text:
odvolacími soudy nebo dovolacím soudem rozhodována rozdílně, nebo řeší-li právní otázku v rozporu s hmotným právem (§ 237 odst. 3 o. s. ř.). Tyto předpoklady však naplněny nejsou.
 Zmíněným ustanovením § 237 odst. 1 písm. c) o. s. ř. procesní předpis umožňuje dovolacímu soudu v konkrétní věci zvážit, zda význam rozhodnutí vyžaduje jeho přezkoumání v dovolacím řízení. Přezkoumání rozhodnutí odvolacího soudu tímto způsobem má přesto v zásadě povahu výjimečného opatření, a je vyhrazeno jen pro řešení závažných právních otázek, přičemž je nezbytné, aby šlo o takové otázky, které se staly vlastním právním podkladem rozhodnutí odvolacího soudu.
 Jestliže zákon uděluje toto oprávnění za výslovného předpokladu, že jde o rozhodnutí po právní stránce zásadního významu, pak dovolání v těchto případech může být připuštěno jen pro řešení právních otázek. Z této zákonné zásady je proto třeba dovodit, že dovolatel je oprávněn napadnout rozhodnutí odvolacího soudu za podmínek ustanovení § 237 odst. 1 písm. c) o. s. ř. jen z důvodu uvedeného v § 241a odst. 2 písm. b) o. s. ř., tj. pouze proto, že rozhodnutí spočívá na nesprávném právním posouzení věci.
 Pokud pak se týče samotného dovolacího důvodu podle ustanovení § 241a odst. 2 písm. b) o. s. ř., pak je třeba zkoumat, zda rozhodnutí skutečně spočívá na nesprávném právním posouzení věci.
 Bylo již naznačeno, že soud druhého stupně své rozhodnutí, kterým potvrdil zamítavé rozhodnutí soudu prvního stupně, založil na několika okolnostech. Z nich každá - byla-li by skutečně dána - by sama o sobě samostatně odůvodnila to, jakým způsobem tento soud rozhodl napadeným rozsudkem.
 Především jde o závěr, podle něhož vyžaduje-li zákon pro určitý typ smlouvy projev vůle účastníků na téže listině, jak je tomu u smluv, které se týkají převodu nemovitostí, musí mít tento režim kupní smlouvy i smlouva o budoucí smlouvě kupní (což v daném případě nebylo splněno).
 Podle ustanovení § 50a odst. 1 o. z. se účastníci mohou písemně zavázat, že do dohodnuté doby uzavřou smlouvu. Musí se však dohodnout o jejích podstatných náležitostech. Zde je třeba uvážit, že občanský zákoník dává v institutu smlouvy o smlouvě budoucí ve svém ustanovení § 50a účastníkům této smlouvy širokou smluvní volnost při jejím uzavírání, při stanovení jejího obsahu. Její účastníci se však musí dohodnout na podstatných náležitostech příslušné budoucí smlouvy. To znamená, že v případě budoucí kupní smlouvy se takto musí dohodnout o jejím předmětu a o kupní ceně. Přitom forma tohoto závazku musí být vždy písemná (bez ohledu na to, zda budoucí smlouva sama písemnou formu vyžaduje či ne). Pokud jde o odvolacím soudem předpokládaný požadavek, aby i u smluv o smlouvě budoucí, pokud se týkají převodu nemovitostí, byl projev vůle účastníků (podpisy) vždy na téže listině, je třeba uvést, že smyslem institutu smlouvy o smlouvě budoucí je uzavření smlouvy hlavní. Současně je ovšem nutno konstatovat, že jejím účelem není vklad vlastnického práva na základě této smlouvy do katastru nemovitostí, nýbrž právě jen uzavření proponované budoucí smlouvy. Tato budoucí smlouva samozřejmě musí vyhovovat jak příslušným požadavkům obsaženým v občanském zákoníku, tak i odpovídajícím ustanovením katastrálních předpisů (srovnej např. rozsudek


text:
Nejvyššího soudu ČR ze dne 26. července 2000 sp. zn. 30 Cdo 1244/99). Avšak pokud se týče smlouvy o smlouvě budoucí, týkající se převodu nemovitostí, je u ní třeba trvat na již uvedeném předpokladu zachování písemné formy této smlouvy a vymezení předmětu a kupní ceny, avšak požadavek ustanovení § 46 odst. 2 věta druhá o. z. se neuplatní.
 Přes tuto skutečnost však odlišný právní názor odvolacího soudu neměl vliv na věcnou správnost napadeného rozsudku. Je totiž třeba se ztotožnit s tím, pokud odvolací soud shodně se soudem prvního stupně přihlédl při svém rozhodování ke skutečnosti, že v posuzovaném případě byla akceptace sice podepsána prvními třemi žalobci, avšak z jejího obsahu vyplývá, že kupujícím bude pouze první žalobce s tím, že po nabytí vlastnického práva k nemovitostem převede dohodnutý podíl na ostatní nájemce. Žalobní petit tak neodpovídá akceptaci nabídky, pokud jde o počet kupujících a velikost jejich podílů na nemovitosti, a tedy smlouvou o smlouvě budoucí předpokládaným vymezením práv a povinností účastníků vlastní budoucí smlouvy. Proto v předmětné věci při rozhodování o požadavku žalobců vycházejícího z ustanovení § 50a odst. 2 věta první o. z. nebyly nepochybně dány předpoklady pro to, aby jejich návrhu bylo vyhověno. V opačném případě by totiž došlo k nepřípustnému rozporu mezi textem tvrzené smlouvy o smlouvě budoucí a vlastní budoucí smlouvou, pokud by takto byla smlouva soudy "dotvořena".
 Proto, jestliže odvolací soud posoudil danou věc tímto způsobem, již to samo o sobě vede (bez ohledu na ostatní jeho právní názory vztahující se k projednávané věci) k závěru, že takto postupoval a rozhodl správně. Významu pro posouzení důvodnosti podaného dovolání proto již postrádá i otázka případného určení ceny předmětu budoucí kupní ceny.
 Kromě toho je třeba pro úplnost odkázat i na ustanovení § 44 o. z. - zejména jeho druhý a třetí odstavec - zejména s přihlédnutím k zásadě, že přijetí návrhu, které obsahuje dodatky, výhrady, omezení nebo jiné změny, je odmítnutím návrhu a považuje se za nový návrh; nelze přehlédnout ani skutečnost, že není-li návrh na uzavření smlouvy určen konkrétní osobě, resp. konkrétním osobám, nejde o návrh podle § 43a odst. 1 o. z., ale o pouhou výzvu k podávání návrhů na uzavření smlouvy.
 Nelze proto mít zato, že by dovoláním napadený rozsudek Krajského soudu v Českých Budějovicích naplňoval zákonný předpoklad obsažený v ustanovení § 237 odst. 1 písm. c) o. s. ř., totiž, že by se v daném případě jednalo o rozhodnutí po právní stránce zásadního významu. Z tohoto pohledu proto není proti němu dána přípustnost dovolání.
 Protože tedy v případě dovolání žalobců nebyly dány předpoklady jeho přípustnosti, dovolací soud proto podané dovolání odmítl jako nepřípustné podle § 243b odst. 5 věta prvá o. s. ř. ve spojení s § 218 písm. c) o. s. ř., aniž se tak mohl zabývat věcnou správností napadeného rozhodnutí. Rozhodoval přitom, aniž nařídil jednání (§ 243a odst. l věta první o. s. ř.).
 Výrok o náhradě nákladů řízení je odůvodněn ustanovením § 243b odst. 5 ve spojení s § 224 odst. 1, § 146 odst. 3 a § 151

type: other


text:
30 Cdo 3547/2013
 Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z JUDr. Vladimíra Mikuška a soudců JUDr. Miroslavy Jirmanové, Ph.D. a Mgr. Víta Bičáka v exekuční věci oprávněného P. K. , zastoupeného JUDr. Václavem Vápeníkem, advokátem se sídlem v Praze 5, U Malvazinky 24, proti povinnému B. Š. , pro 110.000,- Kč s příslušenstvím, vedené u Obvodního soudu pro Prahu 2 pod sp. zn. 36E 12/2009, o dovolání oprávněného proti usnesení Městského soudu v Praze z 15. července 2009, č. j. 51Co 291/2009-15, takto:
 Usnesením z 27. března 2009, č. j. 36 E 12/2009-8, obvodní soud vyloučil k samostatnému projednání návrh oprávněného na předvolání povinného podle § 259 o. s. ř. a na jeho vyzvání k dobrovolnému splnění povinnosti (výrok I.), dále návrh na postup soudu podle § 260 odst. 2 o. s. ř. (výrok II.) a konečně návrh na postup soudu podle § 260a odst. 1 a § 260e o. s. ř. (výrok III.); návrh v části, jíž se oprávněný domáhal nařízení výkonu rozhodnutí, obvodní soud pro neodstranění vad podle § 43 odst. 2 o. s. ř. odmítl (výrok IV.) a rozhodl o nákladech řízení (výrok V.).
 Napadeným rozhodnutím městský soud odvolání oprávněného proti výrokům I. III. usnesení obvodního soudu s odůvodněním, že jde o výroky upravující vedení řízení podle § 202 odst. 1 písm. a) o. s. ř. odmítl (výrok I.), ve výroku o odmítnutí návrhu na nařízení výkonu rozhodnutí usnesení obvodního soudu podle § 43 odst. 2 o. s. ř. potvrdil (výrok II.) a rozhodl o náhradě nákladů odvolacího řízení (výrok III.).
 Usnesení odvolacího soudu napadl oprávněný dovoláním, jehož přípustnost dovozuje z poučení připojeného na závěr odůvodnění napadeného usnesení a z ustanovení § 237 odst. 1 písm. c) o. s. ř. Důvodnost dovolání aniž ji blíže specifikuje oprávněný spatřuje v tom, že napadené rozhodnutí spočívá na nesprávném právním posouzení věci (§ 241a odst. 2 písm. b/ o. s. ř.). Namítá, že odvolací soud bezdůvodně přijal za správné tvrzení soudu I. stupně, že usnesení soudu I. stupně ze dne 9. 2. 2009, č. j. 36 E 12/2009-4 nabylo právní moci dne 23. února 2009, ačkoli prokazatelně bylo doručeno advokátovi oprávněného až 3. 3. 2009. Dle jeho názoru měl soud I. stupně nejdříve řešit návrhy na zjištění majetku povinného a potom teprve rozhodovat o návrhu na výkon rozhodnutí. Dále uvádí, že na výzvu soudu plnou moc pro advokáta předložil.
 Nejvyšší soud, jenž věc projednal podle občanského soudního řádu ve znění účinném od 1. 7. 2009 do 31.12.2012 (čl. II Přechodných ustanovení, bod 12, zákona č. 7/2009 Sb. a čl. II Přechodných ustanovení, bod 7, zákona č. 404/2012 Sb.), se zabýval nejprve otázkou přípustnosti dovolání a v tomto směru dospěl k závěru, že dovolání přípustné není.
 Podle ustanovení § 238, § 238a a § 239 o. s. ř. není dovolání proti výroku I. přípustné proto, že usnesení, jímž bylo odvolání odmítnuto (výrok I.), v jejich taxativních výčtech uvedeno není. Přípustnost dovolání nelze dovodit ani z ustanovení § 237 odst. 1 o. s. ř., neboť usnesení, jímž bylo odvolání odmítnuto,


text:
není rozhodnutím ve věci samé (k pojmu věc sama srov. usnesení Nejvyššího soudu z 2.12.1997, sp. zn. 2 Cdon 774/97, uveřejněné ve Sbírce soudních rozhodnutí a stanovisek 10/1998 pod č. 61). Účastník, jehož odvolání bylo odmítnuto, má v tomto případě k dispozici žalobu pro zmatečnost (§ 229 odst. 4 o. s. ř.).
 Přípustné dovolání není ani proti výroku II., jímž bylo potvrzeno usnesení soudu 1. stupně podle § 43 odst. 2 o. s. ř. o odmítnutí návrhu na nařízení výkonu rozhodnutí pro jeho vady, pro něž nebylo možné v řízení pokračovat. Dovolatel sice poukazuje na ustanovení § 237 odst. 1 písm. c) o. s. ř. (jež bylo k 31. 12. 2012 zrušeno nálezem Ústavního soudu České republiky z 21. 2. 2012, Pl. ÚS 29/11, které však podle nálezu IV. ÚS 1572/11 ze 6. 3. 2012 zůstává pro posouzení přípustnosti dovolání podaných do 31. 12. 2012 i nadále použitelné), žádnou otázku, která by měla činit rozhodnutí odvolacího soudu v tomto výroku po právní stránce zásadně významným ve smyslu § 237 odst. 3 o. s. ř. však neoznačil a neuvedl ani, v čem spatřuje nesprávnost tohoto výroku.
 Uvedené platí i pro odvolání, jehož text oprávněný činí součástí důvodů tohoto dovolání.
 Navíc a to je zásadní odvolatel pomíjí skutečnost, že občanský soudní řád ve znění účinném od 1. července 2009 do 31. prosince 2012 (tedy právě v době podání dovolání /24. září 2009/) na rozdíl od právní úpravy před 1. červencem 2009 a po 31. prosinci 2012 dovolání proti rozhodnutím o nařízení výkonu rozhodnutí nepřipouštěl.
 V Brně dne 12. února 2015 JUDr. Vladimír M i k u š e k


