text:
každý, jehož práva jsou správním rozhodnutím dotčena, nebo kdo alespoň tvrdí, že jeho práva jsou dotčena, což se týká každého z členů NSČU. Soud měl tedy v řízení postupovat podle správního řádu, nikoliv podle zákona č. 308/1991 Sb. , a měly tedy být provedeny stěžovateli navržené důkazy, čemuž se soud zastavením řízení vyhnul. Jde o důkaz, že v rozhodné době nebyli žadatelé o registraci statutárními představiteli NSČU, k čemuž stěžovatelé předložili podklady. Kazatel V. S. a D. K. se bez mandátu členstva prohlásili dne 26. 6. 1996 svémocně v okruhu několika pomocníků za statutární zástupce NSČU, první za člena Ústředního správního sboru (dále jen ÚSS) s funkcí tzv. superintendenta (někdy též prezidenta), a druhý za předsedu ÚSS. Veškeré jejich úkony v souvislosti s registrací nové ústavy NSČU jsou tedy neplatné od samého počátku. Obecný soud neprovedením důkazů porušil ústavní zásadu rovnosti účastníků v soudním řízení (čl. 37 odst. 3 Listiny) a bez důkazů apriorně uznal za představitele náboženské společnosti neoprávněné soukromé osoby. Názor soudu, že i pro tento případ platí pro stanovení okruhu účastníků § 16 odst. 3 zákona č. 308/1991 Sb. , je zjevnou právní fikcí, která je v rozporu s čl. 95 odst. 1 Ústavy, podle něhož je soudce vázán zákonem. Soudu podle stěžovatelů ušla i jiná podstatná podmínka registrace, kterou lze podle § 16 odst. 1 zákona č. 308/1991 Sb. provést jen tehdy, pokud jsou splněny podmínky podle § 15 uvedeného zákona. Splnění této podstatné podmínky soud vůbec nezkoumal.
 Jak stěžovatelé dále uvádějí, byli oprávněni, i bez ohledu na výše uvedené skutečnosti, dovolat se u soudu i kvalitativně vyššího stupně ochrany svých základních subjektivních práv a svobod. Podle čl. 16 odst. 1 Listiny má každý právo svobodně projevovat své náboženství sám nebo společně s jinými. Toto právo přitom nelze chápat restriktivně a stát, v němž není provedena odluka církví, zaručuje toto právo formou veřejnoprávního úkonu, tj. registrací interních norem náboženské společnosti, které jsou závazné nejen vůči členstvu, nýbrž i vůči osobám třetím v občanskoprávních vztazích. Jestliže v § 15 zákona č. 308/1991 Sb. je přímo uložena registrujícímu orgánu povinnost přezkoumat, zda registrací náboženské společnosti nebo změnou jejího statutu nejsou ohrožena práva občanů, potom je chráněn i každý člen náboženské společnosti a je oprávněn uplatnit právo na zrušení veřejnoprávní registrace, která je v rozporu se zákonem, a která ohrožuje jeho právo projevovat své náboženství společně s jinými. Bylo tak současně porušeno i základní právo stěžovatelů chráněné čl. 36 odst. 2 Listiny, zaručující soudní ochranu proti svévoli orgánů státní správy.
 Pokud jde o stížností napadená správní rozhodnutí Ministerstva kultury a jeho ministra, stěžovatelé tvrdí, že jimi došlo k porušení jejich ústavně zaručených základních práv, chráněných čl. 1 , 2 odst. 3 Ústavy a čl. 1 a čl. 36 odst. 1 Listiny. V tomto směru uvádějí, že celé řízení o jejich žádostech nemělo povahu správního řízení podle správního řádu, neboť se jím správní orgán neřídil. Překračoval veškeré správní lhůty s mimořádnými průtahy, porušoval i veškerá ustanovení o povinnosti spolehlivě zjistit před vydáním rozhodnutí skutečný stav věci a odmítal stěžovatelům umožnit


text:
nahlédnout do registračního spisu, k čemuž pak došlo teprve po stížnosti ministrovi. Výsledkem byla registrace neplatného dokumentu označeného nepravdivě jako nová ústava NSČU. Tím správní orgán vnutil svým rozhodnutím čj. 13 170/93 ze dne 6. 1. 1994 náboženské společnosti tzv. novou ústavu. Rozhodnutí čj. 15 044/94 ze dne 29. 3. 1995 o stížnosti a žádosti o zrušení neplatné registrace nemá ve skutečnosti povahu správního rozhodnutí, protože vůbec nereaguje na obsah podání stěžovatelů, a chybí zde odůvodnění, což ho činí nepřezkoumatelným. Rozhodnutí čj. 4 923/94 ze dne 12. 10. 1995 o rozkladu stěžovatelů opět upírá stěžovatelům účast v řízení a nereaguje na doložené důkazy.
 Podáním ze dne 25. 3. 1998 pak stěžovatelé doplnili svoji ústavní stížnost o argumentaci zdůvodňující přípustnost souběžného zrušení všech tří výše označených správních rozhodnutí. Důvod ospravedlňující tento požadavek spatřují stěžovatelé v podstatě v tom, že již čtvrtým rokem jsou porušována jejich základní práva a náboženské svobody a Ústavní soud je z Ústavy a zákona o Ústavním soudu příslušným ke zrušení jakýchkoliv rozhodnutí orgánů státní správy napadených ústavní stížností, která shledá za protiústavní, i když chronologicky předcházela poslednímu opravnému prostředku, který zákon k ochraně práva poskytoval.
 Současně s ústavní stížností podali stěžovatelé podle § 74 zákona č. 182/1993 Sb. ČR , o Ústavním soudu, návrh na zrušení § 250d odst. 3 o. s. ř. O tomto spojeném návrhu bylo rozhodnuto usnesením ze dne 4. 5. 1998 sp. zn. Pl. ÚS 11/98 tak, že návrh byl podle § 43 odst. 1 písm. c) zákona č. 182/1993 Sb. ČR , ve znění platném v době rozhodování, odmítnut. Po doručení tohoto usnesení Ústavní soud pokračoval v řízení o ústavní stížnosti.
 K posouzení ústavní stížnosti si Ústavní soud vyžádal vyjádření Vrchního soudu v Praze a připojil si spis tohoto soudu sp. zn. 7A 189/95.
 Ve svém obsáhlém vyjádření k ústavní stížnosti Vrchní soud v Praze uvádí svá stanoviska k jednotlivým námitkám uplatněným stěžovateli v ústavní stížnosti. K tvrzenému dotčení základního práva na soudní ochranu vrchní soud především s odkazem na znění čl. 36 odst. 1, 2 Listiny zdůrazňuje, že u soudu se lze dovolávat ochrany svých práv, nikoliv práv cizích. Za odepření spravedlnosti tak nelze považovat postup, když soud, který je podle zákona povinen za všech okolností zkoumat, zda jsou splněny podmínky řízení, dojde k závěru, že tomu tak není. Postup, kterým je ve správním soudnictví soudní ochrana zajištěna těm, kdo tvrdí, že byli na svých právech zkráceni rozhodnutím orgánu veřejné správy, je upraven v části páté o. s. ř., kde je zakotven institut žaloby proti rozhodnutí správního orgánu (hlava II.) a institut opravného prostředku (hlava III.). V daném případě se stěžovatelé domáhali přezkoumání rozhodnutí správního orgánu postupem podle hlavy druhé části páté o. s. ř., tedy žalobou. Předsedkyně senátu napadeným usnesením řízení zastavila dle ustanovení § 250d odst. 3 o. s. ř., když dospěla k závěru, že žalobci nejsou osobou oprávněnou k podání žaloby, neboť právo, o němž tvrdili, že v něm byli dotčeni napadeným rozhodnutím, nesvědčí jim jako fyzickým osobám, členům náboženské společnosti, ale jde o právo náboženské společnosti samé,

type: other


text: která je právnickou osobou a nositelkou svých práv, odlišných od práv fyzických osob, které jsou v ní sdruženy. K uvedenému závěru soud dospěl nikoliv toliko pouhou formálně právní úvahou, ale i na základě známých historických souvztažností. Církve a náboženské společnosti obecně existují nezávisle na určitém státním útvaru a neodvozují svoji moc od moci státní. Koexistence státní moci a církevní moci na území určitého státního útvaru má různou podobu. Tam, kde stát uznává vedle svého práva i samostatné právo církevní, jde o poměr koordinace obou právních systémů a vzájemného respektu. Zákon č. 308/1991 Sb. vymezuje tento poměr vzájemné koexistence na území České republiky tak, že jako předpoklad působení náboženské společnosti na jejím území a jejího uznání ze strany státu stanoví registraci náboženské společnosti (§ 4 odst. 2 a 4 zákona). Náboženská společnost spravuje své záležitosti sama, zřizuje své instituce nezávisle na státních orgánech, může vydávat vnitřní předpisy, nikoliv však v rozporu s obecně závaznými právními předpisy (§ 5 odst. 2 a § 6 zákona), a je právnickou osobou, která vystupuje v občanskoprávních vztazích, má sama způsobilost k právům a povinnostem, vlastní majetek apod., a je tedy nositelem i samostatných práv. Význam obnovy kanonického práva, resp. vnitřních předpisů církví a náboženských společností, pak odráží výraznou změnu postoje státu ve sféře suverenity - územní jurisdikce. Stát uznává samostatnost vnitřního života náboženské společnosti a nepřípustnost svého zásahu do tohoto života. Otázka, zda žaloba proti rozhodnutí o registraci změn byla podána oprávněnou osobou, byla posuzována i s ohledem na tyto skutečnosti. Z možných kombinací právních vztahů mezi subjekty: stát, náboženská společnost, věřící, církevní instituce, orgán církve atd. jde podle názoru vrchního soudu v případě registrace náboženské společnosti o právní vztah mezi státem a náboženskou společností, která hodlá vyvíjet činnost na území státu. V daném konkrétním případě pak jde o vztah státu a náboženské společnosti - právnické osoby státem uznané, která na jeho území vyvíjela činnost a byla považována za již registrovanou podle zákona č. 308/1991 Sb. , a v daném registračním řízení šlo tedy o změnu registrace údajů uvedených v § 12 a 13 tohoto zákona (konkrétně názvu a ústavy). Neregistrací náboženské společnosti, resp. neregistrací změn údajů, může pak být dotčena ve svých právech přímo náboženská společnost. Jí by bylo odepřeno uznání státem, resp. uznání změn jejího vnitřního života (obdobně § 20 odst. 2 tohoto zákona, kdy rovněž náboženská společnost může žádat o přezkoumání rozhodnutí o zrušení registrace). Na registraci pak navazují další zákony, další práva, např. i právo na hmotné zabezpečení náboženské společnosti ze strany státu. Soudní ochrana proti odmítnutí registrace, popř. odmítnutí registračních změn, je zákonem upravena speciálně, a to tak, že lze proti rozhodnutí registrujícího orgánu podat opravný prostředek k soudu. Protože pokud zákon nestanoví jinak, platí obecné předpisy o správním řízení (§ 21 zákona), nelze vyloučit ani odvolání proti kladnému rozhodnutí o registraci změny a proti rozhodnutí o něm, ani žalobu podle generální klauzule podle § 247 a násl. o. s. ř. I kladným rozhodnutím by mohla být náboženská společnost dotčena, pokud by registrující orgán nedbal mezí návrhu na registraci a


text: o své vůli jeho rámec překročil a registroval tak například změnu ve znění, v jakém nebyla navrhována apod. O stejný případ pak dle názoru soudu jde tam, kdy je sice změna registrována, ale k návrhu někoho, kdo nebyl oprávněn za náboženskou společnost jednat, tedy kdo nebyl přípravným orgánem nebo příslušným orgánem církve. Z uvedeného důvodu žaloba podaná stěžovateli byla soudem považována za žalobu podle části páté hlavy druhé o. s. ř. a podle § 247 odst. 1, § 250 odst. 2 a § 250d odst. 3 o. s. ř. byla posouzena podle citovaných ustanovení a ustálené judikatury především základní otázka, zda žalobu podala oprávněná osoba, tj. osoba, které tvrzené právo, o němž bylo rozhodnutím správního orgánu rozhodováno, příslušet mohlo, protože toliko tato osoba může být žalobcem zkráceným rozhodnutím na svém právu. Pokud je žalobce osobou, která mohla být podle hmotněprávní úpravy nositelem práva, o němž bylo v řízení jednáno a rozhodnuto (byla tedy či měla být účastníkem řízení), pak soud o žalobě jedná a nezjistí-li zkrácení žalobce na jeho tvrzeném právu, žalobu zamítne. Jestliže podle příslušné právní úpravy žalobce nositelem práva, o němž bylo rozhodnuto, není, je vyloučeno, aby soud přisuzoval, zda na tomto právu byl zkrácen, a jde tak o žalobu podanou neoprávněnou osobou. Tak tomu bylo i v tomto případě, kdy podle názoru vyjádřeného v napadeném usnesení mohlo subjektivní právo (právo na registraci změn ústavy a práva z provedené registrace plynoucí) příslušet toliko náboženské společnosti, tj. právnické osobě již registrované. Stejně tak rozhodnutí o registraci učiněné na návrh nelegitimních osob, a tedy proti vůli náboženské společnosti, se mohlo přímo dotknout práv této právnické osoby, neboť tím jí byl registrován jiný základní dokument, aniž by to byla ona, kdo vůli k této změně projevil. Soudní ochranu je možné poskytnout nositeli práva, dotklo-li se právě tohoto jeho práva vydané rozhodnutí a byl-li rozhodnutím v tomto svém právu zkrácen. Taková ochrana však nepřísluší tomu, kdo takové právo nemá, a nemůže tak ani být v něm zkrácen (i když má jiná práva, rozhodnutím však přímo nedotčená). Vrchní soud proto nemá za to, že usnesením o zastavení řízení byli stěžovatelé zkráceni v právu na poskytnutí soudní ochrany, když v daném případě byla nositelem práv, o nichž se v řízení jednalo, a jimž lze ochranu poskytnout, toliko náboženská společnost. Soud úvahu o účastenství v řízení o registraci a o registraci jako institutu opřel i o srovnání. V mnohém smyslu obdobnou úpravu shledal vrchní soud např. v ustanoveních zákona č. 83/1990 Sb. , o sdružování občanů, ve znění pozdějších předpisů (§ 6 a násl.), zákona č. 424/1991 Sb. , o sdružování v politických stranách a v politických hnutích, ve znění pozdějších předpisů (§ 8 odst. 5, odmítnutí registrace), a zákona č. 172/1990 Sb. , o vysokých školách (§ 28 odst. 3), a přihlédl, pokud jde o speciálně zakotvenou soudní ochranu, i ke znění § 15 zákona č. 83/1990 Sb. , k § 9 odst. 2 písm. j) o. s. ř., i k § 19b odst. 2 občanského zákoníku. V podstatě ze stejných důvodů nemohlo podle


