text:
předměty použité k výrobě dováženého zboží;
 iv) techniky, vývoj, umělecká práce, design a plány a nákresy provedené mimo Společenství nezbytné pro výrobu dováženého zboží;
 c) licenční poplatky týkající se hodnoceného zboží, kterou musí platit kupující přímo nebo nepřímo jako podmínku prodeje hodnoceného zboží, pokud tyto poplatky nejsou zahrnuty v ceně, která byla nebo má být skutečně zaplacena;
 d) hodnota celé části výnosu z jakéhokoli pozdějšího dalšího prodeje, převodu nebo použití dovezeného zboží, která připadne přímo nebo nepřímo prodávajícímu;
 e) i) náklady na dopravu a pojištění dováženého zboží a
 ii) náklady na nakládku, vykládku a manipulaci spojené s dopravou dováženého zboží
 až na místo, kde zboží vstupuje na celní území Společenství.
 2. Každá položka, která je na základě tohoto článku připočtena k ceně, která byla nebo má být skutečně zaplacena, vychází z údajů, které jsou objektivní a měřitelné.
 3. K ceně, která byla nebo má být skutečně zaplacena, se při určení celní hodnoty nepřipočítávají žádné jiné položky než ty, které jsou stanoveny v tomto článku.
 4. Nákupní provizí se pro účely této kapitoly rozumí odměna, kterou platí dovozce zprostředkovateli za služby spočívající v jeho zastupování při koupi hodnoceného zboží.
 5. Aniž je dotčen odst. 1 písm. c),
 a) do ceny, která byla nebo má být za dovážené zboží skutečně zaplacena, se při určení celní hodnoty nezapočítávají poplatky za právo reprodukovat zboží dovážené do Společenství a
 b) do ceny, která byla nebo má být za dovážené zboží skutečně zaplacena, se nezapočítávají platby uskutečněné kupujícím za právo distribuovat nebo dále prodávat dovážené zboží, jestliže tyto platby nejsou podmínkou prodeje dováženého zboží určeného k vývozu do Společenství.
 1. Za předpokladu, že jsou vykázány odděleně od ceny, která byla nebo má být za dovážené zboží skutečně zaplacena, se nezapočítávají do celní hodnoty
 a) náklady na dopravu zboží po jeho příchodu na místo, kde vstoupilo na celní území Společenství;
 b) náklady na stavbu, instalaci, montáž, údržbu nebo technickou pomoc vynaložené po dovozu na dovážené zboží jako např. průmyslová zařízení, stroje a vybavení;
 c) úroky z finančního ujednání uzavřeného kupujícím a vztahujícího se na nákup dováženého zboží bez ohledu na to, zda úvěr poskytuje prodávající nebo jiná osoba, jestliže bylo poskytnutí úvěru uzavřeno písemně a jestliže může kupující prokázat, bude-li o to požádán,
 - že zboží je skutečně prodáváno za cenu prohlašovanou jako cena, která byla nebo má být skutečně zaplacena, a
 - že požadovaná úroková sazba nepřevyšuje obvyklou úrokovou sazbu uplatňovanou v dané zemi při podobných operacích v okamžiku, kdy k finanční úhradě dochází;
 d) náklady spojené s právem reprodukovat dovážené zboží ve Společenství;
 e) nákupní provize;
 f) dovozní cla a jiné poplatky splatné ve Společenství při dovozu nebo prodeji zboží.
 K určení celní hodnoty nosičů dat pro zařízení na zpracování dat obsahující data nebo instrukce lze přijmout zvláštní pravidla postupem projednávání ve výboru.
 Jsou-li položky, na jejichž základě je určována celní hodnota zboží, vyjádřeny v jiné měně, než je měna členského státu, ve kterém se provádí hodnocení, použije se směnný kurz, který řádně vyhlásí příslušné orgány daného členského státu.
 Tento směnný kurz musí co nejvěrněji


text:
odrážet aktuální hodnotu této měny při obchodních operacích, vyjádřenou v měně daného členského státu, a platí po dobu, která bude stanovena postupem projednávání ve výboru.
 Pokud takový kurz neexistuje, použije se směnný kurz stanovený postupem projednávání ve výboru.
 1. Ustanoveními této kapitoly nejsou dotčeny zvláštní předpisy o určení celní hodnoty zboží propuštěného do volného oběhu poté, co mu bylo přiděleno jiné celně schválené určení.
 2. Odchylně od článků 29, 30 a 31 lze na návrh deklaranta určit celní hodnotu zboží podléhajícího rychlé zkáze, obvykle dováženého na sklad, pomocí zjednodušeného postupu stanoveného pro celé Společenství postupem projednávání ve výboru.
 USTANOVENÍ VZTAHUJÍCÍ SE NA ZBOŽÍ OD VSTUPU NA CELNÍ ÚZEMÍ SPOLEČENSTVÍ DO DOBY, NEŽ JE MU PŘIDĚLENO CELNĚ SCHVÁLENÉ URČENÍ
 1. Zboží podléhá celnímu dohledu od vstupu na celní území Společenství. Může být podrobeno kontrole ze strany celních orgánů podle platných předpisů.
 2. Zboží podléhá celnímu dohledu tak dlouho, jak je nutné pro zjištění jeho celního statusu, a nejedná-li se o zboží Společenství, aniž je dotčen čl. 82 odst. 1, do okamžiku změny jeho celního statusu, jeho umístění do svobodného pásma nebo svobodného skladu, jeho zpětného vývozu nebo jeho zničení podle článku 182.
 1. Osoba, která zboží dopravila na celní území Společenství, je povinna je dopravit bez zbytečného odkladu a případně po cestě určené celními orgány způsobem, který tyto orgány stanoví,
 - vodní nebo vzdušnou cestou nebo
 - po zemi, aniž by prošlo jinou částí celního území Společenství, jestliže je část hranice svobodného celního pásma totožná s pozemní hranicí mezi členským státem a třetí zemí.
 2. Každá osoba, která přebírá odpovědnost za přepravu zboží poté, co bylo dopraveno na celní území Společenství, zejména v důsledku překládky, je odpovědná za dodržení povinností uvedených v odstavci 1.
 3. Se zbožím, které podle platných předpisů podléhá kontrole ze strany celních orgánů některého členského státu, i když se dosud nachází mimo celní území Společenství, je zacházeno stejným způsobem jako se zbožím již dopraveným na celní území Společenství, zejména stanoví-li tak dohoda uzavřená mezi tímto členským státem a třetí zemí.
 4. Ustanovení odst. 1 písm. a) nevylučují použití platných předpisů týkajících se cestovního ruchu, pohraničního styku, poštovního styku nebo styku se zanedbatelným hospodářským významem za předpokladu, že tím nejsou ohroženy celní dohled a možnosti celní kontroly.
 5. Odstavce 1 až 4 a články 39 až 53 se nevztahují na zboží, které dočasně opustilo celní území Společenství, pokud se dočasně pohybuje mezi dvěma body na tomto území vodní nebo vzdušnou cestou, pokud je přepravováno po přímé trase pravidelnou leteckou nebo námořní linkou bez zastávky mimo celní území Společenství.
 Toto ustanovení se nevztahuje na zboží naložené v přístavech nebo na letištích třetí země nebo ve svobodných přístavech.
 6. Odstavec 1 se nevztahuje na zboží na palubě plavidla přeplouvajícího pobřežní vody nebo letadla přelétajícího vzdušný prostor členských států, jestliže místem určení není přístav nebo letiště v těchto členských státech.
 1. Nemůže-li být povinnost uvedená v čl. 38 odst. 1 splněna z důvodu nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci, musí osoba, která má tuto povinnost, nebo jiná osoba jednající jejím jménem bez

type: other


text:
zbytečného odkladu vyrozumět o této skutečnosti celní orgány. Nedošlo-li v důsledku nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci k úplnému zničení zboží, musí být celní orgány vyrozuměny rovněž o místě, na kterém se zboží přesně nachází.
 2. Jestliže byla loď nebo letadlo uvedené v čl. 38 odst. 6 nuceno v důsledku nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci dočasně přistát na celním území Společenství a povinnost uvedená v čl. 38 odst. 1 nemůže být splněna, je osoba, která tuto loď nebo letadlo na celní území Společenství dopravila, nebo jiná osoba jednající na jejím místě povinna bez zbytečného odkladu o této skutečnosti vyrozumět celní orgány.
 3. Celní orgány určí opatření, která budou podniknuta k zajištění celního dohledu nad zbožím uvedeným v odstavci 1, jakož i nad zbožím na palubě plavidla nebo letadla za okolností stanovených v odstavci 2, a případně k zajištění jeho následné přepravy k celnímu úřadu nebo na jiné místo určené nebo schválené celními orgány.
 Zboží, které bylo podle čl. 38 odst. 1 písm. a) dopraveno na celní úřad nebo na jiné místo stanovené nebo schválené celními orgány, předloží celním orgánům osoba, která zboží na celní území Společenství dopravila, nebo případně osoba, která přebírá odpovědnost za přepravu tohoto zboží po jeho vstupu na toto území.
 b) propuštěné do celního režimu, ale nepředložené k celnímu řízení.
 Poté, co bylo předloženo k celnímu řízení, a na základě povolení celních orgánů může být zboží prohlíženo nebo z něj mohou být odebírány vzorky za účelem přidělení celně schváleného určení.
 SOUHRNNÉ CELNÍ PROHLÁŠENÍ A VYKLÁDKA ZBOŽÍ PŘEDLOŽENÉHO K CELNÍMU ŘÍZENÍ
 S výhradou článku 45 je na zboží předložené k celnímu řízení podle článku 40 nutno podat souhrnné celní prohlášení.
 Souhrnné celní prohlášení se podává současně s předložením zboží k celnímu řízení. Celní orgány však mohou povolit lhůtu k podání prohlášení, jež uplyne nejpozději první pracovní den následující po dni, kdy bylo zboží předloženo k celnímu řízení.
 1. Souhrnné celní prohlášení se podává na tiskopise odpovídajícím vzoru předepsanému celními orgány. Celní orgány však mohou povolit použít jako souhrnné celní prohlášení jakýkoliv obchodní nebo úřední doklad, který obsahuje náležitosti nezbytné ke ztotožnění zboží.
 2. Souhrnné celní prohlášení podává
 a) osoba, která zboží dopravila na celní území Společenství, nebo případně osoba, která převzala odpovědnost za přepravu zboží po jeho vstupu na toto území, nebo
 b) osoba, jejímž jménem jednaly osoby uvedené v písmenu a).
 Aniž jsou dotčeny platné předpisy o dovozu zboží cestujícími a o listovních nebo balíkových poštovních zásilkách, celní úřad nemusí vyžadovat podání souhrnného celního prohlášení, není-li tím ohrožen celní dohled nad zbožím, jestliže byly před uplynutím lhůty uvedené v článku 43 splněny formality nezbytné k přidělení celně schváleného určení pro dané zboží.
 1. Zboží lze vykládat a překládat z dopravních prostředků, kterými je přepravováno, pouze se souhlasem celních orgánů a na místech, která k tomu tyto orgány určí nebo schválí.
 Souhlas se však nevyžaduje v případech bezprostředně hrozícího nebezpečí, které vyžaduje okamžité vyložení veškerého zboží nebo jeho části. V tomto případě o tom musí být celní orgány bezodkladně vyrozuměny.
 2. Za účelem kontroly zboží a dopravních prostředků, kterými


