text: dopad (např. výše úplatku, ušlý zisk pro město nebo výše ztráty, zisk pro uplácejícího apod.) a nepřímý nemateriální dopad s vlivem na kvalitu života v Praze a potřeby občanů apod. (např. společenská nebezpečnost, reputační riziko, újma nemateriálního typu jako dopady na životní prostředí apod.). Pravděpodobnost i dopad byly hodnoceny v pětibodových kvalitativních škálách. Hodnota 1 představuje velmi malý dopad (respektive velmi malou pravděpodobnost), hodnota 5 velmi velký dopad (respektive velmi velkou pravděpodobnost). Významnost (V) rizika je součin jeho pravděpodobnosti (P) a dopadu (D) podle vzorce V = P * D. Významnost rizika se tedy může pohybovat v rozmezí hodnot 1 (součin minimálních hodnot pravděpodobnosti a dopadu, 1 * 1 = 1) až 25 (součin maximálních hodnot pravděpodobnosti a dopadu, 5 * 5 = 25). Strana 2425 5.2 Výsledná mapa korupčních rizik Celkově lze pracovní setkání k hodnocení korupčních rizik vyhodnotit tak, že většina korupčních rizik na Magistrátu je řediteli odborů vnímána jako málo pravděpodobná. Navíc je významnost (a zároveň pravděpodobnost a dopad) jednotlivých rizik jednotlivými řediteli odborů vnímána velmi odlišně (viz porovnání výsledků obou workshopů). Jak vyplynulo z pracovních setkání k hodnocení korupčních rizik, v seznamu korupčních rizik účastníci pracovních setkání postrádali riziko politického ovlivňování úředníků (zaměstnanců) Magistrátu a celý projekt (zaměřený na korupční rizika na Magistrátu) by měl být zaměřen také na volené orgány Mapa korupčních rizik Samotná mapa korupčních rizik zobrazuje na grafu (s osami pravděpodobnost a dopad ) korupční rizika identifikovaná v průběhu projektu. Rizika jsou seřazena podle své významnosti, která je výsledkem hodnocení jednotlivých korupčních rizik řediteli odborů Magistrátu na pracovních setkáních. Jak vyplývá z mapy korupčních rizik, všechna korupční rizika byla hodnocena obdobným způsobem. Maximální možná hodnota významnosti byla 25. Rozdíl mezi nejméně významným rizikem ( Neodůvodněná výpověď z nájmu a Prodej majetku města bez soutěže nebo mimo pořadí ) s hodnotou významnosti 3,2 a nejvýznamnějším rizikem ( Únik informací nebo jejich neoprávněné poskytnutí. ) s hodnotou významnosti 7,7 tak není výrazný. Obecně účastníci workshopů k hodnocení rizik hodnotili u korupčních rizik vyššími hodnotami spíše dopad rizik než jejich pravděpodobnost. Jak vyplývá z tabulek na stranách 27 a 28, tak na pětibodové hodnotící stupnici bylo riziko s nejvyšší pravděpodobností ( Ovlivnění výše sankce. ) hodnoceno v průměru hodnotou 2,5, což znamená malou až střední pravděpodobnost. Riziko s nejvyšším dopadem ( Nevýhodné podmínky uzavírané smlouvy. ) bylo v průměru hodnoceno hodnotou 3,5, což znamená střední až velký dopad. V níže uvedených tabulkách 4 6 je seřazeno pět nejvýznamnějších rizik, pět rizik s největší pravděpodobností a pět rizik s nejvyšším dopadem. U těchto rizik uvádíme vždy oblast rizika, jeho název, hodnotu pravděpodobnosti P, dopadu D a významnosti V = P * D. Pokud nějaké riziko dosáhlo stejné hodnoty významnosti (respektive pravděpodobnosti nebo dopadu) jako v pořadí páté riziko, uvádíme jej v tabulce také. Úplný seznam korupčních rizik včetně jejich průměrného hodnocení z hlediska dopadu, pravděpodobnosti a výsledné významnosti je uveden v příloze 7.1. Jak jsme již uvedli, k hodnocení korupčních rizik proběhla dvě samostatná pracovní setkání. Sloučením výsledků jsme pak získali výslednou mapu korupčních rizik. Sloučení výsledku


text:
proběhlo tak, že byly u každého rizika sečteny hodnoty hlasování všech účastníků pracovních setkání a tyto hodnoty byly následně vyděleny celkovým počtem účastníků obou pracovních setkání. Tak jsme získali průměrnou hodnotu pravděpodobnosti, dopadu a významnosti každého rizika. Strana 2526 Tabulka 5: Mapa korupčních rizik Číslo rizika Název rizika Číslo rizika Název rizika 1 Ovlivnění předmětu podpory (podporované oblasti). 17 Prodej majetku města bez soutěže nebo mimo pořadí. 2 Ovlivnění rozhodnutí o udělení grantu nebo dotace. 18 Prodej majetku města za nevýhodných podmínek. 3 Ovlivnění hodnocení žádosti o grant nebo dotaci. 19 Prodej majetku města v rozporu se zájmy města a jeho obyvatel. 4 Ovlivnění výsledku kontroly grantu nebo dotace. 20 Přednostní vyřízení (správního) úkonu. 5 Přizpůsobení obsahu zadávací dokumentace ("ušití na míru"). 21 Ovlivnění rozhodnutí v rámci (správního) úkonu. 6 Neoprávněné poskytnutí informací některým uchazečům. 22 Ovlivnění výše sankce. 7 Veřejná zakázka bez výběrového řízení. 23 Ovlivnění rozhodnutí o pozastavení činnosti / odejmutí povolení k vykonávání činnosti. 8 Rozdělení veřejné zakázky. 24 Úmyslné promlčení přestupku. 9 Ovlivnění hodnotící komise. 25 Ovlivnění rozhodnutí zkreslením podkladů pro odpovědný orgán. 10 Výběr nabídky v rozporu s doporučením hodnotící komise. 26 Ovlivnění výsledku správního řízení druhého stupně. 11 Neoprávněná změna plnění veřejné zakázky. 27 Nevýhodné podmínky uzavírané smlouvy. 12 Neoprávněná správa pohledávek. 28 Neoprávněná změna nebo neplnění podmínek smlouvy. 13 Pronájem majetku města bez soutěže nebo mimo pořadí. 29 Únik informací nebo jejich neoprávněné poskytnutí. 14 Pronájem majetku města za (pro město) nevýhodných podmínek. 30 Ovlivnění plánu kontrol. 15 Neodůvodněná výpověď z nájmu. 31 Ovlivnění výsledku kontroly. 16 Pronájem majetku města neurčeného k pronájmu. Strana 26 Zobrazit více
 PŘÍLOHA 1 PROTIKORUPČNÍ STRATEGIE. Mapa korupčních rizik. 1.Výsledná mapa korupčních rizik
 PROTIKORUPČNÍ STRATEGIE PŘÍLOHA 1 Mapa korupčních rizik 1.Výsledná mapa korupčních rizik Tato příloha je výtahem ze Závěrečné zprávy projektu Mapa korupčních rizik, která byla odevzdána zpracovatelem dne Více PROTIKORUPČNÍ STRATEGIE HLAVNÍHO MĚSTA PRAHY 2011-2014. Tisková konference 8. listopadu 2011
 Protikorupční politika Jihomoravského kraje (aktivity Jihomoravského kraje v oblasti boje s korupcí) 19. Národní konference kvality ČR, 19. 21. 2. 2013, Brno Mgr. Hana Bočková, Ing. Jarmila Beránková, Více Projekt Metodika přípravy veřejných strategií. Akční plán aktivit v oblasti strategické práce na rok 2013
 Projekt Metodika přípravy veřejných strategií Akční plán aktivit v oblasti strategické práce na rok 2013 Listopad 2012 Obsah Obsah... 2 1. Kontext vzniku akčního plánu... 3 2. Přehled aktivit... 4 3. Akční Více I. ÚVODNÍ USTANOVENÍ. Čl. 1 Předmět úpravy
 P O K Y N Ř E D I T E L E Z E M S K É H O A R C H I V U V O P A V Ě č. 2 / 2011, revize 2015 Interní protikorupční program Zemského archivu v Opavě Tento pokyn se vydává na základě pokynu ministra vnitra Více Mapa korupčních rizik v ČGS
 Příloha k Internímu protikorupčnímu programu Riziková činnost 1. Rozhodovací pravomoci Popis korupčního rizika Mapa korupčních rizik v Pravděpodobnost výskytu (P) 1 Dopad (D) Vyhodnocení rizika V = P x Více egovernment jako cesta k transparentní veřejné správě Markéta Reedová náměstkyně

type: other


text:
primátora hl. m. Prahy
 Interní protikorupční program Státního fondu životního prostředí ČR (IPP SFŽP ČR) Obsah Úvod... 2 1. Vytváření a posilování protikorupčního klimatu... 2 1.1. Propagace protikorupčního postoje vedoucími Více Vyhodnocení Rezortního interního protikorupčního programu Ministerstva životního prostředí (RIPP MŽP) za rok 2014
 Správa Krkonošského národního parku Interní protikorupční program Správy Krkonošského národního parku (IPP Správy KRNAP) Stránka 1 z 9 Obsah: Úvod... 3 1. Vytváření a posilování protikorupčního klimatu... Více Interní protikorupční program Státní Léčebné Lázně Janské Lázně, s.p.
 Metodické pokyny Evidenční označení: MP.49 INTERNÍ PROTIKORUPČNÍ PROGRAM Vydání: 1. Revize: 0. Datum vydání: Účinnost od: 22. 04. 2014 Dokument je majetkem Správy úložišť radioaktivních odpadů. Jakékoli Více Protikorupční strategie. Olomouckého kraje
 Protikorupční strategie Olomouckého kraje Hodnocení k 31. 12. 2015 HODNOCENÍ PROTIKORUPČNÍ STRATEGIE Olomouckého kraje k 31. 12. 2015 S Protikorupční strategií Olomouckého kraje byla veřejnost seznámena Více Vstupní analýza absorpční kapacity OPTP. pro programové období 2014 2020
 Manažerské shrnutí 1 Výstup zpracovaný k datu: 10. 2. 2014, aktualizace k 7.5. 2014 Zpráva zpracována pro: Ministerstvo pro místní rozvoj ČR Staroměstské náměstí 6 110 15 Praha 1 Dodavatel: HOPE-E.S., Více Ministerstvo financí Centrální harmonizační jednotka pro finanční kontrolu Josef Svoboda ředitel
 Ministerstvo financí Centrální harmonizační jednotka pro finanční kontrolu Josef Svoboda ředitel Letenská 15, Praha 1 - Malá Strana, 118 10 Sekretariát tel.: 25704 2381 P o k y n pro výkon finanční kontroly Více MĚSTSKÁ ČÁST PRAHA 3 Zastupitelstvo městské části U S N E S E N Í. č. 393 ze dne 18.06.2013. Akční plán pro rok 2013 Strategického plánu MČ Praha 3
 č.j.: 416/2013 MĚSTSKÁ ČÁST PRAHA 3 Zastupitelstvo městské části U S N E S E N Í č. 393 ze dne 18.06.2013 Akční plán pro rok 2013 Strategického plánu MČ Praha 3 Zastupitelstvo městské části I. b e r e Více Zpráva o výsledcích finančních kontrol za Liberecký kraj za rok 2004
 Zpráva o výsledcích finančních kontrol za Liberecký kraj za rok 2004 Liberecký kraj jako orgán veřejné správy předkládá v souladu s ustanovením 22 zákona č. 320/2001 Sb., o finanční kontrole ve veřejné Více STANOVENÍ RIZIKOVÝCH OBLASTÍ
 PSYCHIATRICKÁ NEMOCNICE BRNO Húskova 2, 618 32 Brno STANOVENÍ RIZIKOVÝCH OBLASTÍ Tabulka stupnice hodnocení rizik a významnosti vlivu rizika PRAVDĚPODOBNOST VÝSKYTU RIZIKA (P) VÝZNAMNOST VLIVU RIZIKA (V) Více KONTROLNÍ ŘÁD OBCE BRLOH
 KONTROLNÍ ŘÁD OBCE BRLOH I. Obecná část Finanční kontrola, vykonávaná podle zákona č. 320/2001 Sb., o finanční kontrole ve veřejné správě, ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon o finanční kontrole) Více Interní protikorupční program
 Interní protikorupční program 1 Obsah 1. Shrnutí... 3 2. Vytváření a posilování protikorupčního klimatu... 3 3. Transparentnost... 6 4. Postupy při podezření na korupci... 7 5. Vyhodnocování IPP_PT... Více ZABEZPEČENÍ PROTIKORUPČNÍCH OPATŘENÍ VE FNKV, VYTVÁŘENÍ A POSILOVÁNÍ PROTIKORUPČNÍHO PROSTŘEDÍ VE FNKV
 ZABEZPEČENÍ PROTIKORUPČNÍCH OPATŘENÍ VE FNKV, VYTVÁŘENÍ A POSILOVÁNÍ PROTIKORUPČNÍHO PROSTŘEDÍ VE FNKV Hlavní nástroje pro budování a udržování protikorupčního prostředí ve FNKV Hlavními nástroji pro budování Více prezentace výsledků auditu Milan ZOLICH
 Nastavení systému řídící kontroly ve smyslu ustanovení části čtvrté hlavy II zákona č. 320/2001 Sb.,