text:
Nařízení (ES) č. 661/2009 vyžaduje instalaci ukazatele rychlostních stupňů ve všech vozidlech vybavených manuální převodovkou, které se řadí do kategorie M1 s referenční hmotností nepřesahující 2 610 kg, a vozidlech, na něž bylo rozšířeno schválení typu podle čl. 2 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 ze dne 20. června 2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla (2).
 Nařízení (ES) č. 661/2009 vyžaduje, aby byly technické podrobnosti jeho ustanovení týkající se ukazatele rychlostních stupňů stanoveny prováděcími právními předpisy. Pro takové schválení typu ukazatele rychlostních stupňů je nyní nutné stanovit zvláštní postupy, zkoušky a požadavky.
 Směrnice 2007/46/ES Evropského parlamentu a Rady ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví rámec pro schvalování motorových vozidel a jejich přípojných vozidel, jakož i systémů, konstrukčních částí a samostatných technických celků určených pro tato vozidla (rámcová směrnice) (3), by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
 jsou vybavena manuální převodovkou,
 jejich referenční hmotnost nepřesahuje 2 610 kg, nebo se jedná o vozidla, na něž bylo rozšířeno schválení typu podle čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 715/2007.
 Toto nařízení se nevztahuje na „vozidla, která mají zvláštní sociální funkci“ v souladu s čl. 3 odst. 2 písm. c) nařízení (ES) č. 715/2007.
 „typem vozidla, pokud jde o ukazatele rychlostních stupňů“ se rozumí skupina vozidel, která se neodlišují, pokud jde o funkční vlastnosti ukazatelů rychlostních stupňů a o logiku, kterou ukazatele rychlostních stupňů používají k určení momentu, kdy je třeba zařadit jiný rychlostní stupeň. Příklady různých logik zahrnují, přičemž tento výčet není vyčerpávající:
 přeřazení na vyšší rychlostní stupeň je indikováno při stanovených rychlostech motoru,
 přeřazení na vyšší rychlostní stupeň je indikováno, když specifické mapy spotřeby paliva ukazují, že při vyšším rychlostním stupni bude dosaženo zlepšení stanovené minimální spotřeby paliva,
 přeřazení na vyšší rychlostní stupeň je indikováno, když je možno požadovaného točivého momentu dosáhnout při vyšším rychlostním stupni;
 „funkčními vlastnostmi ukazatelů rychlostních stupňů“ se rozumí sada vstupních parametrů, jako jsou otáčky motoru, spotřeba energie, točivý moment a jejich změny v čase, které určí indikaci ukazatele rychlostních stupňů a funkční závislost indikací ukazatele rychlostních stupňů na těchto parametrech;
 „provozním režimem vozidla“ se rozumí stav vozidla, ve kterém se může vyskytnout přeřazení mezi nejméně dvěma dopřednými rychlostními stupni;
 „manuálním režimem“ se rozumí provozní režim vozidla, kde přeřazení z jednoho rychlostního stupně na druhý je vždy okamžitým výsledkem činnosti řidiče;
 „emisemi z výfuku“ se rozumí emise z výfuku dle definice v čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 715/2007.
 Pro účely posouzení, zda převodovka splňuje definici podle čl. 3 odst. 16 nařízení (ES) č. 661/2009, bude za „manuální převodovku“ považována převodovka, která má alespoň jeden manuální režim v souladu s čl. 2 odst. 4 tohoto nařízení. Pro účely tohoto posouzení se nepřihlíží k automatickému řazení mezi rychlostními stupni, které se neprovádí za účelem optimalizace provozu vozidla, ale pouze za extrémních podmínek z důvodů, jako je ochrana nebo prevence zastavení motoru.
 vypracovat a předložit


text:
orgánu schvalujícímu typ vozidla informační dokument v souladu se vzorem uvedeným v části 1 přílohy II tohoto nařízení;
 předložit orgánu schvalujícímu typ vozidla prohlášení uvádějící, že podle posouzení výrobce je vozidlo v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení;
 předložit orgánu schvalujícímu typ vozidla certifikát vydaný v souladu se vzorem uvedeným v části 2 přílohy II tohoto nařízení;
 předložit schvalujícímu orgánu body řazení rychlosti ukazatele rychlostních stupňů určené analyticky, jak je uvedeno v posledním odstavci bodu 4.1 přílohy I nebo
 předložit technické zkušebně, která je odpovědná za provádění typových schvalovacích zkoušek, vozidlo představující typ, který má být schválen, aby bylo možné provést zkoušku podle bodu 4 přílohy I.
 „formální dokumentace“, kterou lze zúčastněným stranám poskytnout na jejich žádost;
 „rozšířená dokumentace“, která musí zůstat přísně důvěrná.
 popis vzhledu kompletní sady ukazatelů rychlostních stupňů namontovaných na vozidle, které jsou součástí typu vozidla s ohledem na ukazatele rychlostních stupňů, a důkazy o jejich souladu s požadavky bodu 1;
 důkaz ve formě dat nebo technického vyhodnocení, například modelování dat, mapy emisí nebo spotřeby paliva nebo emisní zkoušky, které dostatečně prokazují, že daný ukazatel rychlostních stupňů řidiči účinně poskytuje včasná a smysluplná doporučení týkající se přeřazení na jiný rychlostní stupeň s cílem dodržet požadavky bodu 2;
 vysvětlení účelu, použití a funkcí ukazatele rychlostních stupňů v „oddíle ukazatele rychlostních stupňů“ uživatelské příručky přiložené k vozidlu.
 3.2 Výrobce uvede vysvětlení účelu, použití a funkce ukazatele rychlostních stupňů v „oddíle ukazatele rychlostních stupňů“ uživatelské příručky přiložené k vozidlu.
 Vn GSI označuje průměrnou rychlost, při které ukazatel rychlostních stupňů doporučí přeřazení z rychlostního stupně n (n = 1, 2, ..., #g) na stupeň n + 1, stanovenou podle tří uvedených zkoušek, přičemž #g označuje počet dopředných rychlostních stupňů vozidla. Pro tento účel jsou brány v úvahu pouze instrukce ukazatele rychlostních stupňů k přeřazení rychlostního stupně ve fázi před dosažením maximální rychlosti, zatímco instrukce ukazatele rychlostních stupňů při zpomalování nejsou brány v úvahu.
 Pro účely níže uvedených výpočtů je hodnota V0 GSI stanovena jako 0 km/h a hodnota V#g GSI stanovena jako 140 km/h nebo jako maximální rychlost vozidla podle toho, která z obou hodnot je nižší. Pokud vozidlo není schopno dosáhnout rychlosti 140 km/h, pojede vozidlo svou maximální rychlostí, dokud nevyhoví rychlostnímu profilu na obr. I.1.
 Vn std označuje rychlost, při které lze předpokládat, že typický řidič přeřadí na vyšší převodový poměr z rychlostního stupně n na rychlostní stupeň n + 1 bez doporučení ukazatele rychlostních stupňů. Na základě standardního postupu řazení rychlostí uvedeného ve zkoušce emisí 1. typu (1) jsou definovány následující standardní rychlosti přeřazení na jiný převodový poměr:
 Vn min označuje minimální rychlost vozidla, kterou může vozidlo jet se zařazeným rychlostním stupněm n bez zastavení motoru a Vn max maximální rychlost vozidla, kterou může vozidlo jet se zařazeným rychlostním stupněm n, aniž by došlo k poškození motoru.
 Pokud je hodnota Vn std vyplývající z tohoto seznamu nižší než Vn + 1 min., pak se hodnota Vn std stanoví jako Vn + 1 min. Pokud je hodnota Vn std odvozená od tohoto seznamu větší než hodnota Vn max,


text:
pak se hodnota Vn std stanoví jako Vn max (n = 1, 2,..., #g – 1).
 Pokud je hodnota V#g std určená tímto postupem nižší než V#g GSI, stanoví se jako V#g GSI.
 FCn i označuje spotřebu paliva v kg/h (kilogramů za hodinu) při konstantní rychlosti vozidla vi = i × 5 km/h – 2,5 km/h (kde i je kladné celé číslo) při zařazení rychlostního stupně n. Výrobce musí tyto údaje poskytnout pro každý převodový stupeň n (n = 1, 2, ..., #g) a vn min ≤ vi ≤ vn max. Tyto hodnoty spotřeby paliva se stanoví za stejných okolních podmínek odpovídajících reálné jízdní situaci, která může být definována výrobcem vozidla buď na základě fyzické zkoušky, nebo dle vhodného výpočetního modelu dohodnutého mezi schvalovacím orgánem a výrobcem.
 FCGSI i = FCn i, kde Vn – 1 GSI ≤ vi < Vn GSI (pro n = 1, ..., #g), a FCGSI i = 0, pokud vi ≥ V#g GSI
 FCstd i = FCn i, kde Vn – 1 std ≤ vi < Vn std (pro n = 1, ..., #g), a FCstd i = 0, pokud vi ≥ V#g GSI
 hodnoty Vn GSI stanovené podle bodu 4.1
 hodnoty FCn i rychlostní křivky spotřeby paliva, které sdělí výrobce podle bodu 4.3
 hodnoty FCGSI, FCstd a FCrel. Save vypočtené v souladu s bodem 4.5.
 (1) Podle definice v příloze 4a předpisu EHK OSN č. 83, série změn 05.
 Č. činnosti
 Kumulativní doba
 Informace uvedené v bodech 0, 3 a 4 dodatku 3 k příloze I nařízení (ES) č. 692/2008 (1):
 Ukazatel rychlostních stupňů
 Je k dispozici akustická indikace ano/ne (2). Pokud ano, uveďte popis zvuku a hladiny akustického tlaku působícího na řidiče v dB(A). (Akustickou indikaci lze vždy zapnout/vypnout): ...
 Informace podle bodu 4.6 přílohy I (hodnota podle údaje výrobce): ...
 Informace podle bodu 3.1.1 přílohy I: ...
 Informace podle bodu 3.1.2 přílohy I: ...
 Fotografie a/nebo výkresy nástroje ukazatele rychlostních stupňů a stručný popis dílů systému a jeho provozu: ...
 Informace o ukazatelích rychlostních stupňů v příručce pro uživatele vozidla: ...
 ES schválení typu (3)
 rozšíření ES schválení typu (3)
 odmítnutí ES schválení typu (3)
 odnětí schválení typu (3)
 s ohledem na nařízení (EU) č. 65/2012, naposledy pozměněné nařízením (EU) č. .../2012 (3)
 Obchodní označení, je-li (jsou-li) k dispozici: ...
 Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačeno ...
 Kategorie vozidla: ...
 Název a adresa montážního závodu (závodů): ...
 Název a adresa zástupce výrobce (existuje-li): ...
 Technická zkušebna provádějící zkoušky a hodnocení:
 Datum vydání zkušebního protokolu:
 Informace podle bodu 4.6 přílohy I nařízení (EU) č. 65/2012 (určeno při schválení typu):
 (1) Úř. věst. L 199, 28.7.2008, s. 1.
 V příloze I se vkládají nové body, které znějí:
 Je k dispozici akustická indikace ano/ne (1). Pokud ano, uveďte popis zvuku a hladiny akustického tlaku působícího na řidiče v dB(A). (Akustickou indikaci lze vždy zapnout/vypnout)
 Informace podle bodu 4.6 přílohy I nařízení (EU) č. 65/2012 (hodnota podle údaje výrobce)
 Fotografie a/nebo výkresy nástroje ukazatele rychlostních stupňů a stručný popis dílů systému a jeho provozu:
 V


text:
příloze III se vkládají nové body, které znějí:
 Informace podle bodu 4.6 přílohy I nařízení (EU) č. 65/2012 (určeno při schválení typu)
 do tabulky se vkládá nový bod 63.1:
 (EU) č. 65/2012
 L 28, 31.1.2012, s. 24
 do tabulky v dodatku se vkládá nový bod 63.1:
 Není k dispozici“
 Do tabulky v dodatku k příloze VI se vkládá nový bod 63.1:
 (EU) č. 65/2012“
 Příloha XI se mění následovně:
 do tabulky v dodatku 1 se vkládá nový bod 63.1:
 do tabulky v dodatku 2 se vkládá nový bod 63.1:
 do tabulky v dodatku 3 se vkládá nový bod 63.1:
 do tabulky v dodatku 4 se mezi sloupce označené „Odkaz na regulační akt“ a „M2“ vkládá nový sloupec „M1“ a dále se do tabulky vkládá nový bod 63.1:


text:
Město Mšeno - Vyhláška města č. 1/2011
 Vyhláška města č. 1/2011
 města Mšena
 o veřejném pořádku, opatření k jeho zabezpečení a čistotě ve městě
 Zastupitelstvo města Mšena se na svém zasedání dne 18. 04. 2011 usnesením č.15 usneslo vydat v souladu s ust. § 10, § 35 a § 84 odst. 2) písm. h) zákona č. 128/2000 Sb., o obcích, ve znění pozdějších předpisů, a ust. § 24 odst. 2) zákona č. 246/1992 Sb., na ochranu zvířat proti týrání, ve znění pozdějších předpisů, tuto obecně závaznou vyhlášku o veřejném pořádku, opatření k jeho zabezpečení a čistotě ve městě:
 1) V souladu se všeobecným zájmem na udržení a ochranu veřejného pořádku ve městě Mšeně (dále jen „město“) se stanovují touto obecně závaznou vyhláškou opatření, jejichž účelem je zajištění místních záležitostí veřejného pořádku ve městě, zdraví a bezpečnosti osob a majetku a vytváření příznivých podmínek pro život ve městě.
 2) Touto obecně závaznou vyhláškou se stanovují pravidla pro pohyb psů na veřejném prostranství na území města.
 3) Tato obecně závazná vyhláška stanovuje práva a povinnosti k zajištění udržování čistoty veřejných prostranství na území města a k ochraně veřejné zeleně.
 4) Tato obecně závazná vyhláška vymezuje činnosti, které by mohly narušit veřejný pořádek na území města nebo být v rozporu s dobrými mravy, ochranou bezpečnosti, zdraví a majetku, a stanovuje podmínky pro jejich výkon.
 5) Územím města se rozumí jeho katastrální území.
 1) Veřejným pořádkem se rozumí stav, kdy je zaručeno klidné a pokojné soužití všech osob v daném místě a čase při respektování subjektivních práv a zachování možnosti jejich realizace, zejména nedotknutelnost a soukromí osob, ochrana majetku, zdraví a právo na příznivé životní prostředí. K nastolení a zajištění veřejného pořádku dochází dodržováním pravidel chování na veřejnosti, jejichž soubor tvoří jednak pravidla obsažená v právních normách, jednak pravidla chování, která nejsou právně vyjádřena, ale jejich zachovávání je dle obecného názoru a přesvědčení nezbytnou podmínkou soužití ve veřejném zájmu.
 2) Veřejným prostranstvím jsou všechna náměstí, ulice, tržiště, chodníky, veřejná zeleň, parky a další prostory přístupné každému bez omezení, tedy sloužící obecnému užívání, a to bez ohledu na vlastnictví k tomuto prostoru [1].
 3) Veřejnou zelení se rozumí ucelené soubory živých a neživých prvků (trávníky, květinové záhony, stromy, keře, cesty, apod.) uspořádané podle zásad sadovnické etiky v menších či větších, zpravidla vícefunkčních kompozicích, doplňující obytné prostředí (zjm. plochy určené k trávení volného času) nacházející se na veřejném prostranství.
 1) V zájmu zajištění veřejného pořádku a ochrany zeleně ve městě lze na veřejných prostranstvích v zastavěných částech města vyznačených na mapkách, tvořících přílohu této obecně závazné vyhlášky, vodit psy pouze na vodítku.
 2) V zájmu zajištění veřejného pořádku a ochrany zeleně ve městě se stanovuje chovatelům a vlastníkům psů povinnost zajistit, aby se psi volně nepohybovali na veřejných prostranstvích v zastavěných částech města vyznačených na mapkách, tvořících přílohu této obecně závazné vyhlášky.
 3) Zakazuje se vstupovat se psy na následující veřejná prostranství a veřejná zařízení: dětské hřiště v Debři, park na nám. Míru, park před základní školou, hřiště za základní školou.
 1) Každý je oprávněn užívat


text:
veřejné prostranství obvyklým způsobem podle jeho povahy a k účelu, ke kterému je určeno.
 2) Každý je povinen udržovat na území města čistotu a veřejný pořádek a v zájmu jeho zajištění respektovat a řídit se povinnostmi stanovenými touto obecně závaznou vyhláškou.
 3) Na plochách veřejné zeleně je zakázáno:
 4) Ten, kdo znečistí veřejné prostranství nebo veřejnou zeleň, je povinen zajistit na svůj náklad neprodleně odstranění znečištění. V případě, že ten, kdo znečistí veřejné prostranství nebo veřejnou zeleň, znečištění neodstraní, učiní tak obec na jeho náklad. Tím nejsou dotčena práva o povinnosti těchto osob podle platných právních předpisů.
 5) Chovatelé a vlastníci psů, drůbeže a jiného hospodářského zvířectva jsou povinni zajistit, aby pes, drůbež či jiné hospodářské zvířectvo neznečišťovalo veřejné prostranství nebo veřejnou zeleň, popř. neprodleně zajistit odstranění znečištění.
 1) Činností, která by mohla narušit veřejný pořádek ve městě nebo být v rozporu se zájmem na ochranu veřejné zeleně ve městě, je pohyb drůbeže a jiného hospodářského zvířectva na veřejných prostranstvích v zastavěných částech města.
 2) V zájmu zajištění veřejného pořádku a ochrany zeleně ve městě se stanovuje chovatelům a vlastníkům drůbeže a jiného hospodářského zvířectva povinnost zajistit, aby drůbež nebo jiné hospodářské zvířectvo se nepohybovala na veřejných prostranstvích v zastavěných částech města vyznačených na mapkách, tvořících přílohu této obecně závazné vyhlášky.
 1) Činností, která by mohla narušit veřejný pořádek ve městě nebo být v rozporu s dobrými mravy, ochranou bezpečnosti, zdraví a majetku, se pro účely této obecně závazné vyhlášky rovněž rozumí:
 - pořádání akcí spojených s hudební produkcí živé nebo reprodukované hudby na volném prostranství na místech, která nejsou určena k jejich pořádání (např. kulturní pořady, taneční zábavy a diskotéky, technopárty, atd.), pokud hudba či projevy účastníků akce jsou slyšitelné i na dalších než sousedních pozemcích (dále jen „akce“); za tyto akce se nepovažují akce, na něž se vztahují zvláštní zákony (např. zákony o volbách do zákonodárných sborů a orgánů územních samosprávných celků, zákon o právu shromažďovacím, apod.) a akce rodinného charakteru (např. svatby, oslavy, promoce, atd.)
 - pořádání veřejnosti přístupných tanečních zábav, diskoték a jiných kulturních podniků (dále jen „veřejnosti přístupné kulturní podniky“).
 2) Akce a veřejnosti přístupné kulturní podniky uvedené v odst. 1) lze pořádat na území města za následujících podmínek:
 a) Akce lze pořádat pouze mimo zastavěné části města, a to:
 - v pátek, v sobotu a ve dnech, po kterých následuje den pracovního klidu, od 8.00 hod. do 24.00 hod.
 - v ostatní dny od 8.00 hod. do 22.00 hod.
 - u příležitosti vítání Nového roku i po 22.00 hod., resp. po 24.00 hod.
 b) Veřejnosti přístupné kulturní podniky lze pořádat pouze:
 c) Organizátor či pořadatel akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku je povinen oznámit její (jeho) konání Městskému úřadu Mšeno, a to nejpozději 15 dnů před jejím (jeho) konáním.
 V oznámení musí být uvedeno:
 - jméno, příjmení a bydliště, název či sídlo organizátora akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku a osoby oprávněné jednat jeho jménem
 - jméno, příjmení a bydliště, název či sídlo pořadatele akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku
 - druh akce nebo


text:
veřejnosti přístupného kulturního podniku, den a místo jejího (jeho) konání
 - dobu zahájení a ukončení akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku
 - předpokládaný počet účastníků akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku
 - opatření, která organizátor a pořadatel akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku provede, aby akce nebo veřejnosti přístupný kulturní podnik nenarušil veřejný pořádek, zjm. potřebný počet pořadatelů starších 18 let, které k organizaci akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku určí, a způsob jejich označení
 - způsob zajištění zneškodnění a likvidace odpadů vzniklých v průběhu akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku
 - způsob zajištění zdravotních a hygienických potřeb účastníků akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku
 - souhlas vlastníka, případně uživatele nemovitosti, na níž se má akce nebo veřejnosti přístupný kulturní podnik konat.
 d) Pořadatel akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku je povinen zajistit dostatečný počet způsobilých a náležitě poučených osob k zabezpečení jejího (jeho) pokojného průběhu a ukončení (pořadatelská služba). Pořadatel akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku je povinen zajistit, aby členové pořadatelské služby byli přítomni v průběhu konání celé akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku a byli označeni viditelným nápisem „Pořadatelská služba“.
 3) Rada města je oprávněna na základě písemné žádosti organizátora či pořadatele akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku povolit výjimku z doby konání akce nebo veřejnosti přístupného kulturního podniku uvedené v odst. 2) písm. a) a b) tohoto článku.
 1) Ust. čl. 6 této obecně závazné vyhlášky se nepoužijí na pořádání akcí a veřejnosti přístupných kulturních podniků organizovaných nebo spoluorganizovaných městem Mšenem a organizacemi, jichž je město Mšeno zřizovatelem.
 2) Jednotlivá ustanovení této obecně závazné vyhlášky nenahrazují povinnosti fyzických a právnických osob stanovené zvláštními právními předpisy, jež mají v případě, že je tato obecně závazná vyhláška stanovuje a vymezuje duplicitním způsobem, přednost.
 3) Porušení povinností stanovených touto obecně závaznou vyhláškou se posuzuje podle zvláštních právních předpisů1.
 4) Touto obecně závaznou vyhláškou se ruší obecně závazná vyhláška města Mšena č. 10/2005 o veřejném pořádku, opatření k jeho zabezpečení a čistotě v obci, ze dne 14.11.2005.
 5) Tato obecně závazná vyhláška nabývá účinnosti dnem jejího vyhlášení.
 1 zákon č. 200/1990 Sb., o přestupcích, ve znění pozdějších předpisů
 Vyvěšeno: 20.4.2011.
 Sejmuto: 6.5.2011
 Příloha obecně závazné vyhlášky města Mšeno č. 1/2011 o veřejném pořádku, opatření k jeho zabezpečení a čistotě ve městě
 Vyznačení veřejných prostranství, na nichž je možný pohyb psů pouze na vodítku, na nichž se zakazuje výcvik psů a na nichž se zakazuje pohyb drůbeže nebo jiného hospodářského zvířectva:
 Brusné Hradsko Olešno
 Ráj Romanov Sedlec
 Vojtěchov Skramouš
 Vyznačení prostranství, na nichž je pohyb psů zakázán:
 [1] ust. § 34 zákona č. 128/2000 Sb., o obcích, ve znění pozdějších předpisů


text:
17196/09 eh/id/hh 1 DQPG - PDF Free Download
 Download "17196/09 eh/id/hh 1 DQPG"
 1 RADA EVROPSKÉ UNIE Brusel 4. prosince 2009 (07.12) (OR. fr, es) 17196/09 POLGEN 232 PRŮVODNÍ POZNÁMKA Odesílatel: Generální sekretariát Rady Příjemce: Coreper/Rada Předmět: Revize Smluv - přechodná opatření týkající se složení Evropského parlamentu Delegace naleznou v příloze kopii dopisu velvyslance Carlose Bastarreche Sagüese, stálého představitele Španělska, adresovaného panu Pierru de Boissieuovi, generálnímu tajemníkovi Rady, který se týká návrhu změny Smluv, pokud jde o složení Evropského parlamentu /09 eh/id/hh 1 DQPG
 2 Velvyslanec Brusel, 4. prosince 2009 Stálé zastoupení Španělska při Evropské unii Pierre de BOISSIEU generální tajemník Rada Evropské unie Rue de la Loi 175 Brusel Vážený pane generální tajemníku, byl jsem pověřen španělskou vládou, abych na základě článku 48 Smlouvy o Evropské unii předložil Radě návrh změny Smluv, pokud jde o přechodná opatření týkající se složení Evropského parlamentu, v souladu s rozhodnutím přijatým v této věci Evropskou radou. Návrh je uveden v příloze. Se srdečným pozdravem za předsedu Rady Carlos Bastarreche 17196/09 eh/id/hh 2 JUR
 3 4. prosince 2009 NÁVRH PROTOKOLU, KTERÝM SE MĚNÍ PROTOKOL (č. 36) O PŘECHODNÝCH USTANOVENÍCH VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY, VZHLEDEM K TOMU, že je třeba s ohledem na skutečnost, že Lisabonská smlouva vstoupila v platnost až po volbách do Evropského parlamentu konaných ve dnech 4. až 7. června 2009, a podle prohlášení přijatého Evropskou radou ve dnech 11. a 12. prosince 2008 a rozhodnutí Evropské rady přijatého na zasedání ve dnech 18. a 19. června 2009 přijmout přechodná ustanovení o složení Evropského parlamentu do konce volebního období , VZHLEDEM K TOMU, že cílem je umožnit, aby členským státům, na něž by připadl vyšší počet poslanců, pokud by Lisabonská smlouva byla v platnosti v době konání voleb do Evropského parlamentu v červnu roku 2009, byl přidělen příslušný počet dodatečných křesel a aby tyto členské státy mohly dodatečná křesla obsadit. S OHLEDEM na počet křesel pro jednotlivé členské státy, který byl stanoven návrhem rozhodnutí Evropské rady, o němž Evropský parlament dosáhl politické dohody dne 11. října 2007, a na prohlášení č. 4 připojené k závěrečnému aktu mezivládní konference, která přijala Lisabonskou smlouvu, VZHLEDEM K TOMU, že je třeba pro zbývající část období ode dne vstupu tohoto protokolu v platnost do konce volebního období vytvořit 18 dodatečných křesel, jež byly pro dotyčné členské státy stanoveny rozhodnutím Evropské rady přijatým na zasedání ve dnech 18. a 19. června 2009, 17196/09 eh/id/hh 3
 4 VZHLEDEM K TOMU, že je třeba za tímto účelem umožnit prozatímní překročení počtu poslanců pro jednotlivé členské státy a maximálního počtu poslanců podle ustanovení Smluv platných v době konání voleb do Evropského parlamentu v červnu roku 2009 a podle čl. 14 odst. 2 prvního pododstavce Smlouvy o Evropské unii ve znění Lisabonské smlouvy, VZHLEDEM K TOMU, že je vhodné stanovit rovněž podmínky umožňující dotyčným členským státům obsadit dodatečná křesla, jež byla prozatímně vytvořena, VZHLEDEM K TOMU, že je vhodné s ohledem na skutečnost, že se jedná o přechodná ustanovení, provést změnu protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních, který je připojen ke Smlouvě


