text:
Případ Bartulcová končí, padl pětiletý trest - Frýdecko-místecký a třinecký deník
 Dana Bartulcová na archivním snímku.Foto: Deník/Marek Cholewa
 Kauza souvisí s půjčkami od firmy Provident, pro kterou žena od září 2000 do srpna 2002 pracovala jako obchodní zástupkyně na Jablunkovsku. Bartulcová si podle soudu ponechávala peníze z půjček, které lidé uzavírali zejména prostřednictvím její kolegyně Beaty Kormančíkové. Ta své známé přesvědčila o tom, že Bartulcová za ně bude peníze splácet. To se však nestalo.
 V kauze se objevily rovněž půjčky pro neexistující osoby, v některých případech údajně klienti o smlouvách vůbec nevěděli. Třiapadesátiletá Dana Bartulcová byla odsouzena za čtyřicet jednotlivých útoků podvodu, ale také za úvěrový podvod a návod k tomuto trestnému činu. „Čistá škoda, kterou způsobila společnosti Provident, je 517 tisíc korun. Spis jsme vozili v nákupním vozíku,“ řekl soudce Vladimír Kuchař.
 Deset let staré zločiny
 V loňském roce se přitom mluvilo o tom, že škoda možná nepřesáhne půl milionu korun, což by podle soudce znamenalo, že zločiny z let 2001 a 2002 by byly již promlčeny. Bartulcová podle rozsudku způsobila další škodu přes 70 tisíc korun i jedné bance. Žena ale trvá na tom, že úvěr dávno splatila a dokonce přeplatila. Náhradu škody soud přiznal třem klientům Providentu.
 Okresní soud se případem zabýval od dubna 2006. Senát sice v květnu 2008 Bartulcové vyměřil 50 měsíců nepodmíněně, žena se však odvolala a ostravský krajský soud vrátil kauzu zpět k novému projednání. Poté Bartulcová zmizela a dva roky se ukrývala. Policie ji zadržela až loni v březnu. - více ZDE
 Ihned putovala za mříže, protože už dříve byla odsouzena za přibližně sto útoků podvodu se škodou 1,5 milionu korun. V cele měla strávit 40 měsíců, frýdecko-místecký soud jí však nyní vyměřil souhrnný pětiletý trest. S tím je státní zástupce spokojen, a vzdal se tak práva odvolání.
 Soudce Vladimír Kuchař nechce spekulovat, zda se případ může i podruhé vrátit do Frýdku-Místku. „Udělali jsme vše pro to, abychom splnili požadavky krajského soudu,“ uvedl.
 Bartulcová má v cele strávit ještě dalších deset měsíců, a to proto, že se dlouhodobě vyhýbala nástupu do vězení. - více ZDE
 Žena s tím sice nesouhlasila, s odvoláním u ostravského krajského soudu však neuspěla. „Bylo to potvrzeno,“ řekl už dříve Vladimír Kuchař s tím, že vzhledem k dalším rozsudkům soud za maření úředního rozhodnutí uložil poměrně nízký trest.
 Pokud jde o zhruba dvoumilionovou škodu, kterou žena v posledních deseti letech způsobila, soudce míní, že Bartulcová zatím splatila „minimum“.
 Problémy se zákonem měla i klíčová svědkyně Beata Kormančíková. V souvislosti se statisícovými fiktivními půjčkami od Providentu dostala v roce 2005 podmínku za rozsáhlé podvody a zpronevěru, o čtyři roky později ji ale soud poslal na 2,5 roku do vězení. - více ZDE
 Kormančíková totiž zcela ignorovala podmínky uloženého dohledu a s probační a mediační službou dlouhodobě nijak nespolupracovala. Navíc soudu prokazatelně lhala.
 Dana Bartulcová bude možná stíhána jako uprchlá Případ Bartulcová řeší soudy už tři roky Policie žádá občany o pomoc při pátrání po podvodnici,...