text:
o finanční kontrole ve veřejné správě a o změně některých zákonů (zákon o finanční kontrole), v platném Více VÝZKUMNÝ ÚSTAV ŽIVOČIŠNÉ VÝROBY, v.v.i. Přátelství 815, Praha Uhříněves. SMĚRNICE č. S-1/2016. Předmět: INTERNÍ PROTIKORUPČNÍ PROGRAM
 VÝZKUMNÝ ÚSTAV ŽIVOČIŠNÉ VÝROBY, v.v.i. Přátelství 815, 104 00 Praha Uhříněves SMĚRNICE č. S-1/2016 Předmět: INTERNÍ PROTIKORUPČNÍ PROGRAM Účinnost: od 20.6.2016 I. ÚVOD Interní protikorupční program VÚŽV, Více SYSTÉM FINANČNÍ KONTROLY OBCE
 SYSTÉM FINANČNÍ KONTROLY OBCE Obec: Brnířov Adresa: Brnířov 41, 345 06 Kdyně Identifikační číslo obce: 00572608 1) Předmět úpravy a právní rámec Tento vnitřní předpis vymezuje v souladu se zákonem č. 320/2001 Více veřejném sektoru a jejich zavádění do praxe
 Prvky protikorupčních strategií ve veřejném sektoru a jejich zavádění do praxe Forenzní služby KPMG 5. září 2013 Cíle přednášky Představit vám sebe a KPMG Představit téma protikorupčních strategií Přiblížit Více Fakultní nemocnice Hradec Králové. Interní protikorupční program
 Fakultní nemocnice Hradec Králové Interní protikorupční program Hradec Králové 29.9.2014 Vypracoval: Ing. Jaroslav Jakl referát finanční kontroly a interního auditu Schválil: prof. MUDr. Roman Prymula, Více Interní protikorupční program CENIA, české informační agentury životního prostředí
 Příloha k ROZ 7-2015, č.j. 2747/CEN/15 Interní protikorupční program CENIA, české informační agentury životního prostředí Obsah: srpen 2015 Úvod... 1 1. Vytváření a posilování protikorupčního klimatu... Více Co je riziko? Řízení rizik v MHMP
 Co je riziko? Hrozba, že při zajišťování činností nastane určitá událost, jednání nebo stav s následnými nežádoucími dopady na plnění stanovených povinností, úkolů a schválených záměrů a cílů SPÚ. Je definováno Více MAPA KORUPČNÍCH RIZIK SFŽP ČR
 Ředitel Poř. č. Riziková činnost Název / popis rizika Opatření ke snížení rizika Pravděpodobnost výskytu rizika Dopad rizika Míra rizika 1 Rozhodovací pravomoci Snaha o prosazení určitého (osobního, skupinového) Více ZPRÁVA O STAVU PROTIKORUPČNÍHO PROSTŘEDÍ SPRÁVY ZÁKLADNÍCH REGISTRŮ
 Na Vápence 14 130 00 Praha 3 Praha 30. srpna 2015 ZPRÁVA O STAVU PROTIKORUPČNÍHO PROSTŘEDÍ SPRÁVY ZÁKLADNÍCH REGISTRŮ Předkládá Ing. Michal PEŠEK vedoucí služebního úřadu ředitel Správy základních registrů Více VNITŘNÍ SMĚRNICE č. SM-020/2014
 Psychiatrická nemocnice Marianny Oranžské Ves Bílá Voda 1, 790 69 Bílá Voda INTERNÍ PROTIKORUPČNÍ PROGRAM PNMO VNITŘNÍ SMĚRNICE č. SM-020/2014 Zpracoval: Bc. Zbyněk Hanzl, Zdeňka Jurićová, DiS. Odborný Více Představení projektu Metodika
 Představení projektu Metodika přípravy veřejných strategií Strategické plánování a řízení v obcích metody, zkušenosti, spolupráce Tematická sekce Národní sítě Zdravých měst Praha, 10. května 2012 Obsah Více Rámcový rezortní interní protikorupční program
 III. Rámcový rezortní interní protikorupční program Ministerstvům a dalším ústředním správním úřadům je předkládána osnova představující minimální rámec rezortního interního protikorupčního programu. Její Více OBEC BLATNICE. Vnitřní směrnice č.2/2015. Směrnice k finanční kontrole. Obsah směrnice
 OBEC BLATNICE Vnitřní směrnice č.2/2015 Směrnice k finanční kontrole Obec: Blatnice Adresa: Blatnice 132, 675 51 Jaroměřice n. Rok Směrnici zpracoval: Soňa Málová Datum zpracování: 24.4.2015 Směrnici schválil: Více S M Ě R N I C E STANOVUJÍCÍ INTERNÍ PROTIKORUPČNÍ PROGRAM VÝZKUMNÉHO ÚSTAVU MELIORACÍ A OCHRANY PŮDY, V.V.I.
 Výzkumný ústav meliorací a ochrany půdy, v.v.i. S M Ě R N I C E STANOVUJÍCÍ INTERNÍ PROTIKORUPČNÍ PROGRAM VÝZKUMNÉHO ÚSTAVU MELIORACÍ A OCHRANY PŮDY, V.V.I. Strana 1 Tato směrnice stanovuje


text:
program (dále Více MAPA KORUPČNÍCH RIZIK SFŽP
 Ředitel Poř. č. Riziková činnost Název / popis Opatření ke snížení Pravděpodobnost výskytu Dopad Míra 1 Rozhodovací pravomoci 2 Pracovní setkání se soukromou a státní sférou 3 Zadávání odborných posudků Více MAPA KORUPČNÍCH RIZIK CENIA, české informační agentury životního prostředí (stav k datu 1. 8. 2015)
 MAPA KORUPČNÍCH RIZIK české informační agentury životního prostředí (stav k datu 1. 8. 2015) Úsek vnitřních služeb (50) j.: 2747/CEN/15 1 Kontrolní činnost 2 Kontrolní činnost 3 Kontrolní činnost Riziková Více Směrnice č. 2/2014 INTERNÍ PROTIKORUPČNÍ PROGRAM DRÁŽNÍHO ÚŘADU. *crdux007p1zx* Drážní úřad Wilsonova 300/8 121 06 Praha 2 - Vinohrady
 Drážní úřad Wilsonova 300/8 121 06 Praha 2 - Vinohrady *crdux007p1zx* CRDUX007P1ZX Č. j.: DUCR-55931/14/Mj Směrnice č. 2/2014 INTERNÍ PROTIKORUPČNÍ PROGRAM DRÁŽNÍHO ÚŘADU Rozdělovník: Ř, 1M, 1N, 1L, 1VKŘ, Více Struktura Pre-auditní zprávy
 Příloha č. 1 k Smlouvě o Pre-auditu: Struktura Pre-auditní zprávy 1. Manažerské shrnutí Manažerské shrnutí poskytuje nejdůležitější informace vyplývající z Pre-auditní zprávy. 2. Prohlášení o účelu a cílů Více WORKSHOP = DÍLNA. Prostor, kde se něco dělá, místo, kde živí lidé vytvářejí nějaké nové hodnoty
 WORKSHOP = DÍLNA Prostor, kde se něco dělá, místo, kde živí lidé vytvářejí nějaké nové hodnoty 1 Následná veřejnosprávní kontrola, nahrazující funkci interního auditu Odbor interního auditu a kontroly Více Příkaz ředitele č. 3/2014
 Ředitel Institutu pro kriminologii a sociální prevenci V Praze dne 9.6.2014 Příkaz ředitele č. 3/2014 kterým se vydává Interní protikorupční program Institutu pro kriminologii a sociální prevenci Na základě Více II. VNITŘNÍ KONTROLNÍ SYSTÉM
 Vnitřní směrnice obce Ctiboř č. 9 k finanční kontrole podle zákona č. 320/2001 Sb., o finanční kontrole ve veřejné správě, ve znění pozdějších předpisů I. OBECNÁ ČÁST Finanční kontrola se vykonává podle Více Interní protikorupční program Státního oblastního archivu v Plzni
 Státní oblastní archiv v Plzni Sedláčkova 44 306 12 Plzeň Č. j.: SOAP/006-0573/2015 Interní protikorupční program Státního oblastního archivu v Plzni 1 Úvod V prostředí veřejné správy České republiky je Více Interní protikorupční program Správy NP Šumava
 Evid. číslo: D 26 Č. j.: NPS 02725/2016 Strana: 1 z 12 šablona F 01/S01 c) Interní protikorupční program Správy NP Šumava Datum: Zpracoval: Funkce: Podpis: 6. 4. 2016 Ing. Karel Malík, Ph.D. Vedoucí útvaru Více CZ.1.04/4.1.00/62.00011
 Informace o projektu Koordinační centrum pro zavádění e-gov v územní veřejné správě registrační číslo projektu CZ.1.04/4.1.00/62.00011 k 31. prosinci 2014 Stručný popis projektu Projekt byl zaměřen na Více MAPA KORUPČNÍCH RIZIK OBLASTI NAKLÁDÁNÍ S MOVITÝM A NEMOVITÝM MAJETKEM MĚSTA ČERNOŠICE
 MAPA KORUPČNÍCH RIZIK OBLASTI NAKLÁDÁNÍ S MOVITÝM A NEMOVITÝM MAJETKEM MĚSTA ČERNOŠICE Zpracoval: Ing. Hana Šišláková Ing. Štěpán Rattay 1 Obsah: SOUHRN HLAVNÍCH ZJIŠTĚNÍ... 3 Seznam analyzovaných rizik Více Psychiatrická nemocnice Marianny Oranžské
 Psychiatrická nemocnice Marianny Oranžské HODNOCENÍ KORUPČNÍCH RIZIK K 30.9.2014 Zpracováno na základě příkazu ministra zdravotnictví č. 25/2014 ze dne 10.6.2014. Je součástí vnitřní směrnice Psychiatrické Více OBECNÍ ÚŘAD Bříza. I. Úvodní ustanovení Finanční kontrola je součástí finančního řízení zabezpečující hospodaření s veřejnými prostředky.
 OBECNÍ ÚŘAD Bříza SMĚRNICE Č 2/2015 O ZABEZPEČENÍ ZÁKONA PRO VÝKON KONTROLY č. 320/2001 Sb. O FINANČNÍ KONTROLE a Manuál


text:
provádění kontrol k programu průběžných a následných kontrol Obec: Bříza Adresa: Více Rada statutárního města Chomutova
 SMĚRNICE RSMCH Platnost od: 1.5.2013 Číslo: 038/03-13 Autor dokumentu: Správce dokumentu: Rada statutárního města Chomutova Odbor interní audit - právní úsek Název dokumentu: Pravidla pro periodické práce Více Příloha č. 4 ANALÝZA RIZIK BŘEZEN 2016
 Příloha č. 4 ANALÝZA RIZIK BŘEZEN 2016 Analýza rizik obsahuje jednoznačnou identifikaci a hodnocení finančních, organizačních, právních a věcných rizik ohrožujících realizaci SCLLD, z. s. 2014-2020 s uvedením Více Pravidla Rady kraje Vysočina pro zadávání veřejných zakázek v podmínkách kraje Vysočina a příspěvkových organizací zřizovaných krajem Vysočina
 Rada kraje Vysočina Pravidla Rady kraje Vysočina pro zadávání veřejných zakázek v podmínkách kraje Vysočina a příspěvkových organizací zřizovaných krajem Vysočina ze dne 27. 6. 2006 č. 7/06 Čl. 1 Předmět Více MAPA KORUPČNÍCH RIZIK SPRÁVY KRNAP
 MAPA KORUPČNÍCH RIZIK SPRÁVY Interní auditor Poř. č. Riziková činnost 1 Auditní a kontrolní činnost Název/popis rizika - zatajování zjištěných hrubých porušování právních předpisů, - zatajování zjištěných Více Podmínky pro naplňování principů 3E při přípravě a zadávání veřejných zakázek v ČR
 Nová etapa v zadávání veřejných zakázek revoluce v roce 2016, aneb taky co nového v elektronizaci přezkumu a auditu Podmínky pro naplňování principů 3E při přípravě a zadávání veřejných zakázek v ČR Martin Více Vnitřní směrnice č. KONTROLNÍ ŘÁD OBCE ŽERNOV
 Vnitřní směrnice č. KONTROLNÍ ŘÁD OBCE ŽERNOV Podle zákona č. 320/2001 Sb., o finanční kontrole ve veřejné správě ve znění pozdějších předpisů Obec: Žernov Adresa: Směrnici zpracoval: Směrnici schválil: Více Příloha k č.j.: 18729/ENV/16. Rezortní interní protikorupční program Ministerstva životního prostředí (RIPP MŽP)
 Příloha k č.j.: 18729/ENV/16 Rezortní interní protikorupční program Ministerstva životního prostředí (RIPP MŽP) Aktualizace březen 2016 Obsah: Úvod... 2 1. Vytváření a posilování protikorupčního klimatu... Více OBECNÍ ÚŘAD Dolní Krupá
 Manuál k jednotnému postupu při zadávání veřejných zakázek malého rozsahu Tento dokument si klade za cíl stručně a přehledně informovat o základních postupech při zadávání veřejných zakázek malého rozsahu Více STŘEDNĚDOBÝ PLÁN INTERNÍHO AUDITU
 PLÁN INTERNÍHO AUDITU PRO ROK 2013 A STŘEDNĚDOBÝ PLÁN INTERNÍHO AUDITU PRO OBDOBÍ 2013-2015 VERZE 1.0 PLATNOST A ÚČINNOST OD 1. LEDNA 2013 Počet stran: Č. j.: RRSZ 1069/2013 Obsah 1 Úvod... 3 1.1 Interní Více PROGRAM PRO ZABEZPEČENÍ A ZVYŠOVÁNÍ KVALITY ODDĚLENÍ PAS PRO OP VK
 PROGRAM PRO ZABEZPEČENÍ A ZVYŠOVÁNÍ KVALITY ODDĚLENÍ PAS PRO OP VK Identifikační kód: Č.j.: 22 858/2010-M1 Datum účinnosti: 15.9.2010 Verze: 1.0 ZPRACOVAL: SCHVÁLIL: Ing. Martin Ryšavý vedoucí oddělení Více Soustava veřejných rozpočtů 10
 Přínosy spolupráce interního a externího auditu Konference ČIA 14. 5. 2015 Libuše Müllerová KA ČR 2014 1 Přínosy spolupráce interního a externího auditu Obsah: Srovnání interního a externího auditu ISA Více Věstník ČNB částka 20/2002 ze dne 19. prosince 2002
 Třídící znak 1 1 2 0 2 5 1 0 OPATŘENÍ ČESKÉ NÁRODNÍ BANKY Č. 12 ZE DNE 11. PROSINCE 2002 K VNITŘNÍMU ŘÍDICÍMU A KONTROLNÍMU SYSTÉMU BANKY 0 Česká národní banka podle 15 s přihlédnutím k 12 odst. 1 a 8 Více JAK A PROČ PRACOVAT NA KVALITĚ IA. Ing. Eva Klímová Praha, 17.2.2015
 JAK