text:
o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii, SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují k protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních, 17196/09 eh/id/hh 4
 5 Článek 1 Článek 2 protokolu (č. 36) o přechodných ustanoveních, který je připojen ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii, se nahrazuje tímto: 1. Pro zbývající část volebního období začínající dnem vstupu tohoto článku v platnost a odchylně od čl. 189 druhého pododstavce a čl. 190 odst. 2 Smlouvy o ES a čl. 107 druhého pododstavce a čl. 108 odst. 2 Smlouvy o ESAE, jež byly v platnosti v době konání voleb do Evropského parlamentu v červnu roku 2009, a odchylně od počtu křesel podle čl. 14 odst. 2 prvního pododstavce Smlouvy o Evropské unii se ke stávajícím 736 křeslům přiřazuje 18 níže uvedených křesel, čímž se celkový počet poslanců Evropského parlamentu prozatímně do konce volebního období zvyšuje na 754: Bulharsko 1 Nizozemsko 1 Španělsko 4 Rakousko 2 Francie 2 Polsko 1 Itálie 1 Slovinsko 1 Lotyšsko 1 Švédsko 2 Malta 1 Spojené království /09 eh/id/hh 5
 6 2. Odchylně od čl. 14 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii dotyčné členské státy určí osoby, jež obsadí dodatečná křesla uvedená v odstavci 1, v souladu s právními předpisy dotyčných členských států a za podmínky, že příslušné osoby byly zvoleny ve všeobecných a přímých volbách, a to na základě: a) všeobecných a přímých voleb konaných k tomuto účelu v dotyčném členském státě v souladu s ustanoveními použitelnými pro volby do Evropského parlamentu, nebo b) výsledků voleb do Evropského parlamentu konaných ve dnech 4. až 7. června 2009, c) určení požadovaného počtu poslanců vnitrostátním parlamentem dotyčného členského státu a z vlastních řad v souladu s postupem stanoveným každým z těchto členských států. 3. Včas před volbami do Evropského parlamentu v roce 2014 přijme Evropská rada v souladu s čl. 14 odst. 2 druhým pododstavcem Smlouvy o Evropské unii rozhodnutí, kterým stanoví složení Evropského parlamentu. Článek 2 Tento protokol bude ratifikován Vysokými smluvními stranami v souladu s jejich ústavními předpisy. Ratifikační listiny budou uloženy u vlády Italské republiky. Protokol vstupuje v platnost dne 1. prosince 2010 za podmínky, že budou uloženy všechny ratifikační listiny, nebo v případě, že tato podmínka nebude splněna, prvním dnem měsíce následujícího po uložení ratifikační listiny signatářským státem, který tak učiní jako poslední /09 eh/id/hh 6
 7 Článek 3 Tento protokol, sepsaný v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, irském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, bude uložen v archivu vlády Italské republiky, která předá jeho ověřený opis všem vládám ostatních signatářských států. NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy. V dne 17196/09 eh/id/hh 7


text:
Na281/2003
 Na 281/2003-9
 Nejvy11í správní soud rozhodl v senátì slo3⁄4eném z pøedsedy JUDr. Bohuslava Hnízdila a soudkyò Brigity Chrastilové a JUDr. Ludmily Valentové v právní vìci 3⁄4alobce C. V., proti 3⁄4alovaným 1) R. P., 2) M. P., v øízení o 3⁄4alobì oznaèené o urèení vlastnického práva nebo finanèní úhradu, t a k t o:
 I. ®aloba se odmítá. II. ®ádný z úèastníkù nemá právo na náhradu nákladù øízení.
 ®alobce se 3⁄4alobou, podanou u Nejvy11ího správního soudu dne 5. 2. 2003, domáhá rozhodnutí ve vìci urèení vlastnického práva k nemovitosti. Z obsahu 3⁄4aloby, která nemá v1echny potøebné nále3⁄4itosti, vyplývá, 3⁄4e zpochybòuje vlastnictví 3⁄4alovaných k domu èp. 380 v k. ú. H., jen3⁄4 je postaven na pozemku ve vlastnictví 3⁄4alobce. ®alobní petit je nepøesnì formulován tak, 3⁄4e 3⁄4alobce navrhuje propadnutí domu èp. 380 v k. ú. H. s pøíslu1enstvím ve prospìch 3⁄4alobce a dále po3⁄4aduje po Èeském státu èástku 800 000 Kè pro své sourozence (jak sourozenci 3⁄4alobce, tak Èeský stát nejsou v1ak v 3⁄4alobì oznaèeni jako úèastníci øízení).
 Nejvy11í správní soud o 3⁄4alobì nemohl vìcnì jednat a musel 3⁄4alobu odmítnout z tìchto dùvodù:
 Ve správním soudnictví jednají a rozhodují krajské soudy a Nejvy11í správní soud. Podle § 2 zák. è. 150/2002 Sb., soudní øád správní (dále jen s. ø. s. ), ve správním soudnictví poskytují soudy ochranu veøejným subjektivním právùm fyzických i právnických osob zpùsobem a za podmínek stanovených tímto zákonem nebo zvlá1tním zákonem a rozhodují v dal1ích vìcech, v nich3⁄4 tak stanoví tento zákon. Pravomoc soudù ve správním soudnictví je tak omezena na poskytování ochrany subjektivních práv veøejnoprávního charakteru, popøípadì k rozhodování v dal1ích vìcech, v nich3⁄4 jim tuto pravomoc výslovnì soudní øád správní zakládá.
 Nejvy11í správní soud se proto musel nejprve zabývat tím, zda je dána pravomoc soudù ve správním soudnictví o podané 3⁄4alobì jednat a rozhodnout, tj. zda v 3⁄4alobì tvrzená práva, jejich3⁄4 ochrany se 3⁄4alobce podanou 3⁄4alobou domáhá, jsou právy veøejnoprávního charakteru, popø. je-li tato 3⁄4aloba podøaditelná svým obsahem pod jiné vìci, je3⁄4 do pravomoci soudù ve správním soudnictví nále3⁄4í.
 Z 3⁄4aloby se pøedev1ím podává, 3⁄4e 3⁄4alobce zpochybòuje vlastnické právo 3⁄4alovaných k domu èp. 380 v obci H., a to z toho dùvodu, 3⁄4e je postaven na parcele v jeho vlastnictví. Z nepøesnì formulovaného petitu lze dovodit, 3⁄4e se zøejmì domáhá urèení, 3⁄4e je vlastníkem uvedeného domu s pøíslu1enstvím. charakteru, je tak sporem vyplývajícím z obèanskoprávních vztahù, jeho3⁄4 projednání a rozhodnutí o nìm nále3⁄4í podle § 7 odst. 1 o. s. ø. do pravomoci soudù v obèanském soudním øízení. Pravomoc soudù vìc projednat ve správním soudnictví proto dána není. Zde je pak namístì uvést, 3⁄4e Nejvy11í správní soud zejména rozhoduje o kasaèních stí3⁄4nostech proti pravomocnému rozhodnutí krajského soudu ve správním soudnictví, jím3⁄4 se úèastník øízení, z nìho3⁄4 toto rozhodnutí vze1lo, nebo osoba zúèastnìná na øízení domáhá zru1ení soudního rozhodnutí. O takovou vìc pak v pøípadì této 3⁄4aloby nepochybnì nejde.
 Podle § 46 odst. 2 s. ø. s. soud návrh odmítne, domáhá-li se 3⁄4alobce rozhodnutí ve sporu nebo v jiné právní vìci, o které má jednat a rozhodnout


text:
soud v obèanském soudním øízení. Soud proto rozhodl tak, jak je ve výroku uvedeno.
 Výrok o nákladech øízení se opírá o ustanovení § 60 odst. 3 s. ø. s., podle nìho3⁄4 3⁄4ádný z úèastníkù nemá právo na náhradu nákladù øízení, jeho3⁄4 3⁄4aloba byla odmítnuta.
 P o u è e n í : Proti tomuto usnesení nejsou opravné prostøedky pøípustné. ®alobce mù3⁄4e podat 3⁄4alobu v obèanském soudním øízení u místnì pøíslu1ného okresního soudu (§ 46 odst. 2 s. ø. s.). Bude-li 3⁄4aloba podána do jednoho mìsíce od právní moci tohoto usnesení, platí, 3⁄4e obèanské soudní øízení o ní je u soudu zahájeno dnem, kdy Nejvy11ímu správnímu soudu do1la odmítnutá 3⁄4aloba.
 V Brnì dne 12. bøezna 2003


text:
Supertronik a.s. Karviná IČO 00560359 kontakty (17.12.2017) | Finance.cz
 Supertronik a.s. Karviná IČO: 00560359
 Tato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu Supertronik a.s., která sídlí v obci Karviná a bylo jí přiděleno IČO 00560359.
 Výpis obsahuje aktuální i historická data z obchodního rejstříku (Justice.cz) včetně sbírky listin a živnostenského rejstříku (RŽP). Pokud firma Supertronik a.s. má i datovou schránku, pak zde naleznete i údaje o její datové schránce.
 Firma s názvem Supertronik a.s. se sídlem v obci Karviná byla založena v roce 1993. Společnost je stále aktivní. V jejím vedení se dosud vystřídalo 3 osob. Společnost podniká(podnikala) v oboru Hostinská činnost , Řeznictví a uzenářství , pekárenská činnost a další.
 Základní údaje o Supertronik a.s. IČO: 00560359
 Krajský soud v Ostravě 15.6.1993
 00560359
 Supertronik a.s.
 Akciová společnost 15.6.1993
 Poznámka:Akciová společnost Supertronik a.s. se sídlem v Karviné-NovémMěste, Brožíkova 1105 vznikla přeměnou v.o.s. Svoboda -Supertronik, A.XVIII 374. 15.6.1993
 pfccgb5
 CZ00560359
 Brožíkova 1105/10 NOVÉ MĚSTO 735 06 KARVINÁ 6
 Kontakty na Supertronik a.s. IČO: 00560359
 Brožíkova 1105 , 735 06 Karviná Česká republika
 Brožíkova 1105/10, Nové Město, 735 06 Karviná 27.4.2015
 Brožíkova 1105 , Karviná-Nové Město Česká republika
 Karviná-Nové Město, Brožíkova 1105 15.6.1993 - 27.4.2015
 Brožíkova 1105/10, Nové Město, 73506 Karviná
 Obory činností Supertronik a.s. IČO: 00560359
 Řeznictví a uzenářství 27.4.2015 - 8.10.2015
 Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona 27.4.2015 - 8.10.2015
 řeznictví a uzenářství 15.6.1993 - 27.4.2015
 prodej nenahraných nosičů zvukových nebo zvukově obrazovýchzáznamů a prodej a půjčování nahraných zvukových a zvukověobrazových záznamů 15.6.1993 - 27.4.2015
 koupě zboží za účelem jaho dalšího prodeje a prodej/vyjma zboží uvedeného v přílohách 1-3 zákona č. 455/91 Sb./ 15.6.1993 - 27.4.2015
 pekárenská činnost 15.6.1993 - 27.4.2015
 Živnost č. 3 pekárenská činnost
 Živnost č. 4 koupě zboží za účelem jeho dalšího prodeje a prodej /vyjma zboží uvedeného v přílohách 1-3 zákona č. 455/91 Sb./
 Živnost č. 5 vydavatelská a nakladatelská činnost /vyjma činností uvedených v přílohách 1-3 zákona č. 455/91 Sb./
 Živnost č. 8 prodej nenahraných nosičů zvukových nebo zvukově obrazových záznamů a prodej a půjčování nahraných zvukových a zvukově obrazových záznamů
 Živnost č. 9 Pronájem nebytových prostorů spolu se souvisejícími službami /vyjma činností uvedených v přílohách 1-3 zákona č. 455/91 Sb./
 Vedení firmy Supertronik a.s. IČO: 00560359
 Miroslava Bankóová 27.11.2015
 Flemingova 2842 , 733 01 Karviná Česká republika
 Flemingova 2842/11, Hranice, 733 01 Karviná
 Miloslav Hrdlička 27.11.2015
 Keltičkova 1905 , 710 00 Ostrava Česká republika
 Keltičkova 1905/44, Slezská Ostrava, 710 00 Ostrava
 Jaromír Svoboda 15.6.1993 - 29.11.2007
 Brožíkova 1105 , Karviná Česká republika
 Karviná, Brožíkova 1105
 Miroslava Bankóová 15.6.1993 - 27.4.2015
 Flemingova 2842 , Karviná Česká republika
 Karviná, Flemingova 2842
 Miloslav Hrdlička 15.6.1993 - 27.4.2015
 28. října 18 , Ostrava Česká republika
 Ostrava, ul. 28. října 18
 Miroslava Bankóová 27.4.2015 - 27.11.2015
 Miloslav Hrdlička 27.4.2015 - 27.11.2015
 Naďa Gajdaczová 27.11.2015
 Hornická 805 , 735 43 Albrechtice Česká republika
 Hornická 805, 735 43 Albrechtice
 Miroslava Kučová 15.6.1993 - 24.11.1995
 Lesní 798 , Orlová-Lutyně Česká republika
 Orlová-Lutyně, Lesní 798
 Emil Novosad 15.6.1993 - 30.3.1998
 Žižkova 18 , Karviná Česká