text:
vrchního soudu dojít ani k tvrzenému porušení čl. 4 a čl. 90 Ústavy.
 K tvrzení stěžovatelů, že porušil jejich ústavní právo na rovné postavení účastníků před obecným soudem, vrchní soud uvádí, že před vydáním napadeného rozhodnutí dal oběma stranám sporu možnost se vyjádřit, žalobcům pak i možnost podání repliky k vyjádření žalovaného ministerstva. V napadeném usnesení soud podrobně s odkazem na příslušná ustanovení zákona zdůvodnil svůj postup, a pokud v otázce účastenství v řízení o registraci změn podle zákona č. 308/1991 Sb. dospěl k témuž závěru jako správní orgán, stalo se tak na základě zevrubného hodnocení, nikoliv převzetím závěrů jedné strany, jak ostatně lze porovnáním textů seznat. K námitce stěžovatelů, že bylo povinností registračního orgánů zjistit, zda za náboženskou společnost v řízení vystupuje příslušný orgán společnosti, vrchní soud uvádí, že k tomu, aby mohl v daném případě jednat ve věci samé a mohl učinit závěr, zda při registraci změny ústavy náboženské společnosti došlo ze strany příslušného ministerstva k pochybení, musela by být žaloba podána osobou zkrácenou na právech napadeným rozhodnutím, tedy náboženskou společností samou. Nemá zde místa výklad stěžovatelů, že k podání žaloby jsou oprávněni s ohledem na § 14 a § 65 odst. 2 správního řádu, podle nichž v daném případě měli být účastníkem řízení, a že se daný právní vztah neřídí ustanovením zákona č. 308/1991 Sb. . Nesprávné je tak i tvrzení navazující, že si soud o tom, který z uvedených zákonů pro vztah platí, neučinil správný závěr. Stejně tak je nesprávný závěr stěžovatelů, že když zákon č. 308/1991 Sb. neupravuje opravné řízení pro takové porušení práv členů náboženské společnosti, nastupují instituty obecného předpisu, tedy správního řádu, a účastenství v řízení se pak řídí podle § 14 správního řádu, jakož i je nesprávné tvrzení stěžovatelů, že soud tedy měl v řízení postupovat podle správního řádu, a nikoliv podle zákona č. 308/1991 Sb. . V tomto směru se ve vyjádření odkazuje na odůvodnění napadeného usnesení, v němž soud zevrubně rozebral právní úpravu postavení církví a náboženských společností tak, jak plyne z Ústavy, Listiny a zákona č. 308/1991 Sb. Jak sami stěžovatelé uznávají, je zákon č. 308/1991 Sb. lex specialis ve vztahu ke správnímu řádu jako obecnému procesnímu předpisu - a tento vztah obecného a zvláštního plyne z § 21 zákona č. 308/1991 Sb. . Správním řádem jako obecným procesním předpisem nemůže být založena žádnému správnímu orgánu žádná nová pravomoc rozhodovat. Tu musí mít dánu zvláštním zákonem, zpravidla jde o zákony upravující postavení orgánů státní správy na jednotlivých úsecích státní správy. Pokud jde o vztah mezi státem a církví nebo náboženskou společností, je právě zákonem č. 308/1991 Sb. založena jediná kompetence státního orgánu, a to rozhodovat o registraci. Tím je vyjádřen respekt státu k samostatnému působení náboženských společností na jeho území. Jedině na základě tohoto zákona a v jeho mezích lze tedy vydat rozhodnutí a správní řád jako obecný procesní předpis nemůže další kompetenci založit. Zákon č. 308/1991 Sb. neupravuje samostatným ustanovením účastenství v řízení o registraci, říká toliko, že jde o řízení na návrh, který podává buď tříčlenný přípravný


text: orgán (procesně pak jedná s jeho zmocněncem) nebo příslušný orgán církve (§ 10 odst. 2, § 18 tohoto zákona). Před registrací je přiznáno účastenství a aktivní legitimace k podání opravného prostředku podle § 16 odst. 3 a § 17 přípravnému orgánu. V řízení o registraci změn podle § 18 tohoto zákona podává za již existující právnickou osobu návrh příslušný orgán církve. I podle vymezení účastníků řízení podle § 14 správního řádu, který v řízení o registraci platí podpůrně, pokud zákon nestanoví jinak, by nebylo lze, jak se toho dovolávají stěžovatelé, přiznat účastenství v řízení o registraci (resp. registraci změn) jednotlivým členům, popř. obcím, v tomto řízení, neboť jejich práva (a to práva jiná, než o nichž je rozhodováno) nejsou dotčena přímo, ale zprostředkovaně. Pokud jde o § 65 odst. 2 správního řádu, je zřejmé, že ministerstvo nadané zákonem kompetencí rozhodovat o registraci má i možnost vést řízení mimoodvolací, popř. obnovu řízení ohledně již pravomocné registrace. Účastníkem tohoto řízení však nemůže být navíc ten, komu takové postavení nepřísluší. Okruh účastníků určitého řízení je podle obecného procesního předpisu jak pro řízení v prvním stupni, tak v odvolacím řízení, tak i v dalších řízeních, vždy týž. Pokud správní orgán účastníka pominul v některé fázi řízení, neznamená to, že tento v dalším řízení "přibyl", naopak, měl toto postavení od počátku, ale správní orgán s ním nejednal, a naopak, stává se, že správní orgán jako s účastníkem jedná, ač ten v postavení účastníka ze zákona být nemůže. Výklad účastenství v řízení nemůže vybočit z mezí zákonem daných. Jak již bylo naznačeno v rozhodnutí soudu, pokud by účastenství v řízení o registraci bylo přiznáno každému členu či funkcionáři náboženské společnosti, byl by takový výklad právě v rozporu se zásadou nezasahování státu do vnitřního života církví, protože by ve standardním případě proti návrhu náboženské společnosti na změnu registrace (např. ústavy) mohl u státního orgánu brojit a domáhat se odmítnutí této změny ten, kdo byl přehlasován. Rovněž tak absurdní se pak jeví teze, že oprávněnou osobou k podání žaloby proti rozhodnutí o registraci církve může být každý člen církve nebo každý občan tohoto státu (ve vztahu k § 15 zákona č. 308/1991 Sb. ), nehledě na situaci, že by rozhodnutí o registraci náboženské společnosti patrně nikdy nenabylo právní moci, když zákon speciálně neupravuje doručení veřejnou vyhláškou. Ustanovení § 15 zákona č. 308/1991 Sb. odráží podle názoru vrchního soudu čl. 9 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen "Úmluva") a jsou jím státnímu orgánu stanoveny meze jeho přezkumu podaného návrhu na registraci, popřípadě registraci změn. Tvrzení stěžovatelů týkající se vztahu zákona č. 308/1991 Sb. a správního řádu nevycházejí z platné právní úpravy a jsou nesprávné. Nepřípadným se jeví i odkaz stěžovatelů na nález Ústavního soudu (I. ÚS 211/96 ), neboť míří jinam a jeho závěr svědčí spíše o správnosti úvahy vrchního soudu. Rovněž námitka, že si soud neujasnil daný právní vztah z procesních hledisek, je dle vrchního soudu zcela lichá, a stěžovatelé si zde sami protiřečí. V závěru vyjádření pak vrchní soud uvádí, že premisa, že


text:
na základě neplatné registrace správní orgán, potažmo i soud, uznal za náboženskou společnost neoprávněné soukromé osoby, není správná. Není žádnou fikcí, že NSČU jako právnická osoba existovala již v době účinnosti zákona a existuje nadále, nyní však (a stěžovatelé tvrdí, že neplatně) má zaregistrovanou změnu názvu a změnu ústavy. Že jde stále o jednu a tutéž náboženskou společnost, právnickou osobu, nemůže být sporu. Registrací změn nevznikla žádná nová společnost soukromých osob, ani nezanikla původní náboženská společnost. Spor je o tom, zda návrh na registraci změn byl podán příslušným orgánem církve a zda ji tedy registrované změny zavazují, či zda jde, jak stěžovatelé dovozují, o změnu, k níž došlo v rozporu se zákonem, protože návrh na registraci změn byl podán jménem náboženské společnosti někým, kdo neměl legitimitu za ni jednat. Žalobu proti rozhodnutí o registraci změn náboženské společnosti tedy měla podat právnická osoba - náboženská společnost - (a jejím jménem ti, kdož jsou podle stěžovatelů za ni oprávněni jednat) a dovolávat se nezákonnosti rozhodnutí o registraci změn. Skutečnost, že rozhodnutí nebylo doručeno této právnické osobě (nepřevzaly je legitimní osoby), nebrání projednání, resp. daný případ řeší § 250b odst. 2 o. s. ř. Soud tak jasně řekl, že existuje v českém právním řádu prostředek, jak zrušit nezákonnou registraci, popřípadě nezákonnou registraci změn (a je tedy obrana proti uzurpaci), v náhledu na věc se však stěžovateli liší toliko v otázce, zda žaloba byla podána oprávněnou osobou či nikoliv. Vrchní soud je rovněž toho názoru, že vydaným usnesením nezkrátil stěžovatele na jejich právu svobodně projevovat své náboženství podle čl. 16 odst. 1 Listiny. Toto právo nebylo omezeno rozhodnutími napadenými žalobou, jeho výkon v rámci náboženské společnosti - tedy podle vnitřních pravidel, které náboženská společnost považuje za platná - trvá. Ze všech těchto důvodů navrhuje vrchní soud, aby ústavní stížnost byla zamítnuta.
 K obsahu ústavní stížnosti byla podána také obsáhlá vyjádření vedlejších účastníků, a to Ministerstva kultury a společné vyjádření Pražské obce unitářů, Obce unitářů v Brně a Obce unitářů v Plzni.
 Ústavní soud, který věc posuzoval z hlediska ústavně zaručených práv, jejichž porušení stěžovatelé v ústavní stížnosti namítají, vyšel především z ústavního zakotvení náboženské svobody v České republice jako svobody náboženského vyznání a svobody výkonu náboženství nebo víry. Základní zásady, ze kterých vychází současná úprava konfesního práva, představujícího soubor právních norem, kterými stát upravuje vztahy v oblasti uplatňování náboženské svobody, jsou obsaženy v Listině. V čl. 15 odst. 1 Listina stanoví, že svoboda myšlení, svědomí a náboženského vyznání je zaručena a každý má právo změnit své náboženství nebo víru, anebo být bez náboženského vyznání. Čl. 16 odst. 1 Listiny pak zaručuje, že každý má právo svobodně projevovat své náboženství nebo víru buď sám nebo společně s jinými, soukromě nebo veřejně, bohoslužbou, vyučováním, náboženskými úkony nebo zachováváním obřadu. Na rozdíl od svobody svědomí a náboženského vyznání (čl. 15 odst. 1 Listiny), u níž Listina výslovně nestanoví žádné možné podmínky pro její omezení, lze svobodu výkonu náboženství nebo víry omezit zákonem, jde-li o opatření v demokratické společnosti nezbytná pro ochranu veřejné bezpečnosti a pořádku, zdraví a