text:
je zboží přepravováno, jsou celní orgány oprávněny kdykoliv požadovat, aby bylo zboží vyloženo a vybaleno.
 Zboží nesmí být bez souhlasu celních orgánů přemístěno ze svého původního umístění.
 Zboží, které není zbožím Společenství, předloženému k celnímu řízení musí být přiděleno celně schválené určení přípustné pro takové zboží.
 1. U zboží, na které bylo podáno souhrnné celní prohlášení, musí být formality k přidělení celně schváleného určení splněny v těchto lhůtách:
 a) 45 dnů ode dne, kdy bylo podáno souhrnné celní prohlášení, v případě zboží přepravovaného po moři;
 b) 20 dnů ode dne, kdy bylo podáno souhrnné prohlášení, v případě zboží přepravovaného jinak než po moři.
 2. Pokud to okolnosti odůvodňují, mohou celní orgány stanovit kratší lhůtu nebo prodloužit lhůty stanovené v odstavci 1. Prodloužení lhůt však nesmí přesáhnout skutečnou potřebu odůvodněnou okolnostmi.
 Od předložení k celnímu řízení do doby, než mu bude přiděleno celně schválené určení, má předložené zboží postavení dočasně uskladněného zboží. Takové zboží je dále nazýváno "dočasně uskladněné zboží".
 1. Dočasně uskladněné zboží může být skladováno pouze na místech schválených celními orgány a za podmínek jimi stanovených.
 2. Celní orgány mohou od držitele zboží požadovat poskytnutí jistoty k zajištění jakéhokoliv celního dluhu, který by mohl vzniknout podle článků 203 nebo 204.
 Aniž je dotčen článek 42, může být dočasně uskladněné zboží podrobeno pouze úkonům potřebným k tomu, aby bylo uchováno v nezměněném stavu, aniž by se měnila jeho obchodní úprava nebo technická charakteristika.
 1. Celní orgány přijmou bez prodlení všechna nezbytná opatření, včetně prodeje zboží, aby upravily postavení zboží, u nějž nebyly formality předepsané k přidělení celně schválného určení započaty ve lhůtě stanovené podle článku 49.
 2. Dokud není postavení zboží vyřešeno, mohou celní orgány na náklady a nebezpečí držitele zboží nechat toto zboží přemístit na zvláštní místo, které je pod jejich dohledem.
 Článek 38 s výjimkou odst. 1 písm. a) a články 39 až 53 se nevztahují na zboží, které již bylo propuštěno do tranzitního režimu, dopravené na celní území Společenství.
 Jakmile je zboží, které není zbožím Společenství a nachází se v tranzitním režimu, dopraveno na místo určení na celním území Společenství a předloženo k celnímu řízení v souladu s platnými předpisy upravujícími tranzit, vztahují se na ně články 43 až 53.
 Pokud to okolnosti vyžadují, mohou celní orgány nechat zboží předložené k celnímu řízení zničit. Celní orgány o tom vyrozumí jeho držitele. Náklady na zničení zboží nese držitel.
 Zjistí-li celní orgány, že zboží bylo na celní území Společenství dovezeno protiprávně nebo bylo odňato celnímu dohledu, učiní všechna opatření nezbytná k nápravě jeho postavení, včetně prodeje zboží.
 1. Není-li stanoveno jinak, může být zboží kdykoliv bez ohledu na jeho povahu, množství, původ, místo odeslání nebo místo určení za stanovených podmínek přiděleno jakékoliv celně schválené určení.
 2. Odstavec 1 nevylučuje možnost uplatnění zákazů nebo omezení odůvodněných veřejnou mravností, veřejným pořádkem, veřejnou bezpečností, ochranou zdraví a života lidí, zvířat a rostlin, ochranou národních kulturních statků, jež mají uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví.
 1. Veškeré zboží určené k propuštění do celního režimu musí být uvedeno v


text:
celním prohlášení pro tento celní režim.
 2. Zboží Společenství navržené v celním prohlášení do režimu vývozu, pasivního zušlechťovacího styku, tranzitu nebo uskladnění v celním skladu je pod celním dohledem od okamžiku přijetí celního prohlášení až do okamžiku, kdy opustí celní území Společenství nebo kdy je zničeno nebo kdy je platnost celního prohlášení zrušena.
 Pokud celní předpisy Společenství neobsahují žádná pravidla v této věci, určí příslušnost celních úřadů na svém území členské státy, a to případně s přihlédnutím k povaze zboží nebo celnímu režimu, do nějž má být zboží propuštěno.
 Celní prohlášení se podává
 c) ústním prohlášením nebo jiným úkonem, jímž držitel zboží vyjádří svou vůli, aby bylo zboží propuštěno do určitého celního režimu, pokud tuto možnost upravují předpisy přijaté postupem projednávání ve výboru.
 A. Písemné celní prohlášení
 1. Písemné celní prohlášení musí být podáno na tiskopise odpovídajícím úřednímu vzoru předepsanému pro tento účel. Musí být podepsáno a obsahovat veškeré náležitosti nezbytné pro použití předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení.
 2. K celnímu prohlášení musí být připojeny všechny doklady, jejichž předložení je nezbytné pro použití předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení.
 Celní prohlášení splňující podmínky stanovené v článku 62 přijmou celní orgány okamžitě za předpokladu, že zboží, na které se vztahuje, bylo předloženo k celnímu řízení.
 1. S výhradou článku 5 může celní prohlášení učinit každá osoba, která může příslušnému celnímu orgánu předložit předmětné zboží nebo zajistit jeho předložení se všemi doklady, jejichž předložení je nezbytné pro použití předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení.
 a) vyplývají-li z přijetí celního prohlášení pro určitou osobu zvláštní povinnosti, může být celní prohlášení učiněno pouze touto osobou nebo jejím jménem;
 b) deklarant musí být usazen ve Společenství.
 - podávají celní prohlášení týkající se režimu tranzitu nebo dočasného použití,
 - podávají celní prohlášení příležitostně za předpokladu, že to celní orgány považují za oprávněné.
 3. Ustanovení odst. 2 písm. b) nevylučují, aby členské státy uplatňovaly dvoustranné dohody uzavřené se třetími zeměmi nebo zvyklosti s obdobnými účinky, které s výhradou vzájemnosti umožňují státním příslušníkům těchto zemí činit celní prohlášení na území těchto členských států.
 Deklarantovi může být na jeho žádost povoleno, aby opravil jeden nebo více údajů uvedených v přijatém celním prohlášení. Opravou však nesmí být rozšířena působnost celního prohlášení na jiné zboží než na zboží, které v něm bylo původně uvedeno.
 Oprava celního prohlášení však není povolena, jestliže o její provedení deklarant požádá poté, co celní orgány
 a) oznámí deklarantovi, že provedou kontrolu zboží, nebo
 b) zjistí nesprávnost uvedených údajů nebo
 1. Na žádost deklaranta zruší celní orgány platnost již přijatého celní prohlášení, prokáže-li deklarant, že zboží bylo v celním prohlášení navrženo do daného režimu omylem nebo že vzhledem ke zvláštním okolnostem již zboží nemůže být propuštěno do celního režimu, do kterého bylo navrženo v celním prohlášení.
 Pokud však celní orgány sdělily deklarantovi svůj úmysl provést kontrolu zboží, nebude žádost o zrušení platnosti celního prohlášení přijata, dokud kontrola nebude provedena.
 2. Po propuštění zboží již nelze platnost celního prohlášení


text:
zrušit, kromě případů vymezených postupem projednávání ve výboru.
 3. Zrušením platnosti celního prohlášení nejsou dotčeny platné předpisy trestního a přestupkového práva.
 Není-li zvláštními předpisy stanoveno jinak, použijí se při propouštění zboží do celního režimu, do kterého je navrženo v celním prohlášení, předpisy platné ke dni, kdy celní orgány přijaly celní prohlášení.
 Za účelem ověření přijatých celních prohlášení mohou celní orgány
 a) kontrolovat celní prohlášení a doklady k němu přiložené. Celní orgány mohou požadovat, aby jim deklarant předložil další doklady potvrzující správnost údajů uvedených v celním prohlášení;
 b) kontrolovat zboží a případně za účelem hloubkové kontroly nebo analýzy odebírat vzorky.
 1. Deklarant na svou odpovědnost zajistí dopravu zboží na místo, kde má být kontrolováno a případně kde mají být odebrány vzorky, jakož i veškerou manipulaci nezbytnou ke kontrole či odebrání vzorků. Vynaložené náklady nese deklarant.
 2. Deklarant je oprávněn být přítomen při kontrole zboží a případném odebírání vzorků. Považují-li to za účelné, vyžadují celní orgány, aby byl deklarant nebo jeho zástupce přítomen při kontrole zboží nebo odebírání vzorků a poskytl celnímu úřadu potřebnou součinnost k usnadnění kontroly zboží nebo odebrání vzorků.
 3. Jsou-li vzorky odebírány v souladu s platnými předpisy, nevzniká celním orgánům povinnost nahradit škodu vyplývající z kontroly zboží nebo z odebrání vzorků, avšak nesou náklady na analýzu nebo kontrolu.
 1. Je-li kontrolována pouze část zboží, na které se vztahuje celní prohlášení, platí výsledek této částečné kontroly pro veškeré zboží, na které se vztahuje celní prohlášení.
 Domnívá-li se však deklarant, že výsledek částečné kontroly neplatí pro ostatní zboží, na které se vztahuje celní prohlášení, může požadovat provedení dodatečné kontroly.
 2. Obsahuje-li celní prohlášení dvě a více položek, pokládají se pro účely odstavce 1 údaje ke každé položce za samostatné celní prohlášení.
 1. Výsledek ověření celního prohlášení je podkladem pro použití celních předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží propuštěno.
 2. Není-li celní prohlášení ověřováno, opírá se použití předpisů uvedených v odstavci 1 o údaje uvedené v celním prohlášení.
 1. Je-li k zajištění dodržování podmínek celního režimu, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení, nutné jeho ztotožnění, přijmou za tímto účelem celní orgány nezbytná opatření.
 2. Znaky totožnosti na zboží nebo dopravních prostředcích mohou být odstraněny nebo zničeny pouze celními orgány nebo s jejich povolením, není-li v důsledku nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci jejich odstranění nebo zničení nezbytné k zajištění ochrany zboží nebo dopravních prostředků.
 1. Aniž je dotčen článek 74, jsou-li splněny podmínky stanovené pro dotyčný režim a na zboží se nevztahují žádné zákazy a omezení, propustí celní orgány zboží ihned poté, co byly údaje uvedené v celním prohlášení ověřeny nebo přijaty bez ověření. Obdobně postupují v případech, kdy ověření nelze ukončit v přiměřené lhůtě a zboží již k jeho dokončení není třeba.
 2. Veškeré zboží, na které se vztahuje jedno celní prohlášení, se propouští současně.
 Obsahuje-li celní prohlášení dvě a více položek, pokládají se pro účely tohoto odstavce údaje ke každé položce za samostatné celní prohlášení.
 1. Vznikne-li přijetím celního prohlášení celní dluh, nesmí být zboží, na které se celní prohlášení vztahuje, propuštěno, dokud není celní dluh