text:
11 Tdo 1175/2010
 11 Tdo 1175/2010-20
 Nejvyšší soud České republiky projednal v neveřejném zasedání konaném dne 21. prosince 2010 dovolání podané obviněným L. T. proti rozsudku Krajského soudu v Hradci Králové ze dne 3. 6. 2010, sp. zn. 10 To 190/2010, jako soudu odvolacího, v trestní věci vedené u Okresního soudu v Trutnově pod sp. zn. 1 T 185/2009, a rozhodl t a k t o :
 Podle § 265i odst. 1 písm. b) tr. ř. se dovolání obviněného L. T.
 Rozsudkem Okresního soudu v Trutnově ze dne 10. 3. 2010, sp. zn. 1 T 185/2009, byl L. T. uznán vinným trestným činem násilí proti skupině obyvatelů a proti jednotlivci podle § 197a odst. 1 tr. zák. (zákona č. 140/1961 Sb., trestní zákon, ve znění pozdějších předpisů), za který byl podle tohoto ustanovení odsouzen k trestu odnětí svobody v trvání šesti měsíců, pro jehož výkon byl podle § 39a odst. 3 tr. zák. zařazen do věznice s ostrahou.
 Proti citovanému rozsudku podali obviněný a státní zástupkyně odvolání, na základě kterého Krajský soud v Hradci Králové rozsudkem ze dne 3. 6. 2010, sp. zn. 10 To 190/2010, z podnětu odvolání státní zástupkyně napadený rozsudek zrušil podle § 258 odst. 1 písm. d), e) tr. ř. v celém rozsahu a podle § 259 odst. 3 tr. ř. nově rozhodl tak, že obviněného uznal vinným trestným činem vydírání podle § 235 odst. 1 tr. zák. a podle tohoto ustanovení jej odsoudil k trestu odnětí svobody v trvání jednoho roku, pro jehož výkon jej zařadil do věznice s ostrahou. Odvolání obviněného podle § 256 tr. ř. zamítl.
 Podle skutkových zjištění Okresního soudu v Trutnově, která převzal Krajský soud v Hradci Králové do svého rozhodnutí, se obviněný shora uvedené trestné činnosti dopustil tím, že dne 8. 4. 2009 po 16.00 hod. v Trutnově, když byl po ukončení hlavního líčení vedeného u tamního okresního soudu pod sp. zn. 16 T 46/2009 umístěn do eskortního vozidla Vězeňské služby ČR, krátce po výjezdu směrem na H. K. vyhrožoval spoluobviněným N. M. a P. F., že pokud nezmění své výpovědi u odvolacího soudu v Hradci Králové, tak on je za dva a půl roku doma a ví, kde bydlí jejich rodiny, takže bude o ně postaráno, najde si je a zabije, přičemž tyto výhrůžky vyvolaly u N. M. a P. F. obavu a strach o rodinné příslušníky.
 Proti rozsudku odvolacího soudu podal obviněný prostřednictvím svého obhájce Mgr. Václava Čermáka dovolání , kterým jej napadl ve všech výrocích. Ohledně dovolacího důvodu odkázal na § 265b odst. 1 písm. g) a l) tr. ř.
 Naplnění citovaných dovolacích důvodů spatřuje obviněný v tom, že mu byl na základě změny právní kvalifikace uložen odvolacím soudem daleko přísnější trest, přestože státní zástupce se odvolal pouze proti výroku o trestu. Obviněný respektuje § 254 odst. 2 tr. ř., má ale za to, že byl v rozporu s ustanovením § 259 odst. 4 tr. ř. odsouzen k přísnějšímu trestu, přestože se necítí vinen spácháním ani původního trestného činu a pro změnu právní kvalifikace nebyly žádné důvody.

