008 5.11.2008 6.11.2008 15
 C 80519/SL 37 ostatní -rozhod.jedin.spol. Městský soud v Praze 29.9.2008 5.11.2008 6.11.2008 2
 C 80519/SL 36 účetní závěrka k 31.1.2007-př.o zm.vlast.kap. Městský soud v Praze 31.1.2007 30.7.2007 31.7.2007 2
 C 80519/SL 35 účetní závěrka k 31.1.2007-př.o peň.tocích Městský soud v Praze 31.1.2007 30.7.2007 31.7.2007 2
 C 80519/SL 34 účetní závěrka k 31.1.2007-VZZ Městský soud v Praze 31.1.2007 30.7.2007 31.7.2007 2
 C 80519/SL 33 účetní závěrka k 31.1.2007-rozvaha Městský soud v Praze 31.1.2007 30.7.2007 31.7.2007 3
 C 80519/SL 32 účetní závěrka k 31.1.2007-příloha Městský soud v Praze 31.1.2007 30.7.2007 31.7.2007 10
 C 80519/SL 31 zpráva o vztazích k 31.1.2007 Městský soud v Praze 31.1.2007 30.7.2007 31.7.2007 4
 C 80519/SL 30 ostatní -rozh.jed.společ. Městský soud v Praze 7.6.2007 30.7.2007 31.7.2007 3
 C 80519/SL 29 ostatní - prohláš. společ. Městský soud v Praze 26.6.2007 12.7.2007 3
 C 80519/SL 28 ostatní - rozh.společníka Městský soud v Praze 22.6.2007 12.7.2007 3
 C 80519/SL 27 podpisové vzory Městský soud v Praze 26.6.2007 12.7.2007 3
 C 80519/SL 26 účetní závěrka k 31.1.2006+zpr.o vzt. Městský soud v Praze 31.1.2006 26.7.2006 31.7.2006 19
 C 80519/SL 25 ostatní rozh. jed. spol. Městský soud v Praze 9.1.2006 29.5.2006 0
 C 80519/SL 24 podpisové vzory 2x Městský soud v Praze 17.1.2006 29.5.2006 0
 C 80519/SL 22 podpisové vzory Městský soud v Praze 18.4.2006 19.4.2006 21.4.2006 0
 C 80519/SL 21 účetní závěrka k 31.1.2002+příl. Městský soud v Praze 31.1.2002 8.3.2006 10.3.2006 12
 C 80519/SL 20 účetní závěrka k 31.1.2003+příl. Městský soud v Praze 31.1.2003 8.3.2006 10.3.2006 11
 C 80519/SL 19 ostatní - zpr. o vztazích k 31.1.04 Městský soud v Praze 3.1.2006 8.3.2006 10.3.2006 0
 C 80519/SL 23 zakladatelské dokumenty, notářský zápis NZ 76/2006 Městský soud v Praze 8.2.2006 14.2.2006 0
 C 80519/SL 18 ostatní - příl. ÚZ r.2003 Městský soud v Praze 31.12.2003 31.8.2005 5.9.2005 0
 C 80519/SL 17 účetní závěrka k 31.1.2004+zpr.o vzt. Městský soud v Praze 31.1.2004 31.8.2005 5.9.2005 13
 C 80519/SL 15 účetní závěrka k 31.1.2005+zpr.o vzt. Městský soud v Praze 31.1.2005 29.6.2005 12.7.2005 0
 C 80519/SL 14 ostatní rozh.jed.spol. Městský soud v Praze 30.5.2005 29.6.2005 12.7.2005 2
 C 80519/SL 13 ostatní -rozhod.jed.společníka Městský soud v Praze 14.1.2005 25.4.2005 0
 C 80519/SL 16 ostatní -pr.jed.spol.,odst.z fce jed. Městský soud v Praze 27.2.2004 22.3.2005 0
 C 80519/SL 3 podpisové vzory


text:
Městský soud v Praze 24.1.2005 4.2.2005 0
 C 80519/SL 12 ostatní rozh. jed. spol. Městský soud v Praze 31.3.2004 4.2.2005 0
 C 80519/SL 11 podpisové vzory 2x Městský soud v Praze 15.4.2004 4.2.2005 0
 C 80519/SL 9 podpisové vzory Městský soud v Praze 17.5.2004 27.10.2004 0
 C 80519/SL 10 ostatní rozh. jed. spol. Městský soud v Praze 5.5.2004 27.10.2004 0
 C 80519/SL 8 zakladatelské dokumenty, notářský zápis NZ 65/2003 Městský soud v Praze 13.2.2003 8.12.2003 8.12.2003 0
 C 80519/SL 7 ostatní rozhodnutí jediného společníka Městský soud v Praze 25.2.2003 8.12.2003 8.12.2003 0
 C 80519/SL 6 podpisové vzory Městský soud v Praze 4.3.2003 8.12.2003 8.12.2003 0
 C 80519/SL 5 zakladatelské dokumenty Městský soud v Praze 29.6.2001 19.11.2001 0
 C 80519/SL 4 smlouvy o převodu obchod. podílu Městský soud v Praze 30.4.2001 19.11.2001 0
 C 80519/SL 2 notářský zápis NZ 238/2001 Městský soud v Praze 21.6.2001 19.11.2001 0
 C 80519/SL 1 zakladatelské dokumenty, notářský zápis NZ 469/2000 Městský soud v Praze 26.10.2000 15.1.2001 0
 Živnosti a provozovny TK Czech Development III s.r.o.