text:
splněn nebo zajištěn. To se však, aniž je dotčen odstavec 2, nevztahuje na režim dočasného použití s částečným osvobozením od dovozního cla.
 2. Požadují-li celní orgány na základě celních předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení, poskytnutí jistoty, nesmí být zboží do tohoto celního režimu propuštěno, dokud nebude jistota poskytnuta.
 Přijmou se všechna nezbytná opatření, včetně zabavení a prodeje, ve vztahu ke zboží, které
 a) nemohlo být propuštěno, protože
 - ve lhůtě stanovené celními orgány nebylo možno provést kontrolu zboží nebo v ní pokračovat z důvodů, které lze přičítat deklarantovi, nebo
 - doklady, které musí být předloženy před propuštěním zboží do daného celního režimu, nebyly předloženy nebo
 - nebyla u dovozních nebo vývozních cel, která měla být uhrazena, ve stanovené lhůtě ani provedena platba, ani poskytnuta jistota nebo
 b) nebylo po propuštění v přiměřené lhůtě vyzvednuto.
 1. K co největšímu zjednodušení formalit a postupů, aniž je narušen řádný průběh řízení, mohou celní orgány za podmínek stanovených postupem projednávání ve výboru povolit, aby
 a) prohlášení podle článku 62 neobsahovalo některé údaje stanovené v odstavci 1 uvedeného článku nebo k němu nebyly přiloženy některé doklady uvedené v odstavci 2 uvedeného článku;
 c) celní prohlášení ke zboží pro daný režim bylo provedeno zápisem do protokolu; v tom případě mohou celní orgány zprostit deklaranta povinnosti předložit zboží k celnímu řízení.
 Zjednodušené celní prohlášení, obchodní nebo úřední doklad nebo zápis do protokolu musí obsahovat alespoň údaje nutné ke ztotožnění zboží. Zápis do protokolu musí obsahovat datum tohoto zápisu.
 2. Kromě případů, jež budou určeny postupem projednávání ve výboru, je deklarant povinen podat doplňkové celní prohlášení obecné, pravidelné nebo souhrnné povahy.
 3. Doplňková celní prohlášení a zjednodušená celní prohlášení podle odst. 1 písm. a), b) a c) se považují za jednotný nedělitelný doklad, který nabývá účinku dnem přijetí zjednodušených celních prohlášení; v případech uvedených v odst. 1 písm. c) má zápis do protokolu stejné právní účinky jako přijetí celního prohlášení podle článku 62.
 4. Zvláštní zjednodušené postupy pro tranzitní režim ve Společenství se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 B. Ostatní prohlášení
 Je-li celní prohlášení podáváno prostřednictvím zařízení pro zpracování dat ve smyslu čl. 61 písm. b) nebo ústním prohlášením nebo jiným úkonem ve smyslu čl. 61 písm. c), použijí se články 62 až 76 přiměřeně, aniž by byly dotčeny zásady v nich stanovené.
 C. Kontrola prohlášení po propuštění zboží
 2. Po propuštění zboží mohou celní orgány kontrolovat obchodní doklady a jiné údaje vztahující se k dovozním nebo vývozním operacím se zbožím nebo k následným obchodním operacím s týmž zbožím s cílem ujistit se o správnosti údajů obsažených v celním prohlášení. Kontrolu lze provést u deklaranta nebo jiné osoby, která se přímo nebo nepřímo obchodně podílí na uvedených operacích, nebo jiné osoby, která má v držení zmíněné doklady a údaje pro obchodní účely. Celní orgány mohou rovněž kontrolovat zboží, pokud ještě může být předloženo.
 3. Nasvědčují-li výsledky kontroly celního prohlášení nebo kontroly po propuštění zboží, že předpisy upravující daný celní režim byly použity na základě nesprávných nebo neúplných údajů, přijmou celní orgány


text:
v souladu s případnými právními předpisy opatření nezbytná k nápravě, přičemž vezmou v úvahu nové skutečnosti, které mají k dispozici.
 Propuštěním do volného oběhu získává zboží, které není zbožím Společenství, celní status zboží Společenství.
 Propuštění zahrnuje uplatnění obchodněpolitických opatření, splnění dalších formalit stanovených pro dovoz určitého zboží a vybrání cla a poplatků dlužných ze zákona.
 1. Odchylně od článku 67 může deklarant požádat o přiznání výhodnější sazby, je-li dovozní clo, jemuž určité zboží podléhá, clem nebo poplatkem podle čl. 4 bodu 10 prvního pododstavce a došlo-li ke snížení celních sazeb v době od přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění zboží do volného oběhu, ale ještě před propuštěním tohoto zboží.
 2. Nebylo-li možno zboží propustit do volného oběhu z důvodů, které lze přičítat pouze deklarantovi, odstavec 1 se nepoužije.
 Tvoří-li zásilku zboží, jehož sazební zařazení je různé, a zacházení s jednotlivým zbožím podle jeho sazebního zařazení by bylo spojeno s prací a náklady neúměrnými dovoznímu clu, které se na ně vztahuje, mohou celní orgány na žádost deklaranta souhlasit s tím, že celá zásilka bude podléhat dovoznímu clu odpovídajícímu sazebnímu zařazení zboží s nejvyšší celní sazbou dovozního cla.
 1. Zboží propuštěné do volného oběhu s částečným nebo úplným osvobozením od dovozního cla z důvodu jeho použití ke zvláštním účelům zůstává pod celním dohledem. Celní dohled skončí, jakmile se přestanou uplatňovat podmínky stanovené pro toto částečné nebo úplné osvobození, jakmile je zboží vyvezeno nebo zničeno nebo jakmile je povoleno použít zboží pro jiné účely, než jsou účely uvedené v žádosti o částečné nebo úplné osvobození od cla, a dlužné clo je zaplaceno.
 2. Články 88 a 90 se použijí přiměřeně na zboží uvedené v odstavci 1.
 a) je po propuštění zboží podle článku 66 platnost celního prohlášení s návrhem na propuštění zboží do volného oběhu zrušena, nebo
 b) dovozní clo týkající se tohoto zboží bylo vráceno nebo prominuto
 - podle článku 238, neboť zboží bylo vadné nebo nesplňovalo smluvní podmínky, nebo
 - v případech uvedených v článku 239, kdy je vrácení nebo prominutí cla podmíněno vývozem nebo zpětným vývozem zboží nebo přidělením náhradního celně schváleného určení tohoto zboží.
 A. Společná ustanovení pro více režimů
 - vnějšího tranzitu,
 - aktivního zušlechťovacího styku v podmíněném systému,
 - přepracování pod celním dohledem,
 - dočasného použití;
 - aktivního zušlechťovacího styku,
 - dočasného použití,
 - pasivního zušlechťovacího styku.
 2. "Dovozovým zbožím" se rozumí zboží propuštěné do režimu s podmíněným osvobozením od cla a zboží, které v rámci aktivního zušlechťovacího styku v systému navracení splnilo formality stanovené k propuštění do volného oběhu a formality uvedené v článku 125.
 3. "Zbožím v nezměněném stavu" se rozumí dovozové zboží, které nebylo zušlechtěno ani přepracováno v režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo režimu přepracování pod celním dohledem.
 Do celního režimu s hospodářským účinkem lze zboží propustit jen na základě povolení celních orgánů.
 Aniž jsou dotčeny dodatečné zvláštní podmínky upravující určitý režim, uděluje se povolení podle článku 85 nebo čl. 100 odst. 1 pouze
 - osobám, které skýtají potřebné záruky k řádnému provádění operací, a
 - za podmínky, že celní orgány mohou dohlížet


text:
na provádění daného režimu a kontrolovat je, aniž by musely uplatňovat administrativní opatření, která jsou neúměrná daným hospodářským potřebám.
 2. Držitel povolení je povinen uvědomit celní orgány o všech skutečnostech, které nastaly po jeho udělení a které by mohly mít vliv na jeho zachování nebo obsah.
 Celní orgány mohou podmínit propuštění zboží do režimu s podmíněným osvobozením od cla poskytnutím jistoty k zajištění úhrady celního dluhu, který by mohl u tohoto zboží vzniknout.
 V rámci určitého režimu s podmíněným osvobozením od cla mohou být stanoveny zvláštní předpisy upravující poskytnutí jistoty.
 1. Režim s podmíněným osvobozením od cla s hospodářským účinkem je ukončen v okamžiku, kdy je zboží propuštěnému do tohoto režimu nebo případně zušlechtěným nebo přepracovaným produktům přiděleno jiné celně schválené určení.
 2. Celní orgány učiní všechna opatření potřebná k tomu, aby napravily postavení zboží, u nějž nebyl příslušný režim ukončen v souladu se stanovenými podmínkami.
 Práva a povinnosti držitele celního režimu s hospodářským účinkem mohou být za podmínek stanovených celními orgány postupně převedeny na jiné osoby, které splňují podmínky stanovené pro daný režim.
 B. Vnější tranzit
 1. Režim vnějšího tranzitu umožňuje přepravu mezi dvěma místy v rámci celního území Společenství
 a) zboží, které není zbožím Společenství, aniž by toto zboží podléhalo dovozním clům a dalším poplatkům nebo obchodněpolitickým opatřením;
 b) zboží Společenství, na které se vztahuje opatření Společenství zahrnující vývoz tohoto zboží do třetích zemí a u nějž byly provedeny příslušné vývozní celní formality.
 a) v režimu vnějšího tranzitu Společenství;
 b) na podkladě karnetu TIR (Úmluva TIR), pokud tato přeprava
 1) začala nebo má skončit mimo Společenství, nebo
 2) se týká zásilek zboží, které musí být vyloženy na celním území Společenství a které jsou přepravovány společně se zbožím, které má být vyloženo ve třetí zemi, nebo
 3) se uskutečňuje mezi dvěma místy ve Společenství přes území třetí země;
 c) na podkladě karnetu ATA (Úmluva ATA) používaného jako tranzitní doklad;
 e) na podkladě tiskopisu 302 v rámci Úmluvy mezi účastníky Severoatlantické smlouvy o statusu jejich ozbrojených sil, podepsané v Londýně dne 19. června 1951;
 f) poštou (včetně balíkové pošty).
 3. Použitím režimu vnějšího tranzitu nejsou dotčeny zvláštní předpisy upravující přepravu zboží propuštěného do celního režimu s hospodářským účinkem.
 Režim vnějšího tranzitu je ukončen předložením zboží s příslušnými doklady celnímu úřadu určení v souladu s podmínkami stanovenými pro tento režim.
 Režimu vnějšího tranzitu Společenství podléhá zboží, které je přepravováno přes území třetí země, pouze pokud
 a) tuto možnost stanoví mezinárodní smlouva, nebo
 b) se přeprava přes tuto zemi provádí na základě jednotného přepravního dokumentu vystaveného na celním území Společenství; v tom případě se účinky tohoto režimu na území třetí země přerušují.
 1. S výhradou článku 95 musí hlavní povinný poskytnout jistotu k zajištění úhrady celního dluhu nebo jiných poplatků, které mohou ohledně zboží vzniknout.
 2. S výjimkou případů, o nichž se případně rozhodne postupem projednávání ve výboru, se poskytnutí jistoty nepožaduje při
 a) námořní a letecké přepravě;
 b) přepravě zboží po Rýnu a rýnských vodních cestách;
 d) přepravě prováděné železničními společnostmi členských států.
 3. Případy, kdy se zprošťuje povinnosti poskytnout jistoty