type: other


text:
Pokud by soud vzal v úvahu zásadní a jediné objektivní svědectví příslušníka vězeňské služby pana V. Š., nemohl by jej uznat vinným ani trestným činem podle § 197a odst. 1 tr. zák. Pan P. F. a slečna N. M. jsou proti obviněnému zaujatí a snažili se jej od počátku trestního stíhání různě obviňovat a poškozovat. Skutek, kterým byl obviněný uznán vinným, nevykazuje podle něj znaky trestného činu násilí proti skupině obyvatelů a proti jednotlivci podle § 197a odst. 1 tr. zák. ani vydírání podle § 235 odst. 1 tr. zák. Výhrůžky, tak jak je popisují jmenovaní, proti nim nikdy nepoužil, a jejich tvrzení je jen nepřiměřenou reakcí na jeho písemnou stížnost, kterou na oba podal ve Vazební věznici Praha Pankrác. Obviněný dále upozorňuje na přesnou zvukovou nahrávku jejich výpovědí před soudem, ze které vyplývá, že žádný ze jmenovaných neměl z něj důvodnou obavu.
 S ohledem na to navrhl obviněný závěrem svého dovolání, aby Nejvyšší soud České republiky zrušil podle § 265k odst. 1 tr. ř. napadené rozhodnutí a aby věc přikázal příslušnému soudu k novému projednání a rozhodnutí.
 K dovolání obviněného se vyjádřila nejvyšší státní zástupkyně prostřednictvím státního zástupce činného u Nejvyššího státního zastupitelství. Ten po shrnutí předchozího řízení a obsahu obviněným podaného dovolání uvedl, že obviněný ve skutečnosti vytýká vady, které zákon jako důvod dovolání nepřipouští. Je tomu tak zejména v té části dovolání, kde namítá, že soud nevzal dostatečně v úvahu svědectví V. Š.. Námitka, že mělo dojít ke zpřísnění rozhodnutí o vině, ačkoli odvoláním státní zástupkyně byl napaden pouze výrok o trestu z rozsudku nalézacího soudu, je podle státního zástupce spíše procesního charakteru, má však i jistý význam pro hmotně právní posouzení věci. Státní zástupce k ní uvádí, že ustanovení § 259 odst. 4 tr. ř. stanoví podmínku změny rozhodnutí v řízení o odvolání v neprospěch obviněného tak, že bylo podáno odvolání státním zástupcem v jeho neprospěch. Dále státní zástupce poukazuje na § 254 odst. 2 tr. ř., který stanoví, že mají-li vytýkané vady svůj původ v jiném výroku, než v tom, proti kterému bylo podáno odvolání, přezkoumá odvolací soud i správnost takového výroku, na který v odvolání napadený výrok navazuje, jestliže oprávněná osoba proti němu mohla podat odvolání, i když tak neučinila. Státní zástupce tak uzavřel, že postup odvolacího soudu nebyl v rozporu se zásadou zákazu reformationis in peius a s právem obviněného na spravedlivý proces, přičemž odkázal také na rozhodnutí Nejvyššího soudu ze dne 25. 9. 2008, sp. zn. 8 Tdo 857/2008.
 Státní zástupce závěrem svého vyjádření navrhl, aby Nejvyšší soud České republiky obviněným podané dovolání odmítl podle § 265i odst. 1 písm. e) tr. ř. jako zjevně neopodstatněné, a toto rozhodnutí učinil v souladu s § 265r odst. 1 písm. a) tr. ř. v neveřejném zasedání.
 (§ 265c tr. ř.) nejprve zjistil, že dovolání obviněného je přípustné [§ 265a odst. 1, 2 písm. a) tr. ř.], bylo podáno v zákonné lhůtě, jakož i na místě, kde je lze učinit (§ 265e odst. 1 tr. ř.), a že bylo podáno oprávněnou osobou [§ 265d odst.


text:
1 písm. b), odst. 2 tr. ř.].
 Tak je tomu i v posuzovaném případě. Obviněný sice nesouhlasí s právní kvalifikací svého jednání jako trestného činu vydírání (ani s právní kvalifikací soudu prvního stupně), svou námitku však zakládá na odlišných skutkových zjištěních a napadá v podstatě postup soudu prvního stupně při hodnocení důkazů. Zvolenému dovolacímu důvodu neodpovídá ani námitka, že odvolací soud porušil zásadu zákazu reformace in peius. Tato námitka je procesního charakteru a pokud ji obviněný dává do souvislosti se změnou právní kvalifikace jeho jednání, pak by bylo možno jen zopakovat to, co bylo již uvedeno. Nad rámec dovolacího řízení se Nejvyšší soud ztotožňuje s tím, co ve svém vyjádření uvedl státní zástupce, a postup odvolacího soudu shledává v souladu s trestním řádem.