text:
mravnosti nebo práv a svobod druhých (čl. 16 odst. 4 Listiny). Jde zde přitom o možnost omezení výkonu těchto práv, nikoliv jejich úpravu státem. Subjektem této shora uvedené svobody svědomí a náboženského vyznání a svobody výkonu náboženství nebo víry mohou být pouze fyzické osoby. Listina současně vytváří institucionální záruky pro činnost církví a náboženských společností jako dobrovolných sdružení osob stejné náboženské víry, v organizaci s vlastní strukturou, orgány, vnitřními předpisy a obřady, jak je vymezuje § 4 odst. 1 zákona č. 308/1991 Sb. . Ústavní model vztahu mezi státem a církvemi a náboženskými společnostmi je založen na reflektování zásadního oddělení státu a církví a náboženských společností (čl. 2 odst. 1 Listiny) při dodržování principu vzájemné nezávislosti a respektování autonomie církví a náboženských společností. Toto autonomní postavení náleží církvím a náboženským společnostem působícím na území České republiky na základě registrace dle zákona č. 308/1991 Sb. jako právnické osoby. Listina u těchto registrovaných náboženských sdružení v čl. 16 odst. 2 výslovně stanoví, že církve a náboženské společnosti spravují své záležitosti, zejména ustavují své orgány, ustanovují své duchovní a zřizují řeholní a jiné církevní instituce nezávisle na státních orgánech. Omezení této autonomie církví a náboženských společností je možné pouze za již shora uvedených podmínek stanovených v čl. 16 odst. 4 Listiny. (Čl. 18 odst. 3 Mezinárodního paktu o občanských a politických právech a čl. 9 odst. 2 Úmluvy určují obdobný rozsah omezení.) Tyto principy respektuje i zákon č. 308/1991 Sb. , který v § 5 odst. 2 a § 6 odst. 2 převzal dikci čl. 16 odst. 2, 4 Listiny, garantující nezávislost církví a náboženských společností na státní moci. Uvedený zákon pak v § 6 demonstrativně vypočítává navazující oprávnění církví a náboženských společností významná pro posouzení práv, která zákon církvím a náboženským společnostem přiznává v rámci autonomní správy všech záležitostí. Církve a náboženské společnosti si v tomto smyslu nezávisle na státních orgánech mohou mimo jiné vydávat vnitřní předpisy, pokud nejsou v rozporu s obecně závaznými právními předpisy. Tato práva církví a náboženských společností, navazující na náboženskou svobodu ústavně zaručenou fyzickým osobám v čl. 15 odst. 1 a čl. 16 odst. 1 Listiny, náležejí však výlučně církvím a náboženským společnostem jako právnickým osobám a jejich subjekty nemohou být jednotlivé fyzické osoby jako členové náboženské společnosti. Z pohledu systematického je třeba dovodit posloupnost individuálních a korporativních náboženských práv, založenou i na jejich zakotvení v tomtéž článku Listiny. Případná kolize těchto individuálních a korporativních práv nemůže však jít na úkor autonomie církví a náboženských společností na státní moci. Respektování autonomie církví a náboženských společností na státu stanoví v tomto smyslu čl. 16 odst. 2 Listiny. Ústavní pořádek České republiky tedy zaručuje svobodu náboženského vyznání a svobodu výkonu náboženství a víry, které přiznává fyzickým osobám, a dále garantuje svobody, jejichž subjektem jsou samy církve a náboženské společnosti, a jejichž smyslem je umožnit církvím a náboženským společnostem autonomní správu jejich záležitostí bez zasahování státu. Tyto korporativní svobody církví a náboženských společností náležejí registrovaným církvím a náboženským společnostem a ty je uplatňují prostřednictvím svých příslušných orgánů.
 Ústavní soud je


text:
ve svých pravomocích vázán Ústavou a zákonem o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů. Podle těchto zákonných ustanovení je Ústavní soud povinen postupovat i v řízení o ústavních stížnostech, jehož smyslem je náprava zásahu orgánu veřejné moci do ústavně zaručených základních práv a svobod stěžovatele. Stěžovatelé v podané ústavní stížnosti tvrdí dotčení svých základních práv a svobod shora označenými rozhodnutími Vrchního soudu v Praze a ministra a Ministerstva kultury. Vzhledem k tomu, že stížností napadené rozhodnutí Vrchního soudu v Praze bylo vydáno v rámci správního soudnictví jako prostředku k ochraně práva a nikoliv v řízení o opravném prostředku, zabýval se Ústavní soud nejprve otázkou, zda rozhodnutím v tomto samostatném řízení bylo zasaženo do ústavně zaručených základních práv stěžovatelů. Rozhodnutími vydanými ve správním řízení by se pak Ústavní soud mohl zabývat toliko tehdy, pokud by shledal dotčení ústavně zaručených základních práv a svobod stěžovatelů rozhodnutím vrchního soudu jako soudu správního.
 Meritum ústavní stížnosti představuje stěžovateli vyslovená námitka, že jim nebylo správním orgánem přiznáno účastenství ve správním řízení o registraci změny ústavy NSČU a že postupem vrchního soudu, který řízení o jejich žalobě, směřující proti rozhodnutím o registraci změn ústavy, zastavil s odůvodněním, že byla podána neoprávněnými osobami, jim bylo upřeno právo na soudní ochranu. Jsou toho názoru, že soud - pokud se zabýval otázkou jejich aktivní legitimace - měl stejnou povinnost zjistit, zda ve správním řízení byla prokázána legitimita tří žadatelů o registraci změny ústavy NSČU.
 Ústavní soud především uvádí, že postup vrchního soudu, který se nejprve zabýval otázkou aktivní legitimace stěžovatelů k podání předmětné správní žaloby, považuje za správný, neboť pouze kladný závěr k této otázce by vrchní soud opravňoval k tomu, aby se mohl zabývat věcí samou, totiž řešit otázku, zda při registraci změny ústavy náboženské společnosti došlo ze strany správního orgánu k nezákonnosti či nikoliv. Jenom za toho předpokladu, že správní žaloba byla podána osobou oprávněnou - tedy subjektem zkráceným na svých právech - mohl vrchní soud posuzovat legitimitu žadatelů o registraci změn ústavy. Otázkou účastenství stěžovatelů ve správním řízení i v řízení soudním se vrchní soud podrobně zabýval v odůvodnění napadeného usnesení. Po zvážení všech tvrzení stěžovatelů i obsáhlé argumentace vrchního soudu, uvedené také v jeho vyjádření, dospěl Ústavní soud k závěru, že výklad, který vrchní soud zaujal v základní otázce, týkající se účastenství stěžovatelů a jejich postavení jako osob neoprávněných k podání správní žaloby proti rozhodnutím o registraci změn ústavy, je výkladem, se kterým, a to s odkazem na již uvedené závěry Ústavního soudu, učiněné stran ústavně zaručené náboženské svobody, je třeba se zcela ztotožnit. V případě registrace církví a náboženských společností a registrace změn údajů uvedených v § 12 a 13 zákona č. 308/1991 Sb. jde o vztah mezi státem a náboženskou společností, a je tedy zjevné, že je to pouze církev sama jako celek, která je nositelem subjektivního práva svědčícího jí vůči státu, jíž přísluší práva, jichž se mohla registrace změn ústavy dotknout, a je vyloučeno, aby toto právo příslušelo jednotlivým členům náboženské společnosti (byť se jednalo o její funkcionáře) nebo jednotlivým jejím obcím.


text:
Uvedenou zjevnost - a to považuje Ústavní soud za potřebné zdůraznit - by nemohlo ovlivnit ani zjištění potvrzující správnost tvrzení stěžovatelů o tom, že žadatelé o registraci změn ústavy nebyli k tomuto úkonu legitimováni. Za tohoto stavu pak nelze v postupu a rozhodnutí vrchního soudu, který řízení o žalobě stěžovatelů zastavil s odůvodněním, že žaloba byla podána osobami neoprávněnými, spatřovat porušení čl. 1 , čl. 4 a čl. 90 Ústavy, ani zásah do práv stěžovatelů na soudní ochranu (čl. 36 a násl. Listiny). Soudní ochranu, jak zdůraznil již vrchní soud, je možno poskytovat nositelům práv, jichž se mohlo napadené rozhodnutí přímo dotknout. V daném případě je však evidentní, že stěžovatelé - jednotliví členové náboženské společnosti - jimi nejsou. Žalobu proti rozhodnutí správních orgánů o registraci změn ústavy tedy měla podat právnická osoba - náboženská společnost sama - jak na to již upozornil vrchní soud ve svém rozhodnutí, v němž naznačil postup, jaký měl být v daném případě zvolen a při jehož dodržení by se soud musel otázkou zákonnosti registrace změn ústavy meritorně zabývat. Podle názoru Ústavního soudu v řízení před vrchním soudem nebyla porušena ani práva, chráněná čl. 37 odst. 3 Listiny, když z obsahu spisu vrchního soudu nebylo zjištěno nic, co by porušení práva rovného postavení stran nasvědčovalo. Skutečnost, že při posouzení věci dospěl vrchní soud k závěru, s nímž se stěžovatelé neztotožňují, nemůže sama o sobě opodstatnit námitku o porušení práv na rovné postavení účastníků před soudem. Konečně pak podle názoru Ústavního soudu nemohlo dojít ani k porušení čl. 16 odst. 1 Listiny, podle něhož má každý právo svobodně projevovat své náboženství nebo víru buď sám nebo společně s jinými, v soukromí nebo veřejně, bohoslužbou, vyučováním, náboženskými úkony nebo zachováváním obřadu. Právo vyjádřené v tomto ustanovení, nepochybně přísluší každému, předmětem jeho ochrany však jsou projevy náboženství nebo víry a napadené rozhodnutí soudu se těchto práv stěžovatelů, která stále trvají, nemohlo dotknout.
 Vzhledem k tomu, že Ústavní soud nezjistil, že by stížností napadeným rozhodnutím Vrchního soudu v Praze došlo ke stěžovateli tvrzenému dotčení jejich ústavně zaručených základních práv, nemohl se již zabývat stížností napadenými rozhodnutími Ministerstva kultury, vydanými v předcházejícím správním řízení, a ústavní stížnost proto z uvedených důvodů podle § 43 odst. 2 písm. a) zákona č. 182/1993 Sb. ČR , ve znění pozdějších předpisů, odmítl.


text:
Úřední zpráva OFS Zlín č. 28/12-13 - Zlínský deník
 Zlín - Úřední zpráva OFS Zlín č. 28/12-13.
 Pokuty za neplnění povinností při hlášení výsledků: OPM – Újezd – 100,– Kč – nenahlášení výsledku a střelců branek.
 Zpráva STK ze dne 16. 5. 2013:
 STK upozorňuje zástupce oddílů, že e-mailovou poštou byly rozeslány termíny všech odložených utkání, které byly schváleny STK a jsou platné pro všechny oddíly. Tyto termíny jsou taky vyvěšeny na internetových stránkách OFS Zlín.
 STK upozorňuje oddíly Bratřejov „A" (OPM), Racková (IV.A), Lipová, Petrůvka, Nevšová „B" (IV.C) a Ludkovice (OSCŽ), že jsou povinny soupeři uhradit 50% (tj. 30,– Kč/km ) nákladů na cestovné dle čl. 35, bod 5/ Rozpisu soutěží.
 Schválené výsledky odehraných zápasů 16. kola OPM, III.A, III.B, IV.A, IV.B, IV.C; 14. kola OPŽ a 12. kola OSAŽ, OSBŽ, OSCŽ, OSDŽ ze dne 8. 5. 2013. Schválené výsledky 23. kola OPM, III.A, III.B; 21. kola IV.A, IV.B, IV.C; 11. kola OPDA, OPDB; 19. kola OPŽ; 17. kola OSAŽ, OSBŽ, OSCŽ, OSDŽ ze dne 11. – 12. 5. 2013.
 OPM – utkání 15. kola Bylnice – Ludkovice se hraje v sobotu 15. 6. 2013 v 16,30 hod. na hřišti v Bylnici. Dohoda oddílů. Oddíl Bylnice uhradí ve prospěch OFS Zlín částku ve výši 100,– Kč dle čl. 3.4 bod e/ Rozpisu soutěží.
 III.A – utkání 22. kola Příluky „B" – Pohořelice se kontumuje 3:0 ve prospěch mužstva Pohořelice z důvodu opakovaného neoprávněného startu hráče – Januš Vlastimil. Oddíl Příluky uhradí ve prospěch OFS Zlín pokutu ve výši 1.000,– Kč dle čl. 4/ Rozpisu soutěží.
 IV.A – utkání 12. kola Doubravy – Provodov „B" se hraje v sobotu 8. 6. 2013 v 16,30 hod. na hřišti v Doubravách. Oddíl Doubravy zašle o této změně soupeři hlášenku. Oddíl Doubravy uhradí ve prospěch OFS Zlín částku ve výši 100,– Kč dle čl. 3.4 bod e/ Rozpisu soutěží.
 OPDB – utkání 8. kola Poteč – SK Vizovice se hraje v sobotu 1. 6. 2013 ve 14,00 hod. na hřišti v Poteči. Oddíl Poteč zašle o této změně soupeři hlášenku. Oddíl Poteč uhradí ve prospěch OFS Zlín částku ve výši 50,– Kč dle čl. 3.4 bod e/ Rozpisu soutěží.
 OPŽ – utkání 22. kola Fryšták – Pozlovice se hraje v sobotu 1. 6. 2013 v 10,00 hod. na hřišti ve Fryštáku. Dohoda oddílů. Oddíl Pozlovice uhradí ve prospěch OFS Zlín částku ve výši 50,– Kč dle čl. 3.4 bod e/ Rozpisu soutěží
 Zpráva DK ze dne 16. 5. 2013:
 Paseky „B" – Mikulík Jiří – 2 SU nepodmíněně od 11. 5. 2013 – PSPT př. 1/6a.
 Vysoké Pole – Vlček Josef – 1 SU nepodmíněně od 12. 5. 2013 – PSPT př. 1/6a.
 Všemina – Karlík Dušan ml. – 1 SU nepodmíněně od 11. 5. 2013 – PSPT př. 1/6a.
 Zpráva KR ze dne 15. 5. 2013:
 1. Popelák Miroslav – dostaví se na jednání KR ve středu 22. 5. 2013 ve 14.30 hod.
 25. kolo 25.-26.5.2013 Úřední začátek – 16.30 hod.
 OPM – 25. kolo
 A1A2501 Nevšová A – Sehradice A Frajt,Pitron,Polách