text:
zboží přepravované jinou vodní cestou, než jsou cesty uvedené v odst. 2 písm. b), se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 1. Každá osoba, která splňuje podmínky odstavce 2, může být v rozsahu stanoveném v odstavci 3 zproštěna celními orgány členského státu, ve kterém je usazena, povinnosti poskytnout jistotu pro operace vnějšího tranzitu Společenství, které provádí z kteréhokoliv členského státu odeslání a přes území kteréhokoliv členského státu.
 2. Zproštění povinnosti poskytnout jistotu podle odstavce 1 se přizná pouze osobám,
 a) jež jsou usazeny v členském státě, kde je zproštění povinnosti poskytnout jistotu přiznáno;
 b) které pravidelně využívají tranzitní režim Společenství;
 c) jejichž finanční situace jim umožňuje splácet jejich závazky;
 e) které se na předepsaném vzorovém tiskopise zavážou, že na první písemnou žádost celních orgánů zaplatí částky požadované za své operace tranzitu Společenství.
 3. Zproštění povinnosti poskytnout jistotu podle odstavců 1 a 2 se nevztahuje na operace tranzitu Společenství týkající se zboží,
 a) jehož celková hodnota je vyšší než částka stanovená postupem projednávání ve výboru, nebo
 b) které představuje zvýšené nebezpečí vzhledem k výši dovozních cel a dalších poplatků, kterým toto zboží podléhá v jednom nebo ve více členských státech.
 4. Orgány, které zproštění povinnosti poskytnout jistotu přiznaly, vystaví osvědčení o zproštění povinnosti poskytnout jistotu v jednom nebo více vyhotoveních osobě zproštěné této povinnosti.
 1. Hlavním povinným je držitel režimu vnějšího tranzitu Společenství. Je povinen
 a) předložit zboží ve stanovené lhůtě celnímu úřadu určení v nezměněném stavu a dodržet přitom opatření přijatá celními orgány ke ztotožnění zboží;
 b) dodržovat předpisy vztahující se na tranzitní režim Společenství.
 2. Aniž jsou dotčeny povinnosti hlavního povinného podle odstavce 1, je dopravce nebo příjemce zboží, který zboží přijal a je si vědom, že se na toto zboží nachází v tranzitním režimu Společenství, rovněž povinen předložit zboží ve stanovené lhůtě celnímu úřadu určení v nezměněném stavu a dodržet přitom opatření přijatá celními orgány ke ztotožnění zboží.
 2. Za předpokladu, že je zajištěno uplatňování opatření Společenství vztahujících se na zboží,
 a) mají členské státy možnost mezi sebou dvoustrannými nebo mnohostrannými ujednáními zavést zjednodušené postupy odpovídající kritériím stanoveným podle okolností a vztahující se na určité druhy dopravy zboží nebo určité podniky;
 b) má každý členský stát možnost zavést zjednodušené postupy uplatňované za určitých okolností u zboží, které není určeno k oběhu na území jiného členského státu.
 a) zboží, které není zbožím Společenství, aniž toto zboží podléhá dovoznímu clu nebo obchodně-politickým opatřením;
 b) zboží Společenství, pro které zvláštní předpisy Společenství stanoví, že se na ně v důsledku jeho uskladnění v celním skladu vztahují opatření obvykle uplatňovaná při vývozu zboží.
 2. Celním skladem se rozumí jakékoliv místo schválené celními orgány a pod jejich dohledem, kde je zboží skladováno za předepsaných podmínek.
 3. Případy, ve kterých může být zboží podle odstavce 1 propuštěno do režimu uskladňování v celním skladu, aniž by bylo skladováno v celním skladu, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 Celním skladem může být buď veřejný sklad, nebo soukromý sklad.
 "Veřejným skladem" se rozumí celní sklad, který může pro skladování zboží použít jakákoliv osoba;
 "soukromým skladem" se rozumí celní sklad


text:
vyhrazený k uskladňování zboží skladovatelem.
 Skladovatelem je osoba, která je oprávněná provozovat celní sklad.
 Ukladatelem zboží je osoba vázaná celním prohlášením, kterým bylo zboží propuštěno do režimu uskladňování v celním skladu, nebo osoba, na niž práva a povinnosti této osoby přešly.
 1. Provozování celního skladu podléhá schválení celními orgány, pokud tyto orgány neprovozují celní sklad samy.
 2. Osoba, která hodlá provozovat celní sklad, musí podat písemnou žádost obsahující údaje nezbytné pro udělení povolení, zejména je povinna prokázat, že zřízení celního skladu je hospodářsky odůvodněné. Povolení stanoví podmínky provozování celního skladu.
 Skladovatel odpovídá za to, že
 a) zboží nebude po dobu uskladnění v celním skladu odňato celnímu dohledu;
 b) povinnosti vyplývající ze skladování zboží v režimu uskladnění v celním skladu budou plněny a
 1. Odchylně od článku 101 může povolení týkající se provozování veřejného skladu stanovit, že za plnění povinností podle čl. 101 písm. a) a/nebo b) odpovídá výlučně ukladatel zboží.
 2. Ukladatel zboží odpovídá vždy za plnění povinností vyplývajících z propuštění zboží do režimu uskladňování v celním skladu.
 Práva a povinnosti skladovatele mohou být se souhlasem celních orgánů převedeny na jinou osobu.
 Aniž je dotčen článek 88, mohou celní orgány požadovat v souvislosti s povinnostmi podle článku 101, aby skladovatel poskytl jistotu.
 Osoba určená celními orgány vede evidenci veškerého zboží skladovaného v režimu uskladňování v celním skladu ve formě schválené těmito orgány. Evidence zboží není nutná, provozují-li veřejný celní sklad celní orgány.
 S výhradou článku 86 nemusí celní orgány vyžadovat evidenci zboží, pokud odpovědnost podle čl. 101 písm. a) a/nebo b) nese výlučně ukladatel a zboží je propuštěno do tohoto režimu na základě písemného prohlášení, které je součástí běžného postupu, nebo na základě úředního dokladu podle čl. 76 odst. 1 písm. b).
 1. Je-li to hospodářsky odůvodněné a neztěžuje-li se tím celní dohled, mohou celní orgány povolit, aby
 a) zboží Společenství jiné než uvedené v čl. 98 odst. 1 písm. b) bylo skladováno v prostorách celního skladu;
 b) zboží, které není zbožím Společenství, bylo v prostorech celního skladu zušlechtěno v režimu aktivního zušlechťovacího styku za podmínek stanovených pro tento režim. Formality, které nemusí být v celním skladu vyžadovány, se stanoví postupem projednávání ve výboru;
 c) zboží, které není zbožím Společenství, bylo v prostorách celního skladu přepracováno v režimu přepracování pod celním dohledem za podmínek stanovených pro tento režim. Formality, které nemusí být v celním skladu vyžadovány, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 2. V případech uvedených v odstavci 1 se zboží nenachází v režimu uskladňování v celním skladu.
 Zboží propuštěné do režimu uskladňování v celním skladu se zapisuje do evidence zboží podle článku 105, jakmile je dopraveno do celního skladu.
 Ve výjimečných případech však mohou celní orgány stanovit lhůtu, ve které je ukladatel zboží povinen přidělit zboží jiné celně schválené určení.
 2. Zvláštní lhůty pro některé zboží uvedené v čl. 98 odst. 1 písm. b), které je předmětem společné zemědělské politiky, lze stanovit postupem projednávání ve výboru.
 1. Dovozové zboží lze podrobit obvyklým formám manipulace nutným k zajištění uchování zboží, ke zlepšení jeho obchodní úpravy nebo prodejní jakosti nebo k


text:
jeho úpravě pro distribuci a další prodej.
 V míře nezbytné k řádnému fungování společné organizace trhů lze sestavit seznam případů, u kterých jsou zakázány tyto formy manipulace se zbožím, které je předmětem společné zemědělské politiky.
 2. Zboží Společenství uvedené v čl. 98 odst. 1 písm. b), které bylo propuštěno do režimu uskladňování v celním skladu a které je předmětem společné zemědělské politiky, lze podrobit pouze takovým formám manipulace, které jsou pro ně výslovně stanoveny.
 3. Formy manipulace podle odst. 1 prvního pododstavce a podle odstavce 2 musí být předem povoleny celními orgány, které stanoví podmínky, za kterých je lze provádět.
 Pokud to okolnosti odůvodňují, může být zboží propuštěné do režimu uskladňování v celním skladu dočasně vyňato z celního skladu. Vynětí zboží musí být předem schváleno celními orgány, které stanoví podmínky, za kterých k němu může dojít.
 Po dobu, kdy se zboží nachází mimo celní sklad, může být podrobeno formám manipulace podle článku 109, a to za stejných podmínek.
 Celní orgány mohou povolit, aby zboží propuštěné do režimu uskladňování v celním skladu bylo převedeno z jednoho celního skladu do druhého.
 1. Jestliže u dovozového zboží vznikl celní dluh a základem celní hodnoty tohoto zboží je cena, která byla nebo má být za zboží skutečně zaplacena, zahrnující náklady na skladování a uchování zboží během jeho uložení v celním skladu, nejsou tyto náklady zahrnuty do celní hodnoty, jestliže jsou vykázány odděleně od ceny, která byla nebo má být za zboží skutečně zaplacena.
 2. Pokud byly u uvedeného zboží provedeny obvyklé formy manipulace ve smyslu článku 109, posuzují se na žádost deklaranta druh, celní hodnota a množství zboží, které jsou rozhodné pro vyměření dovozního cla, jako by se jednalo o druh, celní hodnotu a množství zboží, ke kterým by bylo přihlíženo u tohoto zboží v okamžiku uvedeném v článku 214 v případě, kdyby tyto manipulace nebyly provedeny. Postupem projednávání ve výboru však lze stanovit odchylky od tohoto ustanovení.
 3. Jestliže bylo v souladu s článkem 76 dovozové zboží propuštěno do volného oběhu, aniž bylo předloženo celním orgánům, a předtím, než bylo podáno odpovídající celní prohlášení, a pokud byly podklady pro vyměření cla na toto zboží uznány či schváleny v době, kdy bylo zboží propuštěno do režimu uskladňování v celním skladu, považují se tyto podklady za podklady, k nimž má být přihlíženo pro účely článku 214, aniž je dotčena kontrola po propuštění zboží podle článku 78.
 Zboží Společenství uvedené v čl. 98 odst. 1 písm. b), které je předmětem společné zemědělské politiky a bylo propuštěno do režimu uskladnění v celním skladu, musí být vyvezeno nebo mu musí být přiděleno jiné celně schválené určení podle zvláštních předpisů Společenství uvedených ve zmíněném článku.
 1. Aniž je dotčen článek 115, umožňuje režim aktivního zušlechťovacího styku, aby pro účely jedné nebo několika zušlechťovatelských operací na celním území Společenství bylo použito
 a) zboží, které není zbožím Společenství a které má být vyvezeno zpět z celního území Společenství ve formě zušlechtěných výrobků, aniž by podléhalo dovoznímu clu a obchodně-politickým opatřením;
 b) zboží propuštěné do volného oběhu s vrácením nebo prominutím dovozního