text:
A PROČ PRACOVAT NA KVALITĚ IA Ing. Eva Klímová Praha, 17.2.2015 Proč chci sledovat kvalitu IA? Legislativní rámec a Mezinárodní standardy pro profesní praxi IA (IIA, poslední novela leden 2013) konkrétní Více Interní audit v Jihočeském kraji. Helena Plosová
 Interní audit v Jihočeském kraji Helena Plosová Historie 2002 - zřízení oddělení interního auditu + jmenování vedoucí oddělení 2003 personální posílení IA + 1 2005 personální posílení IA + 1 2006 spojení Více MATERIÁL PRO JEDNÁNÍ RADY MĚSTA PÍSKU DNE
 Útvar interního auditu V Písku dne 16.01.2012 MATERIÁL PRO JEDNÁNÍ RADY MĚSTA PÍSKU DNE 16.02.2012 MATERIÁL K PROJEDNÁNÍ Vyhodnocení kontrolní činnosti za rok 2011 Rada města projednala zprávu o vyhodnocení Více Roční zpráva o výsledcích finančních kontrol za rok 2006
 Český telekomunikační úřad Čj. 3 049/2007-607 se sídlem Sokolovská 219, Praha 9 Roční zpráva o výsledcích finančních kontrol za rok 2006 Praha dne: 20. 2. 2007 Zpracovala: Ing. Anna Kadeřábková vedoucí Více Řízení projektů. Centrální podpora projektového řízení projektů realizovaných MVČR (CEPR) Praha,
 Řízení projektů Centrální podpora projektového řízení projektů realizovaných MVČR (CEPR) Praha, 6. 12. 2012 Představení Zpracovatel: SOFO Group a.s. Ovocný trh 572/11 Praha 1 Projektový tým zpracovatele: Více Radek John ministr vnitra
 Radek John ministr vnitra Boj o rozpočet 2010 a 2011 Snížení na rok 2011 o 8,3 mld. Kč (původní návrh 10,5 mld.) 62 60 58 56 54 52 50 48 2008 2009 2010 2011 Rozpočet MV v mld Rozpočet na rok 2011: - 3,8 Více ORGANIZAČNÍ ŘÁD ŠKOLY
 Základní škola Laškov, příspěvková organizace, okres Prostějov Základní škola Laškov,okres Prostějov, příspěvková organizace se sídlem Laškov 21, 798 57 ORGANIZAČNÍ ŘÁD ŠKOLY část: SMĚRNICE O ZABEZPEČENÍ Více ZPRÁVA O VÝSLEDKU PŘEZKOUMÁNÍ HOSPODAŘENÍ Obce Hlavenec za rok 2013
 ZPRÁVA O VÝSLEDKU PŘEZKOUMÁNÍ HOSPODAŘENÍ Obce Hlavenec za rok 2013 Účetní jednotka (ÚZC) : Obec Hlavenec 294 74 Hlavenec, IČ 00474177 Účetní období : rok 2013 Termín přezkoumání : 20.3.2014, dokončení Více Jednotný NIS Prezentace k zahájení projektu pro Radu kraje Vysočina. Projektový manažer - Ing. Ivan Sokolov, Ph.D.
 Prezentace k zahájení projektu pro Radu kraje Vysočina Projektový manažer - Ing. Ivan Sokolov, Ph.D. Obsah Úvod Cíle projektu Rozsah projektu Projektové řízení základní východiska Základní organizační Více Zpráva o výsledku přezkoumání hospodaření
 C.J. AUDIT s.r.o. Auditorská společnost, číslo osvědčení Komory auditorů ČR - 442 Senovážná 86/1, 460 01 Liberec 12, IČ 25495542 Zpráva o výsledku přezkoumání hospodaření Města Hrádek nad Nisou za období Více Směrnice upravující zadávání veřejných zakázek malého rozsahu
 SMĚRNICE Č. 02/2014 Směrnice upravující zadávání veřejných zakázek malého rozsahu 1. Předmět úpravy Tato směrnice upravuje postup při zadávání veřejných zakázek malého rozsahu (dále jen zakázka ) ve smyslu Více SYSTÉM CENTRÁLNÍHO NÁKUPU
 SYSTÉM CENTRÁLNÍHO NÁKUPU Specifika nákupu v LČR LČR realizuje nákupy ze 105 organizačních jednotek na celém území České republiky, fyzicky není možné zajistit veškeré nákupy z jednoho místa, ročně se Více ÚŘAD MĚSTSKÉ ČÁSTI PRAHA 7 K O N T R O L N Í Ř Á D V PRAZE DNE...
 ÚŘAD MĚSTSKÉ ČÁSTI PRAHA 7 K O N T R O L N Í Ř Á


text:
D V PRAZE DNE... 1 Kontrolní řád Úřadu městské části Praha 7 Tento kontrolní řád stanovuje zásady kontrolní činnosti, prováděné jak v rámci samostatné působnosti, Více Hodnocení monitorovacích informačních systémů Regionálního operačního programu NUTS II Severovýchod
 Hodnocení monitorovacích informačních systémů Regionálního operačního programu NUTS II Severovýchod Datum zveřejnění: 3.6.2009 ~ 1 ~ Hodnocení monitorovacích informačních systémů Regionálního operačního Více Vnitřní směrnice č. 1/2013 pro zadávání veřejných zakázek malého rozsahu
 Vnitřní směrnice č. 1/2013 pro zadávání veřejných zakázek malého rozsahu včetně Dodatku č. 1 schváleného radou města dne 18.3.2013 usnesením č. 70/2013, Dodatku č. 2 schváleného radou města dne 23.6.2014 Více Interní protikorupční program České školní inspekce
 České školní inspekce Úvod České školní inspekce (dále ČŠI ) je zpracován a aktualizován na základě usnesení vlády ze dne 16. ledna 2013 č. 39, kterým byl schválen dokument Od korupce k integritě Strategie Více Podnikový protikorupční program
 Podnikový protikorupční program Úvod V návaznosti na Rámcový resortní interní protikorupční program (dále jen RRIPP), který schválila vláda ČR svým usnesením č. 752 ze dne 2. října 2013, který byl aktualizován Více ZPRÁVA NEZÁVISLÉHO AUDITORA. o výsledku přezkoumání hospodaření za období od do územního samosprávného celku MĚSTO PILNÍKOV
 ZPRÁVA NEZÁVISLÉHO AUDITORA o výsledku přezkoumání hospodaření za období od 01.01.2015 do 31.12.2015 územního samosprávného celku MĚSTO PILNÍKOV Obsah: Zpráva auditora Přehled právních předpisů Stanovisko Více SMĚRNICE č. 2/2015 K ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK MALÉHO ROZSAHU
 SMĚRNICE č. 2/2015 K ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK MALÉHO ROZSAHU Schválilo Zastupitelstvo města Pilníkov dne 17.12.2015 2015, zápis č. 5/2015, usnesení č. 20 Účinnost od 15.1.2016 Čl. 1. Obecná ustanovení Více Protikorupční strategie. Olomouckého kraje
 Protikorupční strategie Olomouckého kraje Vážené dámy a pánové, milí spoluobčané! Boj proti korupci se nás bezesporu týká v mnoha oblastech, nejen v oblasti hodnocení společenské situace, hospodářství Více Pravidla Rady kraje Vysočina pro zadávání veřejných zakázek v podmínkách kraje Vysočina a příspěvkových organizací zřizovaných krajem Vysočina
 Rada kraje Vysočina Pravidla Rady kraje Vysočina pro zadávání veřejných zakázek v podmínkách kraje Vysočina a příspěvkových organizací zřizovaných krajem Vysočina ze dne 22. 9. 2009 č. 08/09 Čl. 1 Předmět Více ROČNÍ ZPRÁVA O VÝSLEDCÍCH FINANČNÍCH KONTROL ZA ROK 2015
 Český telekomunikační úřad Čj.: ČTÚ-14 494/2016-607 se sídlem Sokolovská 219, Praha 9 Samostatné oddělení interního auditu ROČNÍ ZPRÁVA O VÝSLEDCÍCH FINANČNÍCH KONTROL ZA ROK 2015 Praha dne: 18. 2. 2016 Více Hospodárné nakládání s majetkem ÚSC
 Oživení, o.s. Mgr. Tomáš Kramár, DiS. Občanské sdružení Oživení: - poradenství a servis občanům, zastupitelům a veřejné správě (manuál Transparentní samospráva) - protikorupční audity a strategie (MHMP, Více Směrnice pro zadávání veřejných zakázek malého rozsahu pro Obec Žernov
 Směrnice pro zadávání veřejných zakázek malého rozsahu pro Obec Žernov Čl. 1 Obecná ustanovení 1. Tato směrnice upravuje postup při zadávání veřejných zakázek malého rozsahu specifikovaných v 6, 12 odst. Více SMĚRNICE MĚSTA OTROKOVICE PRO ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK
 Číslo řídícího dokumentu: Druh řídícího dokumentu: 741.01.0-SM-2016-RMO vnitřní předpis SMĚRNICE MĚSTA OTROKOVICE PRO ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK Zpracoval: Schválil (vydal): Datum nabytí účinnosti dokumentu: Více Roční zpráva o výsledcích finančních kontrol za r MČ Brno-jih. Zhodnocení výsledků řídících kontrol
 Roční zpráva


text:
o výsledcích finančních kontrol za r. 2014 MČ Brno-jih Zhodnocení výsledků řídících kontrol V roce 2014 byla finanční kontrola prováděna ve spolupráci se společností AUDIT - DANĚ, spol. s Více Příkaz ředitele č. 5 /2016
 Ředitel Institutu pro kriminologii a sociální prevenci V Praze dne 31.8. 2016 Příkaz ředitele č. 5 /2016 kterým se vydává Interní protikorupční program Institutu pro kriminologii a sociální prevenci Aktualizované Více ZDRAVÉ MĚSTO A MÍSTNÍ AGENDA 21 CHRUDIM AKČNÍ PLÁN ZLEPŠOVÁNÍ PROCESU MÍSTNÍ AGENDY 21. Vyhodnocení návrhů na zlepšování procesu MA 21 v roce 2014:
 Kvalita ve veřejné správě Ing. Mgr. David Sláma ředitel odboru strategického rozvoje a koordinace veřejné správy Ministerstvo vnitra Kvalita ve veřejné správě Kvalita ve veřejné správě = míra naplňování Více Zápis ze 2. zasedání komise Rady HMP pro transparentní veřejnou správu, ze dne
 Zápis ze 2. zasedání komise Rady HMP pro transparentní veřejnou správu, ze dne 18. 4. 2007 Přítomni dle prezenční listiny: RADA HL. M. PRAHY: Markéta Reedová - předsedkyně komise ZHMP: JUDr. František Více Otevřená data jako nástroj finančního řízení a kontroly PhDr. Tomáš Vyhnánek
 Otevřená data jako nástroj finančního řízení a kontroly PhDr. Tomáš Vyhnánek Ředitel odboru Centrální harmonizační jednotka Ministerstvo financí ČR Obsah 1. Informace o projektech a agendách CHJ 2. Otevřená Více Závazná pravidla pro zadávání veřejných zakázek malého rozsahu
 Rada města Vítkova vydává v souladu se zákonem č. 134/2016 Sb., o zadávání veřejných zakázek, ve znění pozdějších předpisů, Závazná pravidla pro zadávání veřejných zakázek malého rozsahu Obsah Článek 1 Více nám. Hilmarovo 13, Kopidlno
 ZPRÁVA O VÝSLEDKU PŘEZKOUMÁNÍ HOSPODAŘENÍ podle zákona č. 93/2009 Sb., o auditorech a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, auditorského standardu č. 52, dalších relevantních přepisů Více Průzkum evaluačního prostředí
 Průzkum evaluačního prostředí Romana Smetánková 26. 5. 2016 Proč a jak jsme průzkum dělali? Návaznost na průzkum realizovaných v roce 2008 EY Francie Ambice poznat blíže evaluační prostředí a pohled zadavatelů Více Dětský domov se školou, základní škola a školní jídelna, Veselíčko 1 INTERNÍ PROTIKORUPČNÍ PROGRAM
 Dětský domov se školou, základní škola a školní jídelna, Veselíčko 1 INTERNÍ PROTIKORUPČNÍ PROGRAM Veselíčko dne 28.4.2014 1 I. ÚVOD Interní protikorupční program je zpracován na základě úkolu z usnesení Více 2017 © DocPlayer.cz Ochrana osobních údajů | Podmínky obsluhování | Kontaktní formulář