text:
26. 5. 16.30
 A1A2502 Dolní Lhota – Ludkovice Zikmund,Juřica,Veselý 25. 5. 16.30
 A1A2503 Bratřejov A – Bylnice Uhlár,Varmuža 26. 5. 16.30
 A1A2504 Lípa – Veselá A Hruška Lukáš,Polách,Pitron 26. 5. 10.00
 A1A2505 Kašava A – Újezd Manďák,Balušek 26. 5. 16.30
 A1A2506 Vysoké Pole – Kostelec Basel,Ambroz 26. 5. 16.30
 A1A2507 Tlumačov – Napajedla B Liška,Hruška Ivan,Vyoral 26. 5. 16.30
 OPM – dohrávka 23. kolo
 A1A2307 Napajedla B – Kostelec Lebloch 22. 5. 17.00
 III.A – 25. kolo
 A2A2501 Komárov – Halenkovice Mikeska 26. 5. 16.30
 A2A2502 Štípa – Mladcová B Měrka 26. 5. 16.30 Kostelec
 A2A2503 Všemina – Příluky B Toman 26. 5. 16.30
 A2A2504 Březůvky – Tečovice B Mihálik 25. 5. 16.30
 A2A2505 Březová – Hvozdná A Novák 26. 5. 16.30
 A2A2506 Pohořelice – Mysločovice Střelec 26. 5. 16.30
 A2A2507 Fryšták B – Lhota u Mal Hruška Lukáš 25. 5. 16.30
 III.A – dohrávka 19. kolo
 A2A1906 Mysločovice – Příluky B Kolář 29. 5. 17.00
 A2B2501 Mirošov – Vlachovice B Ambroz 26. 5. 14.00
 A2B2502 Luhačovice B – Štítná n/Vl. Divacký 25. 5. 16.30 Štítná n.Vl.
 A2B2503 Rokytnice – Paseky A Lebloch 26. 5. 16.30
 A2B2504 Pozlovice – Návojná Kolář 26. 5. 16.30
 A2B2505 Poteč – Šanov Zikmund 26. 5. 16.30
 A2B2506 Biskupice – Drnovice Ptáček 26. 5. 16.30
 A2B2507 Nedašova Lhota – Slopné Měřička 26. 5. 16.30
 III.B – dohrávka 19. kolo
 A2B1901 Pozlovice – Vlachovice B Frajt 24. 5. 18.00
 A3A1501 Paseky B – Spytihněv B Polách 25. 5. 16.30 UT
 A3A1502 Doubravy – Racková Dvořák 26. 5. 16.30
 A3A1503 Provodov B – Kudlov Papadakis 26. 5. 16.30
 A3A1504 FC Vizovice – Jaroslavice B Uhlár 25. 5. 16.30 Zádveřice
 A3A1505 Velký Ořechov – Žlutava Goňa 26. 5. 16.30
 A3A1506 Dobrkovice – Hř. Újezd Popelák 26. 5. 16.30
 A3B1501 Kašava B – Lutonina Mikeska 25. 5. 16.30
 A3B1502 Trnava – Veselá B Valenta 26. 5. 16.30
 A3B1503 SK Vizovice B – Bratřejov B Chytil 25. 5. 16.30
 A3B1504 Lužkovice B – Zádveřice Vyoral 25. 5. 16.30
 A3B1505 Hvozdná B – Neubuz Střelec 25. 5. 16.30
 IV.B – dohrávka 17. kolo
 A3B1702 Kašava B – Bratřejov B Manďák 22. 5. 17.00
 A3B1703 Trnava – Zádveřice Toman 24. 5. 17.30
 IV.C –15. kolo
 A3C1501 Jestřabí – Smolina Juřica 26. 5. 10.00
 A3C1502 Petrůvka – Bohusl. n/Vl. Hrachový 26. 5. 16.30
 A3C1503 Sehradice B – Lipová Dvořák 25. 5. 16.30
 A3C1504 Nevšová B – Tichov Měřička 24. 5. 17.30
 A3C1505 Horní Lhota – Rudimov Uhlár 26. 5. 10.00
 A3C1506 Divnice – Loučka Veselý 26. 5. 16.30
 OPDA – 9. kolo
 C1A0901 Fryšták – Jaroslavice Novák 26. 5. 13.30
 C1A0902 Provodov – Březnice Papadakis 26. 5. 14.00
 C1A0903 Hvozdná – Spytihněv Balušek 26. 5. 14.00
 C1A0904 Veselá – Příluky Zahnaš 25. 5. 10.15 Lůžkovice
 OPDA – dohrávka 11. kolo
 C1A1103 Provodov – Příluky Balušek 22. 5. 17.30
 OPDB – 9. kolo
 C2A0901 Poteč – Dolní Lhota Zikmund 26. 5. 14.00
 C2A0902 SK Vizovice – Pozlovice Varmuža 26. 5. 14.00
 C2A0903 Újezd – Kostelec Ambroz 25. 5. 16.30
 C2A0904 Bylnice – Nedašova Lhota


text:
Měřička 25. 5. 16.30
 E1A2101 Újezd – Spytihněv Basel 26. 5. 14.00
 E1A2102 Bylnice – Veselá Měřička 26. 5. 14.00
 E1A2103 Bratřejov – Mladcová Uhlár 26. 5. 14.00
 E1A2104 Pozlovice – Tečovice Frajt 26. 5. 10.00
 E1A2105 Kašava – Fryšták Krajča Matěj 26. 5. 10.30
 E1A2106 SK Vizovice – Napajedla Chytil 25. 5 14.30
 OPŽ – dohrávky 10. a 19. kolo
 E1A1002 Veselá – Bylnice Manďák 21. 5. 16.30
 E1A1906 Napajedla – Fryšták Dvořák 23. 5. 17.00
 OSŽA – 19. kolo
 E2A1901 Štípa – Malenovice Střelec 25. 5. 14.00 Hvozdná
 E2A1903 Tlumačov – Mysločovice Hruška Ivan 26. 5. 14.30
 OSŽA – dohrávka 12. kolo
 E2A1201 Malenovice – Lhota u Mal. Hruška Ivan 22. 5. 17.00
 OSŽB – 19. kolo
 E2B1901 Hvozdná – Všemina Liška 26. 5. 10.15
 E2B1903 Lukov – Trnava Krajča Matěj 26. 5. 13.30
 OSŽB – dohrávka 13. kolo
 E2B1301Trnava – Všemina Manďák 24. 5. 15.30
 OSŽC – 19. kolo
 E2C1901 Březnice – Dolní Lhota Kovaříček 25. 5. 14.30
 E2C1902 Ludkovice – Lužkovice Veselý 26. 5. 10.00
 OSŽD – 19. kolo
 E2D1901 Bohusl. n/Vl. – Nevšová 26. 5. 10.00
 E2D1902 Poteč – Nedašova Lhota Ptáček 26. 5. 10.30
 E2D1903 Vysoké Pole – Mirošov Juřica 26. 5. 10.00


text:
5 Tdo 337/2006, Soudní rozhodnutí Nejvyššího soudu - Zákony.cz
 5 Tdo 337/2006, Soudní rozhodnutí Nejvyššího soudu
 2.7.2009 - Účinný
 5 Tdo 337/2006
 Nejvyšší soud České republiky rozhodl dne 29. března 2006 v neveřejném zasedání o dovolání obviněného B. J., proti usnesení Vrchního soudu v Praze ze dne 23. 11. 2005, sp. zn. 8 To 136/2005, který rozhodl jako soud odvolací v trestní věci vedené u Městského soudu v Praze pod sp. zn. 42 T 15/2005, t a k t o :
 Rozsudkem Městského soudu v Praze ze dne 6. 9. 2005, sp. zn. 42 T 15/2005, byl obviněný B. J. uznán vinným pokusem trestného činu vraždy podle § 8 odst. 1 k § 219 odst. 1 tr. zák. a byl odsouzen podle § 219 odst. 1 tr. zák. k trestu odnětí svobody v trvání deseti let, pro jehož výkon byl zařazen do věznice s ostrahou.
 Obviněný spáchal trestný čin tím, že dne 17. 3. 2005 kolem 18.15 hod. v klubu Ú. v P., Š., po předchozí rozepři v úmyslu usmrtit bodl kuchyňským nožem s čepelí dlouhou cca 11,5 cm zezadu do pravého boku a podžebří L. H., kterému tak způsobil bodnořeznou ránu hrudníku pronikající v 9. mezižebří do dutiny hrudní a bránicí do pravého laloku jater s následným krvácením do dutiny hrudní a břišní, v důsledku čehož byl poškozený bezprostředně ohrožen na životě, avšak k jeho úmrtí nedošlo díky okamžitému chirurgickému zákroku s následnou hospitalizací ve Fakultní nemocnici B.
 Proti tomuto rozsudku podal obviněný B. J. odvolání proti výroku o vině. Vrchní soud v Praze usnesením ze dne 23. 11. 2005, sp. zn. 8 To 136/2005, zamítl odvolání obviněného podle § 256 tr. ř. jako nedůvodné.
 Proti usnesení Vrchního soudu v Praze ze dne 23. 11. 2005, sp. zn. 8 To 136/2005, podal obviněný prostřednictvím svého obhájce dovolání opírající se o dovolací důvody podle § 265b odst. 1 písm. g) a l) tr. ř. Obviněný namítl, že nespáchal trestný čin a že ze skutkových zjištění nelze dospět k závěru, že jeho úmysl sm��řoval k usmrcení poškozeného L. H. Podle obviněného svědčí učiněné skutkové závěry pouze o jeho lhostejnosti ve vztahu k následku jeho jednání. S poukazem na odbornou literaturu uvedl, že skutečný vztah lhostejnosti k následku nestačí k naplnění volní složky nepřímého úmyslu podle § 4 písm. b) tr. zák. Dále soudům vytkl, že neuvedly, kterou rukou měl vést útok, když na pravé ruce má poškozené šlachy a nemůže v ní sevřít žádný předmět.
 Obviněný proto navrhl, aby Nejvyšší soud České republiky zrušil napadené usnesení Vrchního soudu v Praze ze dne 23. 11. 2005, sp. zn. 8 To 136/2005, a aby Vrchnímu soudu v Praze přikázal, aby věc znovu projednal a rozhodl.
 Nejvyšší státní zástupkyně v písemném vyjádření k dovolání obviněného poukázala na to, že obviněný uplatnil v dovolání obdobné námitky jako v odvolacím řízení a ztotožnila se se závěry odvolacího soudu. Uvedla, že obviněný musel být srozuměn s tím, že jeho útok je způsobilý poškozeného usmrtit vzhledem k tomu, že poškozeného bodl nožem značnou intenzitou do míst, kde se


text:
nacházejí životně důležité orgány. Protože neexistovaly žádné okolnosti, na jejichž základě by mohl obviněný spoléhat, že následek v podobě smrti poškozeného nenastane, obviněný spáchal podle nejvyšší státní zástupkyně skutek v nepřímém úmyslu podle § 4 písm. b) tr. zák. poškozeného usmrtit. Navrhla proto, aby Nejvyšší soud v neveřejném zasedání dovolání obviněného odmítl podle § 265i odst. 1 písm. e) tr. ř. jako dovolání zjevně neopodstatněné.
 Nejvyšší soud České republiky (dále jen Nejvyšší soud ) jako soud dovolací (§ 265c tr. ř.) především zkoumal, zda jsou splněny podmínky přípustnosti dovolání podle § 265a tr. ř. Podle tohoto ustanovení trestního řádu lze dovoláním napadnout pravomocné rozhodnutí soudu ve věci samé, jestliže soud rozhodl ve druhém stupni a zákon to připouští. Přitom zjistil, že dovolání bylo podáno oprávněnou osobou proti rozhodnutí uvedenému v § 265a odst. 2 písm. h) tr. ř. u příslušného soudu, který ve věci rozhodl v prvním stupni, a to v zákonné lhůtě podle § 265e odst. 1 tr. ř. a dovolání má obligatorní obsahové náležitosti uvedené v § 265f odst. 1 tr. ř.
 Důvod dovolání podle § 265b odst. 1 písm. g) tr. ř. je dán tehdy, jestliže rozhodnutí spočívá na nesprávném právním posouzení skutku nebo jiném nesprávném hmotně právním posouzení. Z této zákonné formulace vyplývá, že dovolání, které se opírá o tento dovolací důvod, je určeno k nápravě právních vad rozhodnutí ve věci samé, pokud tyto vady spočívají v právním posouzení skutku nebo jiných skutečností podle norem hmotného práva, nikoliv z hlediska procesních předpisů. Nejvyšší soud je povinen v řízení o dovolání zásadně vycházet ze skutkového zjištění soudu prvního, resp. druhého stupně, učiněného v souladu s ustanovením § 2 odst. 5, 6 tr. ř., a v návaznosti na takto zjištěný skutkový stav zvažuje hmotně právní posouzení, přičemž skutkové zjištění soudu nemůže změnit. Dovolání je totiž specifickým mimořádným opravným prostředkem, který je určen k nápravě procesních a právních vad rozhodnutí vymezených v § 265a tr. ř. Nejvyšší soud v řízení o dovolání není a ani nemůže být další soudní instancí přezkoumávající skutkový stav věci, neboť by se tím dostal do postavení soudu prvního stupně, který je soudem jak zákonem určeným, tak nejlépe způsobilým ke zjištění skutkového stavu věci, popř. do postavení soudu druhého stupně, který může skutkový stav korigovat prostředky k tomu určenými zákonem (srov. usnesení Ústavního soudu ze dne 27. 5. 2004, sp. zn. IV. ÚS 73/2003). S poukazem na tento dovolací důvod nelze totiž přezkoumávat a hodnotit správnost a úplnost zjištění skutkového stavu či prověřovat úplnost povedeného dokazování a správnost hodnocení důkazů ve smyslu § 2 odst. 5 a 6 tr. ř. či namítat jiné porušení trestního řádu (srov. usnesení Ústavního soudu ze dne 15. 4. 2004, sp. zn. IV. ÚS 449/2003).
 Za skutkovou námitku, která nenaplňuje dovolací důvod § 265b odst. 1 písm. g) tr. ř., a nemůže tak být předmětem přezkumu v rámci řízení o dovolání je nutno považovat výtku obviněného, že soudy neuvedly, kterou rukou měl vést útok proti poškozenému. Nelze přitom opomenout fakt, že námitky uplatněné obviněným v dovolání byly již uplatňovány v