text:
republika
 Karviná, Žižkova 18/1813
 JUDr. Tomáš Zajac 15.6.1993 - 30.3.1998
 Úvozní 600 , Bohumín III Česká republika
 Bohumín III, Úvozní 600
 Eliška Šustková 24.11.1995 - 30.3.1998
 Kirovova 2309 , Karviná-Mizerov Česká republika
 Karviná-Mizerov, Kirovova 2309
 JUDr. Tomáš Zajac 30.3.1998 - 1.2.2014
 Úvozní 600 , 735 31 Bohumín Česká republika
 Bohumín, Úvozní 600, PSČ 73531
 JUDr. Tomáš Zajac 1.2.2014 - 10.6.2014
 Štefánikova 329, Nový Bohumín, 735 81 Bohumín
 Vladimír Hanáček 30.3.1998 - 27.4.2015
 do 7.8.2011
 Sokolovská 1718 , 735 06 Karviná-Nové Město Česká republika
 Karviná-Nové Město, Sokolovská 1718, PSČ 73506
 Naděžda Fukalová 30.3.1998 - 27.4.2015
 Pasecká 295 , 745 33 Albrechtice u Č. Těšína Česká republika
 Albrechtice u Č. Těšína, Pasecká 295, PSČ 74533
 Naďa Gajdaczová 27.4.2015 - 27.11.2015
 Miroslava Bankóová
 Vlastníci firmy Supertronik a.s. IČO: 00560359
 zakladni 15 500 000 Kč - 25.5.1994
 zakladni 15 000 000 Kč - 15.6.1993 - 25.5.1994
 Sbírka Listin Supertronik a.s. IČO: 00560359
 B 623/SL 2 insolvenční rozhodnutí Krajský soud v Ostravě 23.7.2015 28.7.2015 30.10.2015 2
 B 623/SL 1 rozhod. o statut. orgánu -nedoloženo!!!!!!!!!! Krajský soud v Ostravě 31.10.1997 0
 Hodnocení Supertronik a.s.
 Výpis dat pro firmu Supertronik a.s. obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
 výpis firmy Supertronik a.s., 560359 na obchodním rejstříku
 výpis firmy Supertronik a.s., 560359 na živnostenském rejstříku
 výpis firmy Supertronik a.s., 560359 na Datových schránkách
 Supertronik a.s. - 00560359 - Karviná , Brožíkova 1105/10
 SPOLEČNOST ČESKÝCH FOTOGRAFŮ s.r.o. v likvidaci - 25622498 - Praha, Lupáčova224/17
 Josef Krůta - 40850366 - Praha, Španielova1307/64
 František Klouček - 11245778 - Praha, Nad Třebešínem II3126/3


text:
⭐ZÁKLADY PRÁVA. Tato studijní opora je spolufinancována Evropským sociálním fondem a státním rozpočtem České republiky.
 ZÁKLADY PRÁVA. Tato studijní opora je spolufinancována Evropským sociálním fondem a státním rozpočtem České republiky.
 Download "ZÁKLADY PRÁVA. Tato studijní opora je spolufinancována Evropským sociálním fondem a státním rozpočtem České republiky."
 1 ZÁKLADY PRÁVA Tato studijní opora je spolufinancována Evropským sociálním fondem a státním rozpočtem České republiky.2 Na vzniku této studijní opory se podíleli: Jiří Lehký, Mgr. Václav Šaroch, Mgr. Petr Pruš, Ing. Šárka Sladká Studijní oporu zajišťuje: Střední odborná škola ochrany osob a majetku s.r.o. Karviná 20113 OBSAH Strany Seznam použitých značek, symbolů a zkratek... 1 ÚVOD ZÁKLADNÍ POJMY TEORIE PRÁVA Právo jako pojem Právní vědomí Systém právní vědy Právní normy (PN) Znaky právní normy Prvky právní normy Druhy právních norem Působnost právních norem Platnost a účinnost právní normy Struktura právních norem Právo a ostatní normativní systémy Systém práva Mezinárodní a vnitrostátní právo Veřejné a soukromé právo Hmotné a procesní právo Úloha práva v demokratické společnosti Typy právních kultur (systémů) Kontinentálně evropský právní systém Angloamerický právní systém (anglosaský) Islámské právo (šaria) Prameny práva Přehled pramenů práva Právní předpisy Soudní a správní precedenty Normativní právní smlouvy Právní obyčeje Právní řád České republiky Tvorba právních norem Právní vztahy a právní odpovědnost Právní vztahy Právní odpovědnost Funkce a druhy právní odpovědnosti Prvky zaviněného porušení právní povinnosti Objektivní a subjektivní právní odpovědnost Druhy právní odpovědnosti Kontrolní otázky Použitá literatura Shrnutí kapitoly studijní opory (tabulky) ZÁKLADNÍ POJMY TEORIE STÁTU Pojem stát, právní a moderní stát Pojem stát, právní a moderní stát Znaky státu a funkce státu Státní moc... 874 2.2.2 Územní organizace a obyvatelstvo Suverenita státu Měna a daně Existence práva Formy státu Kontrolní otázky Použitá literatura Shrnutí kapitoly studijní opory (tabulky) ZÁKLADNÍ POJMY ÚSTAVNÍHO PRÁVA Ústavní vývoj v letech Ústavní právo a jeho pojem, předmět a prameny Ústavní pořádek České republiky Kontrolní otázky Použitá literatura OBČANSKÉ PRÁVO HMOTNÉ Obecná část občanského práva Pojem a zásady občanského práva Místo občanského práva v systému práva Systém občanského práva Občanskoprávní vztahy- právní skutečnosti Ochrana osobnosti v občanském právu Předcházení hrozícím škodám Kontrolní otázky Práva věcná Vlastnické právo Držba Věcná práva k věci cizí (spoluvlastnictví a společné jmění) Předkupní právo Kontrolní otázky Dědické právo Dědění ze zákona Dědění ze závěti Potvrzení dědictví a ochrana oprávněného dědice Kontrolní otázky Závazkové právo Charakteristika závazkových právních vztahů Vznik, změny, zajištění a zánik závazků Pojmenované smlouvy (kupní smlouva a smlouva o dílo) Kontrolní otázky Použitá literatura Shrnutí kapitoly studijní opory (tabulky) RODINNÉ PRÁVO Rodinné právo Pojem, předmět a prameny rodinného práva Manželství, jeho vznik, formy sňatku, práva a povinnosti z tohoto aktu vyplývající Neexistence a neplatnost manželství Zánik manželství Určení rodičovství Náhradní péče (pěstounská péče, osvojení, poručenství, opatrovnictví)5 5.6.1 Pěstounská péče Osvojení Poručenství Opatrovnictví Vyživovací povinnost Vzájemná vyživovací povinnost rodičů a dětí Vzájemná vyživovací povinnost mezi ostatními příbuznými Vzájemná vyživovací povinnost mezi manžely Vyživovací povinnost mezi rozvedenými manžely Příspěvek na výživu a úhradu některých nákladů neprovdané matce Registrované partnerství Právní úprava a pojem registrované partnerství Vznik registrovaného partnerství (dále jen partnerství) Povinnosti a práva partnerů Vyživovací


text: povinnost mezi partnery Vyživovací povinnost po zrušení partnerského soužití Zánik partnerství Kontrolní otázky Shrnutí kapitoly studijní opory (tabulky) Literatura Seznam zkratek Výklad vybraných souvisejících pojmů Slovníček právnické latiny6 Seznam použitých značek, symbolů a zkratek Průvodce studiem, kapitolou Průvodce kapitolou, textem, podnět Shrnutí Výstupy z učení Čas potřebný ke studiu Kontrolní otázka Samostatný úkol Test a otázka Řešení a odpovědi, návody Korespondenční úkoly Zapamatujte si Řešený příklad Definice Úkol k zamyšlení Část pro zájemce Další zdroje 17 ÚVOD Vážení studenti, dostává se Vám ucelený soubor materiálu pro studium práva v 1. ročníku. Jsou to odvětví práva, se kterými se zřejmě setkala menšina z Vás. Pro pochopení práva jako takového a úspěšné studium v dalších ročnících je před Vás postaven úkol mít obecný přehled o právním systému ČR. Měli byste získat vědomosti zejména z oboru teorie státu a práva, Ústavního práva (1. až 3. kapitola), což bude stěžejní k pochopení dalších odvětví práva, se kterými se setkáte v průběhu dalších ročníků studia. Slovo autora Právo vyžaduje logické myšlení a neustálé doplňování si vědomostí vzhledem k velmi častým novelám našich zákonů. Věnujte pozornost i sdělovacím prostředkům, ze kterých lze čerpat nejen vědomosti, ale získat i přehled o nových ustanoveních v právních předpisech. Část studijní opory (4. a 5. kapitola), je základem pro Váš přehled v občanském právu hmotném, včetně rodinného práva, se kterými se budete setkávat denně ve Vašem soukromém životě. Závěrem mi dovolte, abych Vám popřál mnoho úspěchů při studiu. Studijní opora je strukturována jako materiál určený pro distanční vzdělávání. Nejprve si prostudujte jednotlivé piktogramy, které slouží k usnadnění Vaší orientace, ale především Vás upozorní na důležité pasáže. Jednotlivé kapitoly studujte pečlivě a postupně, neboť v mnoha případech na sebe studijní látka navazuje. Jak již bylo zmíněno, studijní opora je pouze tím základem, od kterého je třeba odvozovat a získávat další poznatky z oboru práva a z toho důvodu je nutné si své vědomosti prohlubovat samostudiem i z jiných zdrojů, na které Vás Vaši učitelé jistě upozorní. Tento modul na Vás neklade žádné požadavky na předchozí znalosti či dovednosti, neboť s právem jako takovým se v teoretické rovině setkáváte poprvé. Vstupní požadavky Studijní opora 28 VÝSTUPY Z UČENÍ Po prostudování textu a vypracování úkolů v rámci studijní opory Budete umět: Orientovat se v základních pojmech teorie práva. Vysvětlit základní principy fungování státu a rozlišit demokratické a nedemokratické společnosti. Rozlišit členění Ústavy ČR a její obsah. Popsat v rámci Listiny základních práv a svobod jednotlivá práva a povinnosti občanu v demokratické společnosti. Orientovat se v jednotlivých pojmech občanského práva hmotného. Orientovat se v základech rodinného práva. Získáte: Základní dovednosti a znalosti v oblasti základů některých odvětví práva České republiky. Budete umět Získáte Budete schopni: Budete schopni Orientovat se v základních právních dokumentech Vyhledávat potřebné dokumenty v rámci právních systému a pracovat s nimi, získané znalosti aplikovat v osobním a pracovním životě. ČAS POTŘEBNÝ KE STUDIU 50 hodin studium textu 15 hodin práce při vyhledávání a doplňování látky v rámci právních norem. 39 PRŮVODCE STUDIJNÍ OPOROU Oporu si lze průběžně doplňovat na základě studia


