text:
i premiér Sobotka. Eva ji podá, nová norská advokátka to sepisuje. Ale je k tomu třeba říct toto:
 1. Nejde o žádný opravný prostředek, ale o zcela nové řízení, od nuly. Tvrzení, že teprve podáním této žaloby budou vyčerpány všechny opravné prostředky, je hloupost nebo zákeřnost.
 2. Podstatou tohoto řízení je uznání dosavadního pochybení v péči o dítě a tvrzení, že došlo k nápravě ze strany navrhovatele, tj. navrhovatel fakticky říká soudu: „Uznávám, že jako rodič jsem byl hrozný, ale už jsem se polepšil, prosím, vraťte mi mé dítě.“
 3. Tím se dostáváme k prvnímu důvodu, proč tuto žalobu zatím nelze podat: Žaloba podle § 4-21 a stížnost do Štrasburku se vylučují:
 - podstatou stížnosti do Štrasburku je zpochybnění tvrzení Barnevernu, že Eva Michaláková je nezpůsobilá vychovávat své děti a že jí tyto děti Barnevern nikdy neměl odebrat;
 - podstatou žaloby podle § 4-21 je naopak uznání tvrzení Barnevernu, že Eva Michaláková je nezpůsobilá vychovávat své děti a že jí tyto děti Barnevern odebral právem. Teprve na základě tohoto uznání viny lze žádat o vrácení dětí.
 Tvrdím, že podání žaloby podle § 4-21 by bylo automaticky důvodem k odmítnutí stížnosti ve Štrasburku, protože by odpadl stížnostní důvod. Byl bych rád, kdyby to konečně došlo i expertům i z ÚMPOD, MS, MPSV a MZV.
 4. V tuto chvíli nemáme žádný doklad o tom, jak dopadla stížnost Evy Michalákové ve Štrasburku. Pokud štrasburský soud dosud nerozhodl, podáním žaloby podle § 4-21 bychom stížnost Evy Michalákové „zabili“. I proto je tak důležité vědět, zda Štrasburk skutečně rozhodl, jak rozhodl a proč tak rozhodl. Na hypotézách typu „třeba to bylo takto“ se stavět nedá (na ministerstvech možná ano ...).
 5. Bývalá advokátka Evy Michalákové tuto kauzu „studovala“ půl roku od jara 2014 a posléze tvrdila, že se nevyzná v mezinárodním právu. Eva potřebuje SCHOPNOU a ODVÁŽNOU advokátku, a těch není tolik.
 6. Přestože ve Sněmovně padlo od ministryně Tominové, že ČR zajistí v Norsku bezplatnou právní pomoc, když se o to vzápětí p. Pavelka, otec Evy Michalákové, začal zajímat, od paní mgr. Jetelinové z ÚMPOD se dozvěděl: „ani sem nechoďte, vy na to stejně nemáte vůbec nárok“..
 Proto probíhá finanční sbírka, nyní je vybráno 330 339 Kč.
 7. Úspěšnost žalob podle § 4-21 je minimální. Proč? Ze tří důvodů (připomínám, že podstatou žaloby je tvrzení, že rodič se polepšil):
 - buď se prostě řekne, že se rodič nepolepšil, a je drzost, že vůbec takovouto žalobu podává;
 - nebo se řekne, že rodič se sice polepšil, ale pravděpodobnost, že dítě zvládne, je menší, než velká (srovn. slova „velká pravděpodobnost“ v § 4-21, odst. 1.1);
 - nebo se řekne, že rodič se polepšil a dítě zvládne, ale dítě si mezitím natolik zvyklo u pěstounů, že přechod do jiného prostředí by dítěti mohlo způsobit „závažné problémy“ (srovn, § 4-21 odst. 1.2). Jak asi vypovídají pěstouni podle § 4-21 odst. 1.3 si každý domyslí ...
 8. Takovouto žalobu lze podávat vždy po roce až do věku 18 let dítěte (viz § 4-21 odst. 2.1), nicméně soudy to berou


text:
jako „zneklidňování pěstounů a dětí“. Viděl jsem případ, rovněž Češky, kde matka takto žalovala už pětkrát a soud natvrdo napsal do odůvodnění, že jí děti stejně nikdy nevrátí. Dokonalá hlava XXII - žalovat můžeš, ale sama žaloba je důkazem, že jsi špatný rodič a jako taková je důvodem k zamítnutí. Správný rodič se podle norských úřadů se svým osudem smíří, aby už tak Barnevernem ztrápené děti dál netrápil.
 - Žaloba v Norsku podána bude, přestože šance na úspěch je mizivá a bude to drahé.
 - Dokud nebudeme mít v ruce černé na bílém rozhodnutí štrasburského soudu s odůvodněním, nemůžeme takovou žalobu doporučit, protože by to byl právní hazard ve vztahu právě k rozhodnutí štrasburského soudu.
 C. Přeje-li si někdo přispět, může zde.
 D. Přeje-li si někdo připojit svůj podpis pod petici vyzývající české úřady, aby konaly, může zde.
 K dnešnímu dni je sečteno již kolem 8000 podpisů, pro velký zájem podpisy sbíráme i nadále, petice bude předána 10. prosince, na den lidských práv.
 Za třistatřicet tísíc Kč by jistě šlo najmout komando,
 Kocoure díky,
 Obludárium Pachatelů Dobra a tzv. "lidských práv" !
 Je to nepochybně zločin!
 Re: Je to nepochybně zločin!
 Kdyby české orgány udělaly totéž+ navrhly výměnu
 Re: Kdyby české orgány udělaly totéž+ navrhly výměnu
 Nechápu jaké zrůdy mohou tvořit takovéto zákony
 Re: Nechápu jaké zrůdy mohou tvořit takovéto zákony
 Nejen petice.
 Re: Nejen petice.
 Re: :-))) noo, chuť by byla....
 Nějak si nevzpomínám, ale...
 Re: Nějak si nevzpomínám, ale...
 počet příspěvků: 32, poslední 9.12.2014 07:31

type: other


text:
Obchodní podmínky | INZEP centrum
 se sídlem U Byniny 559, Krásno nad Bečvou, 757 01 Valašské Meziříčí
 IČ: 258 63 371
 zapsané v obchodním rejstříku vedeném Krajským soudem v Ostravě oddíl C, vložka 22892
 pro prodej zboží prostřednictvím on-line obchodu umístěného na internetové adrese www.inzep.cz
 Tyto obchodní podmínky (dále jen „obchodní podmínky“) společnostiINZEP CENTRUM, s.r.o., se sídlem U Byniny 559, Krásno nad Bečvou, 757 01 Valašské Meziříčí, IČ: 258 63 371, zapsané v obchodním rejstříku vedeném Krajským soudem v Ostravě oddíl C, vložka 22892 (dále jen „prodávající“) upravují v souladu s ustanovením § 1751 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „občanský zákoník“) vzájemná práva a povinnosti smluvních stran vzniklé v souvislosti nebo na základě kupní smlouvy (dále jen „kupní smlouva“) uzavírané mezi prodávajícím a jinou fyzickou osobou (dále jen „kupující“) prostřednictvím internetového obchodu prodávajícího. Internetový obchod je prodávajícím provozován na webové stránce umístěné na internetové adrese www.inzep.cz (dále jen „webová stránka“), a to prostřednictvím rozhraní webové stránky (dále jen „webové rozhraní obchodu“).
 V případech, kdy osoba, která má v úmyslu nakoupit zboží od prodávajícího, je právnickou osobou či fyzickou osobou, jež jedná při objednávání zboží v rámci své podnikatelské činnosti nebo v rámci svého samostatného výkonu povolání, upravují vztahy mezi prodávajícím a takovou osobou také zvláštní ustanovení čl. 12 obchodních podmínek.
 Prodávající může zrušit uživatelský účet, a to zejména v případě, kdy kupující svůj uživatelský účet déle než dva (2) roky nevyužívá, či v případě, kdy kupující poruší své povinnosti z kupní smlouvy (včetně obchodních podmínek).
 Webové rozhraní obchodu obsahuje také informace o nákladech spojených s balením a dodáním zboží. Není-li stanoveno výslovně jinak, informace o nákladech spojených s balením a dodáním zboží uvedené ve webovém rozhraní obchodu platí pouze v případech, kdy je zboží doručováno v rámci území České republiky.
 v hotovosti v provozovně prodávajícího na adresách:
 U Byniny 559, 757 01 Valašské Meziříčí
 Dukelská 670, 742 42 Šenov u Nového Jičína
 U Průhonu 787/14, 170 00 Praha 7;
 bezhotovostně převodem na účet prodávajícího č. 280581320 / 0300, při platbě ze zahraničí je možné využít i eurový účet (IBAN EUR: CZ46 0300 0000 0002 8058 1654, SWIFT: CEKOCZPP), vedený u společnosti Československá obchodní banka, a. s. (dále jen „účet prodávajícího“).
 V případě platby v hotovosti či v případě platby na dobírku je kupní cena splatná při převzetí zboží. V případě bezhotovostní platby je kupní cena splatná do deseti (10) dnů od uzavření kupní smlouvy.
 Kupující bere na vědomí, že dle ustanovení § 1837 občanského zákoníku, nelze mimo jiné odstoupit od kupní smlouvy o dodávce zboží v uzavřeném obalu, které spotřebitel z obalu vyňal a z hygienických důvodů jej není možné vrátit.
 Nejedná-li se o případ uvedený v čl. 5.1 obchodních podmínek či o jiný případ, kdy nelze od kupní smlouvy odstoupit, má kupující v souladu s ustanovením § 1829 odst. 1 občanského zákoníku právo od kupní smlouvy odstoupit, a to do čtrnácti (14) dnů od převzetí zboží, přičemž v případě, že předmětem kupní smlouvy je několik druhů zboží nebo dodání několika částí, běží tato lhůta


text:
ode dne převzetí poslední dodávky zboží. Odstoupení od kupní smlouvy musí být prodávajícímu odesláno ve lhůtě uvedené v předchozí větě. Pro odstoupení od kupní smlouvy může kupující využit vzorový formulář poskytovaný prodávajícím, jenž tvoří přílohu obchodních podmínek. Odstoupení od kupní smlouvy může kupující zasílat mimo jiné na adresu provozovny prodávajícího či na adresu elektronické pošty prodávajícího info@inzep.cz .
 V případě odstoupení od kupní smlouvy dle čl. 5.2 obchodních podmínek se kupní smlouva od počátku ruší. Zboží musí být prodávajícímu vráceno do čtrnácti (14) dnů od doručení odstoupení od kupní smlouvy prodávajícímu. Odstoupí-li kupující od kupní smlouvy, nese kupující náklady spojené s navrácením zboží prodávajícímu, a to i v tom případě, kdy zboží nemůže být vráceno pro svou povahu obvyklou poštovní cestou.
 V případě, že je z důvodů na straně kupujícího nutno zboží doručovat opakovaně nebo jiným způsobem, než bylo uvedeno v objednávce, je kupující povinen uhradit náklady spojené s opakovaným doručováním zboží, resp. náklady spojené s jiným způsobem doručení. V případě, že kupující nepřevezme zboží ani pátý (5) den od jeho prvního dodání prodávajícím, vzniká prodávajícímu právo na smluvní pokutu ve výši 200,- Kč za každý i započatý den prodlení kupujícího s plněním takové povinnosti kupujícím.
 Práva a povinnosti smluvních stran ohledně práv z vadného plnění se řídí příslušnými obecně závaznými právními předpisy (zejména ustanoveními § 1914 až § 1925, § 2099 až § 2117 a§2161 až § 2174 občanského zákoníku a zákonem č. 634/1992 Sb., o ochraně spotřebitele, ve znění pozdějších předpisů). Výrobcem zboží může být poskytnuta záruka za jakost zboží. Není-li výslovně smluveno jinak, zboží je standardní kvality, přičemž tak může obsahovat drobné odchylky od jeho vyobrazení či od jiného zboží stejného druhu, a to zejména odchylky tvaru, barvy, dekoru či glazury.
 Mimosoudní vyřizování stížností spotřebitelů zajišťuje prodávající prostřednictvím elektronické adresy jednatel@inzep.cz . Informaci o vyřízení stížnosti kupujícího zašle prodávající na elektronickou adresu kupujícího.
 Zpracováním osobních údajů kupujícího může prodávající pověřit třetí osobu, jakožto zpracovatele. Osobní údaje budou předávány osobám dopravujících zboží a dále společnosti Heureka Shopping s.r.o., se sídlem Karolinská 650/1, Karlín, 186 00 Praha 8, IČ: 023 87 727, za účelem zaslání elektronického formuláře pro zjištění spokojenosti kupujícího se službami prodávajícího. S předáním osobních údajů podle předchozí věty kupující souhlasí.
 Pro vztahy mezi prodávajícím a kupujícím, který není spotřebitelem, se ustanovení čl. 5.1 až čl. 5.5, čl. 7, čl. 8.2 až čl. 8.4, čl. 13.3 a čl. 13.4 obchodních podmínek nepoužijí.
 Pokud kupující není spotřebitelem a prodávající předá dle kupní smlouvy dopravci zboží pro přepravu ke kupujícímu, přechází na kupujícího nebezpečí škody předáním zboží prvnímu dopravci pro přepravu do místa určení. Odevzdáním věci kupujícímu se v tomto případě rozumí předání věci prvnímu dopravci k přepravě pro kupujícího.
 Pro vztahy mezi prodávajícím a kupujícím, který není spotřebitelem, se vylučuje použití ustanovení § 1799 a § 1800 občanského zákoníku.
 Pro vztahy mezi prodávajícím a kupujícím, který je podnikatelem, se vylučuje použití zachovávaných obchodních zvyklostí ve smyslu ustanovení § 558 odst. 2 občanského zákoníku.
 V případech, kdy kupující není spotřebitelem, je prodávající také oprávněn kdykoliv od kupní smlouvy odstoupit,