text:
Vliv hrazení výživného na vypořádání společného jmění manželů | Právní prostor
 Tento článek se zabývá otázkou, zda se do způsobu vypořádání společného jmění manželů promítne skutečnost, že jeden z manželů za trvání manželství (a existence společného jmění) plnil vyživovací povinnost ke svému dítěti, které však není společným dítětem manželů.
 Předně je nutno si zodpovědět otázku, zda plnění vyživovací povinnosti k dítěti jednoho z manželů je dluhem, který tvoří součást společného jmění manželů (dále jen „společné jmění“), či zda se jedná o výlučný dluh manžela, který je rodičem dítěte.
 Ustanovení § 710 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „o.z.“) označuje za součást společného jmění manželů dluhy převzaté za trvání manželství, ledaže se týkají majetku, který náleží výhradně jednomu z manželů, nebo je převzal jen jeden z manželů bez souhlasu druhého, aniž se přitom jednalo o obstarávání každodenních nebo běžných potřeb rodiny.
 Tato úprava se důsledně opírá o dluhy, které byly převzaté, vylučuje tedy ze společného jmění dluhy, které vznikly jiným způsobem. Vyživovací povinnost vzniká uvedeným subjektům ze zákona v případě, že jsou splněny zákonné podmínky pro vznik vyživovací povinnosti stanovené zákonem. V případě dítěte vzniká vyživovací povinnost jeho matce v okamžiku jeho narození, otci pak vzniká vyživovací povinnost určením jeho otcovství k dítěti na základě jedné ze tří zákonných domněnek otcovství.
 Plnění výživného na dítě jednoho z manželů tedy nesplňuje zákonné znaky pro společné dluhy manželů, neboť se nejedná o dluh převzatý. Povinnost platit výživné je tak výlučným závazkem manžela, který je rodičem dítěte, a příslušný dluh není součástí společného jmění manželů.
 Tomuto závěru odpovídá i znění ustanovení § 732 o.z., který upravuje limity možného postihu majetku ve společném jmění pro dluh jednoho z manželů. Do výčtu těchto výlučných (nikoli společných) dluhů je výslovně zahrnuta i povinnost manžela platit výživné. Není tedy pochyb o tom, že úmyslem zákonodárce bylo zařazení placení výživného na dítě do kategorie výlučného dluhu jeho rodiče.
 Pokud je za trvání manželství hrazeno výživné na dítě jednoho z manželů, je obvykle hrazeno z příjmů povinného manžela. Přitom částky výdělku, platu, mzdy a zisku povinného manžela se dle ustanovení § 711 odst. 2 o.z. stávají součástí společného jmění v okamžiku, kdy manžel, který se o jejich získání zapříčinil, nabyl možnost s nimi nakládat. Za těchto okolností je tak na hrazení výživného použit majetek ve společném jmění manželů. (Ponechávám stranou případy, kdy k plnění vyživovací povinnosti je použit výlučný majetek povinného manžela, v takovém případě se jedná o zcela jinou situaci).
 V návaznosti na výše uvedené je na místě posoudit, zda úhrada výživného na dítě jednoho z manželů (jakožto výlučného dluhu jednoho z manželů) ze společných prostředků má vliv na vypořádání společného jmění.
 Dle ustanovení § 742 odst. 1 písm. b) o.z. platí pravidlo, že každý z manželů nahradí to, co ze společného majetku bylo vynaloženo na jeho výhradní majetek. Zákon hovoří o výhradním majetku, nikoli o výlučných závazcích. Teorie se však přesto přiklání k závěru, že toto ustanovení dopadá i na případy, kdy je plněn výhradní dluh jednoho z manželů, přičemž se metodologicky


text:
jedná o rozšiřující výklad tohoto ustanovení[1].
 Tento závěr vyplývá nejen z odborné literatury, nýbrž ho lze opřít i o novou judikaturu Nejvyššího soudu. Tato se týká výkladu příbuzného ustanovení § 742 odst. 1 písm. c) o.z., kde je upraveno pravidlo, že každý z manželů má právo žádat, aby mu bylo nahrazeno, co ze svého výhradního majetku vynaložil na společný majetek. I zde se hovoří o majetku, nikoli o závazcích. Přesto však Nejvyšší soud dovodil, že plnění poskytnuté jedním z manželů z jeho výlučného majetku na úhradu dluhu tvořícího SJM je třeba považovat za vnos, jehož režim podléhá § 742 odst. 1 písm. c) o.z.[2]. Na závěry v tomto rozhodnutí odkazuje Nejvyšší soud i ve svých dalších rozhodnutích[3]. Analogicky lze tato rozhodnutí použít i na případ, kdy je naopak ze společného majetku hrazen výlučný závazek jednoho z manželů ve smyslu § 742 odst. b) o.z.
 Lze tedy uzavřít, že je-li výživné na dítě jednoho z manželů hrazeno z majetku ve společném jmění manželů (např. z platu povinného manžela), je povinný manžel tyto platby při vypořádání společného jmění povinen nahradit.
 Při posouzení této problematiky je na místě ještě zhodnotit, zda uplatnění tohoto pravidla vypořádání společného jmění je v souladu s dobrými mravy. Dobré mravy jsou dle konstantní judikatury souhrnem etických, obecně zachovávaných a uznávaných zásad, jejichž dodržování je mnohdy zajišťováno i právními normami tak, aby každé jednání bylo v souladu s obecnými morálními zásadami demokratické společnosti. Tento obecný horizont, který vývojem společnosti rozvíjí i svůj morální obsah v prostoru a čase, musí být posuzován z hlediska konkrétního případu také právě v daném čase, na daném místě a ve vzájemném jednání účastníků právního vztahu.
 Obecně lze říci, že se zde střetávají dva principy – a to zájem na důsledném dodržování zásad platných pro vypořádání a na druhé straně námitka, že na hrazení výživného na děti nelze striktně posuzovat jako majetkoprávní otázku.
 Při posuzování otázky dobrých mravů bych na začátku trochu odbočila a připomněla si některé zákonné zásady platné pro manželství. Manželé jsou kromě jiného povinni být si věrni, podporovat se a společně pečovat o děti[4]. Tato zásada se netýká jen dětí společných, ale i dětí jednoho z manželů, což vyplývá také z ustanovení § 885 o.z., který upravuje účast manžela na péči o dítě druhého manžela.
 Jsem si vědoma skutečnosti, že péče o dítě je součástí rodičovské odpovědnosti a vyživovací povinnost nikoli[5]. Pokud je tedy v zákoně použito spojení společně pečovat o děti, vyplývá z toho pojmově vzato spíše výkon péče, nikoli plnění vyživovací povinnosti. Přesto však dle mého názoru je přiléhavější na manželskou zásadu společně pečovat použít rozšiřující výklad, neboť při omezení výkladu na pouhou péči jako takovou by došlo i k vyloučení dalších složek rodičovské odpovědnosti, jako např. ochrany dítě a zajištění jeho výchovy a vzdělání, což nejspíše úmyslem zákonodárce nebylo.
 Pokud tedy dochází k uzavření manželství za situace, kdy jeden z manželů již má dítě s jiným partnerem a druhý manžel vstupuje do manželství s vědomím o tomto dítěti, musí tento manžel již počítat s péčí o toto dítě a


text:
rovněž i s jeho výživou. V tomto případě tak přichází v úvahu zohlednění jednak manželské zásady společné péče a rovněž také zásady se vzájemně podporovat. Z těchto pak lze vyvodit i závěr, že součástí povinností manžela je i podílet se na vyživovací povinnosti dítěte, jehož rodičem je druhý manžel a třetí osoba.
 Dle zásad platných pro vypořádání společného jmění je tedy na místě zohlednit plnění vyživovací povinnosti a požadovat náhradu v odpovídající výši do společného jmění. Přesto však může v úvahu přicházet i zohlednění manželských povinností a nepřiznání této náhrady pro rozpor s dobrými mravy. Při posuzování manželských práv a povinností je totiž nutno k věci přistupovat i jinak, než pouze ekonomicky. Velmi výstižně se k tomu vyjádřil i Ústavní soud, byť se citované rozhodnutí týká výživného manželky, nikoli vypořádání společného jmění, jsou takto vyjádřené principy aplikovatelné obecně: „Mezilidské a tím spíše manželské vztahy jsou nadány nepřebernou škálou variability, na něž nelze nahlížet optikou zjednodušující černobílé clony. Jinými slovy řečeno, v souvislosti s hodnocením mezilidských vztahů nelze zpravidla použít prostého matematického součtu a rozdílu dober a prohřešků, ale vždy je třeba na tento typ vztahů nahlížet s větším nadhledem umožňující uchopit věc v širších souvislostech.“[6]
 Na otázku, zda tedy je na místě přihlédnout k plnění vyživovací povinnosti při vypořádání společného jmění, není zcela jednoznačná odpověď a vždy bude nutno zvažovat konkrétní okolnosti daného případu. Osobně se spíše kloním k názoru, že požadovat náhradu výživného je v rozporu s dobrými mravy, pokud manžel o dítěti druhého manžela před uzavřením manželství věděl a s potřebnou péčí a výživou o něj počítal.
 Nicméně zcela jinak je třeba posuzovat případ, kdy k početí dítěte s jinou osobou, než s manželem, dojde až po uzavření manželství. V takovém případě manžel, který není rodičem dítěte, důvodně očekával, že bude dodržena manželská věrnost, a s plněním jiné vyživovací povinnosti druhého manžela nemohl počítat. Za takovýchto okolností je tak dle mého názoru na místě, aby byla při vypořádání společného jmění bez jakýchkoli pochybností uplatněna právní zásada náhrady zaplaceného výživného.
 [1] Viz Filip Melzer, Petr Tégl a kolektiv: Občanský zákoník § 655 - 975, svazek IV, str. 631 – 632.
 [2] Viz rozsudek Nejvyššího soudu ČR sp. zn. 22 Cdo 6109/2017, ze dne 27. 3. 2018.
 [3] Viz např. rozsudek Nejvyššího soudu sp. zn. 22 Cdo 2020/2018-264, ze dne 27. 3. 2019.
 [4] Viz ustanovení § 687 odst. 2 o.z.
 [5] Viz ustanovení § 858 a § 859 o.z.
 [6] Viz usnesení Ústavního soudu sp. zn. IV.ÚS 3026/14, ze dne 14. 10. 2014.


text:
Rt 2748/1927
 I. Z hlediska § 335 tr. zák. nestačí zjistiti objektivně, co bylo v souzeném případě zdrojem ohrožení lidské společnosti, nýbrž jest se soudu vysloviti i o tom, zda pachatel předvídal nebo měl a proto mohl předvídati, že z jeho jednání (opomenutí) může nastati onen konkrétní ohrožující stav, jenž pak vyvrcholil ve skutečnou škodu (úrazem).
 II. K otázce příčinné souvislosti. Vlastní neopatrnost poškozeného nevyviňuje pachatele, leč by byla počátkem samostatné příčinné řady vedší k ohrožení a úrazu.
 ( Rozhodnutí Zm I 613/26, 22.04.1927 )
 Napadený rozsudek uznává obžalovaného vinným přečinem podle §§ 335, 337 tr. zák. proto, že jel jako řidič osobního auta dne 27. srpna 1924 Ž. neopatrně, a tím se dopustil činu ohrožujícího tělesnou bezpečnost lidí. V důvodech klade rozsudek obžalovanému za vinu, že, nedbaje policejního předpisu města Ž., bez naléhavé nutnosti zůstal na levé straně ulice a zbytečně daleko zabočil na levo, kde viděl státi skupinu lidí; že nedával znamení rukou, zda zamýšlí jeti dále k P. či k domu "K."; že svým bezúčelným obloukem a zajížďkou vyvolal v poškozeném S-ovi omyl o skutečném směru jízdy a přiměl ho k osudnému překročení silnice.
 Rozsudek uzavírá tyto vývody výrokem, že z jednání obžalovaného vychází na jevo vědomá nedbalost, pročež že ho bylo uznati vinným. Již na první pohled je z rozsudku zřejmým zmateční stížností vytýkaný nedostatek zjištění a odůvodnění viny obžalovaného po stránce subjektivní. Neboť není v rozsudku výroku o tom, zda obžalovaný s toho kterého s hledisek § 335 tr. zák. nahlížel neb aspoň bez zanedbání povinné náležité péče mohl nahlédnouti, že z objektivních okolností, jimiž byla podle názoru nalézacího soudu založena příčinná řada vedší k ohrožení tělesné bezpečnosti a úrazu Viléma S-a, nebezpečí takové plyne; konkrétně řečeno, zda si byl nebo měl a mohl býti vědom, že ohrozí lidskou bezpečnost tím, že, minuv M-ovou uličku zůstal bez naléhavé nutnosti proti policejnímu předpisu na levé straně a zabočil zbytečně daleko na levo, kde viděl státi skupinu lidí, že nedával znamení rukou, zda zamýšlí jeti dále k P. či k domu "K." a že svým bezúčelným obloukem a zajížďkou může vyvolati v některé z osob na ulici přítomných omyl o skutečném směru své jízdy a může ji tím přiměti k překročení ulice. Náležitě po formelní stránce odůvodněného zjišťovacího výroku v tomto směru bylo třeba, neboť zákon činí v § 335 tr. zák. zodpovědným za jednání nebo opomenutí, o němž pachatel může nahlížeti, že se jím může způsobili nebo zvětšiti ohrožení lidské bezpečnosti, nastalo-li z toho těžké poškození nebo smrt člověka. Neměl tedy nalézací soud přestati na tom, že zjistil objektivně, které byly v souzeném případě zdroje ohrožení lidské bezpečnosti, nýbrž měl se také vysloviti o tom, zda obžalovaný předvídal nebo měl a proto mohl předvídati, že z jeho jednání neb opomenutí může nastati onen konkrétní ohrožující stav, jenž pak vyvrcholil ve skutečnou škodu těžkým úrazem V. S-a.
 Než rozsudek jest také ve svých objektivních předpokladech stižen některými z formelních vad, jež mu vytýká zmateční stížnost. Dlužno ovšem předeslati, že nelze se zmateční stížností souhlasiti, pokud případné (rozsudkem


text:
ani nezjištěné) vlastní neopatrnosti poškozeného přikládá význam obžalovaného za všech okolností vyviňující.
 Význam ten měla by vlastní neopatrnost poškozeného jen v tom případě, že by byla počátkem samostatné příčinné řady vedší k ohrožení a úrazu.
 Jakožto pouhá okolnost přistoupivší k příčinné řadě, založené přičítatelným jednáním neb opomenutím obžalovaného neruší vlastní neopatrnost poškozeného zodpovědnosti obžalovaného, jenž podle zásady, vyslovené v § 134 tr. zák. a platné pro veškeré delikty proti lidské bezpečnosti zodpovídá za vše, co je s jeho jednáním neb opomenutím v příčinné spojitosti tak, že by bez něho nebylo nastalo, bez ohledu na to, zda nastal konkretní následek ohrožení také proto, že se k příčině obžalovaným založené přidružily ještě příčiny spočívající v okolnostech dalších a jím třebas ani nepředvídatelných.