text:
předchozích stádiích trestního řízení, a jak soud prvního stupně, tak i odvolací soud se s nimi náležitě a přesvědčivě vypořádaly. Opakuje-li obviněný v dovolání v podstatě jen námitky uplatněné již v řízení před soudem prvního stupně a v odvolacím řízení, se kterými se soudy obou stupňů dostatečně a správně vypořádaly, jde zpravidla o dovolání zjevně neopodstatněné ve smyslu § 265i odst. 1 písm. e) tr. ř. (viz rozhodnutí publikované v Souboru rozhodnutí Nejvyššího soudu C.H.BECK, svazek 17/2002, č. 408).
 Pokud obviněný namítl, že soudy neučinily dostatečné skutkové závěry, z nichž by mohly dovodit jeho srozumění s následkem, je nezbytné uvést, že soudy v odůvodnění svých rozhodnutí náležitě vyložily své úvahy, na základě nichž dospěly k závěru o srozumění obviněného se smrtelným následkem. Pokud obviněný bodl poškozeného nožem s čepelí o délce 11,5 cm značnou intenzitou do míst, kde se nacházejí životně důležité orgány, pak s ohledem na zjištěnou inteligenci obviněného a na jeho duševní stav, který byl zjištěn znaleckými posudky, musel vědět, že může poškozeného L. H. usmrtit. Jednoznačný závěr o srozumění obviněného se smrtelným následkem lze učinit i z následného chování obviněného, který poškozenému nepřivolal lékařskou pomoc, o jeho osud se dále nezajímal a pokusil se z místa činu vzdálit. Z výše uvedených okolností případu je zcela zřejmé, že lhostejným postojem obviněného k tomu, zda smrtelný následek u poškozenému nastane, bylo vyjádřeno jeho kladné stanovisko i k tomu, že by poškozeného usmrtil (srov. č. 41/1976 Sb. rozh. tr.). Soudy tedy správně dospěly ohledně aktivního volního vztahu obviněného k následku trestného činu k závěru, že obviněný musel vědět, že poškozeného L. H. může svým jednáním usmrtit, a pro případ, že se tak stane, byl s tím srozuměn, a naplnil tak subjektivní stránku pokusu trestného činu vraždy podle § 8 odst. 1 k § 219 odst. 1 tr. zák.
 Důvod dovolání podle § 265b odst. 1 písm. l) tr. ř. spočívá v tom, že bylo rozhodnuto o zamítnutí nebo odmítnutí opravného prostředku proti rozsudku nebo usnesení uvedenému v § 265a odst. 2 písm. a) až g) tr. ř., aniž byly splněny procesní podmínky stanovené zákonem pro takové rozhodnutí nebo byl v řízení mu předcházejícím dán důvod dovolání uvedený v písmenech a) až k). Obviněný zakládá existenci tohoto dovolacího důvodu na druhé alternativě, když podle něj byl v předcházejícím řízení dán důvod dovolání podle ustanovení § 265b písm. g) tr. ř. Tento důvod dovolání však z výše uvedených důvodů nebyl dán v řízení, které předcházelo napadenému rozhodnutí.
 Protože napadené rozhodnutí netrpí vytýkanými vadami, Nejvyšší soud v neveřejném zasedání konaném za podmínek § 265r odst. 1 písm. a) tr. ř. dovolání obviněného odmítl podle § 265i odst. 1 písm. e) tr. ř. jako dovolání zjevně neopodstatněné.
 Zdroj: rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 2.7.2009, čj. 5 Tdo 337/2006, www.nsoud.cz.


text:
Město Litoměřice - 20. výpis usnesení Rady města Litoměřic - 20.10.2016
 20. výpis usnesení Rady města Litoměřic - 20.10.2016
 Zveřejněno: 25. 10. 2016 13:24
 z 20. jednání Rady města Litoměřic konaného dne 20.10.2016
 Přítomno: 8 členů RM
 581/20/2016
 Souhlas vlastníka nemovitosti s umístěním sídla „Spolku rodičů - Havlíček“ při Základní škole Litoměřice, Havlíčkova 32
 RM uděluje souhlas s umístěním sídla „Spolku rodičů - Havlíček“ při Základní škole Litoměřice, Havlíčkova 32, se sídlem Havlíčkova 1830/32, 412 01 Litoměřice, IČ 46773363 na adrese Základní škola Litoměřice, Havlíčkova 1830/32, 412 01 Litoměřice.
 582/20/2016
 Žádost o souhlas zřizovatele s přijetím účelově určeného materiálního daru (dřevo – hranoly) – PO Základní škola Litoměřice, Havlíčkova 32, IČO: 46773363
 RM schvaluje přijetí účelově určeného materiálního daru v hodnotě 50.000 Kč pro PO Základní školu Litoměřice, Havlíčkova 32, se sídlem Havlíčkova 1830/32, 412 01 Litoměřice, IČO: 46773363 od Linea podlahy, s.r.o. Kamýcká 440/7, 412 01 Litoměřice, IČO: 28702611 pro zhotovení dostavby venkovní učebny na ZŠ Litoměřice, Havlíčkova 32.
 583/20/2016
 Žádost o dotaci Zahrada Čech s.r.o. - " Vánoční trhy v Litoměřicích"
 RM doporučuje ZM schválit poskytnutí dotace ve výši 150tis.Kč Zahradě Čech s.r.o., se sídlem Na Vinici 948/13, 412 01 Litoměřice, IČO: 22794701 na uskutečnění projektu “Vánoční trhy v Litoměřicích“ v termínu od 17.12.2016 do 23.12.2016.
 584/20/2016
 585/20/2016
 Schválení výjimky z Příkazu starosty města a tajemníka MěÚ č. 3/2015 „Zadávání veřejných zakázek“ pro veřejnou zakázku malého rozsahu ev. č. VZ/041/2016 s názvem “ZŠ B. Němcové - odstranění havarijních průsaků do suterénu objektu"
 RM schvaluje výjimku z Příkazu starosty města a tajemníka MěÚ č. 3/2015 „Zadávání veřejných zakázek“ a povoluje veřejnou zakázku malého rozsahu ev. č. VZ/040/2016 s názvem “ZŠ B. Němcové - odstranění havarijních průsaků do suterénu objektu““ zadat přímým oslovením dodavatele HERSTAV, spol. s r.o., Michelská 60, Praha 4, IČO 49905775.
 586/20/2016
 Žádost o prodloužení Smlouvy o výpůjčce osobního automobilu - NADĚJE
 RM schvaluje uzavření dodatku č. 1 ke Smlouvě o výpůjčce osobního automobilu ze dne 20. 11. 2006 neziskové organizaci Naděje K Brance 11/19E, Stodůlky, 155 00 Praha, IČO: 00570931. Výpůjčka se prodlužuje do 20.11.2021 (viz příloha orig. zápisu).
 587/20/2016
 Žádost o bezplatné užívání konferenčního sálu Hradu Litoměřice pro konání výroční členské schůze – Victoria – Liga proti rakovině Litoměřice
 RM schvaluje pro VICTORII – Ligu proti rakovině Litoměřice, se sídlem Kostelní 902, 410 02 Lovosice, IČO: 46768734, bezplatné užívání konferenčního sálu Hradu Litoměřice včetně potřebné techniky dne 5.12.2016 od 13:00 do 16:00 hodin, za účelem konání výroční členské schůze.
 RM ukládá Centru cestovního ruchu Litoměřice, příspěvkové organizaci, technicko-organizační zajištění uvedené akce.
 588/20/2016
 Návrh na příděl bytu č. 12 (1+1) v Domě s pečovatelskou službou (DPS) Kosmonautů 2020/14, Litoměřice
 RM schvaluje přidělení bytu č. 12 v DPS, Kosmonautů 2020/14, Litoměřice panu J. K., bytem Velké Žernoseky a zároveň schvaluje uzavření smlouvy o poskytnutí finančního příspěvku s žadatelem. Finanční příspěvek na sociální účely ve výši 30 tis. Kč je žadatel povinen zaplatit před nástupem do DPS. Nájemní smlouva bude s žadatelem uzavřena na dobu určitou, a to na dva roky.
 589/20/2016
 Návrh na příděl bytu č. 29


text:
(1+1) v Domě s pečovatelskou službou (DPS) Švermova 2099/16, Litoměřice
 RM schvaluje přidělení bytu č. 29 v DPS, Švermova 2099/16, Litoměřice panu P. Š., bytem Litoměřice a zároveň schvaluje uzavření smlouvy o poskytnutí finančního příspěvku s žadatelem. Finanční příspěvek na sociální účely ve výši 30 tis. Kč je žadatel povinen zaplatit před nástupem do DPS. Nájemní smlouva bude s žadatelem uzavřena na dobu určitou, a to na dva roky.
 590/20/2016
 Pověření k zastupování Městského úřadu Litoměřice při uzavírání smluv dle zákona č. 108/2006 Sb.- o sociálních službách, § 91, odst. 6.
 RM schvaluje pověření Ivany Aksenowé,DiS. – vedoucí oddělení sociální péče a komunitního plánování odboru SVaZ a Mgr. Petry Benešové – sociální pracovnice odboru SVaZ, k zastupování Městského úřadu Litoměřice při uzavírání smluv dle zákona č. 108/2006 Sb. – o sociálních službách, §91, odst.6.
 591/20/2016
 Revokace usnesení č. 316/11/2013 - Přijímání stavebního odpadu na sběrný dvůr Třeboutice pro občany města Litoměřice
 RM revokuje své usnesení č. 316/11/2013 ze dne 28. 05. 2013 a ruší bezplatné přijímání stavebních odpadů od občanů města Litoměřice do sběrného dvora Třeboutice.
 592/20/2016
 Veřejnoprávní smlouvy s obcemi Hlinná, Křešice, Michalovice, Rochov - vkládání dat do informačního systému územní identifikace
 RM schvaluje znění a uzavření veřejnoprávních smluv s obcemi Hlinná, Křešice, Michalovice, Rochov, s platností do konce roku 2020, dle kterých bude město Litoměřice, jakožto obec s rozšířenou působností , prostřednictvím svých orgánů vykonávat namísto orgánů uvedených obcí v jejich správním obvodu výkon přenesené působnosti v rozsahu podle ustanovení § 42 až 44 zákona č. 111/2009 Sb., o základních registrech, tedy bude provádět vkládání dat – zápis údajů do informačního systému územní identifikace adres a nemovitostí – RÚIAN (viz příloha orig. zápisu).
 593/20/2016
 Rozpočtové opatření – odbor životního prostředí – sběrný dvůr odpadu Nerudova ulice
 RM schvaluje rozpočtová opatření v rámci rozpočtu odboru životního prostředí (viz příloha orig. zápisu).
 594/20/2016
 Schválení výjimky z Příkazu starosty města a tajemníka MěÚ č. 3/2015 „Zadávání veřejných zakázek“ pro veřejnou zakázku malého rozsahu ev. č. VZ/040/2016 s názvem “Nákup 3 ks podzemních kontejnerů – Pražská ulice“
 RM schvaluje výjimku z Příkazu starosty města a tajemníka MěÚ č. 3/2015 „Zadávání veřejných zakázek“ a povoluje veřejnou zakázku malého rozsahu ev. č. VZ/040/2016 s názvem „Nákup 3 ks podzemních kontejnerů – Pražská ulice“ zadat přímým oslovením dodavatele MEVA a.s., Na Urbance 632, 412 01 Roudnice nad Labem, IČO 46708766.
 595/20/2016
 Uzavření veřejnoprávní smlouvy s Obcí Libochovany na úseku speciálního stavebního úřadu pro místní komunikace
 RM schvaluje znění a uzavření Veřejnoprávní smlouvy č. DOP/10/2016 s Obcí Libochovany, IČO 00263923, Libochovany čp. 5, 411 03 Libochovany, dle které bude Město Litoměřice, jakožto obec s rozšířenou působností, prostřednictvím svých orgánů vykonávat namísto orgánů Obce Libochovany v jejím správním obvodu výkon přenesené působnosti v rozsahu podle ustanovení § 16 a ve spojení s ustanovením § 40 odst. 5 písm. b) zákona č. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích, ve znění pozdějších předpisů a ve smyslu ustanovení § 15 zákona č. 183/2006 Sb., o územním plánování a stavebním řádu, ve znění pozdějších předpisů, tj. výkon agendy speciálního stavebního úřadu pro