text:
a to až do doby převzetí zboží kupujícím. V takovém případě vrátí prodávající kupujícímu kupní cenu bez zbytečného odkladu, a to bezhotovostně na účet určený kupujícím.
 Pokud kupující není spotřebitelem, může kupující požadovat úhradu zálohy na kupní cenu zboží.
 Kontaktní údaje prodávajícího: adresa elektronické pošty: info@inzep.cz, telefon: +420 571 623 177, +420 733 575 381.
 Ve Valašské Meziříčí dne 23.6.2016
 Obchodní podmínky ke stažení v PDF.
 Příloha č. 1 : Formulář pro odstoupení od kupní smlouvy spotřebitelem


text:
Komerční banka, a.s. - obchodní rejstřík, úplný výpis
 Kurzy.cz > Obchodní rejstřík > Komerční banka, a.s. > Úplný výpis
 IČO:45317054
 Z. KAPITÁL:19.0 miliard Kč
 SCHRÁNKA: 4ktes4w
 DIČ: CZ699001182, Detail DIČ
 Na příkopě 969/33, Staré Město, 110 00 Praha
 Na příkopě 969
 Zobraz formulář pro selekci výpisu obchodního rejstříku Selekce výpisu z rejstříku Komerční banka, a.s.
 | vztahy osob (101)
 | sbírka listin (160)
 Spisová značka: B 1360 vedená u Městského soudu v Praze
 zapsáno 5. března 1992
 Obchodní firma: Komerční banka, a.s.
 Sídlo: Praha 1, Na příkopě 33
 vymazáno 3. září 1996
 Praha 1, Na Příkopě 33, PSČ 11407
 zapsáno 3. září 1996
 vymazáno 18. dubna 2001
 Praha 1, Na Příkopě čp. 969, PSČ 11407
 zapsáno 18. dubna 2001
 vymazáno 4. června 2001
 Praha 1, Na Příkopě 33 čp. 969, PSČ 11407
 zapsáno 4. června 2001
 Identifikační číslo: 45317054
 Předmět podnikání: d) financování pronájmu
 vymazáno 26. července 2000
 n) obhospodařování cenných papírů klienta na jeho účet (portfolio
 p) výkon funkce depozitáře investičního fondu
 Banka se dále může účastnit na jiných akciových společnostech
 a dalších durzích právnických osob v tuzemsku i v zahraničí
 jako akcionář nebo jiný podílník podle druhu společnosti, či
 právnické osoby za předpokladu, že to není v rozporu s obecně
 závaznými právními předpisy. Banka se rovněž v souladu s obecně
 závaznými právními předpisy může zúčastnit na podnikání
 podnikatelů v souladu s obecně platnými právními předpisy.
 vymazáno 1. prosince 1999
 zapsáno 11. května 1993
 zboží uvedeného v zák.č. 455/91 Sb. o živnost. podnikání
 a zboží tímto zákonem vyloučeného
 vydávání hypotečních zástavních zástavních listů podle
 zvláštního zákona
 Předmět podnikání banky je dán § 1 a 2 zákona č.21/1992 Sb.,
 o bankách. Předmětem podnikání banky je:
 vymazáno 14. října 2003
 a) přijímání vkladů od veřejnosti
 c) investování do cenných papírů na vlastní účet
 d) finanční pronájem (leasing)
 zapsáno 26. července 2000
 e) platební styk a zúčtování
 f) vydávání platebních prostředků, např. platebních karet,
 g) poskytování záruk
 h) otevírání akreditivů
 i) obstarávání inkasa
 j) obchodování na vlastní účet nebo na účet klienta
 1. s devizovými hodnotami
 2. v oblasti termínových obchodů (futures) a opcí (options)
 včetně kursových a úrokových obchodů
 3. s převoditelnými cennými papíry
 k) účast na vydávání akcií a poskytování souvisejících služeb
 l) finanční makléřství
 m) poskytování porad ve věcech podnikání
 n) obhospodařování cenných papírů klienta na jeho účet včetně
 poradenství (portfolio management)
 o) uložení a správa cenných papírů nebo jiných hodnot
 p) výkon funkce depozitáře
 q) směnárenská činnost (nákup devizových prostředků)
 r) poskytování bankovních informací
 s) pronájem bezpečnostních schránek
 I. Předmět podnikání banky vyplývá z ustanovení zákona č. 21/1992 Sb., o bankách, ve znění pozdějších předpisů. Tímto předmětem podnikání je:
 c) investování do cenných papírů na vlastní účet,
 d) finanční pronájem (finanční leasing),
 e) platební styk a zúčtování,
 f) vydávání a správa platebních prostředků, např. platebních karet, cestovních šeků,
 g) poskytování záruk,
 h) otevírání akreditivů,
 i) obstarávání inkasa,
 j) poskytování investičních služeb,
 k) obchodování na vlastní účet nebo na účet klienta s devizovými hodnotami a se zlatem
 l) finanční makléřství,
 m) směnárenská činnost (nákup devizových prostředků),
 o) poskytování bankovních


text:
informací,
 p) pronájem bezpečnostních schránek,
 q) vydávání hypotečních zástavních listů,
 r) činnosti, které přímo souvisejí s činnostmi uvedeným v písmenech a) až q)
 zapsáno 14. října 2003
 vymazáno 20. června 2006
 II. Předmětem podnikání jsou dále činnosti vykonávané pro podniky pomocných bankovních služeb a finanční instituce pod kontrolou banky v tomto rozsahu:
 a) činnost účetních poradců, vedení účetnictví,
 b) zprostředkování obchodu,
 c) inženýrská činnost v investiční výstavbě,
 d) správa a údržba nemovitostí,
 e) pořádání odborných kurzů, školení a jiných vzdělávacích akcí včetně lektorské činnosti,
 f) činnost podnikatelských, finančních, organizačních a ekonomických poradců.
 vymazáno 31. července 2004
 a) činnost účetních poradců, vedení účetnictví, vedení daňové evidence
 zapsáno 31. července 2004
 vymazáno 7. září 2005
 j) poskytování investičních služeb zahrnující:
 - hlavní investiční službu přijímání a předávání pokynů týkajících se investičních instrumentů na účet zákazníka, a to ve vztahu k investičním instrumentům,
 - hlavní investiční službu provádění pokynů týkajících se investičních instrumentů na čizí účet, a to ve vztahu k investičním instrumentům,
 - hlavní investiční službu obchodování s investičními instrumenty na vlastní účet, a to ve vztahu k investičním instrumentům,
 - hlavní investiční službu obhospodařování individuálních portfolií na základě volné úvahy v rámci smluvního ujednání se zákazníkem, je-li součástí tohoto portfolia některý z investičních instrumentů,
 - hlavní investiční službu upisování emise investičních instrumentů nebo její umísťování, a to ve vztahu k investičním instrumentům,
 - doplňkovou investiční službu úschova a správa jednoho nebo několika investičních instrumentů, a to ve vztahu k investičním instrumentům,
 - doplňkovou investiční službu pronájem bezpečnostních schránek,
 - doplňkovou investiční službu poskytování úvěrů nebo půjček zákazníkovi za účelem provedení obchodu s investičními instrumenty, jestliže poskytovatel úvěru nebo půjčky je účastníkem tohoto obchodu, a to ve vztahu k investičním instrumentům,
 - doplňkovou investiční službu poradenská činnost týkající se struktury kapitálu, průmyslové strategie a s tím souvisejících otázek, jakož i poskytování porad a služeb týkajících se fúzí a koupí podniků,
 -doplňkovou investiční službu služby související s upisováním emisí, a to ve vztahu k investičním instrumentům,
 - doplňkovou investiční službu poradenská činnost týkající se investování do investičních instrumentů, a to ve vztahu k investičním instrumentům, -doplňkovou investiční službu provádění devizových operací souvisejících s poskytováním investičních služeb
 zapsáno 20. června 2006
 g) zpracování dat, služby databank, správa sítí
 zapsáno 7. září 2005
 vymazáno 20. května 2010
 II. Dále jsou předmětem podnikání činnosti vykonávané pro jiného, pokud souvisejí se zajištěním provozu banky a provozu jí ovládaných jiných bank, finančních institucí a podniků pomocných bankovních služeb v tomto rozsahu:
 zapsáno 20. května 2010
 II. Dále jsou předmětem podnikání činnosti vykonávané pro jiného, pokud souvisejí se zajištěním provozu banky a provozu jí ovládaných jiných bank, spořitelních a úvěrních družstev, obchodníků s cennými papíry, pojišťoven, zajišťoven, finančních institucí a podniků pomocných bankovních služeb v tomto rozsahu:
 b) zprostředkování obchodu a služeb,
 c) poradenská a konzultační činnost, zpracování odborných studií a posudků,
 d) realitní činnost, správa a údržba nemovitostí,
 e) mimoškolní výchova a vzdělávání, pořádání kurzů, školení, včetně lektorské činnosti,
 f) poskytování software, poradenství v oblasti informačních technologií, zpracování dat, hostingové a související činnosti a webové portály,
 g) služby


text:
v oblasti administrativní správy a služby organizačně hospodářské povahy.
 Statutární orgán - představenstvo: člen představenstva: ing. FRANTIŠEK DOKTOR
 Bratislava, Žalmanova 5, PSČ 80000
 vymazáno 11. října 1993
 člen představenstva: ing. Josef Palatka
 Praha 9, Matějková ul. 1089/3, PSČ 19000
 člen představenstva: ing. Josef Pelikán
 Praha 4, Choceradská 2949, PSČ 14000
 člen představenstva: JUDr. Ladislav Petrásek
 Praha 6, Guevarova 1281, PSČ 16000
 člen představenstva: JUDr. Tomáš Procházka
 Praha 6, Štefkova 14, PSČ 16900
 člen představenstva: RNDr. Petr Budinský, CSc.
 Praha 8, Kusého 533, PSČ 18000
 zapsáno 9. října 1995
 vymazáno 10. října 1995
 předseda představenstva: JUDr. Richard Salzmann
 Praha 4, Jílovská 1165, PSČ 14200
 zapsáno 11. února 1997
 místopředseda představenstva: ing. Karel Bednář
 Praha 9, Zelenečská 16, PSČ 19000
 vymazáno 14. října 1998
 člen představenstva: ing. Bořivoj Pražák
 Praha 2, Lužická 30, PSČ 12000
 zapsáno 11. října 1993
 člen představenstva: ing. Lubomír Štěpáník
 Praha 6, Vilímovská 17, PSČ 16000
 člen představenstva: ing. Karel Bednář
 vymazáno 29. ledna 1996
 člen představenstva: JUDr. Richard Salzmann
 zapsáno 29. ledna 1996
 vymazáno 11. února 1997
 člen představenstva: ing. Jaroslav Mareš
 Praha 5, Dreyerova 628, PSČ 15000
 Praha 6, Jugoslávských partyzánů 17, PSČ 16000
 zapsáno 10. října 1995
 člen představenstva: Ing. Tomáš Doležal
 Praha 7, Tusarova 37, PSČ 17000
 předseda: JUDr.Ing. Jan Kollert
 Praha 6, Na Špitálce 12/17, PSČ 16000
 zapsáno 1. prosince 1999
 člen: ing. Ladislav Vinický
 Praha 9, Lihovarská 1270/11, PSČ 19000
 zapsáno 14. října 1998
 člen: Ing. Pavel Ševčík
 Praha 5, Suchý Vršek 2122/33, PSČ 15500
 zapsáno 11. května 1999
 vymazáno 10. srpna 2000
 člen: Ing. Vladimír Šulc
 Sýkořice 166, okres Rakovník, PSČ 27024
 vymazáno 11. května 1999
 člen: JUDr.Ing. Jan Kollert
 místopředseda: RNDr. Petr Budinský, CSc.
 člen: ing. Peter Palečka
 Černošice, Jahodová 1565, okres Praha-západ, PSČ 25228
 člen: Ing. Radomír Lašák
 Den vzniku funkce: 1. března 2000
 Den zániku funkce: 5. října 2001
 předseda: Ing. Radovan Vávra
 Tábor, Fügnerova 2211, PSČ 39001
 Den vzniku funkce: 19. dubna 2000
 Den vzniku členství: 19. dubna 2000
 Den zániku členství: 5. října 2001
 zapsáno 10. července 2000
 člen: Tomas Spurny
 New Jersey, 265 W.Clay Avenue, Roselle Park, Spojené státy americké
 Den vzniku funkce: 16. května 2000
 pobyt v ČR: Praha 7, Trojská 659/183
 zapsáno 10. srpna 2000
 místopředseda: Ing. Peter Palečka
 Den vzniku funkce: 13. října 1999
 Den vzniku členství: 16. května 2000
 vymazáno 13. února 2002
 člen představenstva: Ing. Michal Větrovský Praha 4, Nad Svahem 5/1419, PSČ 14000
 zapsáno 9. října 2000
 vymazáno 9. října 2000
 člen představenstva: Ing. Jiří Huml Praha 6, Pod Beránkou 33, PSČ 16000
 Den vzniku funkce: 1. června 2000
 člen představenstva: Ing. David Svojitka Praha 7, Jana Zajíce 40, PSČ 17000
 Den vzniku funkce: 24. května 2000
 Den vzniku členství: 13. října 1999
 zapsáno 13. února 2002
 člen představenstva: Jiří Huml
 Praha 6, Pod Beránkou 33, PSČ 16000
 Den vzniku členství: 1. června 2000
 Den vzniku funkce: 12. června 2000
 je odpovědnou osobou za provádění činnosti obchodníka s
 člen: Matúš Púll
 Vrané nad Vltavou, Nad školkou 530, okres Praha-západ, PSČ 25246
 Den vzniku funkce: 5. října 2001
 Den zániku