text:
Trest odnětí svobody a jeho výkon - ppt stáhnout
 Prezentace na téma: "Trest odnětí svobody a jeho výkon"— Transkript prezentace:
 2 Osnova přednášky Nepodmíněný trest odnětí svobody
 Penologie a penitenciaristika Právní úprava výkonu trestu odnětí svobody – TZ, TŘ a zákon o výkonu trestu odnětí svobody Penologické aspekty výkonu trestu odnětí svobody Ochranná opatření
 3 Nepodmíněný trest odnětí svobody
 univerzální nejpřísnější ultima ratio - § 39 odst. 2 (návrh TZ – § 55 odst. 2 + § 38 odst. 2)
 4 Formy nepodmíněného trestu odnětí svobody
 Pravidelný trest : maximálně 15 let Výjimečný trest: § 29 TZ odnětí svobody nad 15 až do 25 let odnětí svobody na doživotí Novela TZ č. 320/2006 Sb. úč Výj. trest za 222/3, 234/3, 234a/3, 235/4, 241/4, 242/4, doživotí tehdy, spáchal-li opakovaně a byl již pro takový čin potrestán
 5 Penologie a penitenciaristika
 Penologie – nauka o výkonu trestu a jeho účincích Penitenciaristika (vězeňství) – zkoumá problematiku výkonu nepodmíněného trestu odnětí svobody
 6 Právní úprava VTOS Trestní zákon (z.č. 140/1961 Sb.)
 Trestní řád (z.č. 141/1961 Sb.) Zákon č. 169/1999 Sb., o výkonu trestu odnětí svobody Vyhláška MS č. 345/1999 Sb., kterou se vydává řád výkonu trestu odnětí svobody Zákon č. 555/1992 Sb., o Vězeňské službě a justiční stráži Vnitřní řády věznic
 7 Výkon TOS a trestní zákon
 § 39a odst. 1 TZ – typy věznic Dohled Dozor Ostraha Zvýšená ostraha
 8 Zařazování a přeřazování odsouzených
 § 39a odst. 2 TZ - kritéria zařazování kriminální minulost odsouzeného povaha a závažnost TČ výměra uloženého trestu odnětí svobody § 39b TZ – podmínky přeřazování - základní kritérium – chování odsouzeného ve výkonu trestu
 9 Výkon TOS a trestní řád Úprava postupu soudu při zajišťování realizace rozsudku, jímž byl nepodmíněný TOS uložen. Hlava 21, oddíl 2, § 320 a násl. nařízení výkonu trestu + výzva odsouzenému k nástupu trestu odklad výkonu trestu přerušení výkonu trestu rozhodování o změně způsobu výkonu trestu
 10 Zákon o výkonu TOS Řád výkonu trestu
 Zákon upravuje v obecnější rovině - zásady výkonu trestu přijímání a umísťování odsouzených práva a povinnosti odsouzených zacházení s odsouzenými specifika výkonu trestu u některých skupin odsouzených propuštění z výkonu trestu Řád jako prováděcí předpis obsahuje detailnější úpravu.
 11 Zásady výkonu trestu § 2 ZVTOS - respektování důstojnosti odsouzeného
 - omezování škodlivých účinků uvěznění - takové zacházení, aby bylo zachováno zdraví odsouzených a podporovány takové postoje a dovednosti, které pomohou k návratu do společnosti a umožní vést soběstačný život v souladu se zákonem
 12 Typy věznic Dohled Dozor Ostraha Zvýšená ostraha Věznice pro mladistvé
 Věznice se člení podle způsobu vnějšího střežení a zajištění bezpečnosti. Podrobnosti stanoví Řád výkonu trestu.
 13 dohled zvýšená ostraha
 Pohyb uvnitř věznice bez omezení Práce zpravidla mimo věznici, dohled vychovatele min. 1x týdně Volný pohyb mimo věznici (kulturní akce, sport, bohoslužby apod. na základě povolení ředitele Návštěvy zpravidla bez dohledu, možnost povolit opuštění věznice až na 24 hodin Organizovaný pohyb pod dohledem příslušníka VS, nepovoluje se volný pohyb Práce na pracovištích uvnitř věznice či v celách, dohled min. 1x za 30 minut Návštěvy zpravidla za


text:
dohledu příslušníka VS
 14 Práva odsouzených Sociální podmínky a zdravotní péče (strava, lůžko a prostor pro uložení osobních věcí, dostatečný oděv, denně 8 hodin spánku, doba potřebná k hygieně a úklidu, nejméně jednohodinová vycházka a přiměřené osobní volno) Korespondence, užívání telefonu, návštěvy (3 hodiny/měsíc) Duchovní a sociální služby Uspokojování kulturních potřeb (knihy, časopisy, denní tisk, společenské hry apod. Nákup potravin + přijetí balíčku (2krát ročně) Právo podávat stížnosti a žádosti
 15 Povinnosti odsouzených
 dodržovat pořádek a kázeň plnit pokyny zaměstnanců VS pracovat plnit úkoly z programu zacházení ..... + řada dalších konkrétních povinností a zákazů (např. zákaz hrát hry o peníze, tetovat sebe nebo jiného, poškozovat se na zdraví,....)
 16 Zacházení s odsouzenými
 Program zacházení pracovní aktivity vzdělávací aktivity speciální výchovné aktivity zájmové aktivity oblast utváření vnějších vztahů
 17 Ochranné léčení od 1.1.2009 § 72 Obligatorně
 zmenšeně příčetné osoby (§ 25 odst. 1, § 32 odst. 2) nepříčetné osoby, jejichž pobyt na svobodě je nebezpečný
 18 fakultativně pachatel spáchal TČ ve stavu vyvolaném duševní poruchou a jeho pobyt na svobodě je nebezpečný pachatel zneužívá návykovou látku a čin spáchal pod jejím vlivem nebo v souvislosti s jejím zneužíváním
 19 Forma ústavní nebo ambulantní
 Doba trvání – dokud není dosaženo účelu, nejdéle však na dva roky s možností opakovaného prodloužení Možnost změny na zabezpečovací detenci.
 20 Zabezpečovací detence
 Zákon. č. 129/2008 Sb. o výkonu zabezpečovací detence a o změně některých zákonů – účinnost od § 72a TZ Návrh trestního zákoníku - § 98
 21 § 72a odst. 1 Obligatorně zmenšeně příčetné osobě - § 25 odst. 2
 osobě nepříčetné (čin vykazuje znaky zvlášť závažného TČ + nebezpečnost pobytu na svobodě + ochranné léčení není dostačující z hlediska ochrany společnosti)
 22 § 72a odst. 2 Fakultativně - Pachatel spáchal ve stavu vyvolaném duševní poruchou úmyslný trestný čin s horní hranicí převyšující 5 let + pobyt ne svobodě je nebezpečný + ochranné léčení není dostačující z hlediska ochrany společnosti
 23 Ústav po výkon zabezpečovací detence s léčebnými, psychologickými, vzdělávacími, pedagogickými, rehabilitačními a činnostními programy Vnější a vnitřní ostraha – Vězeňská služba Možnost dodatečné změny na ústavní léčení
 24 § 98 – návrh TZ Stejný okruh osob a v zásadě i podmínky
 + i pachatel, který se oddává zneužívání návykové látky a znovu spáchal zvlášť závažný zločin, ačkoli byl již pro zvlášť závažný zločin spáchaný pod vlivem návykové látky nebo v souvislosti s jejím zneužíváním odsouzen k TOS nejméně na dvě léta a nelze očekávat dosažení ochrany společnosti uložením ochranného léčení
 Stáhnout ppt "Trest odnětí svobody a jeho výkon"
 Postavení Vězeňské služby ČR a veřejná správa
 Přednáška pro VIII. jarní semestr magisterského studia Úvodní výklady prof. JUDr. Jaroslav Fenyk, Ph.D., DSc. 23. 2. 2010.


text:
3Ads10/2005
 è. j. 3 Ads 10/2005-66
 Nejvy11í správní soud rozhodl v senátì slo3⁄4eném z pøedsedy senátu JUDr. Jaroslava Vla1ína a soudcù JUDr. Milady Haplové a JUDr. Milana Kamlacha v právní vìci 3⁄4alobce E. P., zastoupeného JUDr. Bedøichem Vymìtalíkem, advokátem se sídlem Lískovecká 2089, 738 01 Frýdek-Místek, proti 3⁄4alované Èeské správì sociálního zabezpeèení, se sídlem Praha 5, Køí3⁄4ová 25, o pøezkoumání rozhodnutí 3⁄4alované è. I. ze dne 18. 2. 2004, o kasaèní stí3⁄4nosti 3⁄4alobce proti rozsudku Krajského soudu v Ostravì ze dne 22. 11. 2004, è. j. 17 Cad 22/2004-33,
 Rozsudek Krajského soudu v Ostravì ze dne 22. 11. 2004, è. j. 17 Cad 22/2004-33 s e z r u 1 u j e a vìc s e v r a c í tomuto soudu k dal1ímu øízení.
 Odùvodnìní: Vèas podanou kasaèní stí3⁄4ností napadl 3⁄4alobce (dále jen stì3⁄4ovatel ) v záhlaví uvedený rozsudek Krajského soudu v Ostravì, kterým byla zamítnuta jeho 3⁄4aloba proti rozhodnutí 3⁄4alované è. I. ze dne 18. 2. 2004, o zamítnutí 3⁄4ádosti o plný invalidní dùchod. Pøi posouzení vìci vycházel krajský soud pøedev1ím z posudku Posudkové komise Ministerstva práce a sociálních vìcí ÈR (dále jen PK MPSV ÈR) se sídlem v Ostravì ze dne 2. 9. 2004, která za rozhodující pøíèinu dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu (dále jen DNZS) pova3⁄4ovala chronické páteøové potí3⁄4e multisegmentální pøi vadné statodynamice páteøe, pøi pokroèilých degenerativních zmìnách na páteøi, stavu po Scheuermannovì chorobì, osteopenii v oblasti páteøe a svalové dysbalanci, bez paréz, svalových atrofií, bez poruch svìraèù, bez myolepathických projevù, bez vyhranìné koøenové symptomatologie, bez EMG prùkazu nervosvalového drá3⁄4dìní a poruchu hodnotila jako støednì tì3⁄4kou, jí3⁄4 posudkovì odpovídá hodnocení dle kapitoly XV., oddíl F, polo3⁄4ky 2.c. pøílohy è. 2 k vyhlá1ce è. 284/1995 Sb. v platném znìní a pokles schopnosti soustavné výdìleèné èinnosti hodnotila v horní hranici procentního pásma dané polo3⁄4ky 40ti% s pøihlédnutím ke v1em chorobným stavùm a charakteru dosud vykonávaného zamìstnání. Komise dále zmínila, 3⁄4e stì3⁄4ovatel je léèen pro a3⁄4 støednì tì3⁄4kou osteoporózu v lokalizované formì v oblasti kyèlí a v ostatních èástech skeletu pro osteopenii a z lékaøských nálezù ze dne 23. 9. 2003, 27. 1. 2004, 5. 4. 2004 a 7. 5. 2004 konstatovala trvající potí3⁄4e s obèasnými dekompenzacemi, zlep1ení metabolických kostních testù po léèbì, a proto toto onemocnìní nepova3⁄4ovala za rozhodující pøíèinu DNZS. Výsledky denzitometrického vy1etøení z øíjna roku 2002 v T skóre v prùmìru-2,52 v oblasti kyèlí a v oblasti páteøe-0,57 hodnotila jako normální hodnoty a stav na pøedloktí odpovídající jen osteopénii. Krajský soud vycházel také ze srovnávacího posudku PK MPSV ÈR se sídlem v Hradci Králové ze dne 20. 10. 2004, která stanovila stejnou rozhodující pøíèinu dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu jako PK MPSV ÈR se sídlem v Ostravì a shodnì i procentní míru poklesu schopnosti soustavnì výdìleèné èinnosti. Proøídnutí kostí pova3⁄4ovala za posudkovì ménì významné, proto3⁄4e ne1lo o pov1echné tì3⁄4ké posti3⁄4ení kostí s projevy tì3⁄4ké deformace páteøe a dlouhých kostí, nebyla prokázána ani zvý1ená lomivost kostí, ani patologické zlomeniny. ©lo pouze o lokální projevy onemocnìní v oblasti kyèelních kloubù, pøi léèbì se zlep1ující a na ostatních kostech