text:
cla, kterému toto zboží podléhá, je-li vyvezeno z celního území Společenství ve formě zušlechtěných výrobků.
 2. Následujícími výrazy se rozumí:
 a) "podmíněným systémem" režim aktivního zušlechťovacího styku ve formě podle odst. 1 písm. a);
 b) "systémem navracení" režim aktivního zušlechťovacího styku ve formě podle odst. 1 písm. b);
 - opracování zboží, včetně jeho montáže, sestavení nebo přizpůsobení jinému zboží,
 - zpracování zboží,
 - oprava zboží, včetně jeho obnovy a seřízení,
 - použití určitého zboží určeného postupem projednávání ve výboru, které není v zušlechtěných výrobcích obsaženo, avšak umožňuje nebo usnadňuje výrobu těchto výrobků, a to i když je při použití zcela nebo zčásti spotřebováno;
 d) "zušlechtěnými výrobky" všechny produkty, které jsou výsledkem zušlechťovacích operací;
 e) "rovnocenným zbožím" zboží Společenství, které bylo použito pro výrobu zušlechtěných výrobků namísto dovozového zboží;
 f) "výtěžností" množství nebo procentní podíl zušlechtěných výrobků získaných zušlechtěním určitého množství dovozového zboží.
 1. Jsou-li splněny podmínky uvedené v odstavci 2 a s přihlédnutím k ustanovení odstavce 4 celní orgány povolí, aby
 b) zušlechtěné výrobky vyrobené z rovnocenného zboží byly vyvezeny ze Společenství před dovozem dovozového zboží.
 2. Rovnocenné zboží musí mít stejnou jakost a stejné vlastnosti jako dovozové zboží. Ve zvláštních případech stanovených postupem projednávání ve výboru však může být povoleno, aby rovnocenné zboží dosáhlo vyššího stupně výroby než dovozové zboží.
 3. V případě použití odstavce 1 je dovozové zboží pro celní účely posuzováno jako rovnocenné zboží a rovnocenné zboží jako dovozové zboží.
 5. Jestliže je postupováno podle odst. 1 písm. b) a zušlechtěné výrobky by podléhaly vývozním clům, kdyby nebyly vyváženy nebo zpětně vyváženy v režimu aktivního zušlechťovacího styku, musí držitel povolení poskytnout jistotu k zajištění platby těchto cel v případě, kdyby nebylo dovozové zboží dovezeno ve stanovené lhůtě.
 Povolení k aktivnímu zušlechťovacímu styku se uděluje na žádost osoby, která provádí nebo nechává provádět zušlechťovací operace.
 a) osobám usazeným ve Společenství. V případě dovozu, který nemá obchodní povahu, je však lze udělit i osobám usazeným mimo Společenství;
 b) může-li být dovozové zboží, aniž by bylo dotčeno použití zboží uvedeného v čl. 114 odst. 2 písm. c) poslední odrážce, ztotožněno v zušlechtěných výrobcích nebo, v případech zmíněných v článku 115, může-li být ověřeno plnění podmínek stanovených pro rovnocenné zboží;
 c) může-li režim aktivního zušlechťovacího styku pomoci vytvořit příznivější podmínky pro vývoz nebo zpětný vývoz zušlechtěných výrobků, nejsou-li tím nepříznivě dotčeny zásadní zájmy producentů ve Společenství (hospodářské podmínky).
 1. Celní orgány stanoví lhůtu, ve které musí být zušlechtěné výrobky vyvezeny nebo zpětně vyvezeny nebo jim musí být přiděleno jiné celně schválené určení. Při stanovení této lhůty se přihlíží k době potřebné pro provedení zušlechťovacích operací a k zajištění odbytu zušlechtěných výrobků.
 2. Lhůta počíná běžet dnem, kdy bylo zboží, které není zbožím Společenství, propuštěno do režimu aktivního zušlechťovacího styku. Na náležitě odůvodněnou žádost držitele povolení mohou celní orgány tuto lhůtu prodloužit.
 Za účelem zjednodušení může být rozhodnuto, že lhůta, která počíná běžet v průběhu kalendářního měsíce nebo čtvrtletí, skončí posledního dne následujícího kalendářního měsíce, případně čtvrtletí.
 3. V případě použití čl. 115 odst. 1 písm. b), stanoví celní orgány lhůtu, během


text:
které musí být zboží, které není zbožím Společenství, navrženo v celním prohlášení do daného režimu. Tato lhůta počíná běžet dnem přijetí vývozního prohlášení vztahujícího se na zušlechtěné výrobky vyrobené z odpovídajícího rovnocenného zboží.
 4. Pro některé zušlechťovací operace a pro některé dovozové zboží lze stanovit zvláštní lhůty postupem projednávání ve výboru.
 1. Celní orgány stanoví buď výtěžnost operace, nebo případně způsob, jak ji stanovit. Výtěžnost se stanoví na základě skutečných podmínek, za kterých jsou nebo budou zušlechťovací operace prováděny.
 2. Pokud to okolnosti odůvodňují, a zejména jsou-li zušlechťovací operace obvykle prováděny za přesně stanovených technických podmínek, které se vztahují na zboží s výrazně stálými vlastnostmi a při kterých jsou vyráběny zušlechtěné výrobky trvalé jakosti, lze na základě předem zjištěných skutečností stanovit paušální výtěžnost postupem projednávání ve výboru.
 Případy a podmínky, kdy jsou zboží v nezměněném stavu nebo zušlechtěné výrobky považovány za propuštěné do volného oběhu, mohou být stanoveny postupem projednávání ve výboru.
 1. S výhradou článku 122, vznikne-li celní dluh, vyměří se na základě podkladů pro vyměřování cel platných pro dovozové zboží v okamžiku přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění tohoto zboží do režimu aktivního zušlechťovacího styku.
 2. Jestliže v okamžiku uvedeném v odstavci 1 splňuje dovozové zboží podmínky pro uplatnění preferenčních sazebních zacházení v rámci celních kvót nebo stropů, lze u tohoto zboží uplatnit preferenční sazební zacházení stanovené pro stejné zboží v okamžiku přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu.
 a) podléhají příslušnému dovoznímu clu, pokud
 - byly propuštěny do volného oběhu a jsou uvedeny na seznamu přijatém postupem projednávání ve výboru, a to do té míry, v jaké jsou úměrné vyvezené části zušlechtěných výrobků nezařazených do tohoto seznamu. Držitel povolení však může žádat, aby clo bylo vyměřeno způsobem uvedeným v článku 121,
 - podléhají poplatkům stanoveným v rámci společné zemědělské politiky a stanoví tak předpisy přijaté postupem projednávání ve výboru;
 b) podléhají dovoznímu clu vypočtenému v souladu s pravidly vztahujícími se na daný celní režim nebo na svobodná pásma nebo svobodné sklady, pokud byly propuštěny do režimu s podmíněným osvobozením od cla nebo umístěny do svobodného pásma nebo svobodného skladu.
 - bylo-li zušlechtěným výrobkům přiděleno výše uvedené celně schválené určení, jiné než propuštění do režimu přepracování pod celním dohledem, musí se vyměřená částka dovozního cla rovnat alespoň částce cla vypočtené podle článku 121;
 c) mohou podléhat pravidlům pro vyměřování cla stanoveným pro režim přepracování pod celním dohledem, pokud by dovozové zboží mohlo být do tohoto režimu propuštěno;
 d) se na ně vztahuje zvýhodněné sazební zacházení vzhledem k jejich zvláštnímu určení, je-li totéž zacházení stanoveno pro stejné dovážené zboží;
 IV. Zušlechťovací operace mimo celní území Společenství
 1. Zušlechtěné výrobky nebo zboží v nezměněném stavu mohou být na základě povolení celních orgánů a v souladu s podmínkami režimu pasivního zušlechťovacího styku zcela nebo částečně dočasně vyváženy z celního území Společenství za účelem doplňkových zušlechťovacích operací.
 2. Vznikl-li při zpětném dovozu produktů celní dluh, vyměří se dovozní clo
 a) ze zušlechtěných výrobků nebo ze zboží v nezměněném stavu uvedených v odstavci 1 podle článků 121 a 122


text:
a
 b) z výrobků dovážených zpět poté, co byly zušlechtěny mimo celní území Společenství, podle ustanovení upravujících režim pasivního zušlechťovacího styku za stejných podmínek, jako kdyby byly produkty vyvážené v tomto režimu předtím, než se takový vývoz uskutečnil, propuštěny do volného oběhu.
 V. Zvláštní ustanovení týkající se systému navracení
 1. Systém navracení lze uplatnit u veškerého zboží, s výjimkou toho, které v okamžiku přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu,
 - by mohlo v rozsahu kvót podléhat preferenčnímu sazebnímu opatření nebo autonomnímu pozastavovacímu opatření podle čl. 20 odst. 3 písm. d) až f),
 - podléhá zemědělské dávce nebo jinému dovoznímu poplatku zavedenému v rámci společné zemědělské politiky nebo v rámci zvláštních režimů pro některé druhy zboží vzniklého zpracováním zemědělských produktů.
 2. Kromě toho se systém navracení použije pouze tehdy, není-li v době přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění dovozového zboží do volného oběhu stanovena žádná vývozní náhrada za vývoz zušlechtěných výrobků.
 3. Povolení použít systému navracení lze udělit pouze tehdy, jestliže v době přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění zušlechtěných výrobků k vývozu
 - na vývoz zušlechtěných výrobků není stanovena žádná vývozní náhrada.
 1. V celním prohlášení s návrhem na propuštění zboží do volného oběhu musí být uvedeno, zda se použije systém navracení, a odkaz na příslušné povolení.
 2. Na žádost celních orgánů musí být uvedené povolení přiloženo k celnímu prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu.
 V rámci systému navracení se nepoužijí čl. 115 odst. 1 písm. b) a odstavce 3 a 5, čl. 118 odst. 3, články 120 a 121, čl. 122 písm. a) druhá odrážka a písm. c) a článek 129.
 Dočasný vývoz zušlechtěných výrobků prováděný podle čl. 123 odst. 1 není považován za vývoz ve smyslu čl. 128 s výjimkou případu, kdy tyto výrobky nejsou dovezeny zpět do Společenství ve stanovené lhůtě.
 1. Držitel povolení může žádat vrácení nebo prominutí dovozního cla, prokáže-li v souladu s požadavky celních orgánů, že zušlechtěné výrobky vyrobené z dovozového zboží propuštěného do volného oběhu v systému navracení byly
 - vyvezeny nebo
 - propuštěny, s ohledem na následný zpětný vývoz, do tranzitních režimů Společenství, uskladňování v celním skladu, dočasného použití nebo aktivního zušlechťovacího styku (podmíněného systému) nebo umístěny do svobodného pásma nebo svobodného skladu,
 2. Pro účely přidělení celně schváleného určení uvedeného v odstavci 1 druhé odrážce jsou zušlechtěné výrobky považovány za zboží, které není zbožím Společenství.
 3. Lhůta, ve které musí být podána žádost o vrácení cla, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 4. Zušlechtěné výrobky propuštěné do některého celního režimu nebo umístěné do svobodného pásma nebo svobodného skladu podle odstavce 1 mohou být propuštěny do volného oběhu pouze na základě povolení celních orgánů, které toto povolení vydají, pokud to okolnosti odůvodňují.
 Aniž je dotčen čl. 122 písm. b), považuje se částka vráceného nebo prominutého dovozního cla v těchto případech za výši celního dluhu.
 5. Pro účely vyměření dovozního cla, které má být vráceno nebo prominuto, se použije přiměřeně čl. 122 písm. a) první odrážka.
 Režim aktivního zušlechťovacího styku s podmíněným systémem se rovněž


text:
použije za tím účelem, aby zušlechtěné výrobky mohly být osvobozeny od vývozního cla, kterému by podléhaly stejné produkty vyrobené nebo získané ze zboží Společenství namísto dovozového zboží.
 E. Přepracování pod celním dohledem
 Režim přepracování pod celním dohledem umožňuje podrobit zboží, které není zbožím Společenství, na celním území Společenství takovým operacím, které změní jeho vlastnosti nebo stav, aniž by podléhalo dovoznímu clu nebo obchodněpolitickým opatřením, a propustit do volného oběhu výrobky vzniklé z těchto operací s použitím pro ně platných dovozních cel. Tyto výrobky se označují jako přepracované výrobky.
 Seznam případů, kdy lze zboží propustit do režimu přepracování pod celním dohledem, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 Povolení k přepracování pod celním dohledem se udílí na žádost osoby, která provádí přepracování nebo zajistí, aby přepracování bylo provedeno.
 Povolení je možno udělit pouze
 b) může-li být dovozové zboží ztotožněno v přepracovaných výrobcích;
 d) nedojde-li použitím tohoto režimu k obcházení předpisů upravujících stanovení původu zboží nebo množstevní omezení vztahující se na dovážené zboží;
 e) jsou-li splněny podmínky nutné k tomu, aby tento režim přispěl k vytvoření nebo zachování přepracovávání zboží ve Společenství, aniž by byly nepříznivě dotčeny zásadní zájmy výrobců podobného zboží ve Společenství (hospodářské podmínky).
 Ustanovení čl. 118 odst. 1, 2 a 4 a článku 119 se použijí přiměřeně.
 Vznikl-li celní dluh u zboží v nezměněném stavu nebo u výrobků, které jsou ve srovnání s těmi, na něž se vztahuje povolení, ve stadiu částečného přepracování, stanoví se celní dluh na základě podkladů pro vyměřování příslušných cel pro dovozové zboží v době přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění zboží do režimu přepracování pod celním dohledem.
 1. Splňuje-li dovozové zboží v okamžiku svého propuštění do režimu přepracování pod celním dohledem podmínky pro přiznání preferenčního sazebního zacházení a toto preferenční sazební zacházení je použitelné na stejné výrobky, jako jsou přepracované výrobky propuštěné do volného oběhu, vypočte se dovozní clo, jemuž přepracované výrobky podléhají, podle celní sazby použitelné v rámci tohoto zacházení.
 2. Je-li preferenční sazební zacházení podle odstavce 1 stanoveno pro dovozové zboží v rámci celních kvót nebo celních stropů, je použití celní sazby podle odstavce 1 na přepracované výrobky podmíněno také tím, že se zmíněné preferenční sazební zacházení vztahuje na dovozové zboží v okamžiku přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu. V tom případě se množství dovozového zboží skutečně použitého při výrobě přepracovaných výrobků propuštěných do volného oběhu započítá do celních kvót nebo stropů platných v době přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu a žádná množství se nezapočtou do celních kvót nebo stropů platných pro výrobky stejné jako přepracované výrobky.
 F. Dočasné použití
 Režim dočasného použití umožňuje, aby zboží, které není zbožím Společenství a které má být vyvezeno zpět v nezměněném stavu, kromě běžného snížení hodnoty způsobeného jeho použitím, bylo na celním území Společenství používáno s úplným nebo částečným osvobozením od dovozního cla a aniž by se na tento dovoz vztahovala obchodně-politická opatření.
 Povolení k dočasnému použití se udílí na žádost osoby, která zboží užije nebo nechá užívat.
 Celní orgány odmítnou návrh na propuštění do režimu