text:
funkce: 5. října 2005
 vymazáno 2. srpna 2005
 předseda: Alexis Raymond Juan
 85 Rue Tocqueville, 750 17 Paříž, Francouzská republika
 Den vzniku členství: 5. října 2001
 je osobou odpovědnou za provádění činnosti obchodníka s
 vymazáno 28. prosince 2002
 Praha 7, Trojská 659/183, PSČ 17100
 Den zániku funkce: 30. dubna 2002
 vymazáno 5. října 2002
 Praha 1, Senovážné náměstí čp. 869/28
 zapsáno 28. prosince 2002
 vymazáno 15. dubna 2005
 místopředseda: Peter Palečka
 Den zániku funkce: 9. října 2002
 vymazáno 30. ledna 2003
 Den vzniku členství: 6. října 2005
 Den zániku členství: 23. února 2006
 zapsáno 2. srpna 2005
 vymazáno 4. dubna 2006
 Den zániku funkce: 6. října 2005
 Den zániku členství: 6. října 2005
 zapsáno 15. dubna 2005
 vymazáno 13. října 2005
 člen: Peter Palečka
 Den zániku členství: 5. října 2005
 zapsáno 30. ledna 2003
 člen představenstva: Patrice Georges Jacques Cheroutre
 Praha 5, Barrandovská 13/160, PSČ 15200
 Den zániku funkce: 31. ledna 2003
 člen: Olivier Flourens
 Praha 1, Ovocný trh 15, PSČ 11000
 Den vzniku funkce: 1. února 2003
 Den zániku členství: 8. října 2004
 vymazáno 23. listopadu 2004
 člen: Didier Colin
 Praha 1, Vlašská 5/361, PSČ 11000
 Den vzniku členství: 9. října 2004
 zapsáno 23. listopadu 2004
 člen: Philippe Rucheton
 Praha 1, Břehová 8/208, PSČ 11000
 Den vzniku funkce: 2. května 2002
 zapsáno 31. října 2002
 člen: Guy Poupet
 Den vzniku funkce: 25. června 2002
 místopředseda: Guy Poupet
 Den vzniku funkce: 9. října 2002
 Den zániku funkce: 31. května 2004
 Den vzniku členství: 25. června 2002
 člen: Laurent Goutard
 Praha 6, Heineho 342/4, PSČ 16000
 zapsáno 23. září 2004
 místopředseda: Laurent Goutard
 předseda představenstva: Henri Bonnet
 zapsáno 17. září 2009
 vymazáno 6. dubna 2010
 Praha 5 - Smíchov, Tichá 1472/1, PSČ 15000
 Den zániku funkce: 1. srpna 2013
 Den zániku členství: 1. srpna 2013
 zapsáno 6. dubna 2010
 vymazáno 2. srpna 2013
 člen představenstva: Vladimír Jeřábek
 Brno - Útěchov, Mladá 95/2a, PSČ 64400
 Den vzniku členství: 1. června 2008
 Den zániku členství: 1. června 2012
 zapsáno 4. června 2008
 vymazáno 2. června 2012
 Den zániku členství: 6. října 2009
 vymazáno 2. října 2009
 Den zániku členství: 9. října 2008
 vymazáno 7. listopadu 2008
 místopředseda: Philippe Rucheton
 Den vzniku funkce: 7. října 2005
 Den zániku funkce: 2. května 2006
 Den vzniku členství: 2. května 2002
 Den zániku členství: 2. května 2006
 zapsáno 13. října 2005
 vymazáno 9. května 2006
 Den zániku funkce: 31. ledna 2008
 Den vzniku členství: 3. května 2006
 Den zániku členství: 31. ledna 2008
 zapsáno 9. května 2006
 Den zániku funkce: 2. června 2016
 Den zániku členství: 2. června 2016
 zapsáno 2. června 2012
 vymazáno 12. května 2016
 člen představenstva: Peter Palečka
 Den zániku členství: 7. října 2013
 zapsáno 2. října 2009
 vymazáno 8. října 2013
 člen představenstva: Didier Colin
 Den vzniku členství: 10. října 2008
 zapsáno 7. listopadu 2008
 vymazáno 1. ledna 2011
 člen představenstva: Patrice Taillandier Thomas
 Den vzniku členství: 1. února 2008
 vymazáno 17. září 2009
 předseda: Laurent Goutard
 Den zániku funkce: 1. prosince 2008
 Den zániku členství: 1. prosince 2008
 člen: Jan Juchelka
 Poděbrady,


text:
Jižní 1339, okres Nymburk, PSČ 29001
 Den vzniku členství: 1. července 2006
 člen představenstva: Laurent Goutard
 Den vzniku členství: 2. prosince 2008
 zapsáno 2. prosince 2008
 vymazáno 3. prosince 2008
 předseda představenstva: Laurent Goutard
 Den vzniku funkce: 2. prosince 2008
 Den zániku funkce: 9. září 2009
 Den zániku členství: 9. září 2009
 zapsáno 3. prosince 2008
 člen představenstva: Aurélien Gérard Étienne Viry
 Praha 1, Štěpánská 625/42, PSČ 11000
 zapsáno 1. ledna 2011
 vymazáno 7. června 2011
 Praha 1 - Malá Strana, Hroznová 491/4, PSČ 11000
 Den zániku členství: 1. ledna 2015
 zapsáno 7. června 2011
 vymazáno 31. ledna 2015
 Praha 2 - Vinohrady, Belgická 132/14, PSČ 12000
 vymazáno 2. května 2012
 Poděbrady - Poděbrady V, Máchova 92, okres Nymburk
 Den zániku členství: 1. července 2010
 vymazáno 2. července 2010
 Den vzniku členství: 2. května 2012
 Den zániku členství: 31. července 2012
 zapsáno 2. května 2012
 vymazáno 7. srpna 2012
 člen představenstva: Jan Juchelka
 Den vzniku funkce: 2. července 2010
 Den zániku funkce: 31. července 2012
 zapsáno 2. července 2010
 člen představenstva: Charles Karel Vasak
 Praha 1, Štěpánská 611/14, PSČ 11000
 zapsáno 7. srpna 2012
 člen představenstva: KAREL VAŠÁK
 Den zániku funkce: 1. srpna 2016
 Den zániku členství: 1. srpna 2016
 zapsáno 31. ledna 2015
 vymazáno 28. července 2016
 člen představenstva: Pavel Čejka
 Praha 8 - Troja, K Haltýři 690/22, PSČ 11000
 vymazáno 23. srpna 2012
 Praha 8 - Troja, K Haltýři 690/22, PSČ 18000
 Den zániku členství: 31. března 2015
 zapsáno 23. srpna 2012
 vymazáno 8. dubna 2015
 předseda: ALBERT MARIE LE DIRAC'H
 Ibsenova 1234/1, Vinohrady, 120 00 Praha 2
 Den vzniku funkce: 2. srpna 2013
 Den vzniku členství: 2. srpna 2013
 zapsáno 2. srpna 2013
 vymazáno 3. prosince 2016
 předseda: ALBERT MARIE LE DIRACH
 zapsáno 3. prosince 2016
 Jahodová 1565, 252 28 Černošice
 zapsáno 8. října 2013
 člen představenstva: AURELIEN GÉRARD ETIENNE VIRY
 Hroznová 491/4, Malá Strana, 118 00 Praha 1
 Den vzniku členství: 2. ledna 2015
 vymazáno 21. ledna 2016
 zapsáno 21. ledna 2016
 Den zániku funkce: 30. listopadu 2016
 Den zániku členství: 30. listopadu 2016
 vymazáno 20. prosince 2016
 člen představenstva: LIBOR LÖFLER
 Do Klukovic 1134/8a, Hlubočepy, 152 00 Praha 5
 zapsáno 8. dubna 2015
 člen: Vladimír Jeřábek
 Mladá 95/2a, Útěchov, 644 00 Brno
 Den vzniku funkce: 3. června 2016
 Den vzniku členství: 3. června 2016
 zapsáno 3. června 2016
 člen: JAN POKORNÝ
 Vojanova 762, Kročehlavy, 272 01 Kladno
 Den vzniku členství: 2. srpna 2016
 zapsáno 28. července 2016
 Způsob jednání: Jednání za banku:
 Banku zastupuje představenstvo nebo jednotliví členové
 představenstva v rozsahu svého zmocnění, generální ředitel
 a jemu podřízení pracovníci na základě plných mocí a v mezích
 své působnosti a prokuristé se samostatnou prokurou, pokud byli
 jmenováni.
 Podepisování za banku:
 Podepisování za banku se děje tak, že k vytištěnému nebo
 napsanému názvu banky připojí svůj podpis všichni členové
 představenstva, popřípadě jeden nebo několik členů představentsva
 pokud jsou k tomu představenstvem zmocněni, nebo generální
 ředitel a jemu podřízení pracovníci na základě plných mocí
 a v mezích své působnosti nebo prokurista se samostatnou
 prokurou s tím, že se


text:
podepisuje vždy s dodatkem označujícím
 prokuru.
 vymazáno 25. května 1993
 Jednání za banku:
 Za banku jedná ve všech věcech představenstvo a to
 buď společně všichni členové představenstva,nebo dva
 členové představenstva, kteří k tomu byli představenstvem
 písemně zmocněni,generální ředitel v rozsahu svého zmocnění
 představenstvem a jím zmocnění pracovníci,jakož i prokuristé
 se samostatnou prokurou,pokud jim byla představenstvem udělena.
 Podepisování: Za banku podepisují buď společně všichni členové
 představenstva, nebo společně dva členové představenstva,
 kteří k tomu byli představenstvem písemně pověřeni,
 generální ředitel na základě svého zplnomocnění
 představenstvem a jím zplnomocnění podřízení pracovníci
 v mezích své působnosti, jakož i prokurista se samostatnou
 prokurou.
 zapsáno 25. května 1993
 písemně zmocněni.
 kteří k tomu byli představenstvem písemně pověřeni.
 vymazáno 4. září 1997
 Za banku jedná ve všech věcech představenstvo jako statutární
 orgán, a to buď společně všichni členové představenstva, nebo
 společně libovolní dva jeho členové.
 představenstva, nebo společně dva libovolní členové
 zapsáno 4. září 1997
 vymazáno 14. května 2015
 Členové představenstva zastupují banku ve všech věcech, a to buď společně všichni členové představenstva, nebo společně libovolní dva jeho členové.
 Představenstvo pověřilo předsedu představenstva právním jednáním vůči zaměstnancům.
 zapsáno 14. května 2015
 Dozorčí rada: ing. Aleš Bulíř
 Praha 3, Schofferova 29, PSČ 13000
 ing. Hynek Hanák
 Kopřivnice, Francouzská ul. 1025, PSČ 74221
 okres Břeclav, Rakovice 141, PSČ 69103
 vymazáno 9. října 1995
 Vysoké Mýto, SNP 607/IV, PSČ 56601
 ing. Karel Maur
 Praha 4, Senická 3292, PSČ 14000
 člen: RNDr. Petr Budínský, CSc.
 člen: ing. Michal Krajčovič
 člen: ing. Marie Netíková
 Praha 6, Tobrická 764/2, PSČ 16000
 vymazáno 11. ledna 1994
 člen: ing. Miroslav Purkyně
 Praha 8, U Sluncové 602/7, PSČ 18000
 člen: JUDr. Ladislav Petrásek
 zapsáno 11. ledna 1994
 člen: Ing. Josef Kotrba
 Praha 5, Hilmarova 979b. 177, PSČ 15000
 ing. Miroslav Hrnčíř, DrSc.
 Praha 4, Ružinovská 8/1161, PSČ 14200
 ing. LUBOŠ ŘEŽÁBEK, CSc.
 Praha 9, Bryksova 954, PSČ 19000
 člen: ing. Jiří Bednář
 Praha 4, Květnového vítězství 1866/42, PSČ 14000
 člen: ing. Jarmila Hanáková
 Přerov 7 - Čelkyně, Na podlesí 25
 člen: PhDr. Marie Klucová
 Praha 9, Moravanská 468, PSČ 19000
 člen: ing. Antonín Koláček
 Praha 4, Choceradská 3120/8, PSČ 14000
 člen: JUDr. Tomáš Procházka
 Praha 6, Štefkova 14, PSČ 16000
 člen: ing. Ladislav Seidl
 Praha 5, Suchý vršek 2137, PSČ 15000
 člen: Ing. Petr Čermák
 Praha 2, Legerova 43, PSČ 12000
 člen: RNDr. Jan Hanousek, CSc.
 Praha 5, Janského 2415, PSČ 15500
 člen: Ing. Jan Klak
 Praha - západ, Břežanská 96,Ohrobec, PSČ 25245
 člen: Ludvík Rašovský
 Žďár nad Sázavou, Dolní Loučky 33, PSČ 59455
 člen: Doc. ing. Karel Dyba, CSc.
 Praha 1, Národní 37, PSČ 11000
 vymazáno 20. května 1999
 člen: JUDr. Petr Kotáb
 Praha 4, Novodvorská 408, PSČ 14200
 člen: Michal Frankl
 Brno, Řehořova 36, okres Brno-město, PSČ 61800
 člen: ing. Evžen Kočenda
 Praha 10, Charkovská 13, PSČ 10100
 člen: PhDr. Jan Stráský
 Praha 5, Neustupného 1832, PSČ 15500
 člen: JUDr.ing. Miloslav Fiedler
 Praha 5, K zahrádkám 17, PSČ 15000
 zapsáno 20. května 1999
 vymazáno 26. listopadu 1999
 člen: JUDr. Miroslav Bartoň
 Praha 6, Španielova 1303/72, PSČ 16000
 člen: Ing. Jan Stiess
 Praha 5,