text: doporučené literatury a vlastních zkušeností a tak si vytvořit vlastní studijní materiál, který vám bude vyhovovat v přípravě, zejména pak k maturitní zkoušce. Základní právní informace z oboru práva. Stručné vysvětlení právních odvětví našeho práva a přehledné tabulky. Nenajdete zde znění jednotlivých zákonů ve formě sbírky zákonů, znalosti je možné si doplnit studiem z úplného znění konkrétních zákonů. Otázky k textu mají kontrolní funkci vzhledem k pochopení textu. Konkrétní úkoly budou zadávány jednotlivými vyučujícími. Postup při studiu Co zde najdete Co zde nenajdete Otázky textu Úkoly 410 1 ZÁKLADNÍ POJMY TEORIE PRÁVA VÝSTUPY Z UČENÍ Po prostudování textu této kapitoly Budete umět: Budete umět Vysvětlit základní pojmy práva Co je právní norma Typy právních kultur Získáte: Získáte Základní přehled o systému práva a právním řádu České republiky Budete schopni: Budete schopni Orientovat se v základní problematice teorie práva, právních vztazích a právní odpovědnosti ČAS POTŘEBNÝ KE STUDIU hodin k samostudiu. KLÍČOVÁ SLOVA Právo, právní norma, právní vztahy, právní odpovědnost. PRŮVODCE KAPITOLOU V rámci následující kapitoly budete seznámeni se základními pojmy teorie práva. 511 1.1 Právo jako pojem Právo je jedním z nejvýznamnějších prostředků stabilizace sociálních vztahů a regulace společnosti. Má nezastupitelné místo ve společnosti a jeho tvorba je ovlivňována společenským vývojem. Právo tedy chápeme jako systém všeobecných pravidel chování (právních norem) stanovených a zabezpečovaných státem. Právo je nezbytné. Kde je společnost, je i právo. Společnost nemůže žít bez řádu a pravidel. Právo snižuje míru chaosu (entropie) ve společnosti, stabilizuje poměry. Ale to jen v tom případě, pokud je samo relativně stabilní a pokud se dodržuje. Každá revoluce, byť provázená chaosem, vytvořila nový řád. Právo je také ovlivňováno vývojem společnosti (spontánně se vyvíjí i přirozené právo) => věci nelze vracet zpět. Pojem právo nelze jednoduše vymezit. Jedná se o multimediální fenomén, o minimálně duální jev. Nelze jej definovat jednou definicí: právo přirozené (ius naturale) - existuje nezávisle na státě, vzniká a vyvíjí se ve společnosti. Jde o souhrn principů, které jsou adekvátní dosaženému stupni vývoje společnosti. Předchází pozitivní právo (je prepozitivní), právo pozitivní (ius pozitivum) - je dané státem, je to právo platné. Pozitivisté rozlišují právo a morálku. Utopická představa -> kdyby nebylo protizákonného jednání, nemuselo by existovat pozitivní právo. Pozitivní právo je tedy předem dáno, jsou to předvídatelná pravidla, která se vynucují, tzn., že protiprávní jednání je postihováno. Existuje i jiná možnost dělení práva (právo tvořené státními orgány): právo objektivní (odpovídá mu anglické law ) zde rozumíme právem souhrn právních norem jako obecně závazných pravidel chování stanovených nebo uznaných státem a státem vynucovaných, 612 právo subjektivní (odpovídá anglickému right ) zde právem rozumíme právní normou zaručenou možnost chování právních subjektů, jíž obvykle odpovídá právní povinnost jiného právního subjektu. Právu v tomto významu odpovídá například vyjádření subjektu, že má na něco právo. Je však rozdíl mezi subjektivním právem a vlastním chováním (např. mohu, ale nemusím jít volit). Stát má ale povinnost zajistit mi tuto možnost. Jestliže nemám svobodu vůle, nemohu být za své jednání postižen (taková úprava je disfunkční - např. zákon neumírat). Subjektivní právo předchází normativní úpravy. Pokud by zákonodárce


text: postupoval proti subjektivnímu právu, jednal by protiprávně (např. vzít ženám volební právo). Ne vždy, ale musí subjektivní právo vyplývat ze zákona (je zaručeno, ale nemusí vyplývat). Souhrn norem upravujících subjektivní právo (vlastnictví, dědictví) se nazývá právní institut Právní vědomí Kromě práva, můžeme rozlišovat i roviny právního vědomí. Existují dvě: de lege lata - podle platného zákona - určuje, co má být v platném právu, co je v souladu s právem, a co je protiprávní, de lege ferenda - určuje jaké by právo mělo být, zda úprava, která existuje je správná a spravedlivá. Velice často je společenské vědomí konfrontováno s názorem jedince. Např. otázka trestu smrti - existuje zde rozpor mezi přirozeným a pozitivním právem. Jelikož stále méně působí mimoprávní normativní systémy, narůstá rozsah právní regulace => to, co dříve nebylo právním deliktem, se stále více institucionalizuje. Je zde snaha tyto mimoprávní normativní systémy nahradit, což vede k tomu, že se stále více lidé spoléhají na trestní právo. Při tvorbě právní úpravy musí její tvůrci myslet na to, jak postihnout všechny, kteří ji porušují => jestliže je právo na papíře, mělo by se jednání proti zákonům postihovat. 713 1.1.2 Systém právní vědy Právní filozofie - zabývá se obecnými otázkami, usiluje o poznání podstaty práva, o problémy jeho poznání, zejména o metodologii poznání práva, jeho justifikaci. Teorie práva - někdy se překrývá nebo i ztotožňuje s právní filozofií, také se zabývá obecnými teoretickými otázkami práva, tj. takovými, které překračují rámec jednotlivých právních odvětví. Vztah teorie a filozofie není ještě dostatečně vyřešen, vychází z historie a je ovlivněn dřívějším režimem, který pojmu teorie práva používal, ale nevymezil jej. Z nynějšího pohledu je možné teorii práva chápat jako nauku zkoumající problémy obecné všemu právu a podávající o nich poučení. Právní dogmatika - omezuje předmět svého poznání na právo jako normativní systém a neklade si za cíl víc, než poznat jeho obsah. Jednou z metod je exegeze (analýza právních textů) a z této metody vyplývá, že se vlastně svým předmětem a cílem poznání ztotožňuje s pozitivismem. 1.2 Právní normy (PN) = je obecně závazné pravidlo chování, které upravuje práva a povinnosti subjektů a je vyjádřeno ve zvláštní státem uznané právní formě a jehož dodržování je zabezpečováno státním donucením Znaky právní normy Znaky formální: právní normu vydal oprávněný subjekt, byl splněn zákonem předepsaný způsob publikace. 814 Znaky materiální: regulativnost reguluje společenské vztahy, právní závaznost pravidlo chování závazně reguluje společenské vztahy, obecnost co do předmětu právní úpravy, tak i do objektu právní normy, vynutitelnost státní mocí státním donucením v případě, že právo není respektováno Prvky právní normy Subjekt může jím být subjekt normotvorný, tak i adresát normy. V pozici adresáta je subjektem ten, komu PN podmíněně nebo nepodmíněně ukládá povinnost či dává subjektivní práva, nebo ve vztahu k nim ukládá jiné právní následky. Subjektem mohou být fyzické a právnické osoby a stát. Objekt je předmětem zájmu normotvůrce, který je normou dotčen a může mít podobu lidského chování, právní skutečnosti, ale i subjektu či normy. Objektem právního vztahu tedy mohou být: věci, tj. ovladatelné hmotné předměty, hmotné objekty


text: mající povahu živých tkání (transplantáty), výsledky tvůrčí duševní činnosti (vynálezy, umělecká díla a literární apod.), hodnoty lidské osobnosti nemajetkové povahy (čest, život, zdraví), chování, respektive výsledky určitého chování (orgán kontroly) -> ve lhůtě předložil subjekt, požadované podklady. Obsah jsou oprávnění a povinnosti subjektů právního vztahu, oprávněním chápeme právem upravenou možnost subjektu právního vztahu se určitým způsobem chovat, popř. 915 zdržet se chování a požadovat k tomu odpovídající chování druhého subjektu. Právní povinnost znamená nutnost subjektu právního vztahu chovat se tak, jak jej k tomu PN zavazuje. Druhy právních povinností: něco dát (dare), něco konat (facíre), něčeho se zdržet (ommitere), něco strpět (pati) Druhy právních norem 1. Právní normy klasifikujeme podle různých kritérií 1) Podle povahy pravidel stanovených PN dispozitivní - nestanoví vůbec zásadní pravidlo chování, nebo ho stanoví pouze alternativně a nechávají na adresátech, aby si ho sami stanovili. Jestliže tak neučiní, slouží ustanovení v normě jako vodítko pro soudce, aby věděl, jak rozhodnout. Dispozitivní normy se ponejvíce vyskytují v občanském právu, tam, kde je větší variabilita řešení různých situací (seberegulace). Dávají přednost vůli adresátů, kogentní (kategorické) - závazně stanoví pravidlo chování, neponechávají prostor pro vůli adresáta. 2) Podle znění slovního vyjádření opravňující PN formulují výslovně jen oprávnění, 1016 zavazující PN formulují výslovně jen povinnost, ať už formou příkazu nebo zákazu. 3) Podle postavení subjektů veřejné PN se uplatňují tam, kde se uplatňuje veřejná moc. Veřejnou moc vykonává stát prostřednictvím orgánů moci zákonodárné, výkonné a soudní. Za právo veřejné považujeme tu oblast práva, v níž jsou vztahy založeny na nerovnosti zúčastněných subjektů, kdy jeden představuje veřejnou moc, která vystupuje vůči soukromým osobám s příkazy, zákazy a donucení, soukromé PN je ta oblast práva, ve které subjekty vystupují v rovném postavení a žádný z nich nemůže autoritativně rozhodnout o právech a povinnostech druhého. Subjekty si vzájemná práva a povinnosti upravují smlouvami a dohodami. 4) Podle předmětu regulace mezinárodní PN regulují vztahy mezi státy nebo jejich obyvateli, národní PN upravují vztahy mezi subjekty v rámci jurisdikce určitého státu. 5) Podle metody právní úpravy hmotné právo upravují právní vztahy obecně, stanovují práva a povinnosti subjektů, procesní právo upravují postup orgánů veřejné moci při aplikaci norem hmotného práva, jehož výsledkem může být vydání veřejnoprávního aktu. 6) Podle rozsahu právní úpravy obecné PN dopadají na celé území státu, vztahují se na všechny subjekty a není předem omezena jejich časová působnost, zvláštní PN působí jen na určitém území, nebo se vztahují jen na určitou kategorii subjektů nebo na určité časové období. 1117 I. Kritérium právní síly Právní síla je určitá vlastnost, která spočívá v relevanci (vztahu mezi normami), která odpovídá jejich postavení v hierarchii norem. Jedná se o formální kritérium dělení právních norem => dělení podle forem, ve kterých jsou tyto právní normy obsaženy. Není to však kritérium nevýznamné. Platí - norma nižší právní síly nesmí odporovat normě vyšší právní síly, norma může být měněna, nebo rušena pouze normou stejné nebo vyšší právní síly. V rámci vnitrostátního práva dělíme normy na ÚSTAVNÍ, ZÁKONNÉ, PODZÁKONNÉ. Normami všech stupňů (celým právním řádem) jsou vázány všechny osoby a orgány


text: veřejné správy. Zákonnými normami a normami vyšší právní síly jsou vázány soudy všech typů. Sami mohou rozhodovat o tom, zda podzákonné normy jsou v souladu se zákonnými. Zákonodárce se řídí zákonnými normami (a vyššími) - zákonné normy však může měnit a rušit. Ústavní normy jsou závazné pro všechny. Pouze jimi je vázán Ústavní soud. Ten je vázán také prameny práva, které jsou na stejné úrovni (např. mezinárodní smlouvy o lidských právech). Ústavní úroveň představuje základ právního řádu (ústavní zákony + recipované /přejaté/ mezinárodní normy). Rozhodnutí Ústavního soudu (nález) stojí na úrovni zákona - vstupuje do právního řádu pouze tím, že ruší zákony nebo podzákonné předpisy, nemůže však měnit ani rušit ústavní úroveň. II. Kritérium vlastního charakteru právní normy => podle dispozice právní normy 1) Normy s klasickou strukturou (H -> D -> S) zavazující - přikazující a zakazující, opravňující - dovolující, dispozitivní - nestanoví vůbec zásadní pravidlo chování, nebo ho stanoví pouze alternativně a nechávají na adresátech, aby si ho sami stanovili. Jestliže 1218 tak neučiní, slouží ustanovení v normě jako vodítko pro soudce, aby věděl, jak rozhodnout. Dispozitivní normy se ponejvíce vyskytují v občanském právu, tam, kde je větší variabilita řešení různých situací (seberegulace). Dávají přednost vůli adresátů, kogentní (kategorické) - závazně stanoví pravidlo chování, neponechávají prostor pro vůli adresáta. 2) Normy bez klasické struktury - zvláštní normy Blanketové normy (bílá, nevyplněná norma) Nelze ji vyplnit jakýmkoliv jednáním, které není contra legem, musí to být pouze jednání secundum et intra legem (na základě a v mezích zákona). Je vyloučeno postupovat praeter legem (vedle zákona). Nejedná se o dispozitivní normy, které jsou určeny pro fyzické osoby, které mohou na jejich základě jednat i praeter legem. Tyto jsou pro právnické osoby, které mohou např. podnikat v mezích zákona. Státní a jiné orgány veřejné moci mohou jen to, co jim zákon přímo dovolí. Na základě blanketových norem probíhá extenze exekutivy do legislativy - výkonná moc může vykonávat legislativní činnost (vydávat podzákonné předpisy), což jinak nesmí. Zákonodárce přenese část své pravomoci na výkonnou moc -> vláda může přijímat usnesení v rámcích zákona. Tedy jakákoliv podzákonná norma může být vydána pouze na základě normy blanketové. Odkazující normy Odkazují na přesný předpis. Toto je také jejich rozdíl od norem blanketových, které na přesný předpis neodkazují. Kolizní normy Řeší kolizi, případ, kdy nevíme, jak se máme chovat. Jedná se o normy, které nás orientují na konkrétní případ. Vyskytují se např. ve federativních státech (kolize federace se státem), nebo i v unitárním státě (kolize českého práva s německým právem). Např. určí, podle kterého práva se bude postupovat při svatbě Čecha s Němkou. Toto se bude řešit buď přímou regulací (dohodou mezi státy), nebo právě pomocí kolizní normy (např. postupovat 1319 podle práva státu, kde se manželství uzavírá). Může pak také nastat případ, kdy český soud soudí podle německého práva. Kompetenční normy Stanoví kompetenci, vymezí rozsah pravomoci a působnosti orgánů veřejné moci. Nalezneme je např. v Ústavě. Teleologické normy Teleologie = nauka o účelnosti. Takové normy stanoví účel (cíl), ke kterému norma směřuje, ale nestanoví, jak k němu