 Živnost č. 2 Technicko-inženýrská činnost ve stavebnictví
 Živnost č. 5 Poradenská a konzultační činnost ve stavebnictví
 Živnost č. 6 Technicko-inženýrská činnost v investiční výstavbě
 Živnost č. 8 Poradenská a konzultační činnost v investiční výstavbě
 Ing. Roman Vachta
 TK Czech Development III s.r.o. - 26416476 - Praha
 Společenství vlastníků jednotek domu Soběslav, Na Svépomoci 435/III a 436/III - 26075458 - Soběslav
 Společenství vlastníků jednotek domu čp. 496/III a 497/III v Jindřichově Hradci - 26054221 - Jindřichův Hradec
 Společenství vlastníků domu 623/III, 624/III v Klatovech - 26326451 - Klatovy
 Společenství vlastníků jednotek domu čp. 557/III a 558/III na sídlišti Vajgar v Jindřichově Hradci - 26048353 - Jindřichův Hradec
 Společenství vlastníků jednotek domu čp. 529/III a 530/III v Jindřichově Hradci - 26053691 - Jindřichův Hradec


text:
I. ÚS 353/05
 I.ÚS 353/05 ze dne 7. 2. 2006
 Ústavní soud rozhodl v senátě složeném z předsedy Františka Duchoně a soudců Vojena Güttlera a Ivany Janů o ústavní stížnosti stěžovatelky I. Š., zastoupené JUDr. Alenou Strnadovou, advokátkou v Liberci I, Tovaryšský vrch 1358/3, proti usnesení Nejvyššího soudu ČR sp. zn. 6 Tdo 1509/2004 ze dne 27. 1. 2005, proti usnesení Krajského soudu v Plzni sp. zn. 7 To 146/2004 ze dne 1. 7. 2004 a proti rozsudku Okresního soudu v Chebu č.j. 2 T 68/99-640 ze dne 12. 2. 2004, takto:
 Včas podanou ústavní stížností brojí stěžovatelka proti usnesení Nejvyššího soudu ČR sp. zn. 6 Tdo 1509/2004 ze dne 27. 1. 2005, jímž bylo odmítnuto její dovolání proti usnesení Krajského soudu v Plzni sp. zn. 7 To 146/2004 ze dne 1. 7. 2004, kterým bylo zamítnuto její odvolání proti rozsudku Okresního soudu v Chebu č.j. 2 T 68/99-640 ze dne 12. 2. 2004. Rozsudkem soudu I. stupně byla odsouzena za trestný čin loupeže podle § 234 odst. 1 trestního zákona a byl jí uložen trest odnětí svobody v trvání 2 let, jehož výkon byl podle § 58 odst. 1 a § 59 odst. 1 trestního zákona odložen na zkušební dobu v trvání 2 let. Napadenými rozhodnutími byla podle názoru stěžovatelky porušena ustanovení čl. 36 odst. 1 a 2, čl. 40 odst. 3 Listiny základních práv a svobod (dále jen "Listina").
 Porušení práva na spravedlivý proces spatřuje stěžovatelka zejména v následujících skutečnostech: Soud I. stupně porušil její právo na spravedlivý proces tím, že odmítl provést navrhovaný důkaz výslechem svědka F., čímž jí byla odňata možnost se obhajovat. Dále se soud I. stupně dopustil pochybení v tom, že nedostatečným způsobem popsal ve výroku o vině skutečnosti, z nichž je vyvozována její odpovědnost za trestný čin podle § 234 odst. 1 trestního zákona; soud I. stupně prý pochybil tím, že nepopsal všechny zákonné znaky trestného činu, jak mu předepisuje zákon, takže podstatným způsobem zanedbal jednu z náležitostí rozsudku. Nepřesnost výroku o vině potvrdily i soudy vyššího stupně.
 Odvolací soud se dopustil jednání - podle názoru stěžovatelky - v rozporu s čl. 36 odst. 1 Listiny tím, že odvolání jako neodůvodněné zamítl a tím jí znemožnil uplatnění jejích práv. Konkrétně pak namítá, že odvolací soud v úvahách o nedůvodnosti odvolání vycházel mimo jiné z výpovědi (jiného) poškozeného R., leč k této výpovědi neměl přihlédnout, protože stěžovatelka nebyla z jednání, ohledně něhož tento poškozený vypovídal, obviněna. Z takového postupu by bylo možno usuzovat i na porušení čl. 40 odst. 2 Listiny (presumpce neviny).