text:
Stiessova 191, PSČ 15000
 člen: Prof.JUDr. Karel Malý, DrSc.
 Praha 9, Na Krocínce 787/21, PSČ 19000
 Přerov 7 - Čekyně, Na podlesí 25, okres Přerov
 Den vzniku funkce: 26. května 1997
 Den zániku členství: 26. května 2001
 Den vzniku členství: 26. května 2001
 Most, Táboritů 2219/12, PSČ 43401
 člen: Ing. Petr Dvořáka Praha 6, U Gabrielky 569, PSČ 16400
 Den vzniku funkce: 31. května 2000
 člen: Doc. RNDr. Jan Hanousek, CSc.
 Praha 5, Ovčí hájek 2173/44, PSČ 15000
 Den zániku členství: 14. června 2001
 člen: Ing. Petr Dvořák
 Praha 6, U Gabrielky 569, PSČ 16400
 Den vzniku členství: 31. května 2000
 Den zániku členství: 8. října 2001
 vymazáno 20. února 2002
 člen: Petr Laube
 Den zániku funkce: 28. dubna 2005
 zapsáno 20. února 2002
 vymazáno 9. července 2005
 člen: Ing. Pavel Krejčí
 Olomouc, Rolsberská 30, PSČ 77200
 Den zániku členství: 27. května 2001
 vymazáno 3. prosince 2002
 Den vzniku členství: 27. května 2001
 Den zániku členství: 27. května 2005
 zapsáno 3. prosince 2002
 člen: Ing. Miroslava Šmídová
 Plzeň, Žižkova 55, okres Plzeň-město, PSČ 32015
 člen: Ing. Jan Kučera
 Náchod, Ovocná ul. 1576, PSČ 57401
 člen: Ing. Jan Juchelka
 Den vzniku funkce: 31. května 1999
 zapsáno 26. listopadu 1999
 člen: Prof. MUDr. Pavel Pafko, DrSc.
 Praha 4, Podolská 10, PSČ 14000
 člen: JUDr. Filip Marco,Ph.D. Praha 8, Kubova 8, PSČ 18600
 člen: Mgr. Radek Pokorný
 Vyškov, Sídliště Osvobození 634/18, PSČ 68201
 Den vzniku funkce: 24. listopadu 1998
 člen: Doc.ing. Karel Kopp, CSc.
 Praha 5, V Břízkách 1025/2a, PSČ 15000
 člen: Ing. Martin Fassmann
 Praha 7, Ovenecká 23, PSČ 17000
 člen: Doc.Ing. Jiří Havel, CSc.
 Praha 3, Na Balkáně 2118/130, PSČ 13000
 člen: DIDIER ALIX
 14, bis Rue Raynouard, 75116 Paříž, Francouzská republika
 člen: Jean Louis Mattei
 24, Rue Pierre et Marie Curie, 75005 Paříž, Francouzská republika
 člen: Christian Achille Frederic Poirier
 19, Rue Mademoiselle, 78000 Versailles, Francouzská republika
 Den zániku členství: 28. dubna 2005
 člen: Séverin Cabannes
 14, Rue de Voisins, 78430 Louveciennes, Francouzská republika
 osoba odpovědná za výkon činnosti obchodníka s cennými
 předseda dozorčí rady: DIDIER ALIX
 Paříž, Rue Raynouard bis 14, 75016, Francouzská republika
 Den zániku funkce: 30. dubna 2013
 Den zániku členství: 30. dubna 2013
 zapsáno 18. května 2009
 vymazáno 21. května 2013
 místopředseda dozorčí rady: Jean Louis Mattei
 Paříž, Rue Pierre et Marie Curie 24, 75005, Francouzská republika
 člen dozorčí rady: Ing. Bořivoj Kačena
 Praha 4, Vavákova 1486/4A, PSČ 14800
 Den vzniku členství: 29. dubna 2008
 Den zániku členství: 29. dubna 2012
 zapsáno 30. května 2008
 vymazáno 23. května 2012
 zapsáno 9. července 2005
 vymazáno 18. května 2009
 člen dozorčí rady: Petr Laube
 člen dozorčí rady: Christian Achille Frederic Poirier
 Versailles, Rue Mademoiselle 19, 78000, Francouzská republika
 Den zániku členství: 26. září 2012
 vymazáno 16. října 2012
 Den vzniku členství: 28. května 2005
 Den zániku členství: 28. května 2009
 vymazáno 29. května 2009
 člen: Nina Trlicová
 Ústí nad Labem, Jeseniova 401/30
 Den zániku funkce: 26. dubna 2006
 Den zániku členství: 26. dubna 2006
 14, bis Rue Raynouard, 75016 Paříž, Francouzská republika
 vymazáno 20. září 2006
 Den vzniku


text:
funkce: 14. června 2005
 Den vzniku členství: 29. dubna 2005
 zapsáno 20. září 2006
 vymazáno 13. prosince 2006
 zapsáno 13. prosince 2006
 zapsáno 9. května 2007
 vymazáno 21. srpna 2009
 člen dozorčí rady: Séverin Cabannes
 78430 Louveciennes, Rue de Voisins 14, Francouzská republika
 Den zániku členství: 30. září 2010
 zapsáno 21. srpna 2009
 vymazáno 9. listopadu 2010
 člen dozorčí rady: Ing. Karel Krejčí
 zapsáno 29. května 2009
 člen dozorčí rady: BERNARDO SANCHEZ INCERA
 Paříž, rue Saint Placide 44, Francouzská republika
 Den vzniku členství: 1. října 2010
 Den zániku členství: 21. dubna 2011
 zapsáno 9. listopadu 2010
 vymazáno 18. května 2011
 člen dozorčí rady: Ing. Pavel Krejčí
 Den zániku členství: 31. května 2013
 vymazáno 11. června 2013
 člen dozorčí rady: Dana Neubauerová
 Havlíčkův Brod, Smetanovo náměstí 1860, PSČ 58001
 člen dozorčí rady: PaedDr. Karel Přibil
 Kamenice - Nová Hospoda, Návršní 332, PSČ 25168
 Den zániku členství: 22. dubna 2015
 zapsáno 18. května 2011
 Den zániku funkce: 30. dubna 2016
 Den zániku členství: 30. dubna 2016
 zapsáno 23. května 2012
 člen dozorčí rady: Jean Luc André Joseph Parer
 Paříž, Square Henri Delormel 6, 75014, Francouzská republika
 Den zániku členství: 24. dubna 2013
 zapsáno 16. října 2012
 člen dozorčí rady: Laurent Goutard
 78100 Saint Germain en Laye, Ter rue de Tourville, Francouzská republika
 Den vzniku členství: 1. května 2013
 zapsáno 21. května 2013
 Kvapilova 958/9, Košíře, 150 00 Praha 5
 předseda dozorčí rady: Jean Luc André Joseph Parer
 75014 Paříž, Square Henri Delormel 6, Francouzská republika
 Den vzniku funkce: 1. května 2013
 Den vzniku členství: 25. dubna 2013
 člen dozorčí rady: PAVEL JELÍNEK
 Čs. partyzánů 8, Chrudim IV, 537 01 Chrudim
 Den vzniku členství: 1. června 2013
 zapsáno 11. června 2013
 místopředseda dozorčí rady: GIOVANNI LUCA SOMA
 75008 Paříž, 104 Rue du Faubourg Saint Honoré, Francouzská republika
 Smetanovo náměstí 1860, 580 01 Havlíčkův Brod
 člen dozorčí rady: Karel Přibil
 Návršní 332, Nová Hospoda, 251 68 Kamenice
 člen dozorčí rady: SYLVIE REMOND
 Le Vesinet, 11 rue Henri Cloppet-78110, Francouzská republika
 Den vzniku členství: 23. dubna 2015
 člen: člen Bořivoj Kačena
 Vavákova 1486/4a, Kunratice, 148 00 Praha 4
 Den vzniku funkce: 1. května 2016
 Den vzniku členství: 1. května 2016
 zapsáno 12. května 2016
 Akcie: 4 562 982 ks akcie na majitele
 vymazáno 10. prosince 1992
 5 001 642 ks akcie na majitele
 zapsáno 10. prosince 1992
 15 004 926 ks akcie na majitele
 ve jmenovité hodnotě 500,- Kč
 vymazáno 3. listopadu 1994
 19 004 926 ks akcie na majitele
 zapsáno 3. listopadu 1994
 vymazáno 11. února 2000
 38 009 852 ks akcie na majitele
 zapsáno 11. února 2000
 38 009 852 ks kmenové akcie na majitele
 v zaknihované podobě zapsáno 4. června 2001
 v zaknihované podobě ve jmenovité hodnotě 500,- Kč
 Popis práv a povinností spojených s akciemi je uveden v § 5 a v § 6 stanov. zapsáno 10. března 2014
 vymazáno 25. dubna 2016
 190 049 260 ks kmenové akcie na majitele
 Popis práv a povinností spojených s akciemi je uveden v § 5 a v § 6 stanov. zapsáno 25. dubna


text:
2016
 Základní kapitál: 4 562 982,- Kč
 vymazáno 6. března 1992
 4 562 982 000,- Kč
 zapsáno 6. března 1992
 5 001 642 000,- Kč
 7 502 463 000,- Kč
 9 502 463 000,- Kč
 Ostatní skutečnosti: Zbývající členové dozorčí rady budou zvolení zaměstnanci banky.
 Pro případ jednání a podepsiování za banku dvěma členy
 představenstva jsou představenstvem zmocněni (pověřeni)
 tito členové představenstva takto:
 společně předseda představenstva JUDr. Richard Salzmann
 a místopředseda představenstva ing. Karel Bednář nebo
 a člen představenstva ing. Jaroslav Mareš nebo společně
 předseda představenstva JUDr. Richard Salzmann a člen
 představenstva ing. Bořivoj Pražák nebo společně předseda
 zapsáno 14. července 1994
 Změna Stanov usnesením valné hromady ze dne 29.4.1994.
 představenstva JUDr. Richard Salzmann a člen představenstva
 ing. Lubomír Štěpáník nebo společně místopředseda
 představenstva ing. Karel Bednář a člen představenstva
 ing. Jaroslav Mareš nebo společně místopředseda
 ing. Bořivoj Pražák nebo společně člen představenstva
 ing. Jaroslav Mareš a člen představenstva Bořivoj Pražák
 nebo společně člen představenstva ing. Jaroslav Mareš a člen
 představenstva ing. Lubomír Štěpáník nebo společně člen
 představenstva ing. Bořivoj Pražák a člen představenstva
 ing. Lubomír Štěpáník.
 zapsáno 31. prosince 2010
 V souladu s privatizačním projektem státního peněžního ústavu
 Komerční banka, se sídlem v Praze, Na příkopech 28, schváleným
 usnesením vlády ČSFR č.1 ze dne 9.1.1992 a č.109 ze dne 20.2.1992
 založil Fond národního majetku České republiky jako jediný
 zakladatel podle § 172 obchodního zákoníku zakladatelskou
 listinou ze dne 3.3.1992 akciovou společnost Komerční banku, a.s.
 Základní jmění banky je splaceno složením majetku Komerční banky,
 s.p.ú. ze 100%.
 Zapisuje se změna stanov společnosti přijatá valnou hromadou
 konanou dne 16.7.1992.
 Zapisuje se změna Stanov přijatých na valné hromadě konané
 dne 8.11.1993.
 Pro případ jednání a podepisování za banku dvěma členy
 společně předseda představenstva JUDr. Richard Salzmann a
 člen představenstva RNDr. Petr Budinský,CSc.
 nebo společně předseda představenstva JUDr. Richard Salzmann
 a člen představenstva Ing. Tomáš Doležal
 nebo společně místopředseda představenstva Ing. Karel Bednář
 a člen představenstva RNDr. Petr Budinský,CSc.
 nebo společně člen představenstva Ing. Jaroslav Mareš a
 nebo společně člen představenstva Ing. Jaroslav Mareš
 nebo společně člen představenstva Ing. Bořivoj Pražák
 nebo společně člen představenstva Ing. Bořivoj Pražák a člen
 představenstva Ing. Tomáš Doležal
 nebo společně člen představenstva Ing. Lubomír Štěpaník a
 člen představenstva RNDr. Petr Budínský,CSc.
 nebo společně člen představenstva Ing. Lubomír Štěpánik a
 člen představenstva Ing. Tomáš Doležal
 nebo společně člen představenstva RNDr. Petr Budinský,CSc.
 a člen představenstva Ing. Tomáš Doležal.
 místopředseda představenstva Ing.Karel Bednář
 nebo společně předseda představenstva JUDr. Richard Salzmann a
 člen představenstva Ing. Jaroslav Mareš
 člen představenstva Ing.Bořivoj Pražák
 člen představenstva Ing. Lubomír Štěpáník
 a člen představenstva Ing. Lubomír Štěpáník
 a člen představenstva Ing. Jaroslav Mareš
 a člen představenstva Ing. Bořivoj Pražák
 a člen představenstva Ing. Lubomír Štěpáník.
 Změn Stanov usnesením valné hromady ze dne 29.4.1994.
 Změna stanov společnosti přijatá valnou hromadou konanou dne
 6.května 1996
 Valná hromada přijala následující usnesení:
 a) Základní jmění banky se zvyšuje o 7.500.000.000,- Kč ( slovy:
 sedmmiliardpětsetmilionůkorun českých ) s tím, že se připouští
 upisování akcií nad částku navrhovaného zvýšení až do výše
 9.502.463.000,- Kč ( slovy:
 devětmiliardpětsetdvamilionyčtyřistašedesáttřitisíc korun
 českých ) z