text:
dočasného použití, jestliže nelze zajistit ztotožnění dovozového zboží.
 Celní orgány však mohou povolit uplatnění režimu dočasného použití, aniž by zajistily ztotožnění zboží, jestliže s ohledem na povahu zboží nebo operací, které mají být prováděny, nemůže neprovedení ztotožnění vést ke zneužití tohoto režimu.
 1. Celní orgány stanoví lhůtu, během níž musí být dovozové zboží vyvezeno zpět nebo mu musí být přiděleno jiné celně schválené určení. Tato lhůta musí být dostatečná pro dosažení cíle povoleného použití.
 2. Aniž jsou dotčeny zvláštní lhůty podle článku 141, je lhůta pro setrvání zboží v režimu dočasného použití 24 měsíců. Celní orgány však mohou po dohodě s držitelem povolení stanovit lhůty kratší.
 3. Pokud to mimořádné okolnosti odůvodňují, mohou celní orgány na žádost zúčastněné osoby a v přiměřeném rozsahu prodloužit lhůty stanovené podle odstavců 1 a 2 tak, aby umožnily povolené použití zboží.
 Případy a zvláštní podmínky, za nichž může být uplatněn režim dočasného použití s úplným osvobozením od dovozního cla, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 1. Použití režimu dočasného použití s částečným osvobozením od dovozního cla se povolí u zboží, které zůstává vlastnictvím osoby usazené mimo celní území Společenství a které není uvedeno v předpisech přijatých na základě článku 141 nebo které v nich sice uvedeno je, avšak nesplňuje všechny podmínky k propuštění do režimu dočasného použití s úplným osvobozením od dovozního cla.
 2. Seznam zboží, u kterého nelze uplatnit režim dočasného použití s částečným osvobozením od dovozního cla, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 1. Dovozní clo, které má být zaplaceno u zboží propuštěného do režimu dočasného použití s částečným osvobozením od dovozního cla, činí za každý byť jen započatý měsíc, během kterého bylo zboží propuštěno do tohoto režimu, 3 % z úhrnné výše cla, které by mělo být zaplaceno za uvedené zboží, kdyby v okamžiku propuštění do režimu dočasného použití bylo propuštěno do volného oběhu.
 2. Částka vyměřeného dovozního cla nesmí být vyšší než částka cla, která by byla vyměřena, kdyby dané zboží bylo v okamžiku propuštění do režimu dočasného použití propuštěno do volného oběhu, přičemž se nepřihlíží k případnému úroku.
 3. Možnost převodu práv a povinností, které vzniknou při režimu dočasného použití podle čl. 90 neznamená, že by pro každé rozhodné období použití musela být použita stejná úprava osvobození od dovozního cla.
 4. Pokud je převod práv a povinností podle odstavce 3 s částečným osvobozením od dovozního cla uskutečněn mezi dvěma držiteli režimu během téhož měsíce, je první držitel povinen zaplatit dlužnou částku dovozního cla za celý měsíc.
 1. Vznikl-li celní dluh u dovozového zboží, vyměří se tento dluh na základě podkladů pro vyměřování cel platných pro toto zboží v době přijetí celního prohlášení s návrhem na jeho propuštění do režimu dočasného použití. Avšak pokud tak stanoví článek 141, vyměří se dluh na základě podkladů pro vyměřování cel platných pro dotyčné zboží v okamžiku uvedeném v článku 214.
 2. Vznikl-li celní dluh u zboží propuštěného do režimu dočasného použití s částečným osvobozením od dovozního cla z jiných důvodů, než je propuštění zboží do tohoto režimu, rovná se výše tohoto dluhu rozdílu


text:
mezi clem vypočteným podle odstavce 1 a clem splatným podle článku 143.
 G. Pasivní zušlechťovací styk
 1. Aniž jsou dotčena zvláštní ustanovení článků 154 až 159 a článku 123 týkající se systému prosté výměny, umožňuje režim pasivního zušlechťovacího styku, aby zboží Společenství bylo dočasně vyvezeno z celního území Společenství za účelem podrobení zušlechťovacím operacím a aby výrobky vzniklé z těchto operací byly propuštěny do volného oběhu s úplným nebo částečným osvobozením od dovozního cla.
 2. Na dočasný vývoz zboží Společenství se vztahují vývozní clo, obchodněpolitická opatření a další formality spojené s výstupem zboží Společenství z celního území Společenství.
 3. Následujícími výrazy se rozumí:
 a) "dočasně vyváženým zbožím" zboží, které bylo propuštěno do režimu pasivního zušlechťovacího styku;
 c) "zušlechtěnými výrobky" všechny produkty, které jsou výsledkem zušlechťovacích operací;
 d) "výtěžností" množství nebo procentní podíl zušlechtěných výrobků získaných zušlechtěním určitého množství dočasně vyváženého zboží.
 1. Do režimu pasivního zušlechťovacího styku nelze propustit zboží Společenství,
 - jehož vývoz zakládá nárok na vrácení nebo prominutí dovozního cla,
 - které bylo před vývozem propuštěno do volného oběhu s úplným osvobozením od dovozního cla z důvodu jeho zvláštního užití, jestliže podmínky pro osvobození stále trvají,
 - jehož vývoz zakládá nárok na vývozní náhradu nebo na základě jehož vývozu mu je přiznávána jiná finanční výhoda v rámci společné zemědělské politiky.
 2. Postupem projednávání ve výboru však lze stanovit odchylky od odst. 1 druhé odrážky.
 1. Povolení k propuštění zboží do režimu pasivního zušlechťovacího styku se udílí na žádost osoby, která nechává provádět zušlechťovací operace.
 2. Odchylně od odstavce 1 lze jiné osobě udělit povolení využít režimu pasivního zušlechťovacího styku u zboží pocházejícího ze Společenství ve smyslu hlavy II kapitoly 2 části 1, jestliže zušlechťovací operace spočívá ve spojení tohoto zboží se zbožím vyrobeným nebo získaným mimo Společenství a dovezeným jako zušlechtěné výrobky za předpokladu, že uplatnění tohoto režimu napomáhá odbytu vyváženého zboží, aniž by byly nepříznivě dotčeny zásadní zájmy producentů stejného nebo podobného zboží ve Společenství, jako jsou dovážené zušlechtěné výrobky.
 Případy a pravidla použití prvního pododstavce se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 b) lze-li zjistit, že zušlechtěné výrobky jsou výsledkem užití dočasně vyvezeného zboží.
 Případy a podmínky, kdy lze uplatnit odchylky od tohoto písmene, a podmínky, za nichž se tyto odchylky uplatní, se stanoví postupem projednávání ve výboru;
 c) nehrozí-li, že povolení k využití režimu pasivního zušlechťovacího styku vážně poškodí zásadní zájmy zpracovatelů ve Společenství (hospodářské podmínky).
 1. Celní orgány stanoví lhůtu, ve které musí být zušlechtěné výrobky dovezeny zpět na celní území Společenství. Na náležitě odůvodněnou žádost držitele povolení mohou tuto lhůtu prodloužit.
 2. Celní orgány stanoví buď výtěžnost operace, nebo případně způsob, jak ji určit.
 1. Úplné nebo částečné osvobození od dovozního cla uvedené v čl. 151 odst. 1 se přizná pouze tehdy, jsou-li zušlechtěné výrobky uvedeny v celním prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu jménem nebo na účet
 a) držitele povolení, nebo
 2. Úplné nebo částečné osvobození od dovozního cla podle článku 151 se nepřizná tehdy, není-li splněna některá z podmínek nebo povinností vztahujících se k režimu pasivního zušlechťovacího styku, pokud není


text:
zjištěno, že toto nesplnění nemá skutečný vliv na správné provádění tohoto režimu.
 1. Úplné nebo částečné osvobození od dovozního cla podle článku 145 spočívá v tom, že se od částky dovozního cla na zušlechtěné výrobky propuštěné do volného oběhu odečte částka dovozního cla, které by bylo ke stejnému dni použitelné na dočasně vyvážené zboží v případě, že by bylo dovezeno na celní území Společenství ze země, v níž byla provedena zušlechťovací operace nebo poslední zušlechťovací operace.
 2. Částka, která má být odečtena podle odstavce 1, se vypočte podle množství a povahy dotyčného zboží v den přijetí celního prohlášení s návrhem na jeho propuštění do režimu pasivního zušlechťovacího styku a na základě ostatních podkladů pro vyměřování cel platných pro toto zboží ke dni přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění zušlechtěných výrobků do volného oběhu.
 Hodnotou dočasně vyváženého zboží je hodnota, která se bere u tohoto zboží v úvahu při stanovení celní hodnoty zušlechtěných výrobků podle čl. 32 odst. 1 písm. b) bodu i), nebo nemůže-li být hodnota tímto způsobem určena, rozdíl mezi celní hodnotou zušlechtěných výrobků a náklady na zušlechtění stanovenými přiměřenými metodami.
 - k některým poplatkům stanoveným postupem projednávání ve výboru se při výpočtu výše odpočtu nepřihlédne,
 - jestliže bylo dočasně vyvážené zboží před propuštěním do režimu pasivního zušlechťovacího styku propuštěno do volného oběhu se sníženou sazbou z důvodu jejich použití ke zvláštním účelům a podmínky pro udělení snížené sazby trvají, je částkou, která se má odečíst, částka skutečně vyměřeného dovozního cla při propuštění tohoto zboží do volného oběhu.
 3. Může-li být na dočasně vyvážené zboží při propuštění do volného oběhu uplatněna snížená nebo nulová sazba v důsledku jeho zvláštního použití, přihlédne se k této sazbě za předpokladu, že zboží bylo podrobeno operacím odpovídajícím tomuto použití v zemi, kde byla uskutečněna zušlechťovací operace nebo poslední zušlechťovatelská operace.
 4. Vztahuje-li se na zušlechtěné výrobky preferenční sazební opatření ve smyslu čl. 20 odst. 3 písm. d) nebo e) a toto opatření existuje pro zboží stejného sazebního zařazení, jako má dočasně vyvážené zboží, použije se pro stanovení částky, která má být odečtena podle odstavce 1, sazba dovozního cla, která by byla použita, kdyby dočasně vyvážené zboží splňovalo podmínky, za nichž lze toto preferenční sazební opatření uplatnit.
 5. Tímto článkem není dotčeno použití předpisů již přijatých nebo těch, která budou přijaty, v souvislosti s obchodem mezi Společenstvím a třetími zeměmi, které stanoví osvobození od dovozního cla u některých zušlechtěných výrobků.
 1. Je-li účelem zušlechťovací operace oprava dočasně vyváženého zboží, je toto zboží při propuštění do volného oběhu úplně osvobozeno od dovozního cla, prokáže-li se náležitě celním orgánům, že zboží bylo opraveno bezúplatně v důsledku smluvních nebo zákonných záručních povinností nebo v důsledku výrobní vady.
 2. Odstavec 1 se nevztahuje na případy, kdy vada zboží byla vzata v úvahu již při jeho propuštění do volného oběhu.
 Je-li účelem zušlechťovací operace oprava dočasně vyváženého zboží a tato oprava je provedena za úplatu, přizná se částečné osvobození od dovozního cla podle článku 145 tím způsobem, že částka cla se určí na základě podkladů pro vyměřování cel