text:
1lo pouze o osteopenii. Na základì závìrù v tìchto posudcích mìl krajský soud za prokázané, 3⁄4e stì3⁄4ovatel k datu vydání napadeného rozhodnutí 3⁄4alované 18. 2. 2004 nebyl plnì invalidní, nebo» pokles schopnosti soustavné výdìleèné èinnosti èinil 40 % a nedosahoval tak zákonem po3⁄4adovaných nejménì 66 % podle ust. § 39 odst. 1 zákona è. 155/1995 Sb. v platném znìní. Pokud se týká osteoporózy konstatoval, 3⁄4e komise mìly k dispozici ve1keré nálezy týkající se této poruchy zdraví a citoval ze zpráv, 3⁄4e dle WHO se hodnotí prùmìrná hodnota a dodal, 3⁄4e zejména Posudková komise v Hradci Králové se osteoporózou podrobnì zabývala. Soud pova3⁄4oval oba posudky za stì3⁄4ejní, jejich3⁄4 závìry nebyly v prùbìhu celého pøezkumného øízení zpochybnìny pro jejich pøesvìdèivost, úplnost a odbornost. Uzavøel, 3⁄4e stì3⁄4ovatele nelze pova3⁄4ovat za plnì invalidního, proto mu tato dùchodová dávka nenále3⁄4í a 3⁄4alobu jako nedùvodnou podle § 78 odst. 7 s. ø. s. zamítl.
 V podané kasaèní stí3⁄4nosti stì3⁄4ovatel tvrdil dùvod uvedený v ust. § 103 odst. 1 písm. b) s. ø. s. a naplnìní tohoto dùvodu spatøoval v tom, 3⁄4e 3⁄4ádná ze tøí posudkových komisí nevyhodnotila zdravotní po1kození krèku (denzitometrické mìøení vykázalo osteoporózu T-3,75-nejvá3⁄4nìj1í ze v1ech hodnot), aè se toho opakovanì písemnì v prùbìhu øízení domáhal a neuvedla v jakém pásmu z hlediska procentní míry invalidity se tyto hodnoty nacházejí. V posudku pak byla hodnocena pouze zlep1ující se osteoporóza v oblasti kyèlí, ale nikoliv v krèku stehenní kosti. Konstatoval-li soud sám, 3⁄4e se osteporoza dle WHO hodnotí prùmìrnou hodnotou zji1tìní pøi denzitometrii, 1lo o nesprávný závìr, proto3⁄4e uvedené se týká hodnocení páteøe a nikoliv kyèle a krèku, jak vyplývá z lékaøských nálezù a pokud soud nenechal tyto skuteènosti dùslednì vyhodnotit odborníky, mohlo dojít k ovlivnìní zákonnosti rozsudku. Navrhl proto, aby kasaèní soud rozsudek Krajského soudu v Ostravì zru1il a vìc vrátil k dal1ímu øízení.
 ®alovaná ve vyjádøení nezpochybnila kasaèní stí3⁄4ností napadený rozsudek Krajského soudu v Ostravì, který vycházel z vypracovaného posudku PK MPSV ÈR v Ostravì a navrhla, aby byl potvrzen.
 Ze spisu Krajského osudu v Ostravì Nejvy11í správní soud zjistil tyto, pro rozhodnutí ve vìci podstatné skuteènosti:
 Rozhodnutím 3⁄4alované è. I. ze dne 18. 2. 2004 byla zamítnuta 3⁄4ádost stì3⁄4ovatele o plný invalidní dùchod pro nesplnìní podmínek ust. § 39 zákona è. 155/1995 Sb. v platném znìní s odùvodnìním, 3⁄4e podle posudku lékaøe Okresní správy sociálního zabezpeèení Frýdek -Místek ze dne 6. 11. 2003 není plnì invalidní, ale jen èásteènì invalidní, nebo» z dùvodu dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu poklesla jeho schopnost soustavné výdìleèné èinnosti pouze o 35 % a nedosahuje tudí3⁄4 zákonem po3⁄4adovaných nejménì 66 % ve smyslu ust. § 39 tého3⁄4 zákona.
 Stì3⁄4ovatel v 3⁄4alobì namítal, 3⁄4e v jeho zdravotním stavu je zásadní osteoporóza, v oblasti kyèle T-2,52 a krèku T-3,75 a tyto hodnoty ukazují na vá3⁄4nost zdravotního stavu, co3⁄4 potvrzují tabulky a jsou jediným ukazatelem pro pøiznání invalidního dùchodu. ®ádal o porovnání namìøených hodnot v tabulkách a pøiznání plného invalidního dùchodu.
 Z posudkù PK MPSV ÈR v Ostravì ze dne 2. 9. 2004 a PK MPSV ÈR v Hradci Králové ze dne


text:
20. 10. 2004 Nejvy11í správní soud zjistil, 3⁄4e k datu vydání napadeného rozhodnutí byl zdravotní stav stì3⁄4ovatele dlouhodobì nepøíznivý a jeho rozhodující pøíèinou chronické páteøové potí3⁄4e na podkladì degenerativních zmìn a osteoporózy, hodnocené jako posti3⁄4ení støednì tì3⁄4ké. Osteoporóza nebyla pova3⁄4ována za rozhodující pøíèinu, resp. za posudkovì ménì významnou, proto3⁄4e v oblasti kyèlí 1lo o støednì tì3⁄4kou poruchu, pøi léèbì se zlep1ující a v ostatních èástech skeletu pouze o osteopénii. Pokles schopnosti soustavné výdìleèné èinnosti obì posudkové komise stanovily podle kapitoly XV., oddíl F, polo3⁄4ka 2.c. pøílohy è. 2 k vyhlá1ce è. 284/1995 Sb. v platném znìní v horní hranici procentního pásma dané polo3⁄4ky 40ti% s pøihlédnutím ke v1em chorobným stavùm a charakteru dosud vykonávaného zamìstnání. Uzavøely, 3⁄4e k datu vydání napadeného rozhodnutí stì3⁄4ovatel nebyl plnì invalidní podle § 39 zákona è. 155/1995 Sb., nebo» 1lo u nìho o pokles schopnosti soustavnì výdìleèné èinnosti z dùvodu dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu nejménì o 33 %, nedosahoval v1ak 66 % odpovídajících plné invaliditì a ne1lo ani o schopnost vykonávat pro zdravotní posti3⁄4ení soustavnou výdìleènou èinnost jen za zcela mimoøádných podmínek. Obì komise vycházely ze zdravotní dokumentace o1etøujícího lékaøe, dokumentace zalo3⁄4ené ve spisové dokumentaci a z pøedlo3⁄4ených lékaøských nálezù stì3⁄4ovatelem.
 Z posudkového spisu Okresní správy sociálního zabezpeèení ve Frýdku-Místku Nejvy11í správní soud zjistil, 3⁄4e lékaø této okresní správy sociálního zabezpeèení posuzoval zdravotní stav stì3⁄4ovatele na základì ust. § 8 zákona è. 582/1991 Sb. dne 6. 11. 2003 a po zhodnocení odborných nálezù konstatoval výrazné zhor1ení jeho zdravotního stavu od posouzení 7. 8. 2002 a za hlavní pøíèinu dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu stanovil støednì tì3⁄4kou formu osteoporózy s podstatným sní3⁄4ením celkové výkonnosti organismu pøi T skóre-2,52 s tím, 3⁄4e stav odpovídá posti3⁄4ení uvedenému v kapitole XV., oddíl C), polo3⁄4ka 1, písm. b) pøílohy è. 2 k vyhlá1ce è. 284/1995 Sb. v platném znìní, a stanovil míru poklesu schopnosti soustavnì výdìleèné èinnosti 35 %. Uzavøel, 3⁄4e posuzovaný není plnì invalidní podle § 39 odst. 1 zákona è. 155/1995 Sb. v platném znìní, ale je èásteènì invalidní podle § 44 odst. 1 zákona è. 155/1995 Sb. v platném znìní.
 V námitkách ze dne 16. 9. 2004 k posudku PK MPSV ÈR v Ostravì ze dne 2. 9. 2004 stì3⁄4ovatel vytýkal úmyslné zatajování hodnoty osteoporózy krèku T-3,75 v posudku a absenci jejího posudkového hodnocení. Tyté3⁄4 námitky mìl vùèi posudku PK MPSV ÈR v Hradci Králové.
 Nejvy11í správní soud pøezkoumal napadené rozhodnutí Krajského soudu v Ostravì z hlediska uplatnìného dùvodu podle § 103 odst. 1 písm. b) s. ø. s. [dle obsahu kasaèní stí3⁄4nosti i dùvodu podle § 103 odst. 1 písm. d) s. ø. s. ], nebo» stì3⁄4ovatel v kasaèní stí3⁄4nosti namítal neúplné posouzení zdravotního stavu v posudcích, které si soud vy3⁄4ádal.
 Krajský soud v Ostravì ve svém rozsudku zamítl 3⁄4alobu stì3⁄4ovatele jako nedùvodnou ve smyslu ust. § 78 odst. 7 s. ø. s. z dùvodu, 3⁄4e stì3⁄4ovatel k datu vydání napadeného rozhodnutí 18. 2. 2004 neplnil zákonné podmínky plné invalidity, nebo» k uvedenému datu nebyl plnì invalidní. Tento závìr pova3⁄4oval za jednoznaèný, vyplývající z posudkù PK MPSV


text:
ÈR o jejich3⁄4 pøesvìdèivosti, úplnosti a odbornosti nepochyboval. Na základì shora zji1tìných a uvedených skuteèností je Nejvy11í správní soud v hodnocení posudkù PK MPSV ÈR se sídlem v Ostravì a Hradci Králové, které si krajský soud k posouzení vìci vy3⁄4ádal, opaèného názoru. Uvedeným posudkùm je nutno pøedev1ím vytknout, 3⁄4e se v nich posudkové komise nevypoøádaly s námitkami stì3⁄4ovatele v 3⁄4alobì ze dne 8. 3. 2004 ani s námitkami k posudkùm v podáních ze dne 16. 9. 2004, 29. 9. 2004 a 10. 11. 2004. Neuèinil tak ani soud pøi jednání dne 22. 11. 2004. V nich stì3⁄4ovatel uvádìl, 3⁄4e se posudkové komise ve svých posudcích pøi posuzování jeho osteoporózy nezmínily o osteoporóze krèku stehenní kosti, kde byla namìøena hodnota T-3,75 a domáhal se porovnání namìøených hodnot v tabulkách , jinak øeèeno komplexního zhodnocení osteoporózy podle pøíslu1né kapitoly pøílohy è. 2 k vyhlá1ce è. 284/1995 Sb. v platném znìní. Z pohledu této námitky nejsou posudky vypracované PK MPSV ÈR v Ostravì dne 2. 9. 2004 a v PK MPSV ÈR v Hradci Králové dne 20. 10. 2004 neúplné. Nejvy11í správní soud je dále nucen konstatovat, 3⁄4e posudky jsou nepøesvìdèivé nejen pro stì3⁄4ovatele, ale i pro soud, nebo» ani jedna z komisí v posudku neuvedla namìøenou hodnotu denzitometrického vy1etøení v oblasti krèku stehenní kosti, ale ani se k posti3⁄4ení v této oblasti stehenní kosti nevyjádøily a tudí3⁄4 nelze zjistit, zda vùbec k nìmu pøi hodnocení osteoporózy pøihlédly. V posudkovém hodnocení konstatované zlep1ení osteoporózy pøi léèbì nezbavují posudkovou komisi povinnosti vyjádøit se ke konkrétní námitce stì3⁄4ovatele stran tohoto onemocnìní a pro pøesvìdèivost závìru posudku o rozhodující pøíèinì dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu provést posudkové zhodnocení tohoto posti3⁄4ení, jak se ho stì3⁄4ovatel v prùbìhu øízení domáhal. S ohledem na shora uvedené jde o neúplné a nepøesvìdèivé posouzení zdravotního posti3⁄4ení, jím3⁄4 stì3⁄4ovatel trpìl ke dni vydání napadeného rozhodnutí 3⁄4alované, proto3⁄4e nebyly vzaty v úvahu konkrétní námitky stì3⁄4ovatele související s onemocnìním osteoporózou. Pokud se soud pøi svém rozhodování o tyto posudky opøel, jedná se v jeho postupu o vadu øízení, která mohla mít za následek nesprávné stanovení míry poklesu schopnosti soustavnì výdìleèné èinnosti stì3⁄4ovatele k datu rozhodnutí 3⁄4alované a v jeho dùsledku nesprávné posouzení zákonných podmínek plné invalidity ve smyslu ust. § 39 odst. 1 zákona è. 155/1995 Sb. Pouze na okraj vìci soud také dodává, 3⁄4e se ani jedna z komisí ve svém posudku rovnì3⁄4 nezmiòuje o tom, 3⁄4e hodnotila zdravotní stav stì3⁄4ovatele jinak ne3⁄4 lékaø OSSZ Frýdek-Místek dne 6. 11. 2003 a tudí3⁄4 v nich chybí také zdùvodnìní tohoto odli1ného hodnocení.
 Nejvy11í správní soud shledal naplnìní dùvodù kasaèní stí3⁄4nosti podle § 103 odst. 1 písm. b) i písm. d) s. ø. s., a proto kasaèní stí3⁄4ností napadený rozsudek Krajského soudu v Ostravì podle § 110 odst. 1 s. ø. s. zru1il a vìc vrací tomuto soudu k dal1ímu øízení. V nìm je krajský soud vázán právním názorem v tomto rozsudku, 3⁄4e dosud ve vìci vypracované posudky PK MPSV ÈR v Ostravì ze dne 2. 9. 2004 a PK MPSV ÈR v Hradci Králové ze dne


text: 20. 10. 2004 nelze z dùvodù shora uvedených pova3⁄4ovat za posudky úplné, správné a pøesvìdèivé. Soud proto vy3⁄4ádá posudek PK MPSV ÈR, v nìm3⁄4 posudková komise doplní stávající posudkové hodnocení onemocnìní osteoporózou z hlediska konkrétních námitek stì3⁄4ovatele uèinìných v prùbìhu øízení pøed soudem, tzn. zhodnotí v1echny namìøené denzitometrické hodnoty, tj. vèetnì krèku stehenní kosti a pøesvìdèivì je zdùvodní a na základì posudkového hlediska uvedeného v pøíslu1né kapitole a oddílu pøílohy è. 2 k vyhlá1ce è. 284/1995 Sb. zaøadí toto onemocnìní pod konkrétní polo3⁄4ku a vyjádøí se, do jaké míry posti3⁄4ení krèku stehenní kosti s hodnotou T-3,75 ovlivòuje hodnocení osteoporózy, proè toto zdravotní posti3⁄4ení není rozhodující pøíèinou DNZS. Stanoví míru poklesu schopnosti soustavnì výdìleèné èinnosti zdravotního pro toto posti3⁄4ení, které stì3⁄4ovatel pova3⁄4uje za hlavní pøíèinu svého dlouhodobì nepøíznivého zdravotního stavu, aby bylo najisto postaveno, které zdravotní posti3⁄4ení je urèující pro správné posouzení zákonných podmínek plné invalidity ve smyslu ust. § 39 odst. 1 zákona è. 155/1995 Sb. Po takto doplnìném dokazování krajský soud o 3⁄4alobì stì3⁄4ovatele znovu rozhodne.