text:
9.502.463.000,- Kč ( slovy:
 českých ) na 17.002.0463.000,- Kč ( slovy:
 sedmnáctmiliarddvamilionyčtyřistašedesáttřitisíc korun českých)
 až na 19.004.926.000,- Kč ( slovy:
 devatenáctmiliardčtyřimilionydevětsetdvacetšesttisíc korun
 českých ) vydáním 15.000.000 kusů až 19.004.926 kusů kmenových
 akcií jmenovité hodnoty 500,- kč ( slovy: pětsetkorun českých),
 znějících na majitele v zaknihované podobě. Orgánem který
 rozhodne o konečné částce zvýšení základního jmění banky, se
 určuje představenstvo.
 b) Úpis akcií bude proveden ve třech kolech, a to tak, že v
 prvním kole, které započne rozhodným dnem a bude trvat dva
 týdny, mohou upisovat ve smyslu § 204a odst. 1) obchodního
 zákoníku pouze dosavadní akcionáři jako realizaci svého
 přednostního práva upsat část nových akcií banky upisovaných ke
 zvýšení základního jmění v rozsahu jejich podílů na základním
 jmění banky. Tento podíl se stanoví tak, že za jednu dosavadní
 akcii banky o jmenovité hodnotě 500,- Kč lze upsat jednu novou
 kmenovou akcii o jmenovité hodnotě 500,- Kč, znějící na majitele
 v zaknihované podobě. Místem pro vykonání přednostního práva
 jsou oblastní pobočky Komerční banky, a.s. :
 - Praha-západ: Praha 7, U průhonu 38, 170 04
 - Praha-východ: Praha 1, Václavské náměstí 42, 114 07
 - České Budějovice: České Budějovice, Krajinská 15, 270 72
 - Karlovy Vary: Karlovy Vary, Bělehradská 13, 361 19
 - Plzeň: Plzeň, Goethova 1, 305 95
 - Liberec: Liberec, 8. března 14, 461 77
 - Ústí nad Labem: Ústí nad Labem, Bílinská 2, 400 42
 - Hradec Králové: Hradec Králové, nám. Osvoboditelů 798, 502 16
 - Pardubice: Pardubice, nám. Republiky 222, 530 78
 - Brno: Brno, nám. Svobody 21, 631 31
 - Jihlava: Jihlava, Palackého 46, 586 32
 - Zlín: Zlín, třída Tomáše Bati 152, 761 20
 - Olomouc: Olomouc, třída Svobody 14, 772 14
 - Ostrava: Ostrava 1, Nádražní 12, 730 01
 c) Rozhodným dnem pro uplatnění přednostního práva je den 12.
 červenec 1999 za předpokladu, že rozhodnutí soudu o zápisu
 usnesení valné hromady o zvýšení základního jmění nabude právní
 moci do konce června 1999.
 V případě, že rozhodnutí soudu o zápisu usnesení valné hromady o
 zvýšení základního jmění nenabude právní moci do konce června
 1999, je rozhodným dnem třetí pondělí následující po dni, kdy
 rozhodnutí soudu o zápisu usnesení valné hromady o zvýšení
 základního jmění nabylo právní moci. Informace o přednostním
 právu podle § 204a odst. 2 obchodního zákoníku bude zveřejněna
 ve dvou celostátně distribuovaných denících. Přednostní právo
 upsat má ten akcionář, který bude k rozhodnému dni pro uplatnění
 přednostního práva, zapsán ve výpisu z registru emitenta a
 nepřevedl toto své právo na jinou osobu nebo osoba, na kterou
 bylo přednostní právo převedeno a která se prokáže smlouvou o
 postoupení přednostního práva podle § 156a) obchodního zákoníku.
 d) V prvním kole je upisovatel povinen splatit celý emisní kurs
 upsaných akcií tak, aby úhrada emisního kursu byla v plné výši
 připsána na účet č. 19-5372, zřízený emitentem u
 Komerční banky, a.s., a to nejpozději do 3 pracovních dnů
 následujících po posledním dni, kdy bylo možné upsat akcie v
 rámci prvního kola, nebo v hotovosti v místě úpisu ve stejné
 lhůtě, jinak bude upsání akcií neúčinné. K identifikaci platby


text:
uvede každý upisovatel variabilní symbol, který mu bude sdělen
 při úpisu.
 e) Akcie, které nebudou účinně upsány s využitím přednostního
 práva v prvním kole, budou nabídnuty podle § 203 odst. 1 písm.
 d) obchodního zákoníku ve druhém kole k upsání předem určenému
 zájemci, a to Fondu národního majetku ČR. Upsání proběhne v
 sídle Komerční banky, a.s., a to tak, že představenstvo vyzve
 Fond národního majetku ČR k upsání akcií. Prvním dnem úpisu se
 stanoví den 3. srpen 1999 za předpokladu, že rozhodnutí soudu o
 zápisu usnesení valné hromady o zvýšení základního jmění nabude
 právní moci do konce června 1999. V případě, že rozhodnutí soudu
 o zápisu usnesení valné hromady o zvýšení základního jmění
 nenabude právní moci do konce června 1999, je prvním dnem úpisu
 šesté pondělí následující po dni, kdy rozhodnutí soudu o zápisu
 usnesení valné hromady o zvýšení základního jmění nabylo právní
 moci. Lhůta pro upisování akcií je 5 pracovních dní.
 f) Ve druhém kole je upisovatel povinen splatit celý emisní kurs
 Komerční banky, a.s., a to nejpozději do 2 pracovních dnů
 následujících po dni úpisu, jinak bude upsání akcií neúčinné.
 g) Neupsaný zbytek akcií z druhého kola bude nabídnut ve třetím
 kole k úpisu na základě veřejné výzvy k upisování akcií, které
 bude trvat dva týdny a začne 18. srpna 1999 za předpokladu, že
 druhé kolo úpisu začne dne 3. srpna 1999, jinak třetí pondělí
 následující po dni, v němž byl proveden úpis ve druhém kole a to
 tak, aby celý tříkolový úpis byl ukončen do 6 měsíců od nabytí
 právní moci rozhodnutí soudu o zápisu usnesení valné hromady o
 zvýšení základního jmění. Výzva k upisování akcií, která musí
 obsahovat údaje podle ustanovení § 163 obchodního zákoníku bude
 zveřejněná ve dvou celostátně distribuovaných denících. Místem
 pro upisování akcií v rámci třetího kola je pobočka Komerční
 banky, a.s., Na Příkopě 33, Praha 1, 114 07.
 h) Ve třetím kole je upisovatel povinen splatit celý emisní kurs
 rámci třetího kola, nebo v hotovosti v místě úpisu ve stejné
 i) V případě, že před ukončením třetího kola úpisu podle písm.
 g) bude upsáno všech 19.004.926 kusů akcií, další upisování se
 j) Emisní kurs akcií upisovaných s využitím přednostního práva,
 jakož i akcií upisovaných v druhém a třetím kole je shodný a
 činí 500,- Kč za jednu akcii.
 k) Při upisování akcií na zvýšení základního jmění jsou
 přípustné ve všech kolech pouze peněžité vklady.
 Dne 29. 8. 2016 uzavřely společnost Komerční banka, a. s., a společnost Cataps, s. r. o., se sídlem Václavské náměstí 796/42, Praha 1, Nové Město, PSČ 110 00, IČ 03633144 Smlouvu o poskytnutí nepeněžitého příplatku mimo základní kapitál, na základě které společnost Komerční banka, a. s., převedla společnosti Cataps, s. r. o., část svého závodu tak, jak je specifikována v této smlouvě a ve znaleckém posudku nepeněžitého příplatku vyhotoveném znalcem společností BDO Appraisal services - Znalecký ústav s.r.o. se sídlem Všenory, V Americe 114, PSČ 252 31, IČ 27599582 dne 25. 8. 2016 pod č. 25-08-2016/147. Dne 29. 8. 2016 společnost Komerční banka, a. s., a společnost Cataps,


text:
s.r.o., uzavřely ve formě notářského zápisu JUDr. Lucie Foukalové, notářky se sídlem v Praze, sepsaného pod č. NZ 668/2016 předávací protokol - doklad o koupi části závodu ve smyslu § 2180 odst. 1 občanského zákoníku, který byl uložen do sbírky listin společnosti Cataps, s.r.o., dne 31. 8. 2016. Společnost Cataps, s.r.o., nabyla vlastnické právo ke shora specifikované části závodu dne 1. 9. 2016.
 zapsáno 8. září 2016
 Odštěpné závody: Odštěpný závod: zapsáno 1. ledna 2011
 Obchodní firma: Komerční banka, a.s., pobočka zahraničnej banky
 Sídlo: Bratislava, Hodžovo nám. 1A, PSČ 81106, Slovenská republika
 Předmět podnikání: a) přijímání vkladů
 j) investiční služby a činnosti: přijímání a předávání příkazů v souvislosti s jedním nebo více finančními nástroji, kterými jsou:
 - převoditelné cenné papíry,
 - opce, futures, swapy, dohody o budoucích úrokových sazbách a jakékoli jiné derivátové smlouvy týkající se cenných papírů, měn, úrokových sazeb či výnosů nebo jiné derivátové nástroje, finanční indexy nebo finanční míry, které lze vypořádat fyzicky nebo v hotovosti,
 - opce, futures, swapy, dohody o budoucích úrokových sazbách a jakékoli jiné derivátové smlouvy týkající se komodit, které musejí být vypořádány v hotovosti nebo mohou být vypořádány v hotovosti na žádost jedné ze stran (jinak než v případě neplnění nebo ukončení z jiného důvodu),
 - opce, futures, swapy a jakékoli jiné derivátové smlouvy týkající se komodit, které lze vypořádat fyzicky za předpokladu, že jsou obchodovány na regulovaném trhu nebo MTF,
 - opce, futures, swapy, forwardy a jakékoli jiné derivátové smlouvy týkající se komodit, které lze vypořádat fyzicky, neuvedené jinak výše a neurčené k obchodním účelům, které mají znaky jiných derivátových finančních nástrojů, mimo jiné s ohledem na to, zda jsou zúčtovány a vypořádány prostřednictvím uznávaných zúčtovacích středisek nebo pomocí výzvy k dodatkové úhradě,
 - derivátové nástroje k převodu úvěrového rizika,
 - finanční rozdílové smlouvy,
 - opce, futury, swapy, dohody o budoucích úrokových sazbách a jakékoli jiné derivátové smlouvy týkající se klimatických proměnných, sazeb přepravného, povolenek na emise nebo měr inflace či jiných oficiálních ekonomických statistických údajů, které musejí být vypořádány v hotovosti nebo mohou být vypořádány v hotovosti na žádost jedné ze stran (jinak než v případě neplnění nebo z důvodu jiného ukončení), i další derivátové smlouvy týkající se majetku, práv, závazků, indexů a měr neuvedených výše, které mají znaky jiných derivátových finančních nástrojů, mimo jiné s ohledem na to, zda jsou obchodovány na regulovaném trhu nebo MTF, zúčtovány a vypořádány prostřednictvím uznávaných zúčtovacích středisek nebo pomocí výzvy k dodatkové úhradě.
 Vedoucí odštěpného závodu: Ing. VLASTIMIL CZABE
 Olomouc, Tylova /3, PSČ 77200
 81107 Bratislava, Mýtná 2885/19, Slovenská republika
 zapsáno 20. října 2011
 vymazáno 5. srpna 2015
 83152 Bratislava, Vavrinecká 12517/17, Slovenská republika
 zapsáno 5. srpna 2015
 Originál výpisu Komerční banka, a.s. (uplný výpis) v PDF
 Tato stránka obsahuje úplný výpis údajů firmy Komerční banka, a.s. Údaje byly staženy 28. května 2017 z internetových stránek justice.cz dle IČO 45317054
 a údaje ve výpise nebyly dle systému ARES do dnešního dne změněny. Z důvodu ochrany osobních údajů nejsou na stránce data narození fyzických osob. Kompletní výpis včetně dat narození lze zobrazit po zadání


text:
IČO 45317054 na originální stránce obchodního rejstříku justice.cz. Výpis z obchodního (spolkového) rejstříku uváděný na stránkách serveru Kurzy.cz má pouze informativní hodnotu k datu uvedenému v záhlaví výpisu, nenahrazuje oficiální výpis z obchodního (spolkového) rejstříku a nelze jej použít při právních úkonech, např. při jednáních se státními úřady. Oficiální výpis je možné pořídit u libovolného rejstříkového soudu, v jakékoli notářské kanceláři, na obecním či městském úřadě a na pobočkách pošty se službou Czech POINT.
 Označení stránky: seznam zamestnanců komercni banky v plzni, komerční banka ičoPříbuzné stránky KOMERČNÍ BANKA KOMERČNÍ BANKA, A.S., emise cpKomerční banka se stala Bankou roku 2004Erste Bank, Komerční banka a další témata, dotýkající se finančního sektoru v regionu - SeminářeKomerční banka, Erste Group Bank a VIG: Silné a slabé stránky finančního sektoru na pražské burze - video z YouTubeErste Bank, Komerční banka a další témata, dotýkající se finančního sektoru v regionu - webinář 29. února 2016 18:00Erste Group Bank a Komerční banka: Vítězné akcie pro 2015 - Diskuze, názory, doporučení a hodnoceníKomerční banka: První ze tří největších bankErste Group Bank a Komerční banka: Vítězné akcie pro 2015Fincentrum Bankou roku 2012 je Komerční bankaNejlepší bankou 2012 se stala Komerční banka, sektor pojišťovnictví ovládla INGKomerční banka a Erste Group Bank - nová analýza a cílové cenyBankou roku 2011 se stala Komerční banka
 neděle 28.5.2017 22:30:07 TOP: Akcie CZ