text:
stavby místních komunikací nacházejících se ve správním obvodu Obce Libochovany a pověřuje starostu města Mgr. Ladislava Chlupáče jejím podpisem (viz příloha orig. zápisu).
 596/20/2016
 Rozpočtové opatření – odbor DaSH
 RM schvaluje rozpočtové opatření v rámci rozpočtu odboru dopravy a silničního hospodářství (viz příloha orig. zápisu).
 597/20/2016
 Schválení odměny likvidátorovi Městské prádelny a čistírny s.p. v likvidaci
 Schválení rozpočtového opatření správního odboru
 Pověření pro odbor KSaT k dalšímu postupu ve věci likvidace Labské paroplavební společnosti, o.p.s.
 RM schvaluje odměnu likvidátorovi Městské prádelny a čistírny s.p. v likvidaci, Českolipská 3, Litoměřice, IČO: 14868890, Ing. Zdeňku Bezděkovi, bytem Litoměřice, ve výši 100.000,-Kč a uzavření smlouvy o odměně a náhradě nákladů likvidace (smlouva viz příloha orig. zápisu).
 RM schvaluje rozpočtové opatření správního odboru – vyplacení odměny likvidátorovi a poskytnutí záloh na náklady likvidace (viz příloha orig. zápisu).
 RM doporučuje ZM schválit odvolání likvidátora LABSKÉ PAROPLAVEBNÍ SPOLEČNOSTI, o.p.s. v likvidaci, Mírové náměstí 15/7, 412 01 Litoměřice, IČO: 28725476, Mgr. Miroslavy Laňkové a jmenování Ing. Zdeňka Bezděky, bytem Litoměřice, likvidátorem. RM doporučuje ZM pověřit odbor Kancelář starosty a tajemníka podáním návrhu k příslušnému soudu na odvolání likvidátora a jmenování nového.
 598/20/2016
 Informace z veřejnosprávní kontroly za rok 2015 provedené u příspěvkové organizace Masarykova základní škola Litoměřice, Svojsíkova 5, Litoměřice 412 01, IČO: 467 734 36
 RM bere na vědomí informaci o výsledku veřejnosprávní kontroly za rok 2015 provedenou u příspěvkové organizace Masarykova základní škola Litoměřice, Svojsíkova 5, Litoměřice 412 01, IČO: 467 734 36 (viz originál příloha zápisu).
 599/20/2016
 Informace z veřejnosprávní kontroly provedené u PO Městská kulturní zařízení v Litoměřicích, Na Valech 2028, 412 01 Litoměřice, IČO: 6445 57 141
 RM bere na vědomí informaci o výsledku veřejnosprávní kontroly u organizace Městská kulturní zařízení v Litoměřicích, Na Valech 2028, příspěvková organizace, 412 01 Litoměřice IČO: 6445 57 141 (viz příloha orig. zápisu).
 600/20/2016
 Informace z veřejnosprávní kontroly provedené u příspěvkové organizace Centrum pro zdravotně postižené děti a mládež – Srdíčko, Revoluční 1845/32, 412 01 Litoměřice, IČO: 708 54 165
 601/20/2016
 Úprava a navýšení nájemného pro nájemníky městských bytů (od 01.01.2017)
 RM schvaluje pravidla pro stanovení a výpočet nájemného v městských bytech (byty ve vlastnictví města Litoměřice) od 01.01.2017 (viz příloha orig. zápisu).
 602/20/2016
 Ukončení nájemní smlouvy na umístění reklamní plochy v k.ú. Litoměřice
 RM schvaluje ukončení nájemní smlouvy ze dne 21.04.2016 se společností RENGL,s.r.o., IČO: 25420160, Zákopnická 354, Liberec, na pronájem umístění a provozování plakátové plochy (dle čl. VI. odstavec 4. smlouvy) výpovědí bez udání důvodu, s výpovědní lhůtou šesti měsíců a s povinností nájemce provést odstranění reklamní plochy ke dni skončení smluvního vztahu.
 603/20/2016
 Určení způsobu prodeje pozemků parc.č. 4008/5 o výměře 528 m2 a 4008/6 o výměře 72 m2 včetně staveb bez č.p./č.e. v k.ú. Litoměřice
 RM bere na vědomí zánik závazku Města Litoměřice vyplývající ze smlouvy o budoucí kupní smlouvě ze dne 8.7.2015 uzavřené se společností PROFISTAV Czech s.r.o, IČO: 27922430, Vinohradská 2165/48, Praha 2, a nedoporučuje zastupitelstvu města další prodloužení termínu splatnosti kupní ceny (smlouva viz příloha orig. zápisu).
 RM schvaluje způsob prodeje (výběr nejvhodnějšího zájemce) pozemků parc.č. 4008/5 o výměře


text:
528m2 a 4008/6 o výměře 72 m2 včetně staveb bez č.p./č.e. v k.ú. Litoměřice, obálkovou metodou.
 604/20/2016
 Záměr pronájmu pozemku parc.č. 2747, zastavěná plocha nádvoří o výměře 20m2 v k.ú. Litoměřice
 a) RM schvaluje nevyužití předkupního práva podle ust. § 3056 zák. č. 89/2012 Sb., ke stavbě garáže, umístěné na pozemku parc.č. 2747 zastavěná plocha nádvoří o výměře 20m2 v k.ú. Litoměřice, který je ve vlastnictví Města Litoměřice
 b) RM schvaluje záměr pronájmu pozemku parc.č. 2747, zastavěná plocha nádvoří o výměře 20m2 v k.ú. Litoměřice na dobu neurčitou s výpovědní dobou 3 měsíce k účelu umístění stavby garáže ve vlastnictví jiné osoby
 605/20/2016
 Záměr pronájmu pozemku parc.č.2774, zastavěná plocha nádvoří o výměře 20m2 v k.ú. Litoměřice
 a) RM schvaluje nevyužití předkupního práva podle ust. § 3056 zák. č. 89/2012 Sb., ke stavbě garáže, umístěné na pozemku parc.č. 2774 zastavěná plocha nádvoří o výměře 20m2 v k.ú. Litoměřice, který je ve vlastnictví Města Litoměřice
 b) RM schvaluje záměr pronájmu pozemku parc.č. 2774, zastavěná plocha nádvoří o výměře 20m2 v k.ú. Litoměřice na dobu neurčitou s výpovědní dobou 3 měsíce k účelu umístění stavby garáže ve vlastnictví jiné osoby
 606/20/2016
 Záměr úpravy smlouvy o pachtu č. 9170000235 ze dne 3.1.2005 (parc.č. 2619 v k.ú. Litoměřice), spočívající k přistoupení dalšího pachtýře
 RM schvaluje záměr úpravy smlouvy o pachtu č. 9170000235 ze dne 3.1.2005 (parc.č. 2619 v k.ú. Litoměřice), spočívající k přistoupení dalšího pachtýře slečny J. L., bytem Litoměřice.
 607/20/2016
 Souhlas s projektem z dotace 30. Výzvy IROP „ Rozvoj sociálních služeb“ Ministerstva pro místní rozvoj pro specifický cíl 2.1. – Farní charita
 RM schvaluje vydání souhlasu s projektem z dotace 30. Výzvy IROP „ Rozvoj sociálních služeb“ Ministerstva pro místní rozvoj pro specifický cíl 2.1., k budově č.p. 918 v ul. Marie Pomocné v Litoměřicích (viz příloha orig. zápisu).
 608/20/2016
 Ukončení nájmu prostoru sloužícího podnikání v ulici Kosmonautů 2020/14 v Litoměřicích
 RM bere na vědomí výpověď paní Věry Kuchařové, IČO: 16406770, bytem Litoměřice a ukončení nájmu prostoru sloužícího podnikání o celkové výměře 25,84 m2 v ulici Kosmonautů 2020/14 v Litoměřicích. Nájemní vztah končí ke dni 31.12.2016.
 609/20/2016
 Přidělení bytu na základě veřejné nabídky v ulici Dlouhá 176/11 v Litoměřicích, o výměře 101,06 m2 (3+1)
 RM schvaluje přidělení bytu v ulici Dlouhá 176/11 v Litoměřicích, o výměře 101,06 m2 (3+1) paní V. Ch. a panu J. S., oba bytem Litoměřice. Výše nájemného činí 8.000,- Kč/měsíc + zálohy na služby + další úprava v následujících letech z důvodu inflačních tlaků možná. Nájemní smlouva se uzavírá na dobu určitou do 31.1.2017 s následným prodloužením o 1 rok při řádném plnění nájemní smlouvy.
 610/20/2016
 RM schvaluje panu R. H. rozšíření nájemní smlouvy k bytu č. 4 na Mírovém náměstí 21/13 v Litoměřicích, o jeho sestru paní L. H., s tím že tato smlouva se uzavírá na dobu určitou od 1.11.2016 do 30.4.2017.
 611/20/2016
 Schválení dohody o splátkách
 RM schvaluje uzavření dohody o splátkách splatného dluhu pro pana R. H. bytem Litoměřice, na částku 7.738,- Kč s příslušenstvím. Výše splátky činí 500,- Kč měsíčně pod ztrátou výhody splátek


text:
počínaje měsícem říjen 2016, se splatností k poslednímu dni každého měsíce.
 612/20/2016
 Aktualizace nájemní smlouvy na pronájem prostoru sloužícího podnikání na stavební parcele č. 4008/15 (číslo budovy 020) v areálu Kasáren Dukelských hrdinů v Litoměřicích
 RM schvaluje uzavření Dodatku č. 4 nájemní smlouvy ze dne 13.11.2012 na pronájem prostoru sloužícího podnikání o celkové výměře 64 m2 na stavební parcele č. 4008/15 (číslo budovy 020) v areálu Kasáren Dukelských hrdinů v Litoměřicích, uzavřené s panem Petrem Kumpánem, IČO: 47318481, bytem Litoměřice. Dodatkem č. 4 se upravuje doba nájmu na dobu určitou jednoho roku s možností prodloužení vždy o jeden rok s účinností od 01.11.2016. (Dodatek č. 4 přílohou originálního zápisu).
 613/20/2016
 Aktualizace nájemní smlouvy na pronájem prostoru sloužícího podnikání na stavební parcele č. 4008/16 (číslo budovy 019) v areálu Kasáren Dukelských hrdinů v Litoměřicích
 RM schvaluje uzavření Dodatku č. 5 nájemní smlouvy ze dne 19.11.2012 na pronájem prostoru sloužícího podnikání o celkové výměře 60 m2 na stavební parcele č. 4008/16 (číslo budovy 019) v areálu Kasáren Dukelských hrdinů v Litoměřicích, uzavřené s panem Tomášem Husákem, IČO: 63773023, bytem České Kopisty. Dodatkem č. 5 se upravuje doba nájmu na dobu určitou jednoho roku s možností prodloužení vždy o jeden rok s účinností od 01.11.2016. (Dodatek č. 5 přílohou originálního zápisu).
 614/20/2016
 Prodloužení doby použití již poskytnutého investičního příspěvku Městské nemocnice v Litoměřicích, příspěvková organizace se sídlem Žitenická 2084, 412 01 Litoměřice, IČO: 00 830 488
 RM schvaluje Městské nemocnici v Litoměřicích, příspěvkové organizaci se sídlem Žitenická 2084, 412 01 Litoměřice, IČO: 00 830 488, použití již poskytnutého investičního příspěvku ve výši 14,5 mil Kč v období od 1. 1. 2016 do 31. 12. 2017.
 615/20/2016
 Schválení výjimky z Příkazu starosty města a tajemníka MěÚ č. 3/2015 "Zadávání veřejných zakázek" pro veřejnou zakázku malého rozsahu s názvem "Nákup sadebního materiálu"
 RM schvaluje výjimku z Příkazu starosty města a tajemníka MěÚ č. 3/2015 „Zadávání veřejných zakázek“ a povoluje veřejnou zakázku malého rozsahu na dodávky s názvem „Nákup sadebního materiálu“ zadat přímým oslovením dodavatele Lesní školka Vědomice s.r.o., Lesní 193, 413 01 Roudnice nad Labem, IČO 28704282.
 616/20/2016
 Schválení Plánu zimní údržby 2016-2017
 RM schvaluje Plán zimní údržby v Litoměřicích pro zimní období 2016-2017 (viz příloha orig. zápisu).
 617/20/2016
 Aktualizace směrnic: Vnitřní platový předpis a Organizační řád PO MSZ v Litoměřicích
 RM schvaluje aktualizaci Vnitřního platového předpisu a Organizačního řádu PO Městská sportovní zařízení v Litoměřicích, Zahradnická 215/28, Litoměřice, IČO:70923477 s platností od 1.9.2016 (viz příloha orig.zápisu).
 618/20/2016
 Schválení způsobu zadání veřejné zakázky, seznamu oslovených dodavatelů a složení hodnotící komise ve výběrovém řízení na veřejnou zakázku malého rozsahu ev. č. VZ/044/2016 s názvem „Litoměřice, areál ZČ - revitalizace ploch za pavilonem M“
 RM schvaluje způsob zadání, seznam oslovených dodavatelů a složení hodnotící komise, jejíž činnost bude spočívat v otevírání obálek s nabídkami, posouzení a hodnocení nabídek uchazečů ve výběrovém řízení na veřejnou zakázku malého rozsahu ev. č. VZ/044/2016 s názvem „Litoměřice, areál ZČ - revitalizace ploch za pavilonem M“ (viz příloha orig. zápisu).
 619/20/2016
 Schválení způsobu zadání veřejné zakázky, seznamu oslovených dodavatelů a složení hodnotící


text:
komise ve výběrovém řízení na veřejnou zakázku malého rozsahu ev. č. VZ/045/2016 s názvem „Litoměřice, areál ZČ - demolice přístaveb pavilonu T“
 RM schvaluje způsob zadání, seznam oslovených dodavatelů a složení hodnotící komise, jejíž činnost bude spočívat v otevírání obálek s nabídkami, posouzení a hodnocení nabídek uchazečů ve výběrovém řízení na veřejnou zakázku malého rozsahu ev. č. VZ/045/2016 s názvem „Litoměřice, areál ZČ - demolice přístaveb pavilonu T“ (viz příloha orig. zápisu).
 Dne: 25.10.2016