text:
vztahujících se ke zušlechtěným výrobkům ke dni přijetí celního prohlášení s návrhem na propuštění těchto výrobků do volného oběhu s tím, že za celní hodnotu se považuje částka rovnající se nákladům na opravu, za předpokladu že tyto náklady představují jedinou úhradu držitele povolení a nejsou ovlivněny spojením mezi držitelem povolení a osobou, která opravu provedla.
 IV. Pasivní zušlechťovací styk s použitím systému prosté výměny
 1. Za podmínek stanovených v tomto pododdílu IV, které se použijí spolu s předchozími ustanoveními, umožňuje systém prosté výměny, aby dovezený výrobek (dále jen "náhradní výrobek") nahradil zušlechtěný výrobek.
 2. Celní orgány povolí použití systému prosté výměny, je-li předmětem zušlechťovací operace oprava zboží Společenství, které není předmětem společné zemědělské politiky ani se na ně nevztahují zvláštní režimy pro některé druhy zboží vzniklého zpracováním zemědělských produktů.
 3. Aniž je dotčen článek 159, použijí se ustanovení, která se vztahují na zušlechtěné výrobky, rovněž na náhradní výrobky.
 4. Celní orgány povolí za podmínek, které samy stanoví, dovoz náhradních výrobků ještě před dočasným vývozem zboží (předčasný dovoz).
 1. Náhradní výrobky musí mít stejné sazební zařazení, stejnou obchodní jakost a stejnou technickou charakteristiku, jaké by mělo dočasně vyvážené zboží, kdyby bylo podrobeno dotyčné opravě.
 Byly-li však náhradní výrobky dodány zdarma v důsledku smluvních nebo zákonných záručních povinností nebo v důsledku výrobní vady, mohou celní orgány povolit odchylku od tohoto pravidla.
 Prostá výměna může být povolena pouze tehdy, je-li možné ověřit, že jsou splněny podmínky stanovené v článku 155.
 1. Při předčasném dovozu musí být dočasně vyvážené zboží vyvezeno ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy celní orgány přijmou celní prohlášení s návrhem na propuštění náhradních výrobků do volného oběhu.
 2. Pokud to však mimořádné okolnosti odůvodňují, mohou celní orgány na žádost zúčastněné osoby lhůtu uvedenou v odstavci 1 přiměřeně prodloužit.
 Postupuje-li se při předčasném dovozu podle článku 151, stanoví se výše odpočtu podle podkladů pro vyměřování cel vztahujících se na dočasně vyvážené zboží ke dni přijetí celního prohlášení s návrhem na jeho propuštění do režimu.
 V rámci prosté výměny se nepoužijí čl. 147 odst. 2 a čl. 148 písm. b).
 V. Jiná ustanovení
 Postupy stanovené pro režim pasivního zušlechťovacího styku se vztahují rovněž na provádění nesazebních opatření společné obchodní politiky.
 1. Režim vývozu umožňuje, aby zboží Společenství opustilo celní území Společenství.
 2. S výjimkou zboží propuštěného do režimu pasivního zušlechťovacího styku nebo do tranzitního režimu podle článku 163 a aniž je dotčen článek 164, musí být veškeré zboží Společenství, které má být vyvezeno, propuštěno do režimu vývozu.
 3. Zboží odesílané na ostrov Helgoland se nepovažuje za vyvážené z celního území Společenství.
 4. Případy, kdy zboží opouštějící celní území Společenství nepodléhá vývoznímu prohlášení, a podmínky s tím spojené se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 5. Vývozní prohlášení se podává celnímu úřadu, který je příslušný ke kontrole místa, kde je vývozce usazen nebo kde se zboží balí nebo nakládá k vývozu. Odchylky od tohoto pravidla se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 1. Režim vnitřního tranzitu umožňuje přepravu zboží Společenství za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 4 mezi dvěma místy nacházejícími se na


text:
celním území Společenství přes území třetí země beze změny jeho celního statusu. Tím není dotčen čl. 91 odst. 1 písm. b).
 a) v režimu vnitřního tranzitu Společenství, je-li tato možnost upravena v mezinárodní dohodě;
 b) na podkladě karnetu TIR (Úmluva TIR);
 3. V případě uvedeném v odst. 2 písm. a) se články 92, 94, 95, 96 a 97 použijí přiměřeně.
 4. V případech uvedených v odst. 2 písm. b) až f) si zboží zachová svůj celní status pouze tehdy, je-li tento status určen za podmínek a ve formě stanovené v předpisech přijatých postupem projednávání ve výboru.
 Podmínky, za nichž může být zboží Společenství přepravováno mezi dvěma místy nacházejícími se na celním území Společenství a dočasně též mimo toto území bez změny svého celního statusu, aniž by podléhalo některému celnímu režimu, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 Režim vnitřního tranzitu Společenství se uplatní rovněž tehdy, stanoví-li tak výslovně některý právní předpis Společenství.
 JINÉ TYPY CELNĚ SCHVÁLENÉHO URČENÍ
 Svobodná pásma a svobodné sklady
 Svobodná pásma a svobodné sklady jsou části celního území nebo prostory umístěné na tomto území oddělené od ostatního celního území, ve kterých
 a) se má pro účely uplatňování dovozního cla a obchodně-politických opatření za to, že se zboží, které není zbožím Společenství, nenachází na celním území Společenství, pokud nebylo propuštěno do volného oběhu ani jiného celního režimu, užito ani spotřebováno za podmínek jiných než stanovených celními předpisy;
 b) se na zboží Společenství, u kterého tak stanoví zvláštní předpisy Společenství, vztahují v důsledku jeho umístění ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu opatření, která jsou obvykle spojena s vývozem zboží.
 1. Členské státy mohou prohlásit některé části celního území Společenství za svobodná pásma nebo povolit zřízení svobodných skladů.
 2. Členské státy určí zeměpisné vymezení každého pásma. Prostory, které mají být svobodnými sklady, musí být schváleny členskými státy.
 3. Svobodná pásma musí být ohrazena. Členské státy určí vstupy do každého svobodného pásma a svobodného skladu a výstupy z nich.
 4. Ke stavbě budov ve svobodném pásmu je zapotřebí předchozího povolení celních orgánů.
 1. Obvod a vstupní a výstupní místa svobodného pásma a svobodného skladu jsou pod dohledem celních orgánů.
 2. Osoby a dopravní prostředky vstupující do svobodného pásma nebo svobodného skladu nebo vystupující z nich mohou být podrobeny celní kontrole.
 3. Přístup do svobodného pásma nebo svobodného skladu může být odepřen osobám, které neskýtají veškeré nezbytné záruky dodržování ustanovení tohoto kodexu.
 4. Celní orgány jsou oprávněny kontrolovat zboží, které vstupuje do svobodného pásma nebo svobodného skladu, nachází se v nich nebo je opouští. K umožnění této kontroly musí být celním orgánům předložena kopie dopravního dokladu doprovázejícího zboží při jeho vstupu nebo výstupu nebo musí být uschována pro potřeby celních orgánů u osoby jimi určené k tomuto účelu. Je-li tato kontrola požadována, musí být zboží celním orgánům zpřístupněno.
 B. Umisťování zboží ve svobodných pásmech a svobodných skladech
 Ve svobodném pásmu nebo ve svobodném skladu může být umístěno zboží Společenství i zboží, které není zbožím Společenství.
 Celní orgány však mohou požadovat, aby nebezpečné zboží nebo zboží, které může znehodnotit jiné zboží nebo z jiného


text:
důvodu vyžaduje zvláštní zařízení, bylo umístěno pouze v prostorách k tomu zvlášť vybavených.
 1. Aniž je dotčen čl. 168 odst. 4, nemusí být zboží vstupující do svobodného pásma nebo svobodného skladu předloženo celním orgánům a nemusí být podáno celní prohlášení.
 2. Zboží musí být předloženo celním orgánům a podrobeno předepsaným celním formalitám pouze tehdy, jestliže
 a) bylo propuštěno do režimu, který byl ukončen umístěním zboží do svobodného pásma nebo svobodného skladu; umožňuje-li však daný režim zproštění povinnosti předložit zboží, jeho předložení se nevyžaduje;
 b) je umístěno do svobodného pásma nebo svobodného skladu na základě rozhodnutí o vrácení nebo prominutí dovozního cla;
 c) se na ně vztahují opatření uvedená v čl. 166 písm. b).
 4. Na žádost zúčastněné osoby celní orgány potvrdí, že zboží umístěné ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu je zbožím Společenství nebo zbožím, které není zbožím Společenství.
 1. Doba pobytu zboží ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu není omezena.
 2. Pro některé zboží uvedené v čl. 166 písm. b), které je předmětem společné zemědělské politiky, lze stanovit postupem projednávání ve výboru zvláštní lhůty.
 1. Za podmínek stanovených tímto kodexem je ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu povolena jakákoliv průmyslová či obchodní činnost nebo poskytování služeb. Provozování těchto činností a poskytování služeb musí být předem oznámeno celním orgánům.
 2. S ohledem na povahu daného zboží nebo potřeby celního dohledu mohou celní orgány určité činnosti uvedené v odstavci 1 ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu zakázat nebo omezit.
 3. Celní orgány mohou zakázat výkon činnosti ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu osobám, které neskýtají nezbytné záruky dodržování ustanovení tohoto kodexu.
 Zboží, které není zbožím Společenství, umístěné do svobodného pásma nebo svobodného skladu lze po dobu pobytu ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu
 a) propustit do volného oběhu za podmínek stanovených tímto režimem a článkem 178;
 c) propustit do režimu aktivního zušlechťovacího styku za podmínek stanovených tímto režimem.
 Hospodářské podmínky se však nevztahují na zušlechťovací operace na území starého svobodného přístavu Hamburku a ve svobodných pásmech Kanárských ostrovů, Azor, Madeiry a zámořských departementů.
 Jestliže se však v případě starého svobodného přístavu Hamburku stane, že budou v důsledku této odchylky dotčeny podmínky hospodářské soutěže ve Společenství v určitém hospodářském odvětví, rozhodne Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise, že se hospodářské podmínky vztahují i na odpovídající hospodářskou činnost na území starého svobodného přístavu Hamburku;
 d) propustit do režimu přepracování pod celním dohledem za podmínek stanovených tímto režimem;
 e) propustit do režimu dočasného použití za podmínek stanovených tímto režimem;
 g) zničit za předpokladu, že zúčastněná osoba poskytne celním orgánům veškeré informace, které považují za potřebné.
 Je-li zboží propuštěno do některého z režimů uvedených v odst. 1 písm. c), d) nebo e), mohou členské státy upravit stanovená kontrolní opatření v míře nezbytné k tomu, aby bylo přihlédnuto k provozním podmínkám a podmínkám celního dohledu ve svobodných pásmech a svobodných skladech.
 Zboží Společenství uvedené v čl. 166 písm. b), které je předmětem společné zemědělské politiky, může být podrobeno pouze takovým formám manipulace, které jsou pro toto zboží stanoveny v souladu s čl. 109 odst. 2. Tyto