 Konečně, Nejvyšší soud prý dovolání odmítl, ačkoliv si byl nesporně vědom nedostatků zmiňovaného rozsudku, které však nepovažoval za zásadní. Tím, že celý případ uzavřel, dopustil se podle názoru stěžovatelky odepření spravedlnosti.
 Stěžovatelka navrhla, aby Ústavní soud všechna napadená rozhodnutí zrušil.
 Nejvyšší soud ČR ve svém vyjádření plně odkázal na odůvodnění svého rozhodnutí, v němž je podrobně uvedeno, proč byla i v dovolacím řízení shledána správnou právní kvalifikace skutku jako trestného činu loupeže podle § 234 odst. 1 trestního zákona i proč


text:
bylo o dovolání stěžovatelky rozhodnuto uvedeným způsobem. Krajský soud v Plzni ve svém vyjádření zcela odkázal na obsah předmětného rozhodnutí. Dále uvedl, že argumenty stěžovatelky jsou v podstatě totožné s těmi, které byly uplatněny již v odvolacím a dovolacím řízení a jimiž se obecné soudy zabývaly. Krajský soud se podle svého názoru ústavních práv stěžovatelky nedotkl. Okresní soud v Chebu ve stručném vyjádření uvedl, že učinil pokus o předvolání svědka pana F. (odkaz na č.l. 476), avšak vzhledem k tomu, že stěžovatelka neuvedla celé jméno svědka, nemohla mu být písemnost doručena, neboť podle poštovního úřadu šlo o nedostatečnou adresu. Nikdy později již stěžovatelka na výslechu tohoto svědka netrvala a neuvedla ani bližší údaje o jeho totožnosti. Dále odkázal na odůvodnění napadeného rozhodnutí, v němž je podle jeho názoru dostatečně popsán skutkový děj.
 Nejvyšší státní zastupitelství v Brně se postavení vedlejšího účastníka výslovně vzdalo. Krajské státní zastupitelství v Plzni se k věcnému obsahu ústavní stížnosti nevyjádřilo. Okresní státní zastupitelství v Chebu ve stručném vyjádření uvedlo, že považuje ústavní stížnost za zjevně neopodstatněnou.
 Za tohoto stavu Ústavní soud z citovaných vyjádření nevycházel, protože v podstatě nic nového oproti napadeným rozhodnutím nepřinášela. Pokud jde o vyjádření okresního soudu o marném pokusu doručit předvolání svědku F., byla tato skutečnost zřejmá již z obsahu soudního spisu (č.l. 476 a násl.), do něhož mohla jak stěžovatelka, tak i její právní zástupkyně, nahlédnout. Ani v tomto směru tedy nebyla tato - ve vyjádření okresního soudu uvedena skutečnost - skutečností novou, již by byla stěžovatelka do té doby nemohla seznat (srov. více na str. 4 tohoto usnesení).
 K posouzení ústavní stížnosti si Ústavní soud vyžádal i spis sp. zn. 2 T 68/99 vedený u Okresního soudu v Chebu. Ze spisu Ústavní soud zjistil, že stěžovatelka byla obžalována ze spáchání trestného činu loupeže podle § 234 odst. 1 trestního zákona spolu s dalšími spoluobžalovanými. Rozsudkem soudu I. stupně č.j. 2 T 68/99-640 ze dne 12. 2. 2004 byla odsouzena za trestný čin loupeže podle § 234 odst. 1 trestního zákona a byl jí uložen trest odnětí svobody v trvání 2 let, výkon trestu byl podle § 58 odst. 1 a § 59 odst. 1 trestního zákona odložen na zkušební dobu v trvání 2 let. Terčem trestného činu byl K. N., jehož stěžovatelka vlákala do bytu v Kamenné ulici v Chebu, kde ho další spoluobžalovaní oloupili o movité věci a o peníze.
 Proti tomuto rozsudku podala stěžovatelka odvolání, v němž namítala, že z popisu skutku není patrno, jakého jednání se měla dopustit, a proto je takový výrok nepřezkoumatelný. Dále namítala nesprávné právní posouzení skutku jako loupeže, neboť z výroku není zřejmé, čím poškozenému hrozila. Uvedla rovněž, že provedené důkazy neopodstatňují rozhodnutí soudu I. stupně, neboť existují rozpory jak ve výpovědích spoluobviněných, tak ve výpovědi poškozeného. Popírala trestnou činnost od počátku, neboť o úmyslu ostatních nevěděla. Nesouhlasila s tím, že nebyli vyslechnuti svědek F. a svědek H. Krajský soud v Plzni usnesením sp. zn. 7 To 146/2004 ze dne 1. 7. 2004 odvolání zamítl. V odůvodnění se podrobně zabýval jednotlivými námitkami.