text:
1 Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy registrovalo podle 36 odst. 2 zákona č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách), dne 29. března 2017 pod čj. MSMT-7774/2017 Studijní a zkušební řád pro studium v bakalářských a magisterských studijních programech České zemědělské univerzity v Praze.... Mgr. Karolína Gondková ředitelka odboru vysokých škol STUDIJNÍ A ZKUŠEBNÍ ŘÁD PRO STUDIUM V BAKALÁŘSKÝCH A MAGISTERSKÝCH STUDIJNÍCH PROGRAMECH ČESKÉ ZEMĚDĚLSKÉ UNIVERZITY V PRAZE ZE DNE 29. BŘEZNA
 2 Studijní a zkušební řád pro studium v bakalářských a magisterských studijních programech České zemědělské univerzity v Praze ze dne 29. března 2017 Článek 1 Úvodní ustanovení (1) Studijní a zkušební řád pro studium v bakalářských a magisterských studijních programech České zemědělské univerzity v Praze (dále jen studijní a zkušební řád ) je vnitřním předpisem České zemědělské univerzity v Praze (dále jen ČZU ) podle 17 odst. 1 písm. g) zákona č. 111/1998 Sb., o vysokých školách a o změně a doplnění dalších zákonů (zákon o vysokých školách), ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon ) a stanoví podmínky studia na ČZU v bakalářských a magisterských studijních programech. (2) Tento studijní a zkušební řád je závazný pro všechny studenty bakalářských a magisterských studijních programů ve všech formách studia a pro všechny akademické pracovníky a ostatní osoby účastnící se vzdělávací činnosti uskutečňované na ČZU, jejích fakultách a vysokoškolských ústavech v rámci akreditovaných bakalářských a magisterských studijních programů. Článek 2 Studijní programy (1) ČZU zabezpečuje vysokoškolské vzdělávání v rámci akreditovaných bakalářských a magisterských studijních programů. (2) Bakalářský studijní program je zaměřen na přípravu k výkonu povolání a ke studiu v magisterském studijním programu. Absolventům studia se uděluje akademický titul bakalář (ve zkratce Bc. ) podle 45 odst. 4 zákona. (3) Magisterský studijní program zpravidla navazuje na ukončený bakalářský studijní program a je zaměřen na získání teoretických i praktických poznatků založených na soudobém stavu vědeckého poznání, výzkumu a vývoje, na zvládnutí jejich aplikace a na rozvinutí schopností k tvůrčí činnosti. Absolventům studia v magisterských studijních programech se udělují akademické tituly v souladu s 46 odst. 4 zákona a s akreditací příslušného studijního programu. (4) Oprávnění ČZU uskutečňovat za podmínek stanovených zákonem studijní programy vyplývá z institucionální akreditace nebo z akreditace studijního programu. (5) Jednotlivé studijní programy se uskutečňují na fakultách nebo ČZU a vysokoškolském ústavu (dále jen fakulta ). Odpovědnost za realizaci a kvalitu vzdělávací činnosti při uskutečňování studijních programů má na úrovni ČZU rektor a na úrovni fakulty děkan. U studijních programů uskutečňovaných ČZU a jejím vysokoškolským ústavem má odpovědnost za realizaci a kvalitu vzdělávací činnosti při uskutečňování studijních programů ředitel vysokoškolského ústavu, ten také vykonává kompetence jinak svěřené tímto studijním a zkušebním řádem děkanovi. (6) Seznam akreditovaných bakalářských a magisterských studijních programů, které ČZU uskutečňuje, včetně jejich typu, profilu, formy výuky, standardní doby studia a informace o jejich dostupnosti pro osoby se zdravotním postižením, jsou zveřejněny ve veřejné části internetových stránek ČZU. (7) Pro každý studijní program je jmenován garant z řad akademických pracovníků. Garanta studijního programu jmenuje a odvolává


text:
děkan. Garant studijního programu odpovídá děkanovi za zajištění a rozvoj odborné úrovně studijního programu, pravidelné hodnocení a zabezpečení jeho kvality a obsahovou koordinaci výuky. (8) Výuka může probíhat v sídle ČZU nebo v místech, kde ČZU uskutečňuje akreditované studijní programy. 2
 3 Článek 3 Formy studia (1) Studium ve studijních programech se uskutečňuje v prezenční, kombinované nebo distanční formě studia. (2) Prezenční forma studia předpokládá u studentů účast na přednáškách, cvičeních, seminářích a dalších vzdělávacích aktivitách, které jsou obsahem studijního plánu. (3) Kombinovaná forma studia vychází z prezenční formy studia s tím, že se u ní předpokládá vyšší podíl samostatného studia. (4) Distanční forma je založena na řízeném samostudiu, kde jsou studenti podporováni studijními oporami a vyučující mají zpravidla roli konzultantů. Článek 4 Zápis do studia (1) Obecné podmínky pro přijímání uchazečů ke studiu ve studijních programech a pro přijímací řízení stanoví 48 až 50 zákona a čl. 22 Statutu České zemědělské univerzity v Praze. (2) Sdělením rozhodnutí o přijetí ke studiu vzniká uchazeči právo na zápis do studia v konkrétním akreditovaném studijním programu. Termíny a organizaci zápisu do studia stanoví děkan. (3) Uchazeč se stává studentem dnem zápisu do studia. Při zápisu je studentovi vydán výkaz o studiu. (4) Pokud se uchazeč k zápisu nedostaví nebo písemně neomluví ze závažných a uznatelných důvodů (dále jen uznatelné důvody ) do 5 pracovních dnů, jeho právo na zápis do studia zaniká; o uznatelnosti důvodů rozhoduje děkan. (5) Zápisem do studia vzniká studentovi nárok na vydání průkazu studenta v podobě studentské karty. Uvedený doklad potvrzuje právní postavení studenta, které ho opravňuje využívat práv a výhod studenta vyplývajících z právních předpisů nebo vnitřních či interních předpisů ČZU. Vydání průkazu studenta zajišťuje Studijní a informační centrum ČZU. Článek 5 Studijní plány (1) Studijní program je konkretizován ve studijním plánu. Studijní plán stanoví časovou a obsahovou posloupnost studijních předmětů, formu jejich studia a způsob ověření studijních výsledků, jakožto i metody studia, hodinovou dotaci a počet získaných kreditů. (2) Studijní předměty (dále jen předmět ) se dělí na povinné, povinně volitelné a volitelné. Součástí studijních plánů mohou být exkurze, praxe a terénní cvičení. Předměty povinné jsou určeny studijním plánem daného studijního programu, předměty povinně volitelné si student zapisuje z určené nabídky studijního programu, předměty volitelné si student vybírá a zapisuje z nabídky předmětů pro daný akademický rok, a to v termínech daných harmonogramem příslušného akademického roku podle čl. 6. (3) Předmět je garantován zpravidla katedrou; vedoucí katedry určí garanta předmětu. (4) Studijní pobyt nebo stáž na jiné, zpravidla zahraniční vysoké škole, organizovaný ČZU v rámci studia daného studijního programu, je součástí tohoto studia. (5) Změny studijního plánu vyplývající ze studijních pobytů nebo stáží na jiné vysoké škole schvaluje děkan. Článek 6 Organizace výuky (1) Akademický rok začíná 1. září a končí 31. srpna následujícího roku. Člení se na presemestrální období, období výuky, zkoušková období a prázdniny. Presemestrální období je rovněž vyhrazeno k opravným zkouškám a zápisu do vyšších ročníků. Období výuky se dělí na zimní a letní semestr. Délka semestru je určena harmonogramem daného akademického roku.


text:
Zkoušková období následují po ukončení období výuky zimního a letního semestru, a trvají obvykle 5 týdnů. Praxe a exkurze mohou být organizovány i v období prázdnin. 3
 4 (2) Harmonogram akademického roku pro prezenční i kombinovanou formu studia vyhlašuje rektor formou interního předpisu ČZU, a to nejpozději do 30. dubna předchozího akademického roku. Harmonogram akademického roku je zveřejněn ve veřejné části internetových stránek ČZU a pro ČZU i fakulty je závazný. (3) Formy vzdělávací činnosti jsou zejména přednášky, semináře, cvičení, terénní cvičení, skupinové a individuální konzultace, týmové a individuální seminární práce, bakalářské a diplomové práce, samostatné studium, odborné exkurze a praxe. (4) Přednášky zajišťují akademičtí pracovníci uvedení v 70 odst. 1 a 2 zákona s vědeckou hodností nebo akademickým titulem doktor, odborníci z jiného pracoviště než ČZU, hostující profesoři a další zahraniční vyučující. (5) Semináře a cvičení vedou akademičtí pracovníci uvedení v 70 odst. 1 a 2 zákona, odborníci z jiného pracoviště než ČZU, hostující profesoři a další zahraniční vyučující. Pod vedením akademických pracovníků mohou vést semináře a cvičení rovněž studenti v doktorských studijních programech. (6) Akademičtí pracovníci organizují pro studenty konzultace. Konzultační hodiny musí být zveřejněny. (7) Garant předmětu zpracuje a zveřejní studentům v prvním týdnu semestru konkrétní informaci o výuce předmětu, a to zejména program přednášek a cvičení, časový harmonogram, podmínky pro udělení zápočtu a požadavky ke zkoušce. (8) Účast studentů na výuce je povinná. Garant předmětu stanoví způsob kontroly účasti. Kontrola účasti může být prováděna též elektronicky pomocí studentských karet. Garant předmětu může stanovit nepovinnou účast na některé výuce. (9) Pokud se student z vážných důvodů nemůže účastnit výuky, může mu garant předmětu na základě jeho žádosti stanovit náhradní způsob splnění předepsaných podmínek pro udělení zápočtu a složení zkoušky. (10) Pro potřebu evidence studentů je možné v průběhu prvního semestru studia provádět kontrolu účasti studentů na výuce. Opakovaná neomluvená neúčast na výuce je považována za neplnění studijních povinností a může být důvodem pro ukončení nebo přerušení studia. Pravidla pro provádění kontroly studia během prvního semestru studia stanoví děkan svým nařízením. (11) Studenti v rámci daného ročníku studia jsou zpravidla rozděleni do studijních skupin. Článek 7 Zápočty a zkoušky (1) Předmět je uzavřen některým z těchto způsobů: udělením zápočtu, udělením zápočtu a následně složením zkoušky, nebo složením zkoušky. (2) Zápočet je udělován za splnění předepsaných podmínek podle čl. 6 odst. 7 a 8. Udělení zápočtu zaznamená vyučující do výkazu o studiu zápisem započteno, datem získání zápočtu a svým podpisem a následně, nejpozději do 3 pracovních dnů od jeho udělení, do informačního systému ČZU. Pro udělování zápočtů je vyhrazen zejména poslední týden období výuky příslušného semestru. Pokud je uzavření předmětu podmíněno složením zápočtu a následně zkouškou, není student bez uděleného zápočtu v daném předmětu oprávněn skládat zkoušku. (3) Zkouškou se prověřuje úroveň znalostí, vědomostí a dovedností studenta. Zkouška může být ústní, písemná, praktická nebo kombinovaná. Písemná zkouška může být splněna i formou elektronického testu. Do výsledku zkoušky je možné zahrnout i výsledky průběžného studia. (4) Zkoušky skládají studenti zpravidla u garantů předmětů, popřípadě vyučujících, kteří jim předmět přednášeli, nebo