text:
INSHORETRADING a.s. IČO: 26707225, Praha, výpis z rejstříku (16.10.2019) | Euro.cz
 Firma INSHORETRADING a.s. IČO 26707225
 INSHORETRADING a.s. má aktuální nebo historický záznam v těchto rejstřících: obchodní rejstřík, živnostenský rejstřík.
 INSHORETRADING a.s. (26707225) je Akciová společnost. Sídlí na adrese Bělehradská 299/132, Praha 120 00. Do obchodního rejtříku byla zapsána dne 24. 6. 2002 a je stále aktivní. INSHORETRADING a.s. nemá žádnou provozovnu a dvě živnosti.
 Jako zdroj dat o INSHORETRADING a.s. nám sloužily tyto stránky:
 Detailní informace o INSHORETRADING a.s. na Justice.cz
 Detailní informace o INSHORETRADING a.s. na rzp.cz
 Výpis dat pro INSHORETRADING a.s. na portále firmy.euro.cz obsahuje pouze takové informace, které lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
 Základní údaje INSHORETRADING a.s.
 B 7746
 26707225
 1. Jediný akcionář společnosti INSHORETRADING a.s. schvaluje v působnosti valné hromady zvýšení základního kapitálu společnosti z částky 2.000.000,- Kč (slovy: dva miliony korun českých) o částku ve výši 20.000.000,- Kč (slovy: dvacet milionů korun českýc h) na celkovou částku ve výši 22.000.000,- Kč (slovy: dvacet dva milionů korun českých) s tím, že se nepřipouští upisování akcií nad částku navrhovaného zvýšení základního kapitálu a nové akcie budou upisovány výlučně peněžitým vkladem. 2. Zvýšení základního kapitálu bude provedeno upsáním nových kmenových akcií na majitele, v listinné podobě, o jmenovité hodnotě 200.000,- Kč (slovy: dvě stě tisíc korun českých) o celkovém počtu 100 (slovy: jedno sto) kusů. 3. Všechny nové akcie budou nabídnuty k upsání jedinému akcionáři společnosti, a to společnosti MEDIA BOHEMIA HOLDINGS LIMITED se sídlem 12 Esperidon Street, 4th floor, P.C. 1087, Nicosia, Kyperská republika, zapsanou v oddělení Registru obchodních společ ností vedeným Ministerstvem obchodu, průmyslu a cestovního ruchu pod spis. zn. HE 179116. 4. Akcie společnosti INSHORETRADING a.s. budou upsány bez využití přednostního práva v sídle společnosti na adrese Praha 2, Nad Petruskou 63/1, PSČ 12000, v pracovní dny v době od 10.00 do 17.00 hodin. 5. Upsání nových akcií předem určeným zájemcem, společností MEDIA BOHEMIA HOLDINGS LIMITED, bude ve smyslu ust. § 203 odst. 4 obchodního zákoníku provedeno po podání návrhu na zápis rozhodnutí jediného akcionáře v působnosti valné hromady o zvýšení základ ního kapitálu společnosti do obchodního rejstříku, a to uzavřením smlouvy o upsání akcií s tím, že účinnost smlouvy o upsání akcií bude vázána na rozvazovací podmínku, jíž bude právní moc rozhodnutí jediného akcionáře o zvýšení základního kapitálu do obch odního rejstříku. 6. Představenstvo společnosti odešle předem určenému zájemci, společnosti MEDIA BOHEMIA HOLDINGS LIMITED, návrh smlouvy o upsání akcií, obsahující alespoň náležitosti podle § 205 odst. 3 obchodního zákoníku, do čtrnácti (14) dnů ode dne podání návrhu na z ápis rozhodnutí jediného akcionáře v působnosti valné hromady o zvýšení základního kapitálu společnosti do obchodního rejstříku, s tím, že předem určenému zájemci bude poskytnuta lhůta čtrnáct (14) dnů ode dne doručení takového návrhu k jejímu uzavření. 7. Emisní kurs upisovaných kmenových akcií na majitele, v listinné podobě, o jmenovité hodnotě 200.000,- Kč (slovy: dvě stě tisíc korun českých), bude roven jmenovité hodnotě a činí 200.000,- Kč (slovy: dvě stě tisíc korun českých)


text:
za jednu akcii. 8. Celý emisní kurs upsaných akcií bude splacen výhradně započtením peněžité pohledávky jediného akcionáře vůči společnosti INSHORETRADING a.s. z titulu smlouvy o půjčce uzavřené dne 12. 2. 2010 ve výši 20.000.000,- Kč (slovy: dvacet milionů korun českých ) proti pohledávce, kterou má společnost INSHORETRADING a.s. za jediným akcionářem z titulu nároku na splacení emisního kursu akcií vydaných v souvislosti se zvýšením jejího základního kapitálu. Důvodem započtení je snížení závazků společnosti za jediným akcionářem. Zvýšení základního kapitálu společnosti započtením pohledávky se z účetního hlediska jeví jako optimální řešení. 9. Dohoda o započtení pohledávky mezi společností INSHORETRADING a.s. a jediným akcionářem společností MEDIA BOHEMIA HOLDINGS LIMITED bude obsahovat veškeré zákonné náležitosti a podpisy smluvních stran budou úředně ověřeny. Lhůta pro přijetí návrhu smlou vy o započtení pohledávky činí 30 dnů ode dne uzavření smlouvy o upsání akcií. Dohoda o započtení musí být uzavřena před podáním návrhu na zápis zvýšení základního kapitálu do obchodního rejstříku. 23.4.2010 - 18.5.2010
 Aktuální kontaktní údaje INSHORETRADING a.s.
 Kapitál INSHORETRADING a.s.
 24.6.2002 - 18.5.2010
 Akcie INSHORETRADING a.s.
 Kmenové akcie na jméno 22 000 000 Kč 1 14.10.2014
 Akcie na majitele 22 000 000 Kč 1 25.8.2012 - 14.10.2014
 Kmenové akcie na majitele 200 000 Kč 110 18.5.2010 - 25.8.2012
 Kmenové akcie na majitele 200 000 Kč 10 24.6.2002 - 18.5.2010
 Sídlo INSHORETRADING a.s.
 Nad Petruskou 63/1 , Praha 120 00 14.4.2008 - 1.3.2019
 Branická 574/13 , Praha 147 00 3.3.2004 - 14.4.2008
 Koperníkova 794/6 , Praha 120 00 18.12.2002 - 3.3.2004
 U Habrovky 247/11 , Praha 140 00 24.6.2002 - 18.12.2002
 Předmět podnikání INSHORETRADING a.s.
 poskytování služeb v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci 15.4.2005
 činnost podnikatelských, finančních, organizačních a ekonomických poradců 15.4.2005 - 10.6.2009
 realitní činnost 15.4.2005 - 10.6.2009
 správa a údržba nemovitostí 15.4.2005 - 10.6.2009
 pronájem nemovitostí, bytů a nebytových prostor bez poskytování jiných než základních služeb spojených s pronájmem 24.6.2002 - 10.6.2009
 Předmět činnosti INSHORETRADING a.s.
 pronájem nemovitostí, bytů a nebytových prostor 10.6.2009
 vedení firmy INSHORETRADING a.s.
 Statutární orgán INSHORETRADING a.s.
 Jménem společnosti jedná představenstvo, a to tak, že navenek za něj jedná jeden člen představenstva. 15.4.2005
 Jménem společnosti jedná představenstvo, a to tak, že navenek za něj jednají vždy společně alespoň dva (2) členové představenstva. Podepisování za společnost se děje tak, že k obchodní firmě spoelčnosti připojí svůj podpis alespoň (2) členové představenstva. 18.12.2002 - 15.4.2005
 Jménem společnosti jedná představenstvo, a to tak, že navenek za něj jedná jménem společnosti jediný člen představenstva. Podepisování za společnost se děje tak, že jediný člen představenstva připojí svůj podpis k nadepsané nebo vytištěné obchodní firmě společnosti. 24.6.2002 - 18.12.2002
 Martin Adam 3.11.2017
 Javorová 1215 , Černošice 252 28
 JUDr. Olga Erhartová 3.11.2017
 Michal Sroka 10.4.2018
 Vilapark 270 , Zdiby 250 66
 Lukáš Sýkora 24.6.2002 - 18.12.2002
 Iva Bečvářovská 18.12.2002 - 25.2.2003
 Jiráskova 815 , Vamberk 517 54
 Karla Jíšová 18.12.2002 - 3.3.2004
 Modřínová 1435/81 , Praha 182 00
 Veronika Turková 18.12.2002 - 3.3.2004
 Milada Jírová 3.3.2004 - 3.3.2004
 Nad Konvářkou 316/1 , Praha 150 00
 Roman Kareš 3.3.2004 - 3.3.2004
 Milada Jírová 3.3.2004


text:
- 15.4.2005
 Roman Kareš 3.3.2004 - 15.4.2005
 Iva Bečvarovská 25.2.2003 - 19.11.2007
 Ladislav Bulava 15.4.2005 - 19.11.2007
 Mlýnská 358 , Studénka 742 13
 Roman Kareš 15.4.2005 - 14.4.2008
 Ing. Jiří Matýsek 19.11.2007 - 30.9.2009
 Žulová 654 , Praha 155 31
 JUDr. Radoslav Bobčík 14.4.2008 - 3.2.2010
 Mgr. Tomáš Valouch 30.9.2009 - 5.8.2011
 Mgr. Eva Bartůňková 3.2.2010 - 5.8.2011
 Ladislav Bulava 19.11.2007 - 20.1.2012
 Dagmar Svobodová 5.8.2011 - 20.1.2012
 Spojovací 1700/6 , Litoměřice 412 01
 David Beck 5.8.2011 - 20.1.2012
 Pod Zemankou 1347/14 , Praha 147 00
 David Beck 20.1.2012 - 24.2.2015
 Ladislav Bulava 20.1.2012 - 3.11.2017
 JUDr. Olga Erhartová 20.1.2012 - 3.11.2017
 David Beck 24.2.2015 - 3.11.2017
 David Beck 3.11.2017 - 10.4.2018
 Dozorčí rada INSHORETRADING a.s.
 David Krzok 11.12.2013
 Pod Hůrkou 1381 , Hluboká nad Vltavou 373 41
 Milan Kozlík 25.2.2016
 Milevská 1111/28 , Praha 140 00
 Ing. Petr Kolečkář 3.11.2017
 Dr. Pecla 1209 , Řevnice 252 30
 Pavla Smetanová 24.6.2002 - 18.12.2002
 Lukáš Vrtílek 24.6.2002 - 18.12.2002
 Lenka Petrlová 24.6.2002 - 18.12.2002
 Markéta Pleschingerová 18.12.2002 - 14.8.2006
 Jiří Hrubý 18.12.2002 - 14.4.2008
 17 , Víchová nad Jizerou 514 01
 Richard Kaiser 18.12.2002 - 14.4.2008
 Leknínová 1198 , Liberec 463 11
 Lucie Bílková 14.8.2006 - 14.4.2008
 Lucie Mezihoráková 14.4.2008 - 3.11.2008
 129 , Sluštice 250 84
 Mgr. Jan Jaroš 3.11.2008 - 10.6.2009
 Kubánské náměstí 1270/7 , Praha 100 00
 Mgr. Tomáš Valouch 10.6.2009 - 30.9.2009
 Milan Kozlík 14.4.2008 - 11.12.2013
 V Zahrádkách 737/19 , Ústí nad Labem 400 01
 Pavel Stejskal 14.4.2008 - 11.12.2013
 Na přesypu 227/3 , Praha 182 00
 Ing. Petr Kolečkář 30.9.2009 - 2.9.2015
 Ke Kapli 423 , Stará Ves nad Ondřejnicí 739 23
 Milan Kozlík 11.12.2013 - 25.2.2016
 Ing. Petr Kolečkář 2.9.2015 - 3.11.2017
 Sbírka Listin INSHORETRADING a.s.
 B 7746/SL 54 účetní závěrka [2014], výroční zpráva [2014], zpráva o vztazích dle §66a ods.9, zpráva auditora Městský soud v Praze 31.12.2014 7.9.2015 9.9.2015 23
 B 7746/SL 53 účetní závěrka [2014], zpráva auditora Městský soud v Praze 31.12.2014 22.7.2015 29.7.2015 19
 B 7746/SL 52 ostatní Rozhodnutí jediného akcionáře Městský soud v Praze 27.6.2014 30.10.2014 19.11.2014 1
 B 7746/SL 50 účetní závěrka [2013], zpráva auditora Městský soud v Praze 31.12.2013 2.7.2014 12.8.2014 19
 B 7746/SL 48 ostatní rozhod.jed.spol Městský soud v Praze 28.6.2013 14.8.2013 9.9.2013 3
 B 7746/SL 47 účetní závěrka [2012], výroční zpráva [2012], zpráva o vztazích dle §66a ods.9, zpráva auditora Městský soud v Praze 31.12.2012 8.7.2013 23.7.2013 24
 B 7746/SL 45 stanovy společnosti Městský soud v Praze 5.6.2012 17.12.2012 17.12.2012 13
 B 7746/SL 44 notářský zápis NZ 96/2012 Městský soud v Praze 5.6.2012 17.12.2012 17.12.2012 8
 B 7746/SL 43 účetní závěrka r.2006 Městský soud v Praze 31.12.2006 18.10.2012 19.10.2012 7
 B 7746/SL 42 ostatní rozhodnutí jediného akcionáře Městský soud v Praze 29.6.2012 14.8.2012 17.8.2012 3
 B 7746/SL 41 účetní závěrka, výroční zpráva, zpráva o vztazích dle §66a ods.9, zpráva auditora r.2011 Městský soud v Praze 31.12.2011 4.7.2012 18.7.2012 46
 B 7746/SL 40 účetní závěrka, výroční zpráva, zpráva o vztazích dle §66a ods.9, zpráva auditora r.2010 Městský soud v Praze 31.12.2010 24.11.2011 24.11.2011 23
 B 7746/SL 39