text:
Výměna výtahů v domě - Polverini - Strnad
 Výměna výtahů v domě je podle Nejvyššího soudu dostatečně důležitým důvodem pro přezkum rozhodnutí SVJ.
 V této věci podal přehlasovaný vlastník žalobu proti usnesení, jímž shromáždění společenství vlastníků jednotek (SVJ) schválilo smlouvu o dílo, jejímž předmětem byla výměna výtahu. Soudy musely posoudit, zda je v takovém případě dán „důležitý důvod“, kterým zákon podmiňuje přezkum rozhodnutí SVJ.
 Nejvyšší soud konstatoval, že výměna výtahů je natolik významná, že rozhodnutí o ní podléhá přezkumu soudů.
 Nejvyšší soud dovodil, že výměna výtahů je ve světle § 1209 odst. 1 občanského zákoníku dostatečně zásadní otázkou, aby byl dán „důležitý důvod“ pro přezkum usnesení shromáždění SVJ, které o ní rozhodovalo. Nejvyšší soud navíc výslovně prohlásil, že přezkumu podléhá nejen rozhodnutí o výměně jako takové, ale i rozhodnutí o jejím konkrétním provedení, tj. i rozhodnutí, jímž se schvaluje smlouva o dílo, jejímž předmětem je provedení výměny.
 V důsledku tohoto rozhodnutí se tak v případě rozhodování SVJ o výměně výtahů může přehlasovaný vlastník domáhat, aby toto rozhodnutí SVJ přezkoumal soud. Soud pak na základě tohoto přezkumu může ve věci sám rozhodnout.
 Co do závažnosti lze podle Nejvyššího soudu přirovnat rozhodnutí o výměně výtahů k rozhodnutí o výměně oken v domě. Jak jsme uváděli v srpnovém vydání AK-PS právních novinek, tímto závažným rozhodnutím není oproti tomu navýšení příspěvků do fondu oprav, o kterém naopak Nejvyšší soud rozhodl, že předmětem přezkumu být nemůže (výjimkou je pouze situace, kdy by navýšení příspěvků bylo skutečně extrémní).
 (Rozhodnutí Nejvyššího soudu sp. zn. 26 Cdo 2657/2016, ze dne 27.6.2017)


text:
3 Ads 178/2011 - 72 — Nejvyšší správní soud — Iudictum.cz
 3 Ads 178/2011 - 72
 Nejvyšší správní soud rozhodl v senátu složeném z předsedy JUDr. Petra Průchy a soudců JUDr. Jaroslava Vlašína a JUDr. Jana Rutsche v právní věci žalobce: J. Z., zastoupeného Mgr. Antonínem Novákem, advokátem se sídlem Pavelčákova 6/11, Olomouc, proti žalovanému: Ministerstvo práce a sociálních věcí, se sídlem Na Poříčním právu 376/1, Praha 2, proti rozhodnutí původního žalovaného Krajského úřadu Olomouckého kraje, se sídlem Jeremenkova 40a, Olomouc, ze dne 29. 6. 2010, č. j. KUOK 69689/2010, v řízení o kasační stížnosti žalobce proti rozsudku Krajského soudu v Ostravě, pobočka v Olomouci, ze dne 16. 9. 2011, č. j. 73 Ad 17/2010 - 38,
 III. Zástupci žalobce Mgr. Antonínu Novákovi, advokátu, se přiznává odměna za zastupování ve výši 1920 Kč, která mu bude vyplacena z účtu Nejvyššího správního soudu do 60 dnů od právní moci tohoto rozhodnutí.
 Včas podanou kasační stížností žalobce (dále též „stěžovatel“) brojil proti rozsudku Krajského soudu v Ostravě, pobočka v Olomouci (dále jen „krajský soud“), ze dne 16. 9. 2011, č. j. 73 Ad 17/2010 - 38, jímž zamítl žalobu stěžovatele proti rozhodnutí Krajského úřadu Olomouckého kraje ze dne 29. 6. 2010, č. j. KUOK 69689/2010 (dále jen „napadené rozhodnutí“). Tímto rozhodnutím bylo zamítnuto odvolání žalobce proti rozhodnutí Magistrátu města Olomouce, ze dne 22. 7. 2009, čj. 52629/2009/OLO, kterým byl žalobci snížen příspěvek na živobytí z 3126 Kč na 2020 Kč měsíčně od 1. 7. 2009 a toto rozhodnutí bylo potvrzeno.
 Příspěvek na živobytí byl snížen s odůvodněním, že došlo ke změně rozdílu mezi částkou živobytí a výší příjmu příjemce, a to s ohledem na skutečnost, že částka živobytí byla stanovena podle § 24 odst. 1 písm. g) zákona č. 111/2006 Sb., o pomoci v hmotné nouzi, ve výši existenčního minima. Ke snížení příspěvku na živobytí bylo přistoupeno od 1. 7. 2009 poté, co žalobce pobíral příspěvek na živobytí po dobu 6 kalendářních měsíců po sobě jsoucích. Prvoinstanční orgán musel v souladu s § 44 odst. 5 zákona o pomoci v hmotné nouzi nově posoudit nárok na dávku a její výši. Podle názoru odvolacího orgánu dospěl prvoinstanční správní orgán při tomto posouzení správně ke zjištění, že žalobce nebyl osobou, u níž se nezkoumá snaha zvýšit si příjem vlastní prací, tj. nebyl podle § 11 odst. 3 zákona o pomoci v hmotné nouzi osobou starší 65 let, poživatelem starobního důchodu, plně invalidní, pobírající peněžité dávky nemocenského pojištění z důvodu těhotenství a mateřství, či rodičem celodenně, osobně a řádně pečujícím alespoň o 1 dítě, osobně pečující o osobu závislou na pomoci jiné fyzické osoby ve stupni II, III ani IV, nezaopatřeným dítětem a ani osobou uznanou dočasně práce neschopnou. Žalobce současně nebyl ani osobou, na kterou by se stanovení částky živobytí ve výši existenčního minima podle § 24 odst. 1 písm. g) zákona o pomoci v hmotné nouzi nevztahovalo z důvodů definovaných v tomto ustanovení zákona o pomoci v hmotné nouzi, tj. nebyl osobou, jež pobírá podporu v nezaměstnanosti či při rekvalifikaci, mající příjem z


text:
výdělečné činnosti či vykonávající dobrovolnickou službu nebo veřejnou službu v rozsahu alespoň 20 hodin v kalendářním měsíci.
 Krajský soud v odůvodnění svého rozsudku uvedl, že spornou otázkou v souzené věci je, zda měly správní orgány v případě žalobce aplikovat § 24 odst. 1 písm. g) zákona v hmotné nouzi způsobem, jakým tak učinily. Rozhodující žalobní námitkou bylo, že žalobce přes vynaloženou snahu neměl možnost vykonat veřejnou službu. Krajský soud v obsáhlém, vyčerpávajícím a přesvědčivém odůvodnění svého rozsudku (samotné odůvodnění má 17 stran textu), na které Nejvyšší správní pro přehlednost odkazuje, vyargumentoval, proč dospěl k závěru, že postup správních orgánů byl v souladu se zákonem. Ke stěžejní námitce žalobce krajský soud zdůraznil, že veřejná služba nebyla jedinou možností jak předejít snížení příspěvku na živobytí, resp. jak by žalobce mohl projevit snahu o zvýšení příjmu vlastní prací, a také podrobně vyložil a vyargumentoval, jaké přicházely v úvahu další možnosti. Současně se krajský soud řádně vypořádal i s dalšími doprovodnými žalobními námitkami, a to včetně jejich hodnocení ve smyslu žalobcem rozporovaných ústavně právních aspektů věci. Krajský soud neshledal, že by aplikovaná úprava [§ 24 odst. 1 písm. g) zákona o pomoci v hmotné nouzi] byla v rozporu s ústavními principy, a stejně tak neshledal ani porušení Evropské sociální charty (č. 14/2000 Sb.m.s.), zejména čl. 12, 13, neboť v souzené věci nedošlo k porušení tam uvedených ustanovení.
 V kasační stížnosti doplněné ustanoveným zástupcem stěžovatel, podané z důvodu vymezeného v § 103 odst. 1 písm. a) zákona č. 150/21002 Sb., soudní řád správní, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „s. ř. s.“), zejména poukazoval, a to v podstatě sporu do značné míry opakovaně a obdobně jako v žalobě, na svoji snahu získat možnost vykonat veřejnou službu, žel neúspěšně. Ve spojení s tím je toho názoru, že přístup prvostupňového orgánu byl diskriminační, když těm příjemcům dávek, kteří mají trvalé bydliště v sídle odboru sociální pomoci, nabídne možnost odpracovat potřebný počet hodin veřejné služby, a příjemcům dávek, kteří v jeho sídle nemají trvalé bydliště, tuto možnost odpírá. Současně poukázal na negativní dopad své sociální situace na svůj zdravotní stav, kdy má problémy s doplatky na léky a náklady na dopravu do lékařských zařízení. Stěžovatel má za to, že rozhodnutí soudu prvého stupně je v rozporu s Evropskou sociální chartou a Listinou základních práv Evropské unie (čl. 20 - rovnost před zákonem, čl. 21- zákaz diskriminace, čl. 34 - sociální zabezpečení a sociální pomoc, čl. 35 - ochrana zdraví). Stěžovatel závěrem navrhuje, aby Nejvyšší správní soud napadený rozsudek zrušil a věc mu vrátil k novému řízení.
 Žalovaný ve svém vyjádření ke kasační stížnosti uvedl, že se žalobce pokouší postavit celý spor na tom, že nemá možnost odpracovat 20 hodin veřejné služby, ani odejít k jinému správnímu orgánu, aby ovlivnil svoji možnost ji absolvovat a předešel tak snížení dávky pomoci v hmotné nouzi. Vykonání veřejné služby však není zdaleka jedinou možností jak předejít snížení příspěvku na živobytí, nehledě k tomu, že žalobce k tomu ani nebyl nucen. Žalobce např. neuvádí nic k tomu, že nemůže vykonávat samostatnou výdělečnou činnost,


text:
popř. vykonávat práci dle dohod o pracích konaných mimo pracovní poměr, nebo dobrovolnickou činnost. Jestliže žalobce namítá nezpůsobilost k práci, pak měl využít doporučení žalovaného, aby si podal žádost o invalidní důchod. V rámci takové žádosti je pak posudkovými lékaři zjišťován zdravotní stav a dochovaná pracovní schopnost žadatele. Podle názoru žalovaného měl žalobce volbu, jak předejít snížení příspěvku na živobytí a žalovaný zásadně odmítá tvrzení, že postup správních orgánů byl diskriminační.
 Nejvyšší správní soud nejprve přezkoumal formální náležitosti kasační stížnosti a konstatoval, že kasační stížnost je podána včas, neboť byla podána ve lhůtě dvou týdnů od doručení napadeného rozsudku (§ 106 odst. 2 s. ř. s.), a je podána osobou oprávněnou, neboť stěžovatel byl účastníkem řízení, z něhož napadený rozsudek krajského soudu vzešel (§ 102 s. ř. s.). Stěžovatel je zastoupen advokátem (§ 105 odst. 2 s. ř. s.).
 Nejvyšší správní soud podotýká, že od 1. 1. 2012 došlo ke změně kompetencí jednotlivých správních orgánů na úseku výkonu státní správy ve věcech pomoci v hmotné nouzi. Podle ustanovení čl. VIII bod 10 zákona č. 366/2011 Sb., s účinností od tohoto data nejsou již odvolacím orgánem ve věcech dávek pomoci v hmotné nouzi krajské úřady, ale Ministerstvo práce a sociálních věcí. Podle ustanovení § 69 s. ř. s. platí, že účastníkem řízení (žalovaným) je správní orgán, který rozhodl v posledním stupni, nebo správní orgán, na který jeho působnost přešla; ve smyslu ustanovení § 105 odst. 1 s. ř. s. pak dále platí, že účastníky řízení o kasační stížnosti jsou stěžovatel a ti, kteří byli účastníky původního řízení. V řízení o předmětné kasační stížnosti tedy ex lege nastoupil do práv a povinností původního žalovaného jiný správní orgán, a to Ministerstvo práce a sociálních věcí.
 Jádrem předložené kasační stížnosti je, obdobně jako v případě žaloby a řízení o ní, otázka správnosti aplikace § 24 odst. 1 písm. g) zákona o pomoci v hmotné nouzi.
 Ustanovení § 24 odst. 1 písm. g) zákona o pomoci v hmotné nouzi stanoví, že Částka živobytí osoby činí u osoby, která pobírá příspěvek na živobytí déle než 6 kalendářních měsíců, částku existenčního minima; zvýšení částky živobytí podle § 25 až 28 a 30 této osobě nenáleží. Toto ustanovení se nevztahuje na osobu, u které se nezkoumá snaha zvýšit si příjem vlastní prací (§ 11 odst. 3), osobu pobírající podporu v nezaměstnanosti nebo podporu při rekvalifikaci, osobu, která má příjem z výdělečné činnosti, osobu, která je invalidní v prvním nebo ve druhém stupni, a osobu, která vykonává dobrovolnickou službu nebo veřejnou službu v rozsahu alespoň 20 hodin v kalendářním měsíci.
 Stejně tak ze samotného textu § 24 odst. 1 písm. g) vyplývá, že toto ustanovení zvýhodňuje jednak osoby, u nichž se nezkoumá snaha o zvýšení příjmů vlastní prací a osoby invalidní v prvním nebo druhém stupni (zde jde zpravidla o osoby se nacházející se v situaci, která zvyšování příjmu vlastní prací vylučuje), osoby pobírající podporu v nezaměstnanosti nebo v rekvalifikaci (jde tedy o osoby vedené jako uchazeči o práci v evidenci úřadu práce a hledající zaměstnání nebo osoby, které