text: dospět. V právu jsou výjimečné - smysl mají v ekonomice (stanovení cílů v příjmech státního rozpočtu) Působnost právních norem Věcná působnost. Je dána předmětem, na který působí (dána věcnou problematikou). Normy působí v komplexech: právní institut - nižší komplex norem, které ve svém souhrnu upravují určitý společenský vztah (např. manželství, vlastnictví), právní odvětví - vyšší komplex, Podle věcné působnosti se normy dělí: obecné (s obecnou působností) - lex generalis - vztahují se na větší počet stejných případů, speciální (se zvláštní působností) - lex specialis - řeší speciální detaily. Příklad: Občanský zákoník upravuje soukromoprávní vztahy - obchodní zákoník upravuje vztahy podnikatelů. Pro předpisy stejné právní síly platí: speciální norma má přednost (lex specialis derogat generali), pokud není, použijeme obecnou. 1420 Prostorová působnost Soudobé právo stojí na principu teritoriality, který platí primárně. Oproti němu stojí princip personality (užívaný ve starověku, středověku a částečně i dnes). Podle principu teritoriality působí právo na všechny osoby na území státu, pod jehož jurisdikcí se nacházejí (jurisdikce = uplatňování práva). Každý, kdo se nachází na území státu, se musí řídit jeho právem. Působnost může být extrateritoriální (např. nad zemí do 16 km a na moři do 80 mil). Jsou možné i výjimky: u fyzických osob - právem státu, jehož jsem občanem, se musím řídit i za jeho hranicemi. Může dojít ke kolizi s jiným právním řádem, což řeší kolizní normy, u právnických osob - platí obdobně, ale mohou se též dohodnout na volbě soukromého práva (jak se budou tvořit smlouvy). Toto neplatí u veřejného práva (platba daní). Další otázkou je, zda normy působí na celém území, nebo pouze na jeho části (celostátní contra regionální působnost). Zákony jsou celostátní. Někdy může být stanoven zvláštní režim - na hranicích, ve vojenských prostorech. Mimo stát působí právo: na občana státu, který vycestoval za hranice, při kolizní úpravě, na osoby, které nejsou na území státu, ani nejsou jeho občany, ale jednají proti zájmům státu (např. teroristické akce apod.). Osobní působnost Má sekundární význam. Jistou výsadou z působnosti norem je imunita. 1521 1) Absolutní (identita) hlava státu - monarcha či prezident (u nás - není prezident trestně odpovědný za jednání, kterého se dopustí v době funkčního období, ani za přestupky. Může být souzen pouze za velezradu, což je zvláštní druh ústavního deliktu), diplomatičtí zástupci (plus pošta, zavazadla) - může být vyhoštěn jako persona non grata (osoba nežádoucí). 2) Relativní poslanci - původně na ochranu proti panovníkovi, proti zvůli výkonné moci, senátoři, ústavní soudci - stejně jako poslanci a senátoři neponesou trestní odpovědnost, pokud k tomu nedá souhlas příslušný orgán. Kromě imunity existuje také exempce - vynětí z působnosti příslušných orgánů. Cizinci se řídí cizineckým režimem (zákon o pobytu cizinců na území ČR). Cizinci mají všechna práva a povinnosti bez těch, která jsou přiznána občanům státu na základě občanství. Jsou jim zaručena lidská práva. U cizinců se rozlišuje krátkodobý pobyt a dlouhodobý, nebo trvalý pobyt. Mohou zde být určitá omezení - např. v pohybu, ve vlastnictví. Časová působnost Vymezuje dobu, po kterou právní norma působí. Časová působnost se nekryje s platností normy (může


text: existovat, ale nemusí se aplikovat). Platnost začíná včleněním normy do právního řádu (publikací) a končí vyřazením, výslovnou derogací (zrušením). Derogaci může provést norma sama (dočasná platnost). Derogační klauzule je předposledním ustanovením zákona a říká, které normy se ruší. Může být generální (obecná) - ruší se všechny odporující předpisy. Toto je však nežádoucí, nepřehledné a matoucí. Druhou možností je derogační klauzule enumerativní (výčtová) - ruší se zákon ten a ten, hlava x, odstavec z. 1622 Důležitá je také lhůta - vacatio legis. Zákon je platný, ale ještě se neaplikuje. Neměla by být příliš dlouhá, krátká nebo nulová (záleží na rozsahu zákona). U mezinárodních normativních smluv nebývá ve zvyku lhůta - je nulová. Den publikace je pak dnem účinnosti normy. Nulovou lhůtu může mít i nález Ústavního soudu. Den účinnosti zákona - od kdy začíná časová působnost normy (jedná se o poslední ustanovení zákona). Může nastat situace, kdy je norma již zrušená, není platná, není součástí platného právního řádu, ale je účinná, je aplikovatelná - tzv. retroaktivita: pravá retroaktivita - mění se právní poměry (např. po zavedení školného jej zaplatí všichni, i když jsou již třeba 30 let ze školy), nepravá retroaktivita - nezasahuje do minulosti. Řešíme časový střet dvou právních norem. Např. vedle sebe působí dvě normy upravující stejnou věc. Dosavadní norma je zrušena, nová říká, že se má pro někoho aplikovat. Nevýhodou je zavedení dvojího režimu, technicky je toto negativní. Vznik právních poměrů posoudíme podle norem, které působily v té době, obsah se posuzuje v době, kdy se o nich rozhoduje. Zpětná účinnost norem by neměla existovat (zásada lex retro non agit - zákon nepůsobí nazpět). Připouští se však výjimky a to tehdy, je-li to žádoucí: když je to ve prospěch právního subjektu (zvýhodňuje ho to) - in favorem (ve prospěch), v případě závažných zločinů z hlediska mezinárodního práva (norimberský proces). zakázat) Používané principy při derogaci mlčky (zákonodárce je může např. lex superior derogat inferiori (norma vyšší právní síly ruší nižší). 1723 Soudy jsou vázány pouze zákony a prameny práva vyšší právní síly. Soud nemůže samostatně přezkoumat soulad ústavního a běžného zákona. Narazí-li na sporný případ, přeruší řízení a předá případ Ústavnímu soudu: lex specialis derogat generali (norma zvláštní ruší obecnou) - platí pro předpisy stejné právní síly, lex posterior derogat priori (norma pozdější ruší dřívější) Platnost a účinnost právní normy Platnost vyjadřuje, že při tvorbě PN byly splněny všechny náležitosti předepsané právem, to znamená, že byly vydány příslušným orgánem v mezích jeho pravomoci a kompetence, a že byly řádně vyhlášeny. Ústava, ústavní zákony, zákonná opatření, vládní nařízení a vyhlášky ministerstev se publikují ve Sbírce zákonů ČR. Některé další podzákonné prováděcí předpisy mohou být uveřejňovány ve věstnících jednotlivých ministerstev. Mezinárodní smlouvy, které ČR ratifikovala a podepsala, jsou publikovány ve Sbírce mezinárodních smluv ČR. Účinnost vyjadřuje, že každý subjekt je povinen se předpisem řídit a dodržovat jej. Datum nabytí účinnosti je zpravidla uvedeno v posledním paragrafu, článku nebo ustanovení předpisu. Za mimořádných okolností může právní předpis nabýt účinnosti dnem vyhlášení. Není-li datum nabytí účinnosti uvedeno v posledním ustanovení, nabývá právní předpis


text:
obecně patnáctým dnem od vyhlášení ve Sbírce zákonů Struktura právních norem Je trichonometrická (trojčlenná) - hypotéza (H) -> dispozice (D) -> sankce (S). HYPOTÉZA je logickou strukturou právní normy. V hypotéze najdeme podmínky, které 1824 musí nastat, aby pravidlo fungovalo a mohlo se uplatnit na jednotlivé případy (najdeme v ní adresáty norem, právní skutečnosti = okolnosti, se kterými právní normy spojují vznik, změnu nebo zánik práv a povinností, např. narození člověka, uzavření smlouvy). Jádrem normy je DISPOZICE, vlastní pravidlo chování. V dispozici nalezneme mody chování (příkaz, zákaz, dovolení) a z hlediska adresáta oprávnění a povinnost. SANKCE je újma za porušení povinnosti (je u norem zakazujících a přikazujících). Ve vztahu H->D->S se jedná o implikaci jestliže -> pak -> jinak. Někdy můžeme nalézt i čtyřčlennou strukturu: hypotéza -> dispozice, porušení dispozice -> sankce. Dělení hypotéz, dispozic a sankcí (typy strukturních elementů norem). 1) Hledisko míry obecnosti formulace právní normy: relativně abstraktní formulace H, D, S - toto je důležité pro orgány veřejné moci, pro orgány aplikující normy. Je zde také větší prostor pro uvážení soudu (tento prostor vytváří zákonodárce, normotvůrce). Prostor je tam, kde je větší možnost variability případů. Ani relativně abstraktní formulace nemůže být příliš obecná. Modernímu demokratickému právu neodpovídají neurčité sankce typu - soud potrestá dle uvážení, odnětí svobody na 2 až 40 let, relativně konkrétní formulace H, D, S - formulace hypotézy (stanovení podmínek) a dispozic je velmi konkrétní. 2) Hledisko, zda podmínky v H, D, S jsou: kumulativního (jednoznačného) charakteru - spojka a a obdobné, alternativního charakteru - spojka nebo a obdobné. 19 Zobrazit více
 TEORIE PRÁVA 3. PRÁVNÍ NORMA POJEM, STRUKTURA, KLASIFIKACE A VLASTNOSTI Mgr. Martin Kornel PRÁVNÍ NORMA Obecně závazné pravidlo chování, jehož dodržování je zabezpečeno státem (státním donucením) Představuje Více 1. ZÁKLADNÍ PRÁVNÍ POJMY
 9 Ubi societate, ibi ius. Kde je společnost, tam je i právo. Výrok ze starého Říma. 1.1 Právní vědomí 1.2 Právní akt 1.3 Normativní systémy 1.4 Právní řád 1.5 Právní systém 1.6 Charakteristika právních Více Název školy: Střední odborná škola stavební Karlovy Vary Sabinovo náměstí 16, 360 09 Karlovy Vary Autor: ING. HANA MOTYČKOVÁ Název materiálu:
 Název školy: Střední odborná škola stavební Karlovy Vary Sabinovo náměstí 16, 360 09 Karlovy Vary Autor: ING. HANA MOTYČKOVÁ Název materiálu: VY_32_INOVACE_01_ZÁKLADNÍ PRÁVNÍ POJMY I_P1-2 Číslo projektu: Více Pojmy právo seminář společenské vědy
 Pojmy právo seminář společenské vědy 1. Zákonnost 2. Základní zásady práva 3. Právní vědomí 4. Právní jistota 5. Právo 6. Objektivní a subjektivní právo 7. Právní předpisy 8. Soudní precedens 9. Normativní Více PRÁVO .... .... právní odvětví
 Otázka: Právo Předmět: Základy společenských věd Přidal(a): David Macháč Právo souhr norem stanovených a zabezpečených státem každý občan může činit, co není zákonem zakázáno a nikdy nesmí být nucen činit, Více II. legislativa zákonodárství legislativní pravomoc legislativní pravomoci nepodmíněnou podmíněnou legislativní působnost (kom- petence)
 Základy právní nauky Principy právního státu Autorem materiálu a všech jeho částí, není-li. uvedeno jinak, je Mgr. Karla Šimoníková. Dostupné z Metodického portálu www.sstrnb.cz/sablony, financovaného Více Obsah. 2. Ústavní právo... 33 2.1 Ústava České republiky... 33 2.2 Listina základních