text:
ostatní - zápis z představenstva Městský soud v Praze 25.7.2011 9.9.2011 1
 B 7746/SL 38 ostatní RJS Městský soud v Praze 4.7.2011 9.9.2011 2
 B 7746/SL 37 podpisové vzory Městský soud v Praze 12.7.2011 9.9.2011 2
 B 7746/SL 36 podpisové vzory Městský soud v Praze 10.7.2011 9.9.2011 2
 B 7746/SL 35 účetní závěrka, zpráva auditora r.2010 Městský soud v Praze 31.12.2010 18.7.2011 18.7.2011 18
 B 7746/SL 34 účetní závěrka r.2009 Městský soud v Praze 31.12.2009 29.6.2010 30.6.2010 17
 B 7746/SL 33 notářský zápis NZ 37/2010 Městský soud v Praze 5.3.2010 18.5.2010 9
 B 7746/SL 32 stanovy společnosti Městský soud v Praze 19.1.2010 2.3.2010 13
 B 7746/SL 31 podpisové vzory Městský soud v Praze 28.1.2010 2.3.2010 3
 B 7746/SL 30 notářský zápis NZ 4/2010 Městský soud v Praze 19.1.2010 2.3.2010 5
 B 7746/SL 29 ostatní -zápis ze zased.předst. Městský soud v Praze 9.9.2009 26.10.2009 1
 B 7746/SL 28 podpisové vzory Městský soud v Praze 22.9.2009 26.10.2009 3
 B 7746/SL 27 notářský zápis NZ 179/2009 Městský soud v Praze 27.5.2009 1.9.2009 6
 B 7746/SL 26 účetní závěrka r.2008 Městský soud v Praze 31.12.2008 27.8.2009 27.8.2009 15
 B 7746/SL 25 účetní závěrka r.2007 Městský soud v Praze 31.12.2007 14.7.2008 16.7.2008 13
 B 7746/SL 24 stanovy společnosti Městský soud v Praze 1.4.2008 14.5.2008 13
 B 7746/SL 23 notářský zápis NZ 135/2008 Městský soud v Praze 1.4.2008 14.5.2008 8
 B 7746/SL 22 podpisové vzory + čest.prohl. Městský soud v Praze 3.4.2008 14.5.2008 1
 B 7746/SL 21 ostatní zápis z PAS Městský soud v Praze 9.10.2007 5.2.2008 2
 B 7746/SL 20 ostatní zápis z VH Městský soud v Praze 9.10.2007 5.2.2008 9
 B 7746/SL 19 podpisové vzory -bez data Městský soud v Praze 5.2.2008 1
 B 7746/SL 18 podpisové vzory -bez data Městský soud v Praze 5.2.2008 1
 B 7746/SL 17 účetní závěrka r.2004 Městský soud v Praze 31.12.2004 12.9.2006 0
 B 7746/SL 16 ostatní -záp.z jed.VH Městský soud v Praze 16.6.2006 12.9.2006 0
 B 7746/SL 15 podpisové vzory +čest.prohl. Městský soud v Praze 1.8.2006 12.9.2006 0
 B 7746/SL 14 účetní závěrka r.2004 Městský soud v Praze 31.12.2004 15.8.2006 16.8.2006 0
 B 7746/SL 13 účetní závěrka r.2005 Městský soud v Praze 31.12.2005 15.8.2006 16.8.2006 0
 B 7746/SL 9 ostatní zápis zas.představ. Městský soud v Praze 22.11.2004 24.2.2005 15.4.2005 0
 B 7746/SL 12 notářský zápis NZ 343/2004 Městský soud v Praze 22.11.2004 24.2.2005 15.4.2005 0
 B 7746/SL 11 podpisové vzory čestné prohl Městský soud v Praze 1.2.2005 24.2.2005 15.4.2005 0
 B 7746/SL 10 stanovy společnosti Městský soud v Praze 22.11.2004 24.2.2005 15.4.2005 0
 B 7746/SL 8 účetní závěrka r. 2003+příloha Městský soud v Praze 31.12.2003 15.2.2005 23.2.2005 0
 B 7746/SL 7 účetní závěrka r. 2002+příloha Městský soud v Praze 31.12.2002 15.2.2005 23.2.2005 0
 B 7746/SL 6 účetní závěrka r.2003+audit Městský soud v Praze 31.12.2003 10.11.2004 11.11.2004 0
 B 7746/SL 5 podpisové vzory 2x Městský soud v Praze 17.3.2004 0
 B 7746/SL 4 stanovy společnosti Městský soud v Praze 22.12.2003 17.3.2004 0
 B 7746/SL 3 notářský zápis NZ 348/2003-mimoř. VH Městský soud v Praze 22.12.2003 17.3.2004 0
 B


text:
 Vondráčková u soudu prohrála! Tohle nečekala! - Bleskove.cz
 SOUD POCHYBIL
 00:35, 13.září 2016 / Celebrity
 Tohle Helena Vondráčková nečekala! Ústavní soud jí dal docela ránu pod pás! Kauza se týká jí a aktivisty Jana Šinágla, který se měl zdržet tvrzení a spekulací o čtyřech lidech, včetně zpěvačky a jejího manžela. Jenže soud to vidí jinak!
 Helena Vondráčková s manželem u ÚS neuspěli! (Zdroj: Archiv )
 Ústavní soud dal za pravdu Šináglovi a konstatoval, že Krajský soud v Praze chyboval, když předběžným opatřením uložil Šináglovi, aby se zdržel „tvrzení a spekulací”. Aktivista prý může spekulovat...
 Šinágl předtím dal na svůj web text o soukromém životě čtveřice, která jej následně zažalovala. U Okresního soudu v Berouně neuspěla, odvolací krajský soud ale návrhu na předběžné opatření vyhověl. Zákaz se týkal tvrzení, případně spekulací o vzájemných vztazích čtveřice, údajné milostné korespondenci a otcovství dítěte jedné účastnice sporu.
 Podle Jana Šinágla soudní rozhodnutí porušilo jeho právo na spravedlivý proces i právo na svobodu projevu. Sám je přesvědčen o tom, že spekulovat a vyjádřit svůj názor může. Že na to má plné právo. [bomba]
 „Krajský soud mu vůbec nedal prostor k vyjádření, v čemž spatřuje ÚS zásadní chybu. Stěžovatel neměl v průběhu řízení vůbec žádnou šanci oponovat podanému návrhu na vydání předběžného opatření,” řekl soudce zpravodaj Vojtěch Šimíček.
 Helena Vondráčková s Martinem Michalem byli žalobci v rámci soudních sporů několikrát. Někdy úspěšně, jindy neúspěšně. Nejčastěji žalovali bulvár za lži a pomluvy. Známý je spor zpěvačky s publicistou Janem Rejžkem.
 Ústavní soud se postavil na stranu Rejžka a vyslovil dosud platný právní názor, že veřejně známí lidé musejí snést vyšší míru kritiky. S tím však zpěvačka ani její manžel nesouhlasí. Namítají, že jedna věc je kritika, jiná věc jsou lži, pomluvy a výmysly, které poškozují dobré jméno umělce.


text:
3 VSPH 260/2013-A-12
 KSUL 45 INS 32440/2012 3 VSPH 260/2013-A-12
 Vrchní soud v Praze jako soud odvolací rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Michala Kubína a soudců JUDr. Jindřicha Havlovce a Mgr. Ivany Mlejnkové v insolvenční věci dlužníka: Cosmetic Karl Hadek, spol. s r.o. v likvidaci , IČO 40231585, se sídlem v Ústí nad Labem, Přemyslovců 653/24, adresa pro doručování: JUDr. Pavel Jiřička, Ústí nad Labem, Štursova 710/8, zahájené k návrhu dlužníka o odvolání dlužníka proti usnesení Krajského soudu v Ústí nad Labem č.j. KSUL 45 INS 32440/2012-A-7 ze dne 31.ledna 2013
 Usnesení Krajského soudu v Ústí nad Labem č.j. KSUL 45 INS 32440/2012-A-7 ze dne 31.ledna 2013 se z r u š u j e a věc se v r a c í soudu prvního stupně k dalšímu řízení.
 Napadeným usnesením Krajský soud v Ústí nad Labem (také insolvenční soud) uložil dlužníkovi ve lhůtě 5 dnů ode dne jeho doručení zaplatit na označený účet a variabilní symbol soudu zálohu na náklady insolvenčního řízení ve výši 30.000,--Kč.
 V odůvodnění napadeného usnesení insolvenční soud uvedl, že mu byl insolvenční návrh prostřednictvím dlužníkova likvidátora doručen 21.12.2012. Vyšel z tvrzení dlužníka, že nemá žádný majetek a cituje ustanovení § 108 a § 98 zák. č. 182/2006 Sb., o úpadku a způsobech jeho řešení (InsZ), dospěl k závěru, že bylo na dlužníkovi, aby podal insolvenční návrh bez zbytečného odkladu poté, co se dozvěděl nebo při náležité pečlivosti měl dozvědět o svém úpadku, tj. v době, kdy ještě měl finanční prostředky na úhradu zálohy na náklady insolvenčního řízení, a že nelze na stát přenášet náklady insolvenčního řízení jen proto, že dlužník nepodal insolvenční návrh včas. Proto konstatoval, že je třeba dlužníkovi přesto, že nemá žádný majetek, uložit povinnost k zaplacení zálohy na náklady insolvenčního řízení. Při stanovení výše zálohy vycházel z ustanovení § 1 odst. 5 vyhlášky č. 313/2007 Sb., o odměně insolvenčního správce, o náhradách jeho hotových výdajů, o odměně členů a náhradníků věřitelského výboru a o náhradách jejich nutných výdajů (Vyhláška), podle něhož odměna insolvenčního správce při zpeněžování majetku v konkursu činí minimálně 45.000,--Kč, a určil ji ve výši, která by pokryla počáteční náklady správce.
 Toto usnesení napadl dlužník v zákonem stanovené lhůtě odvoláním a navrhl, aby je odvolací soud zrušil a věc vrátil insolvenčnímu soudu k dalšímu řízení. Uvedl, že dlužník byl zrušen na základě rozhodnutí valné hromady společnosti dlužníka, který vstoupil do likvidace k 19.10.2001, že na základě rozhodnutí Krajského soudu v Ústí nad Labem č.j. 72 Cm 13/2009-16 ze 6.4.2009, jež nabylo právní moci 6.5.2009, byl jeho likvidátorem ustanoven JUDr. Pavel Jiřička, advokát se sídlem v Ústí nad Labem, Štursova 8. Uvedl, že ustanovený likvidátor učinil veškeré úkony ke zjištění jeho majetku, avšak žádný majetek se mu nalézt nepodařilo, trval na tom, že žádný majetek nemá, a proto není schopen uhradit požadovanou zálohu na náklady insolvenčního řízení. Zároveň odkázal na rozhodnutí insolvenčního soudu
 č.j. KSUL 45 INS 5556/2011-A-7 z 19.4.2011, podle něhož záloha dlužníkovi v likvidaci uložena nebyla, přestože se jedná o věc, která je skutkově shodná s projednávanou


text:
věcí.
 Vrchní soud v Praze přezkoumal napadené usnesení i řízení jeho vydání předcházející a dospěl k závěru, že odvolání dlužníka je opodstatněno, byť z jiných, než jím uváděných důvodů.
 Povinnost navrhovatele uhradit zálohu na náklady insolvenčního řízení vyplývá z § 108 odst. 1 až 3 InsZ, podle nějž insolvenční soud může před rozhodnutím o insolvenčním návrhu uložit insolvenčnímu navrhovateli, aby ve stanovené lhůtě zaplatil zálohu na náklady insolvenčního řízení až do částky 50.000,--Kč, je-li to nutné ke krytí nákladů řízení a prostředky k tomu nelze zajistit jinak. Nebude-li záloha na náklady insolvenčního řízení ve stanovené lhůtě zaplacena, může insolvenční soud před rozhodnutím o insolvenčním návrhu insolvenční řízení zastavit, a neučiní-li tak, může přikročit k jejímu vymáhání; o tom musí insolvenčního navrhovatele poučit. Zálohu na náklady insolvenčního řízení soud nepožaduje po insolvenčním navrhovateli, který je zaměstnancem dlužníka (§ 108 odst. 1 věta druhá InsZ).
 Nutno vyjít z toho, že povinnost k zaplacení zálohy na náklady insolvenčního řízení lze uložit insolvenčnímu navrhovateli (který není osobou uvedenou v poslední větě § 108 odst. 1 InsZ, či v § 368 odst. 1 InsZ), anebo solidárně všem navrhovatelům, jedině pokud v daném případě nelze předpokládat, že budoucí náklady insolvenčního řízení bude možno zcela uhradit z majetkové podstaty (tj. prostředky k jejich krytí nelze zajistit jinak než zálohou). Při nedostatku volných finančních prostředků dlužníka je požadavek zálohy odůvodněn též jako zdroj úhrady prvotních nákladů, jež si insolvenční řízení (aby mohlo zákonem stanoveným způsobem pokračovat) vyžádá v období následující po rozhodnutí o úpadku.
 Pro posouzení, zda je namístě zaplacení zálohy po navrhovateli požadovat a v jaké výši, je tudíž nutné vzít v úvahu skutkové a právní okolnosti dané věci, jež jsou podstatné především pro úsudek o tom, jaký způsob řešení dlužníkova úpadku či hrozícího úpadku lze očekávat, jaké náklady, k jejichž krytí záloha slouží, si tento způsob pravděpodobně vyžádá, a zda či do jaké míry lze předpokládat uspokojení těchto nákladů z majetkové podstaty, popř. zda je třeba zajistit úhradu prvotních nákladů insolvenčního řízení. Je přitom zřejmé, že výše nákladů insolvenčního řízení se odvíjí nejen od samotné povahy konkrétního způsobu řešení dlužníkova úpadku (konkursu, reorganizace nebo zvolené formy oddlužení), ale i v rámci téhož způsobu řešení úpadku je navíc ještě ovlivněna specifickými poměry dané věci. To platí i pro hotové výdaje a odměnu insolvenčního správce, které vždy patří mezi náklady insolvenčního řízení a jejichž výše je pro jednotlivé způsoby řešení úpadku upravena ve vyhlášce č. 313/2007 Sb. odlišně. K těmto souvislostem viz např. usnesení Vrchního soudu v Praze sp. zn. KSUL 70 INS 6396/2009, 1 VSPH 697/2009-A ze dne 27.4.2010. Samozřejmým předpokladem pro postup podle § 108 InsZ je existence řádného, projednatelného insolvenčního návrhu.
 Z insolvenčního spisu plyne, že dlužník podal insolvenční návrh s návrhem, aby jeho úpadek byl řešen konkursem nebo aby byl návrh zamítnut podle § 144 InsZ pro nedostatek majetku, neboť žádný majetek nemá, byl zrušen usnesením své valné hromady a byl mu ustanoven rozhodnutím soudu likvidátor, jehož prostřednictvím byl podán insolvenční návrh. Likvidátor prověřil možnost uplatnit v insolvenčním řízení neplatnost nebo neúčinnost právních úkonů