text:
projevují snahu o zvýšení své pracovní kvalifikace a tím svých možností při hledání zaměstnání) a osoby vykonávající dobrovolnickou službu nebo veřejnou službu v rozsahu alespoň 20 hodin měsíčně (jde tedy o osoby, které pravidelně vykonávají činnost veřejně prospěšnou).
 Jak Nejvyšší správní soud zjistil, obdobně jako soud krajský, z protokolu o jednání stěžovatele a správního orgánu ze dne 5. 1. 2009, a obdobně i ze dne 3. 6. 2009, byl žalobce poučen za jakých podmínek může po 1. 7. 2009 pobírat příspěvek v původní výši, a současně upozorněn na možnost zahájení řízení ve věci odejmutí dávky. Ze správního spisu vyplývá, že stěžovatel dokládal správnímu orgánu poznámky o pracovních nabídkách, z nichž vyplývalo, že se buď jednalo o práci pro stěžovatele nevhodnou (ze zdravotních či jiných důvodů), nebo bylo již místo obsazeno, popř. žalobce nedostal odpověď, apod. K tomu krajský soud, zdůraznil, že pracovní poměr, nebo dohody o pracích konaných mimo pracovní nejsou jedinými způsoby, jakými může dosáhnout žalobce příjmu z výdělečné činnosti. Další možností je i samostatná výdělečná činnost, a to na základě živnostenského či jiného oprávnění. Nejvyšší správní soud se s krajským soudem shoduje i v tom, že s ohledem na úroveň stěžovatelem sepisovaných podání a prezentovaný rozhled je stěžovatel nepochybně osobou, která je způsobilá najít uplatnění na trhu práce prakticky ve kterékoliv z nabízejících se forem.
 Těžiště kasační stížnosti spočívá v tom, že v napadeném rozsudku nebylo náležitě zohledněno, že stěžovatel přes vynaložené úsilí nemohl vykonat veřejnou službu, a tak nemohl splnit zákonem požadovanou podmínku pro zachování příspěvku v původní výši. Tuto námitku a ve spojení s tím celou kasační stížnost však nemůže Nejvyšší správní soud považovat za oprávněnou. Veřejná služba není, a ani v případě stěžovatele nebyla, jedinou možností jak předejít snížení příspěvku na živobytí. O tom byl stěžovatel opakovaně poučen již správním orgánem, a krajský soud k žalobní námitce v tomto smyslu podrobně vyargumentoval, jaké u stěžovatele přicházely v úvahu další možnosti. Stěžovatel však tyto možnosti v celém jejich spektru nevyužil. Orientoval se toliko na veřejnou službu, a hledání zaměstnání v režimu tzv. závislé práce.
 Nejvyšší správní soud se ze stejných důvodů neztotožnil ani s kasační námitkou, že přístup prvostupňového orgánu byl diskriminační, když příjemcům dávek, kteří mají trvalé bydliště v sídle odboru sociální pomoci, umožňoval odpracovat potřebný počet hodin veřejné služby, a příjemcům dávek, kteří v jeho sídle nemají trvalé bydliště tuto možnost neposkytl. Za situace, kdy stěžovatel mohl ke splnění zákonné podmínky volit i cesty jiné, které však nevyužil, se o diskriminaci v popisované situaci jednat nemohlo a také nejednalo.
 Napadený rozsudek krajského soudu Nejvyšší správní soud neshledal v rozporu ani s Evropskou sociální chartou a Listinou základních práv Evropské unie (čl. 20 - rovnost před zákonem, čl. 21- zákaz diskriminace, čl. 34 - sociální zabezpečení a sociální pomoc, čl. 35 - ochrana zdraví), ani v rozporu s naší Listinou základních práv a svobod (čl. 30 - právo na zabezpečení ve stáří, při nezpůsobilosti k práci a v hmotné nouzi), neb důsledně vychází z obsahu aktuálně platné zákonné úpravy, přičemž respekt k ní je ústavně


text:
právně akcentován právě čl. 30 Listiny, který konstituuje, že podrobnosti ve věcech práva na přiměřené hmotné zabezpečení ve stáří, při nezpůsobilosti k práci a v hmotné nouzi stanoví zákon.
 Ze všech shora uvedených důvodů Nejvyšší správní soud dospěl k závěru, že napadený rozsudek krajského soudu, ani řízení jemu předcházející, netrpí žádnou stěžovatelem namítanou vadou, a ani takovou vadou, pro kterou by Nejvyšší správní soud musel zrušit napadený rozsudek ex offo (§ 109 odst. 2, 3 s. ř. s.). Naopak, výrok rozsudku je plně v souladu se zákonem, jeho odůvodnění je obsažné, vyčerpávající a přesvědčivé, Nejvyšší správní soud se s ním zcela ztotožňuje, a v podrobnostech stran odůvodnění na text rozsudku odkazuje. Kasační stížnost tak není důvodná, a proto ji Nejvyšší správní soud zamítl (§ 110 odst. 1 s. ř. s.).
 Zdroj: Rozsudek Nejvyššího správního soudu ze dne 15. 2. 2012, sp. zn. 3 Ads 178/2011 - 72, dostupné na www.nssoud.cz. Jedná se o neautentické znění, které bylo soudem poskytnuto bezplatně.


text:
5 Afs 15/2014 - 38 — Nejvyšší správní soud — Iudictum.cz
 5 Afs 15/2014 - 38
 Nejvyšší správní soud rozhodl v senátě složeném z předsedkyně JUDr. Lenky Matyášové, a soudců JUDr. Jakuba Camrdy a Mgr. Ondřeje Mrákoty v právní věci žalobce: STUDIO PRESS s. r. o., se sídlem V Kapslovně 2770, Praha 3 - Žižkov, právně zastoupeného Mgr. Jakubem Hajdučíkem, advokátem se sídlem Sluneční nám. 14, Praha 5, proti žalovanému: Odvolací finanční ředitelství, se sídlem Masarykova 427/31, Brno, v řízení o kasační stížnosti žalobce proti rozsudku Městského soudu v Praze ze dne 11. 12. 2013, č. j. 9 Af 52/2010 - 41,
 II. Rozsudek Městského soudu v Praze ze dne 11. 12. 2013, č. j. 9 Af 52/2010 – 41 se ruší v části výroku II, a v tomto rozsahu se vrací tomuto soudu k dalšímu řízení; ve zbývající části směřující proti výroku I napadeného rozsudku se kasační stížnost zamítá .
 Kasační stížností se žalobce (dále jen „stěžovatel“) domáhá zrušení shora označeného rozsudku Městského soudu v Praze (dále jen „městský soud“), kterým byla zamítnuta jeho žaloba proti rozhodnutí Finančního ředitelství pro hlavní město Prahu ze dne 24. 8. 2010, č. j. 10333/10-1500-106054, jímž bylo zamítnuto odvolání stěžovatele a potvrzeno rozhodnutí Finančního úřadu pro Prahu 3 (dále jen , správce daně”) ze dne 23. 4. 2010, č. j. 95037/10/003511104269. Tímto rozhodnutím správce daně zastavil pro nepřípustnost dle § 27 odst. 1 písm. h) zákona č. 337/1992 Sb., o správě daní a poplatků, ve znění účinném v době vydání napadeného rozhodnutí (dále jen , zákon o správě daní”), daňové řízení ve věci podání dodatečného daňového přiznání stěžovatele na daň z příjmů právnických osob za zdaňovací období roku 2004. Nejvyšší správní soud k osobám účastníků řízení uvádí, že s účinností od 1. 1. 2013 došlo dle ustanovení § 19 odst. 1 zákona č. 456/2011 Sb., o Finanční správě České republiky, ve znění pozdějších předpisů, ke zrušení Finančního ředitelství pro hlavní město Prahu, které bylo v projednávané věci žalovaným správním orgánem. Dle citovaného zákona se jeho právním nástupcem stalo Odvolací finanční ředitelství (dále také jen „žalovaný“).
 II. Relevantní skutkové okolnosti vyplývající ze správního spisu a posouzení věci městským soudem
 Stěžovatel podal dne 22. 12. 2009 dodatečné daňové přiznání na daň z příjmů právnických osob za zdaňovací období roku 2004, ve kterém uplatnil snížení základu daně o částku 4 550 000 Kč s tím, že se jedná o výnos, který byl zdaněn ve zdaňovacím období od 1. 1. 2005 do 31. 3. 2006. Dle § 27 odst. 1 písm. d) zákona o správě daní bylo řízení zahájené podáním tohoto dodatečného daňového přiznání z důvodu uplynutí lhůty pro vyměření či dodatečné vyměření daně dle § 47 téhož zákona rozhodnutím správce daně ze dne 25. 1. 2010, č. j. 5169/10/003511104269, zastaveno.
 K odvolání stěžovatele ze dne 22. 2. 2010 bylo toto rozhodnutí správce daně v souladu s ustanovením § 49 odst. 1 zákona o správě daní a poplatků rozhodnutím ze dne 30. 3. 2010, č. j. 68149/10/003511104269, zrušeno, neboť žalovaný dospěl k závěru, že lhůta pro stanovení


text:
daně neuplynula. Následně bylo správcem daně dne 23. 4. 2010 vydáno rozhodnutí č. j. 95037/10/003511104269, kterým bylo řízení podle § 27 odst. 1 písm. h) zákona o správě daní zastaveno pro nepřípustnost podání, neboť dle 41 odst. 4 písm. b) zákona o správě daní dodatečné daňové přiznání nebo hlášení nelze platně podat v případech, kdy je uplatňováno snížení základu daně v důsledku snížení výnosů (příjmů) či uskutečněných zdanitelných plnění nebo zvýšení nákladů (výdajů) či přijatých zdanitelných plnění, o kterých již bylo pravomocně rozhodnuto v odvolání nebo v mimořádném opravném prostředku. Správce daně v této souvislosti připomněl, že Finančním úřadem v Čáslavi byl stěžovateli na základě daňové kontroly vystaven dodatečný platební výměr na daň z příjmů právnických osob za rok 2004, kterým mu byla dodatečně vyměřena daň ve výši 1 555 400 Kč. Rozhodnutím žalovaného byla stěžovateli na základě odvolání snížena dodatečně vyměřená daň na částku 1 275 400 Kč. Toto rozhodnutí nabylo právní moci dne 8. 10. 2007; poté bylo napadeno žalobou stěžovatele, o níž v době vydání rozhodnutí správce daně dosud nebylo rozhodnuto. Správce daně tudíž řízení o dodatečném daňovém přiznání k dani z příjmů právnických osob za zdaňovací období roku 2004, ve kterém stěžovatel snížil výnosy o 4 550 000 Kč, pro nepřípustnost zastavil. Proti uvedenému rozhodnutí se stěžovatel opětovně odvolal.
 O podané žalobě proti rozhodnutí žalovaného, který odvolání nevyhověl, rozhodl městský soud kasační stížností napadeným rozsudkem, v němž se ztotožnil s postupem žalovaného. Zdůraznil, že předmětem soudního přezkumu v nyní projednávané věci není posouzení zákonnosti rozhodnutí správního orgánu o výši daňové povinnosti stěžovatele na dani z příjmů právnických osob za zdaňovací období roku 2004 či 2005, ale posouzení zákonnosti rozhodnutí správce daně (a následně žalovaného) ve věci zastavení řízení o dodatečném daňovém přiznání k dani z příjmů právnických osob za zdaňovací období 2004. Podstatná je toliko zákonnost závěru správních orgánů o nepřípustnosti dodatečného daňového přiznání stěžovatele z důvodu uvedeného v § 41 odst. 4 písm. b) zákona o správě daní. V tomto ohledu městský soud shledal, že stěžovatel prostřednictvím institutu dodatečného daňového přiznáníusiluje o znovuotevření pravomocně skončeného daňového řízení týkajícího se daně z příjmů právnických osob za zdaňovací období roku 2004, přičemž zavádějícím způsobem tvrdí, že správce daně a následně ani odvolací orgán nezhodnotil veškeré skutečnosti relevantní pro správné stanovení jeho daňové povinnosti za uvedené zdaňovací období, a navíc se v rozporu s § 40 odst. 14 zákona o správě daní dovolává skutečností, které nejsou rozhodnými pro vyměření daně za zdaňovací období roku 2004, protože nastaly až v jiném zdaňovacím období. S ohledem na tyto skutečnosti proto soud dospěl k závěru, že žalovaný nepochybil, když zamítl odvolání stěžovatele, a jím podanou žalobu podle ustanovení § 78 odst. 7 zákona č. 150/2002 Sb., soudního řádu správního, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „s. ř. s.“) zamítl.
 Proti shora označenému rozsudku městského soudu podal stěžovatel dne 24. 1. 2014 kasační stížnost, a to z důvodu tvrzené nezákonnosti spočívající v nesprávném posouzení právní otázky soudem v předcházejícím řízení ve smyslu § 103 odst. 1 písm. a) s. ř. s.
 Za