text:
práv a svobod... 41 2.3 Veřejný ochránce práv...
 Obsah 1. Obecná teorie státu a práva......................... 13 1.1 Právo a morálka.............................. 13 1.2 Pojem státu a práva............................ 13 1.3 Právní stát................................... Více TEORIE PRÁVA 8. APLIKACE PRÁVA, AKTY APLIKACE PRÁVA. Mgr. Martin Kornel kornel@fakulta.cz
 TEORIE PRÁVA 8. APLIKACE PRÁVA, AKTY APLIKACE PRÁVA Mgr. Martin Kornel kornel@fakulta.cz APLIKACE PRÁVA Aplikací práva se rozumí kvalifikovaná forma realizace práva uskutečňovaná orgány veřejné moci, při Více Obsah. Použité zkratky O autorovi. Úvod 1 Cíle knihy 1 Používaná terminologie 5
 Použité zkratky O autorovi XI XIV Úvod 1 Cíle knihy 1 Používaná terminologie 5 KAPITOLA 1 Historický vývoj vnitrostátní závaznosti mezinárodního práva a jeho aplikace v Československu 8 1.1 Ústavní listina Více Seznam použitých zkratek... 16 Předmluva... 19
 Obsah Seznam použitých zkratek... 16 Předmluva... 19 DÍL PRVNÍ: OBECNÁ ČÁST... 21 HLAVA PRVNÍ: Pojem práva... 23 1 Pojem práva ve smyslu objektivním a subjektivním... 23 2 Třídění práva ve smyslu objektivním... Více Digitální učební materiál
 Digitální učební materiál Číslo projektu Označení materiálu Název školy Autor Tematická oblast Ročník Anotace Metodický pokyn Zhotoveno CZ.1.07/1.5.00/34.0061 VY_32_INOVACE_F.3.14 Integrovaná střední škola Více Název školy: Střední odborná škola stavební Karlovy Vary Sabinovo náměstí 16, 360 09 Karlovy Vary
 Název školy: Střední odborná škola stavební Karlovy Vary Sabinovo náměstí 16, 360 09 Karlovy Vary Autor: ING. HANA MOTYČKOVÁ Název materiálu: VY_32_INOVACE_02_ZÁKLADNÍ PRÁVNÍ POJMY II_P1-2 Číslo projektu: Více ZÁKLADY OBČANSKÉHO PRÁVA. JUDr. et Mgr. Barbora Vlachová 23662@mail.bivs.cz
 ZÁKLADY OBČANSKÉHO PRÁVA JUDr. et Mgr. Barbora Vlachová 23662@mail.bivs.cz OSNOVA PŘEDMĚTU Pojem a předmět úpravy občanského a soukromého práva, vztah k ostatním oborům. Právo veřejné a soukromé. Prameny Více Stát právo vytváří na základě společenských vztahů právo tyto vztahy upevňuje
 Osnova kurzu Vstupní vzdělávání následné 00. Úvodní kapitola 01. Informace o kurzu 02. Informace ke studiu 01. Organizace a činnosti veřejné správy 01. Pojem veřejná správa 02. Vymezení veřejné správy Více inovovaný výukový materiál se bude žákům prezentovat pomocí IT techniky (PC, vizualizér, dataprojektor), tím bude zajištěno zkvalitnění výuky
 Název školy: Střední odborné učiliště, Domažlice, Prokopa Velikého 640 Číslo projektu: CZ.1.07/1.5.00/34.0639 Název materiálu:vy_32_inovace_03.08 Téma sady: Základní právní pojmy 1 Ročník: 1.-4. ročník Více KYBERNETICKÁ KRIMINALITA ÚSTAVNÍ ZÁKLADY KYBERNETICKÉ KRIMINALITY
 KYBERNETICKÁ KRIMINALITA ÚSTAVNÍ ZÁKLADY KYBERNETICKÉ KRIMINALITY MGR. RADIM VIČAR UNIVERZITA OBRANY, FAKULTA EKONOMIKY A MANAGEMENTU radim.vicar@unob.cz Operační program Vzdělávání pro konkurenceschopnost Více OBČANSKÉ PRÁVO 1. část
 OBČANSKÉ PRÁVO 1. část Mgr. Ing. Šárka Dytková Střední škola, Havířov-Šumbark, Sýkorova 1/613, příspěvková organizace Tento výukový materiál byl zpracován v rámci akce EU peníze středním školám - OP VK Více TEORIE PRÁVA 10. PRÁVNÍ STÁT, ZÁKONNOST A ÚSTAVNOST. Mgr. Martin Kornel kornel@fakulta.cz
 TEORIE PRÁVA 10. PRÁVNÍ STÁT, ZÁKONNOST A ÚSTAVNOST Mgr. Martin Kornel kornel@fakulta.cz STÁT Max Weber: lidské společenství, které si na určitém území nárokuje pro sebe monopol legitimního násilí Stát Více 1. Postavení právních předpisů obcí a jejich. předpisů krajů a jejich druhy. druhy
 1. Postavení právních 1. Postavení právních předpisů obcí a jejich předpisů krajů a jejich druhy druhy 1.1. Vymezení právních předpisů obcí 1.1. Vymezení právních předpisů krajů Právní předpis obce definuje Více OBSAH DÍL ČTVRTÝ: RODINNÉ PRÁVO


text:
DÍL ČTVRTÝ: RODINNÉ PRÁVO... 11 Hlava třicátá: Rodinné právo... 13 1 Rodinné právo v České republice... 13 A. Pojem a předmět rodinného práva... 13 B. Systém rodinného práva; jeho místo v systému českého Více patriarchální - stát vzniklý z rodiny, jejím postupným rozšiřováním
 Otázka: Stát Předmět: Základy společenských věd Přidal(a): Andrea Robotková stát = organizované společenství lidí, trvale žijících na určitém ohraničeném území - z latinského stato - status, řád - první Více Právo Evropské unie 2. Prezentace 1 2015
 Právo Evropské unie 2 Prezentace 1 2015 ES a EU Evropská společenství původně tři Společenství 1951 ESUO (fungovalo v období 1952 2002) 1957 EHS, ESAE (EHS od roku 1992 jen ES) Od vzniku ES si tato postupně Více OKRUHY KE STÁTNÍ ZÁVĚREČNÉ ZKOUŠCE 2007 PRÁVO. platí pro obory: RPB, PSP (tj. tříleté, bakalářské), RP (pětileté) Teorie práva, ústavní právo
 OKRUHY KE STÁTNÍ ZÁVĚREČNÉ ZKOUŠCE 2007 PRÁVO platí pro obory: RPB, PSP (tj. tříleté, bakalářské), RP (pětileté) Teorie práva, ústavní právo 1. Základní právní pojmy právo, právní systém, právní řád, právní Více Systém certifikace a vzdělávání účetních v ČR
 PRÁVO (zkouška číslo 2) Cíl předmětu Získat základní informace o obsahu a rozsahu právního systému České republiky a oborech práva, které účetní při výkonu své praxe potřebuje s přihlédnutím k aktuálním Více Název školy: Střední odborné učiliště, Domažlice, Prokopa Velikého 640
 Název školy: Střední odborné učiliště, Domažlice, Prokopa Velikého 640 Číslo projektu: CZ.1.07/1.5.00/34.0639 Název materiálu:vy_32_inovace_03.09 Téma sady: Základní právní pojmy 2 Ročník: 1.-4. ročník Více Závěr č. 85 ze zasedání poradního sboru ministra vnitra ke správnímu řádu ze dne 14. 12. 2009. Okruh účastníků v řízení o přezkoumání územního plánu
 MINISTERSTVO VNITRA Poradní sbor ministra vnitra ke správnímu řádu Závěr č. 85 ze zasedání poradního sboru ministra vnitra ke správnímu řádu ze dne 14. 12. 2009 Okruh účastníků v řízení o přezkoumání územního Více PŘEHLED NÁVRHŮ ÚSTAVNÍCH ZÁKONŮ OD ROKU 1993 DO SOUČASNOSTI. JUDr. Jindřiška Syllová, CSc. Ing. Soňa Šteigerová, Lucia Vaculová, Mgr.
 PŘEHLED NÁVRHŮ ÚSTAVNÍCH ZÁKONŮ OD ROKU 1993 DO SOUČASNOSTI JUDr. Jindřiška Syllová, CSc. Ing. Soňa Šteigerová, Lucia Vaculová, Mgr. Robert Vyklický Studie č. 1.180 srpen 2013 PI 1.180 2 Obsah: 1. VOLEBNÍ Více ÚSTAVNÍ PRÁVO. Vláda a jiné orgány výkonné moci. Mgr. Petr Čechák, Ph.D. petr.cechak@mail.vsfs.cz
 ÚSTAVNÍ PRÁVO Mgr. Petr Čechák, Ph.D. petr.cechak@mail.vsfs.cz Vláda České republiky (čl. 67 80 Ústavy) vrcholný orgán výkonné moci (pluralita těchto orgánů) Parlamentní forma vlády - členové vlády mohou Více ČÁST PRVNÍ OBECNÁ USTANOVENÍ
 OBSAH Seznam autorů............................................ XIII Autoři a recenzenti jednotlivých ustanovení...................... XV Seznam zkratek......................................... XXXII Cizojazyčný Více ING. ZUZANA EKRTOVÁ Zpracováno dne: 9. 1. 2013
 Označení materiálu: VY_32_INOVACE_EKRZU_EKONOMIKA2_18 Název materiálu: PODNIKÁNÍ V TRŽNÍ EKONOMICE Tematická oblast: Ekonomika, 2. ročník Anotace: Prezentace vysvětluje žákům právní východiska a podstatu Více Vypracované okruhy zkušebních otázek z předmětu "právní normy v muzejnictví"
 Vypracované okruhy zkušebních otázek z předmětu "právní normy v muzejnictví" Obecná část Úvod Právní předpisy: Ústavní zákon č. 1/1993 Sb., Ústava České republiky. Usnesení č. 2/1993 Sb. předsednictva Více PRÁVO A JEHO VÝZNAM. Lidé žijí ve společnosti a vstupují do nesčetných vzájemných vztahů. Tyto


text:
vztahy musí být podřízeny určitým pravidlům.
 PRÁVO A JEHO VÝZNAM Lidé žijí ve společnosti a vstupují do nesčetných vzájemných vztahů. Tyto vztahy musí být podřízeny určitým pravidlům. Tyto normy většina lidí dodržuje dobrovolně z vlastního přesvědčení Více Kamila Jordanova, BIVŠ Praha a.s. právní administrativa v podnikatelské sféře Duben 2010
 Kamila Jordanova, BIVŠ Praha a.s. právní administrativa v podnikatelské sféře Duben 2010 AGENTURNÍ ZAMĚSTNÁVÁNÍ V ČESKÉ REPUBLICE Osnova práce: Obecná charakteristika pracovního práva Vymezení pojmu, právní Více ÚSTAVNÍ PRÁVO. Ochrana základních práv a svobod. JUDr. Petr Čechák, Ph.D. Petr.Cechak@mail.vsfs.cz
 ÚSTAVNÍ PRÁVO JUDr. Petr Čechák, Ph.D. Petr.Cechak@mail.vsfs.cz Základní ideové zdroje nutnost ochrany vyplývá z podstaty demokratického státu Listina základních práv a svobod liberalistická a individualistická Více Správní akty Pojem správního aktu V české nauce pojem správní akt chápán dvěma způsoby 1) v širším slova smyslu: : označení pro veškeré mocenské právně závazné akty vydávané na základě zákona orgány veřejné Více Mgr. Daniella Sarah Chocholová
 Mgr. Daniella Sarah Chocholová Sankce v ÚP v pozitivním slova smyslu potvrzení, schválení aktu či jednání př. ústavní monarchie, kde monarcha sankcionuje parlamentem přijaté zákony podmínka platnosti př. Více ÚSTAVA ČESKÉ REPUBLIKY
 Výkonná moc v ČR pátek 11. listopadu 2011 výkonná dle Ústavy ČR Prezident republiky (čl. 54 66 Úst.) Vláda (čl. 67 78 Úst.) Ministerstva (čl. 79) Správní úřady (čl. 79) Státní zastupitelství (čl. 80) Prezident Více Nový zákon o mezinárodním právu soukromém
 Nový zákon o mezinárodním právu soukromém Tato publikace je financována z Evropského sociálního fondu prostřednictvím Operačního programu Lidské zdroje a zaměstnanost a ze státního rozpočtu ČR. Nové soukromé Více Č. 10. N á l e z. Ústavního soudu České a Slovenské Federativní Republiky (pléna) ze dne 17. září 1992 sp. zn. Pl. ÚS 72/92
 Č. 10 Ze skutečnosti, že zákonem na nějž odkazuje 242 zák. práce ( zák. č. 65/ 65 Sb. ) ve znění zák. 231/92 Sb., kterým se mění a doplňuje zákoník práce a zákon o zaměstnanosti může být i zákon národní Více 7. POJMOVÉ ZNAKY PRÁVNÍHO
 TEORIE PRÁVA 7. POJMOVÉ ZNAKY PRÁVNÍHO VZTAHU Mgr. Martin Kornel kornel@fakulta.cz PRÁVNÍ VZTAH Právní vztah je společenský vztah mezi nejméně dvěma konkrétně určenými právními subjekty, upravený právními Více Gymnázium a Střední odborná škola, Rokycany, Mládežníků 1115
 Gymnázium a Střední odborná škola, Rokycany, Mládežníků 1115 Číslo projektu: CZ.1.07/1.5.00/34.0410 Číslo šablony: Název materiálu: Ročník: Identifikace materiálu: Jméno autora: Předmět: Tématický celek: Více Základy práva. Metodický list číslo I. důležité pro studium a orientaci v právu. Zejména definovat pojem právo a objasnit postavení
 Metodické listy pro kombinované studium předmětu Základy práva Metodický list číslo I. Název tématického celku: Právo, právní normy, prameny práva Základním cílem tohoto tematického celku je vysvětlit Více Metodický list pro kombinovaného studia předmětu RODINNÉ PRÁVO. I. soustředění
 Metodický list pro kombinovaného studia předmětu RODINNÉ PRÁVO I. soustředění Název tématického celku: ÚVOD DO RODINNÉHO PRÁVA, PROBLEMATIKA UZAVÍRÁNÍ MANŽELSTVÍ A JEHO ZÁNIKU Předmětem prvního soustředění Více Metodické listy pro kombinované studium předmětu Ústavní systémy evropských států
 Metodické listy pro kombinované studium předmětu Ústavní systémy evropských států Metodický list č. 1 Název tématického celku: ÚSTAVNÍ SYSTÉMY OBECNĚ