text:
manipulace mohou být prováděny bez povolení.
 1. Pokud se nepoužijí články 173 a 174, nesmí být zboží, které není zbožím Společenství, ani zboží Společenství uvedené v čl. 166 písm. b) ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu spotřebováno ani použito.
 2. Aniž jsou dotčena ustanovení týkající se zásobování plavidel, u nichž to daný režim dovoluje, odstavec 1 nevylučuje použití nebo spotřebování zboží, jehož propuštění do režimu volného oběhu nebo dočasného použití by nepodléhalo uplatnění dovozního cla, opatření v rámci společné zemědělské politiky ani obchodněpolitických opatření. V tom případě se nepožaduje celní prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu nebo dočasného použití.
 Toto prohlášení je však nutno podat, jestliže se má toto zboží započítat na kvótu nebo strop.
 1. Všechny osoby, které ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu provádějí činnost zahrnující skladování, zpracování nebo opracování nebo prodej či nákup zboží, jsou povinny vést evidenci zboží ve formě stanovené celními orgány. Zboží musí být zaneseno do této evidence od okamžiku dodání do prostor patřících této osobě. Evidence zboží musí celním orgánům umožnit ztotožnění zboží a musí zaznamenávat jeho pohyb.
 2. V případě přemístění zboží uvnitř svobodného pásma musí být doklady vztahující se k tomuto přemístění uschovány pro potřebu celních orgánů. Krátkodobé skladování zboží prováděné v souvislosti s přemístěním se považuje za součást přemístění.
 Nestanoví-li zvláštní celní předpisy jinak, může být zboží opouštějící svobodné pásmo nebo svobodný sklad
 - vyvezeno nebo zpětně vyvezeno z celního území Společenství nebo
 - dodáno do jiné části celního území Společenství.
 Ustanovení hlavy III, s výjimkou článků 48 až 53, pokud se týče zboží Společenství, se vztahují na zboží dodané do jiné části území Společenství s výjimkou případu, kdy zboží neopouští svobodné pásmo po moři nebo vzdušnou cestou, aniž by předtím bylo propuštěno do tranzitního režimu nebo jiného celního režimu.
 1. Vznikl-li u zboží, které není zbožím Společenství, celní dluh a celní hodnota tohoto zboží se zakládá na ceně, která byla nebo má být za zboží skutečně zaplacena a v níž jsou zahrnuty náklady na skladování nebo uchovávání tohoto zboží ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu, nejsou tyto náklady do celní hodnoty zahrnuty, jsou-li zřetelně vykázány odděleně od ceny, která byla nebo má být za zboží skutečně zaplacena.
 2. Jestliže bylo zboží ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu podrobeno obvyklým formám manipulace ve smyslu čl. 109 odst. 1, přihlédne se na žádost deklaranta za předpokladu, že formy manipulace byly povoleny podle odstavce 3 uvedeného článku, při vyměření dovozního cla ke druhu zboží, celní hodnotě a množství, ke kterým by se u daného zboží přihlíželo v okamžiku uvedeném v článku 214, kdyby tyto manipulace nebyly provedeny. Odchylky od tohoto ustanovení však lze stanovit postupem projednávání ve výboru.
 1. Zboží Společenství uvedenému v čl. 166 písm. b), které je předmětem společné zemědělské politiky a které je umístěno ve svobodném pásmu nebo svobodném skladu, musí být přiděleno některé určení stanovené předpisy, na základě kterých se na toto zboží v důsledku jeho umístění do svobodného pásma nebo svobodného skladu vztahují opatření, která jsou obvykle spojena s jeho vývozem.
 2. Jestliže je toto


text:
zboží vráceno do jiné části celního území Společenství nebo jestliže ve lhůtě uvedené v čl. 171 odst. 2 nebyla podána žádost o přidělení určení uvedeného v odstavci 1, přijmou celní orgány opatření stanovená příslušnými zvláštními předpisy pro případy nedodržení přiděleného určení.
 Článek 180
 1. Jestliže bylo zboží dodáno nebo vráceno do jiné části celního území Společenství nebo propuštěno do některého celního režimu, může být potvrzení uvedené v čl. 170 odst. 4 použito k prokázání skutečnosti, že se jedná o zboží Společenství nebo o zboží, které není zbožím Společenství.
 2. Jestliže není prokázáno potvrzením nebo jinými prostředky, že se jedná o zboží Společenství nebo o zboží, které není zbožím Společenství, pokládá se zboží
 - v ostatních případech za zboží, které není zbožím Společenství.
 Celní orgány se ujistí o tom, že při vývozu nebo zpětném vývozu zboží ze svobodného pásma nebo svobodného skladu jsou dodržovány právní předpisy upravující vývoz nebo zpětný vývoz zboží.
 Zpětný vývoz, zničení a přenechání zboží
 1. Zboží, které není zbožím Společenství, lze
 - vyvézt zpět z celního území Společenství,
 - zničit,
 - přenechat ve prospěch státu, pokud to vnitrostátní právní předpisy umožňují.
 2. Zpětný vývoz případně podléhá formalitám stanoveným pro opouštějící zboží včetně obchodněpolitických opatření.
 Případy, kdy lze zboží, které není zbožím Společenství, propustit do režimu s podmíněným osvobozením od cla se zřetelem na neuplatnění obchodněpolitických opatření při vývozu, mohou být stanoveny postupem projednávání ve výboru.
 3. Zpětný vývoz nebo zničení zboží musí být celním orgánům předem oznámeno. Pokud tak stanoví formality nebo opatření podle odst. 2 prvního pododstavce, celní orgány zpětný vývoz zakážou. Má-li být zpětně vyvezeno zboží propuštěné do celního režimu s hospodářským účinkem po dobu, kdy se nachází na celním území Společenství, je nutno podat celní prohlášení ve smyslu článků 59 až 78. V tomto případě se použije čl. 161 odst. 4 a 5.
 4. Ze zničení zboží nebo jeho přenechání nesmí státu vzniknout žádné výlohy.
 5. Odpadu a zbytkům případně vzniklým při zničení zboží musí být přiděleno celně schválené určení stanovené pro zboží, které není zbožím Společenství.
 Zboží opouštějící celní území Společenství podléhá celnímu dohledu. Celní orgány je mohou kontrolovat v souladu s platnými předpisy. Toto zboží musí případně opustit toto území cestou, kterou určí celní orgány, a postupem stanoveným těmito orgány.
 VÝSADNÍ OPERACE
 Rada stanoví na návrh Komise kvalifikovanou většinou případy, kdy lze s ohledem na zvláštní okolnosti udělit osvobození od dovozního nebo vývozního cla u zboží, které je propouštěno do volného oběhu nebo vyváženo.
 1. Zboží Společenství, které bylo po vývozu z celního území Společenství vráceno na toto území a propuštěno do volného oběhu ve lhůtě tří let, je na žádost zúčastněné osoby osvobozeno od dovozního cla.
 - tuto tříletou lhůtu lze prodloužit, pokud to zvláštní okolnosti odůvodňují,
 - bylo-li vrácené zboží před vývozem z celního území Společenství propuštěno do volného oběhu s částečným nebo úplným osvobozením od dovozního cla z důvodu jejich použití ke zvláštním účelům, přizná se osvobození od dovozního cla uvedené v odstavci 1 pouze tehdy, je-li toto zboží opět dovezeno k témuž použití.
 Nemá-li být vrácené zboží dovezeno


text:
k témuž použití, sníží se vyměřená částka dovozního cla o případně vybranou částku cla při prvním propuštění tohoto zboží do volného oběhu. Je-li tato částka vyšší než částka vyplývající z propuštění vráceného zboží do volného oběhu, žádná náhrada se neposkytuje.
 a) zboží bylo vyvezeno z celního území Společenství v režimu pasivního zušlechťovacího styku, s výjimkou případů, kdy je vráceno ve stavu, v jakém bylo vyvezeno;
 b) se na zboží vztahuje opatření Společenství spojené s vývozem do třetí země. Okolnosti a podmínky, za nichž se lze od tohoto ustanovení odchýlit, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 Osvobození od dovozního cla podle článku 185 se poskytuje pouze tehdy, je-li zboží dovezeno zpět ve stavu, v němž bylo vyvezeno. Okolnosti a podmínky, za kterých se lze od této podmínky odchýlit, se stanoví postupem projednávání ve výboru.
 Články 185 a 186 se použijí přiměřeně na zušlechtěné výrobky, které byly původně vyvezeny nebo zpětně vyvezeny poté, co byly propuštěny do režimu aktivního zušlechťovacího styku.
 Dovozní clo dlužné ze zákona se vyměří podle pravidel uplatňovaných v rámci režimu aktivního zušlechťovacího styku, přičemž se za den propuštění do volného oběhu považuje den zpětného vývozu zušlechtěných výrobků.
 PRODUKTY MOŘSKÉHO RYBOLOVU A JINÉ PRODUKTY ZÍSKANÉ Z MOŘE
 Aniž je dotčen čl. 23 odst. 2 písm. f), jsou následující produkty osvobozeny od dovozního cla při svém propuštění do volného oběhu:
 a) produkty mořského rybolovu a jiné produkty získané z pobřežních vod třetí země loděmi registrovanými nebo přihlášenými v některém členském státě a plujícími pod vlajkou tohoto státu;
 b) výrobky, které byly vyrobeny z produktů uvedených v písmenu a) na palubě výrobních plavidel splňujících podmínky stanovené v písmenu a).
 1. Pokud celní orgány v souladu s celními předpisy vyžadují poskytnutí jistoty k zajištění úhrady celního dluhu, musí ji poskytnout dlužník nebo osoba, která by se jím mohla stát.
 2. Celní orgány mohou požadovat na jeden celní dluh pouze poskytnutí jedné jistoty.
 Je-li jistota poskytnuta v rámci celního režimu, jehož lze použít pro určité zboží ve více členských státech, platí tato jistota, jak ji upravují předpisy přijaté postupem projednávání ve výboru, ve všech těchto členských státech.
 3. Celní orgány mohou povolit, aby jistotu poskytla jiná osoba než ta, od níž se jistota požaduje.
 4. Je-li dlužníkem nebo osobou, která by se jím mohla stát, státní orgán, jistota se nevyžaduje.
 5. Celní orgány nemusí požadovat poskytnutí jistoty, jestliže částka, která má být zajištěna, nepřesahuje 500 ECU.
 1. Stanoví-li celní předpisy, že poskytnutí jistoty není povinné, mohou celní orgány požadovat poskytnutí jistoty, mají-li za to, že není zaručeno, že celní dluh, který vznikl nebo který by mohl vzniknout, bude ve stanovené lhůtě určitě uhrazen.
 Nepožaduje-li se jistota podle prvního pododstavce, mohou i přesto celní orgány požadovat od osoby uvedené v čl. 189 odst. 1, aby se zavázala, že splní závazky, jež je povinna ze zákona splnit.
 - v okamžiku použití předpisů, které stanoví možnost požadovat poskytnutí této jistoty, nebo
 - kdykoliv poté, jakmile celní orgány zjistí, že není zaručeno, že celní dluh, který vznikl nebo který by mohl vzniknout, bude ve stanovené lhůtě určitě