text:
jádro sporu mezi účastníky řízení stěžovatel označil otázku, zda lze dodatečným přiznáním k dani z příjmů právnické osoby napravit stav, kdy jedna částka podlehne zdanění dvakrát. Městský soud a daňové orgány tvrdí, že nikoliv, a svůj názor staví na účelovém výkladu daňových předpisů a legalizují jimi podle názoru stěžovatele zjevnou nespravedlnost. Městský soud vyslovil souhlas s názorem stěžovatele, že základem řešení sporných právních otázek je nalezení podstaty ustanovení § 41 odst. 4 zákona o správě daní a poplatků. Následně městský soud provedl porovnání důvodů, na jejichž základě správce daně rozhodl o zvýšení výnosů stěžovatele (ač mylně ve zprávě o daňové kontrole uvedl, že snižuje daňově relevantní náklady a soud bez dalšího tento omyl převzal a postavil na něm zamítnutí žaloby), a když zjistil, že stěžovatelem označený důvod skutečně v původním řízení řešen nebyl. Stěžovatel pro úplnost dodává, že jde o výklad § 23 odst. 4 písm. d) zákona č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů (dále jen , zákon o daních z příjmů”), tedy zda když stěžovatel rezervy na opravy hmotného majetku zdanil dříve, než rozhodnutí o odvolání nabylo právní moci, zda byl důvod toto pochybení narovnat dodatečným přiznáním. Klíčové dle stěžovatele je, že ke zdanění vytvořených rezerv došlo v pozdějším zdaňovacím období, ale dříve, než ke zdanění stejné ekonomické veličiny přistoupily daňové orgány v dřívějším zdaňovacím období.
 Stěžovatel konstatuje, že městský soud vstoupil do pozice daňového orgánu, vyložil uvedené ustanovení zákona o daních z příjmů, a přijal názor, že i kdyby se tato otázka řešila v řízení o dodatečném daňovém přiznání, tak by stěžovatel úspěšný být nemohl, a proto bylo řízení zastaveno oprávněně. Stěžovatel namítá, že je nepřípustné, aby soud zasahoval do daňového řízení tím, že se postaví do role daňového orgánu, aplikuje příslušné daňové právo, a proto zamítne žalobu. Povinností městského soudu bylo žalobou napadené rozhodnutí zrušit a ponechat výklad § 23 odst. 4 písm. d) zákona o daních z příjmů na daňových orgánech. Protože se tak nestalo, došlo podle stěžovatele k zásahu do dělby moci daného Ústavou, pročež je napadený rozsudek nezákonný.
 Kasační stížnost stěžovatel následně obsáhle doplnil podáním ze dne 4. 3. 2014, ve kterém dále rozvinul předešlé námitky stran nesprávného výkladu § 23 zákona o daních z příjmů a zásahu do ústavních práv. Stěžovatel tvrdí, že v jeho případě došlo ke zdanění téže částky rezerv dvakrát, což městský soud potvrdil a vyložil § 23 odst. 4 písm. d) zákona o daních z příjmů tak, že se vztahuje jen na případy, kdy stejná částka byla zdaněna dříve, to jest v předchozích zdaňovacích obdobích. S tímto názorem stěžovatel nemůže souhlasit, neboť důsledkem citovaného výkladu je, že zákonný nástroj na odstranění dvojího zdanění stejné částky se použije jen v případě, že je určitá částka zdaněna v dřívějších zdaňovacích obdobích, a nikoliv v pozdějších. To by znamenalo rozpor s principem zákazu dvojího zdanění, jak jej aproboval Ústavní soud (nález ze dne 15. 12. 2003, sp. zn.: IV. ÚS 666/02) a Nejvyšší správní soud (např. rozsudek ze dne 26. 4. 2007, č. j. 9 Afs 16/2007


text:
– 87, nebo ze dne 20. 11. 2013, č. j. 1 Afs 68/2013 - 35). Stěžovatel proto dovozuje, že § 23 odst. 4 písm. d) zákona o daních z příjmů je třeba vykládat tak, že se vztahuje na všechny případy, kdy byla stejná částka zdaněna, bez ohledu na skutečnost, zda se tak stane v předchozím nebo následujícím zdaňovacím období. Stěžovatel navíc základ daně z příjmů právnické osoby za zdaňovací období 2005/6 nezvýšil o své vůli, ale protože se v předcházejícím zdaňovacím období rozhodl opravy přesunout do následujícího zdaňovacího období, tak mu zvýšení základu daně ukládal zákon č. 593/1992 Sb., o rezervách pro zjištění základu daně z příjmů, v platném znění (dále jen „zákon o rezervách“) v ustanovení § 7 odst. 5. Stěžovatel ze zákona o správě daní a poplatků a z rozsudku městského soudu v jiné věci, č. j. 8 Ca 377/2009 – 45, dovozuje, že existenci dvojího zdanění stejné částky rezerv měl za povinnost odstranit z moci úřední příslušný správce daně, a nikoliv stěžovatel. Nebylo povinností stěžovatele odstraňovat dvojí zdanění stejné částky rezerv, protože to pro něj reprezentovalo nepřiměřeně vysoké riziko vzniku škod na vlastním majetku.
 Stěžovatel v kasační stížnosti uplatnil rovněž námitku proti výroku II. napadeného rozsudku, kterým soud přiznal žalovanému náhradu nákladů řízení. Materiálním kritériem pro přiznání náhrady nákladů řízení státu proti neúspěšnému účastníkovi řízení je výhradně rozsah běžné úřední činnosti (např. rozsudek Nejvyššího správního soudu sp. zn. 3 As 10/2012). Stěžovatel má za to, že zákonodárce přijetím zákona o Finanční správě přímo předpokládal, že Odvolací finanční ředitelství bude muset zastupovat stát ve sporech před všemi správními soudy na celém území ČR, když vědomě změnil v § 12a cit. zákona místní příslušnost správních soudů danou ustanovením § 7 s. ř. s. tak, aby žaloby, kde bude žalovaným Specializovaný finanční úřad, byly vyřizovány všemi správními soudy v ČR, a nikoliv výhradně Městským soudem v Praze. Z výše uvedených důvodů plyne, že je běžnou úřední činností Odvolacího finančního ředitelství zastupování státu u krajských správních soudů, a proto městský soud neměl žalovanému přiznat náhradu nákladů řízení.
 Stěžovatel navrhl, aby Nejvyšší právní soud rozsudek městského soudu zrušil a věc mu vrátil k dalšímu řízení.
 Žalovaný ve vyjádření ke kasační stížnosti důrazně odmítá naprosto účelové a neopodstatněné tvrzení stěžovatele ve věci vstupu městského soudu do pozice daňového orgánu. Řízení ve věci dodatečného daňového přiznání stěžovatele bylo zastaveno z toho důvodu, že jeho podání neumožňuje § 41 odst. 4 písm. h) zákona o správě daní. Otázkou zdanění rezerv vytvořených stěžovatelem v letech 2002 a 2003 na opravy tiskařských strojů ve vztahu ke zdaňovacímu období roku 2004 se v pravomocně skončeném řízení zabýval jak správce daně prvního stupně, tak i odvolací orgán (viz rozhodnutí žalovaného ze dne 18. 9. 2007, č. j. 6274/07-1200-203424). Dodatečné daňové přiznání, ve kterém stěžovatel uplatnil snížení základu daně o tytéž rezervy, o kterých již bylo odvolacím orgánem pravomocně rozhodnuto, nelze podle § 41 odst. 4 písm. b) zákona o správě daní, platně podat. Nelze tedy než uzavřít, že správce daně postupoval zcela v souladu s platnou právní úpravou, pokud


text:
takto podané dodatečné daňové přiznání podle ustanovení § 27 odst. 1 písm. h) zákona o správě daní, zastavil. K námitce aplikace daňového práva městským soudem žalovaný uvádí, že městský soud reagoval toliko na žalobní námitku a nikterak se tedy nestavěl do role daňového orgánu. Žalovaný se tak plně ztotožňuje s posouzením dané věci městským soudem a navrhuje, aby Nejvyšší správní soud kasační stížnost zamítl.
 Nejvyšší správní soud při posuzování předmětné kasační stížnosti a priori musel reflektovat skutečnost, že usnesením ze dne 27. 2. 2014, č. j. 7 Afs 11/2014 – 32, předložil sedmý senát Nejvyššího správního soudu rozšířenému senátu téhož soudu věc s právní otázkou, kterou stěžovatel rovněž činí spornou; a to, zda lze podle ustanovení § 60 odst. 1 s. ř. s. procesně úspěšnému správnímu orgánu přiznat proti procesně neúspěšnému žalobci, domáhajícímu se ochrany svých veřejných subjektivních práv postupem podle ustanovení § 65 a násl. s. ř. s., na náhradě nákladů řízení částky, které mají svůj původ v úkonech, jež nepřesahují rámec jeho běžné úřední činnosti. Nejvyšší správní soud s ohledem na uvedené proto usnesením ze dne 25. 11. 2014, č. j. 5 Afs 15/2014 - 33, přerušil řízení o kasační stížnosti stěžovatele do rozhodnutí rozšířeného senátu Nejvyššího správního soudu ve věci sp. zn. 7 Afs 11/2014.
 O předložené sporné otázce rozhodl rozšířený senát Nejvyššího správního soudu usnesením ze dne 31. 3. 2015, č. j. 7 Afs 11/2014 – 47. Jelikož důvody pro přerušení řízení pominuly, Nejvyšší správní soud rozhodl výrokem I. tohoto rozsudku o pokračování v řízení dle § 48 odst. 5 s. ř. s.
 Rozšířený senát Nejvyššího správního soudu konstatoval výrokem č. I zmiňovaného usnesení ze dne 31. 3. 2015, č. j. 7 Afs 11/2014 – 47: „Náhradu nákladů spojených s účastí pracovníků správního orgánu u jednání správního soudu soud dle § 60 odst. 7 s. ř. s. procesně úspěšnému správnímu orgánu zásadně nepřizná.“ V odůvodnění svého usnesení pak rozšířený senát nejprve vyšel z citované tradiční judikatury, která zásadně omezuje náhradu nákladů řízení, již je možné přiznat procesně úspěšnému správnímu orgánu, na náklady přesahující rámec běžné úřední činnosti: , Jakkoli se lze ztotožnit s názorem prvého senátu, že se v případě nákladů vynaložených v souvislosti s účastí pracovníků správního orgánu u soudního jednání jedná o účelně (důvodně) vynaložené náklady, má rozšířený senát za to, že vznik těchto nákladů je přičitatelný především státu. Je totiž věcí státu, jak uspořádá své vnitřní poměry včetně organizace soudnictví a veřejné správy (...) Pokud stát profituje ze značných úspor veřejných prostředků vyplývajících z reorganizace veřejné správy a změny organizace soudnictví, lze na státu rovněž spravedlivě požadovat, aby zároveň nesl i dílčí zvýšení některých nákladů úřední činnosti orgánů veřejné správy s touto reorganizací spojené, jmenovitě nákladů spojených s cestovným jeho úředníků odpovědných za obhájení rozhodnutí správních úřadů před správními soudy, a nepřenášel tyto náklady na neúspěšné účastníky řízení. Nelze pominout ani skutečnost, že uplatnitelné náklady spočívající v cestovném tvoří zanedbatelnou položku ve vztahu k celkovým prostředkům vynakládaným z veřejných rozpočtů na úřední činnost orgánů veřejné správy i ve vztahu k deklarovaným úsporám spojeným


text:
s výše uvedenou reorganizací.” Rozšířený senát se vyslovil v tom smyslu, že nemá pochybnosti o tom, že náklady spojené s účastí pověřených pracovníků správních orgánů u soudního jednání lze zahrnout do kategorie nákladů běžné úřední činnosti. , Náklady spojené s cestováním pracovníků správních orgánů při provádění jejich úředních úkonů tak patří do stejné kategorie nákladů spojených s běžnou úřední činností jako platy těchto pracovníků, poštovné, náklady na nákup potřebného zařízení (např. výpočetní techniky včetně příslušného software) a materiálu (papíry, obálky, kancelářské potřeby), náklady spojené s pořízením či pronájem budov potřebných pro činnost úřadů apod. Podle rozšířeného senátu neexistuje žádný důvod právě náklady cestování úředníků z této množiny nákladů spojených s činností veřejné správy (s její běžnou úřední činností) vydělovat a účtovat k náhradě vůči účastníkům řízení před správními soudy.”
 Argumentem pro přiznání nákladů řízení spočívajících v cestovném správnímu orgánu nemůže být ani potřeba „potrestání“ žalobce, který zbytečně zatěžuje správní orgány nedůvodnou žalobou, neboť regulativní funkci v této souvislosti mají soudní poplatky; ani argument rovností účastníků soudního řízení, respektive rovností stran. , Rozšířený senát nezpochybňuje, že otázka náhrady nákladů řízení může za určitých okolností nabýt ústavněprávní dimenzi porušení práva na spravedlivý proces dle čl. 36 Listiny základních práv a svobod (srov. k tomu rozsáhlou judikaturu Ústavního soudu, např. nález ze dne 8. 11. 2007, sp. zn. II. ÚS 439/06, N 186/47 SbNU 443). Má však za to, že nepřiznání nákladů řízení spočívajících v cestovném na jednání soudu správnímu orgánu nenarušuje férovou rovnost mezi stranami. Je jasné, že možnost správního orgánu představit své stanovisko k věci soudu tím nemůže být nijak ohrožena. Rozšířený senát nemá obavu, že by stát, resp. správní orgány, ve standardních situacích neměl prostředky na cestovné, a rezignoval by tedy na účinnou účast na soudním jednání. Naopak z materiálního hlediska je zřejmé, že prostředky a zdroje, kterými disponuje veřejná moc (v posledku stát), jsou nesrovnatelné s prostředky, které má k dispozici jednotlivec. Faktická rovnost při uplatňování práva v soudním řízení proto není nepřiznáním nákladů cesty k soudnímu jednání ohrožena.” Žalované správní orgány ovšem mají právo na náhradu účelně vynaložených nákladů přesahujících jejich běžnou úřední činnost: ,,Příkladem může být řízení o návrhu na zrušení opatření obecné povahy (např. územního plánu) vydaného malou obcí, která nedisponuje odborným personálem ani potřebnými finančními zdroji nezbytnými pro vedení složitého soudního řízení (...) Běžnou úřední činnost by ostatně přesahovaly i náklady správního orgánu vynaložené na obranu proti žalobám zjevně šikanózním, srov. judikaturu Nejvyššího správního soudu k svévolnému a účelovému uplatňování práva na podání žaloby u správního soudu (např. rozsudek ze dne 8. 3. 2012, č. j. 2 As 45/2012 – 11, rozsudek ze dne 26. 10. 2011, č. j. 7 As 101/2011 – 66).” Náklady spojené s cestováním pracovníků správních orgánů k soudnímu jednání jsou nicméně determinovány organizačním uspořádáním veřejné správy a správního soudnictví. Tato okolnost představuje dle rozšířeného senátu ,,zpravidla důvod zvláštního zřetele hodný, pro který se náhrada takových nákladů řízení procesně úspěšnému žalovanému správnímu orgánu nepřizná ve smyslu § 60 odst. 7 s. ř. s., ačkoli jinak by měl na náhradu důvodně vynaložených