text:
u jiných akademických pracovníků se souhlasem vedoucího katedry. (5) Termíny zkoušek jsou soustředěny především do zkouškového období příslušného semestru. Zkoušky mohou být realizovány garantem předmětu zpravidla nejdříve 2 týdny před ukončením období výuky v příslušném semestru. (6) Studenti se závazně přihlašují prostřednictvím informačního systému ČZU ke zkoušce na předem vypsané termíny. Nejpozději 2 týdny před začátkem zkouškového období musí být vypsán a otevřen k zápisu dostatečný, pokud možno rovnoměrný počet zkouškových termínů s potřebnou kapacitou, zahrnující obvyklý podíl opakování v jednotlivých předmětech. Garant předmětu může omezit možnost odhlášení studenta z termínu zkoušky. 4
 5 (7) Celkový výsledek zkoušky klasifikuje zkoušející jedinou známkou, a to klasifikačními stupni: a) výborně - (1); b) velmi dobře - (2); c) dobře - (3); d) nevyhověl(a) - (4). (8) Složení zkoušky zaznamená zkoušející datem vykonání zkoušky, zápisem příslušného klasifikačního stupně slovy podle odstavce 7 a svým podpisem do výkazu o studiu, a následně nejpozději do 3 pracovních dnů po dni vykonání zkoušky do informačního systému ČZU. V případě klasifikace stupněm nevyhověl zkoušející zaznamená do výkazu o studiu pouze datum neúspěšné zkoušky. (9) Evidence zápočtů a zkoušek je minimálně po dobu 5 let vedena katedrou garantující daný předmět v tištěné formě a zároveň trvale v informačním systému ČZU. Písemné práce studentů a další písemné podklady pro udělení zápočtu nebo zkoušky archivuje vyučující, respektive zkoušející, a to minimálně po dobu 3 let. (10) Zkouška je klasifikována známkou nevyhověl, jestliže student: a) neuspěje u zkoušky; b) od zkoušky odstoupí, s výjimkou odhlášení studenta z termínu zkoušky za podmínek stanovených garantem předmětu; c) odmítne výsledek zkoušky; d) se ke zkoušce nedostaví bez uznatelné omluvy. (11) Ve zkouškovém období daného semestru je student povinen absolvovat alespoň jeden termín zkoušky z každého předmětu, u kterého má v daném semestru zkoušku předepsanou. Student, který neabsolvuje alespoň jeden z termínů zkoušky ve zkouškovém období daného semestru, může být v daném předmětu klasifikován známkou nevyhověl. Článek 8 Opravné zkoušky a zápočty (1) Pokud je student u zkoušky klasifikován stupněm nevyhověl, může ji opakovat nejvýše ve dvou opravných termínech v rámci kapacity harmonogramu termínů zkoušek zveřejněného před zahájením zkouškového období. Při opakování zkoušky lze uznat dílčí úspěšně splněnou část zkoušky absolvované v předchozím termínu. (2) Vykonanou zkoušku klasifikovanou stupněm dobře a velmi dobře lze na základě povolení děkana výjimečně opakovat za účelem zlepšení známky. (3) Na základě žádosti studenta nebo zkoušejícího se může opravná zkouška konat před komisí. Složení komise určuje vedoucí katedry a podléhá schválení děkana fakulty, na které je student zapsán ke studiu. Přezkoušení před komisí je možné pouze v rámci některého ze dvou opravných termínů. (4) Nesplní-li student v řádném termínu podmínky pro udělení zápočtu, má právo splnit je minimálně v jednom opravném termínu. Toto ustanovení se netýká podmínek stanovených podle čl. 6 odst. 8. Článek 9 Zápis do vyššího ročníku (1) Podmínkou postupu do vyššího ročníku je splnění studijních povinností předepsaných studijním plánem. Před zápisem do vyššího ročníku jsou studenti povinni předložit ke kontrole výkaz o studiu studijnímu oddělení fakulty. (2) Termíny zápisů do vyššího ročníku stanoví děkan podle harmonogramu akademického


text:
roku, přičemž termín posledního zápisu může být nejpozději jeden týden před zahájením výuky v zimním semestru. Zápisu do vyššího ročníku se účastní všichni studenti, včetně studentů, kteří opakují ročník a studentů studujících podle individuálního studijního plánu (dále jen ISP ). Neúčastní se pouze osoby v období přerušení studia. (3) Student může požádat děkana o převod maximálně dvou neuzavřených předmětů do vyššího ročníku. Student může v rámci jednoho studia, včetně převodu předmětu, opakování ročníku nebo ISP studovat jeden předmět nejvýše dvakrát. Výjimku může v odůvodněných případech povolit děkan. 5
 6 (4) Při zápisu do vyššího ročníku si student zapisuje do výkazu o studiu předměty z aktuálního studijního plánu příslušného studijního programu pro nový akademický rok podle čl. 5 odst. 2. (5) Neuzavřené předměty podle odstavce 3 se stávají součástí aktuálního studijního plánu studenta na nadcházející akademický rok. Garant tohoto předmětu může studentovi prominout účast na výuce a uznat zápočet. Tyto předměty musí být uzavřeny do následujícího zápisu do vyššího ročníku. Výjimku může v odůvodněných případech povolit děkan. (6) Student prvního ročníku studia v bakalářském studijním programu musí do zahájení výuky v letním semestru složit nejméně dvě zkoušky stanovené studijním plánem zimního semestru. Není-li splněna tato podmínka, může být studentovi ukončeno studium podle 56 odst. 1 písm. b) zákona. Na rozhodnutí se vztahuje 68 zákona. V odůvodněných případech může děkan rozhodnout jinak, a to zpravidla na základě žádosti studenta. Článek 10 Opakování ročníku (1) Student, který nesplnil podmínky pro postup do vyššího ročníku podle čl. 9, může požádat o opakování ročníku. (2) V průběhu studia daného studijního programu lze opakovat pouze jeden ročník. Výjimku může v odůvodněných případech povolit děkan. (3) Při zápisu do studia v opakovaném ročníku si student zapisuje předměty neuzavřené v minulém ročníku a ostatní nesplněné předměty předepsané pro studium v opakovaném ročníku podle aktuálního studijního plánu. (4) V opakovaném ročníku se uznávají dříve uzavřené předměty. Garant předmětu může studentovi prominout účast na výuce a uznat některé již dříve splněné studijní povinnosti. Článek 11 Přerušení studia (1) Studium ve studijním programu může být i opakovaně přerušeno. O přerušení studia rozhoduje děkan na základě písemné žádosti studenta. (2) Studium může být přerušeno nejméně na jeden semestr. Nejdelší celková délka přerušení studia odpovídá standardní délce studia v daném studijním programu. Výjimku může v odůvodněných případech povolit děkan. (3) Studium může být přerušeno vždy v souvislosti s těhotenstvím, porodem, rodičovstvím či převzetím dítěte do péče nahrazující péči rodičů ve smyslu 54 odst. 2 zákona, a to po celou uznanou dobu rodičovství. Tato doba přerušení se nezapočítává do celkové doby přerušení studia. Datum opětovného zápisu do studia stanoví děkan. (4) Děkan může z vlastního podnětu studentovi přerušit studium v případě odvrácení újmy hrozící studentovi. (5) Děkan může též z vlastního podnětu přerušit studentovi studium v případě, kdy student, kterému vznikla povinnost uhradit poplatek spojený se studiem podle 58 odst. 3 nebo 4 zákona, tento poplatek nezaplatil ve lhůtě stanovené v rozhodnutí o vyměření poplatku spojeného se studiem. (6) Dojde-li k zaplacení poplatku a požádá-li osoba o ukončení přerušení studia, děkan této žádosti vyhoví


text:
a rozhodne o datu ukončení přerušení studia. (7) Student má povinnost opětovně se zapsat do studia do pěti pracovních dnů po ukončení přerušení studia. Pokud tak ve stanoveném termínu neučiní bez uznatelné omluvy, bude mu studium ukončeno; o uznatelnosti důvodů rozhoduje děkan. (8) Při nástupu do studia po přerušení pokračuje student ve studiu podle aktuálního studijního plánu; děkan může rozhodnout o případném doplnění dalších, zejména vyrovnávacích předmětů. (9) Přerušení studia se zaznamenává do výkazu o studiu. V době přerušení studia není osoba studentem. Článek 12 Individuální studijní plán Student může v odůvodněných případech požádat o ISP; o jeho povolení rozhoduje děkan. ISP umožňuje rozložení nebo změnu průběhu předepsaného studijního plánu některého ročníku nebo studium více ročníků současně. 6
 7 Článek 13 Zvláštní ustanovení o průběhu studia (1) V souvislosti s péčí o dítě má student nebo studentka v případě, že nepřeruší studium, právo na prodloužení lhůt pro splnění studijních povinností, jakož i podmínek pro postup do dalšího ročníku, o dobu, po kterou by trvalo jejich čerpání mateřské dovolené, přičemž musí požádat o ISP. (2) Student, který předloží fakultě potvrzení o tom, že je sportovním reprezentantem České republiky ve sportovním odvětví, vydané sportovní organizací zastupující toto sportovní odvětví v České republice, má v souvislosti s touto skutečností právo na úpravy průběhu studia, které studentovi umožní účast na reprezentaci a nezbytnou přípravu. Úprava průběhu studia je zpravidla řešena formou ISP. (3) Student se specifickými vzdělávacími potřebami (dále jen SSP ) má v indikovaných situacích, ověřených Poradenským střediskem ČZU pro SSP, právo na prodloužení lhůt pro splnění studijních povinností, úpravu pravidel pro účast na výuce nebo úpravu podmínek pro splnění zápočtu nebo zkoušky, a to vždy pouze v rozsahu doporučení vydaného Poradenským střediskem ČZU pro SSP. Úprava průběhu studia je zpravidla řešena formou ISP, úprava podmínek pro absolvování jednotlivých předmětů je v kompetenci garantů předmětů. Článek 14 Přestupy a uznávání studia (1) O přestupu na ČZU z jiné vysoké školy v České republice nebo v zahraničí, nebo z jiné fakulty ČZU, z jiného studijního programu, nebo formy studia rozhoduje děkan na základě žádosti studenta. (2) Podmínkou povolení přestupu podle odstavce 1 je uzavřený ročník studia a předložení dokladů o původním studiu. V rozhodném období musí být žadatel studentem. (3) Děkan rozhodne o uznání předešlého studia, studia z jiné vysoké školy v České republice nebo v zahraničí, z jiné fakulty ČZU, z jiného studijního programu nebo formy studia včetně složených zkoušek a udělených zápočtů a zařazení do příslušného ročníku, případně o rozsahu rozdílových zkoušek nebo jiných studijních povinností, podle příslušného studijního plánu. Výsledky studia lze uznat nejdéle do pěti let od data jejich vykonání. (4) Děkan může rozhodnout podle odstavce 3 o uznání zápočtů a zkoušek absolvovaných v celoživotním vzdělávání v rámci akreditovaných studijních programů, a to až do výše 60 % kreditů potřebných k řádnému ukončení studia v daném studijním programu. Článek 15 Kombinovaná forma studia (1) Kombinovaná forma studia umožňuje studovat akreditovaný studijní program převážně formou samostudia podle časového harmonogramu v souladu s čl. 6 odst. 2. (2) Výuka v kombinované formě


text:
studia je organizována formou skupinových, blokových a individuálních konzultací, cvičení a seminářů. (3) Požadavky u zkoušek a zápočtů na studenty v kombinované formě studia jsou rovnocenné s požadavky u zkoušek a zápočtů na studenty v prezenční formě studia. Článek 16 Ukončení studia (1) Podle 55 zákona se studium řádně ukončuje absolvováním příslušného studijního programu. Dnem ukončení je den, kdy byla vykonána státní závěrečná zkouška (dále jen SZZ ) nebo její poslední část. Dokladem o ukončení studia a o získání příslušného akademického titulu je vysokoškolský diplom a dodatek k diplomu. (2) Studium se dále ukončuje: a) zanecháním studia podle 56 odst. 1 písm. a) zákona; b) nesplní-li student požadavky vyplývající ze studijního programu podle studijního a zkušebního řádu, a to podle 56 odst. 1 písm. b) zákona; c) vyloučením ze studia za disciplinární přestupek podle 65 odst. 1 písm. c) zákona; 7
 8 d) vyloučením ze studia v případě, že byl student přijat ke studiu v důsledku svého podvodného jednání podle 67 zákona; e) z dalších důvodů uvedených v 56 odst. 1 písm. c) až g) zákona. (3) Za ukončení studia podle odstavce 2 písm. b) pro neplnění požadavků vyplývajících ze studijního programu podle studijního a zkušebního řádu se považuje: a) nesplnění podmínek pro zápis do studia dalšího ročníku podle čl. 9; b) nezapsání se ve stanoveném termínu do studia v dalším ročníku podle čl. 9, pokud se do 5 pracovních dnů od uplynutí stanoveného termínu písemně neomluví děkanovi; o uznatelnosti důvodů rozhoduje děkan; c) nezapsání se do studia po ukončení přerušení studia podle čl. 11 pokud se do 5 pracovních dnů od uplynutí stanoveného termínu písemně neomluví děkanovi; o uznatelnosti důvodů rozhoduje děkan; d) pokud student neuspěje u opravné SZZ podle čl. 18. e) ukončení studia pro jiné neplnění požadavků vyplývajících ze studijního plánu a tohoto studijního a zkušebního řádu. (4) Na postup při rozhodování ve věcech uvedených v odstavcích 2 a 3 se vztahuje ustanovení 68 zákona a tento studijní a zkušební řád. (5) Prvním úkonem ve věcech ukončení studia podle odstavce 2 písm. b) je podle 68 odst. 3 učinění výzvy vyjádřit se k podkladům rozhodnutí. Výzva je učiněna elektronicky prostřednictvím informačního systému ČZU ve formě souboru ke stažení a adresa uvedeného dokumentu se zašle studentovi do jeho ové schránky. Za den doručení výzvy se považuje první den následující po zpřístupnění rozhodnutí studentovi. Lhůta na vyjádření je 10 dnů. (6) Dnem ukončení studia podle odstavce 2 písm. a) je den, kdy bylo fakultě, na které je student zapsán ke studiu, doručeno jeho písemné prohlášení o zanechání studia. (7) Dnem ukončení studia podle odstavce 2 písm. b), c) a d) je den, kdy rozhodnutí o ukončení studia nabylo právní moci. Dnem nabytí právní moci je den následující po uplynutí lhůty pro podání odvolání proti rozhodnutí podle 68 odst. 4 zákona, nebo den doručení rozhodnutí o odvolání vydaným rektorem. (8) Student je oprávněn písemně se vzdát práva na podání odvolání proti rozhodnutí. V takovém případě nabývá rozhodnutí právní moci ke dni doručení vzdání se práva na podání odvolání proti rozhodnutí