 Obviněný pak označuje jako dovolací důvod dále i ustanovení § 265b odst. 1 písm. l) tr. ř. K tomuto je třeba v obecné rovině uvést následující:
 Obviněný neoznačil ani jeden z dovolacích důvodů jeho slovním vyjádřením, není proto zcela zřejmé, kterou z alternativ jmenovaného dovolacího důvodu chtěl uplatnit. První z nich však nepřichází v úvahu již proto, že v projednávané věci došlo k věcnému přezkoumání podle § 254 tr. ř. a odvolání obviněného bylo zamítnuto podle
 § 256 tr. ř. Druhá alternativa tohoto dovolacího důvodu pak nemůže být naplněna za situace, kdy obviněný svými námitkami obsahově nenaplnil namítaný dovolací důvod podle § 265b odst. 1 písm. g) tr. ř.
 Nejvyšší soud tak dospěl k závěru, že obviněný L. T. podal dovolání z jiných důvodů, než jsou uvedeny v ustanovení § 265b odst. 1 tr. ř., a proto postupoval podle § 265i odst. 1 písm. b) tr. ř. a jeho dovolání odmítl, aniž se dále zabýval jím napadeným rozhodnutím a řízením jemu předcházejícím podle § 265i odst. 3 až 5 tr. ř. O odmítnutí dovolání Nejvyšší soud rozhodl v neveřejném zasedání v souladu s ustanovením § 265r odst. 1 písm. a) tr. ř.
 V Brně dne 21. prosince 2010 Předseda senátu:


text:
Knihovní řád VÚV TGM, v.v.i. - PDF
 Download "Knihovní řád VÚV TGM, v.v.i."
 Karla Klára Matoušková
 1 Výzkumný ústav vodohospodářský T. G. Masaryka, veřejná výzkumná instituce Knihovna VÚV TGM, v.v.i. Obsah I. Základní ustanovení 1. Právní zakotvení 2. Poslání a činnost knihovny II. III. Knihovní a informační fondy Knihovní řád VÚV TGM, v.v.i. Veřejné knihovnické a informační služby IV. Uživatelé knihovnických a informačních služeb 1. Základní kategorie uživatelů 2. Registrace uživatele 3. Základní povinnosti a práva uživatelů knihovny 4. Pokyny pro využívání výpočetní techniky V. Výpůjční řád 1. Způsoby půjčování 2. Rozhodnutí o půjčování 3. Počet půjčených svazků 4. Postupy při půjčování 5. Výpůjční lhůty 6. Vracení vypůjčeného dokumentu 7. Ručení za vypůjčený dokument 8. Obecná ustanovení o půjčování 9. Práva a povinnosti uživatelů pro půjčování mimo budovu 10. Práva a povinnosti uživatelů v čítárně 11. Přístup do čítárny 12. Meziknihovní služby 13. Cirkulační a currentové služby 14. Reprografické a jiné kopírovací služby VI. Postihy za nedodržení ustanovení Knihovního řádu 1. Ztráty a náhrady 2. Přestupky proti Knihovnímu řádu VII. Závěrečná ustanovení Výjimky z Knihovního řádu
 2 I. Základní ustanovení 1. Právní zakotvení V souladu se zřizovací listinou Výzkumného ústavu vodohospodářského T. G. Masaryka, veřejné výzkumné instituce, (dále jen VÚV TGM, v.v.i.) a podle 4, odst. 6 zákona č. 257/2001 Sb. o knihovnách a podmínkách provozování veřejných informačních služeb (dále jen KZ) se vydává tento Knihovní řád knihovny VÚV TGM, v.v.i. (dále KŘ) Podle 4, odst. 5 KZ knihovna realizuje právo občana na svobodný a rovný přístup k informacím, a tím naplňuje čl. 17 odst. 4 Listiny základních práv a svobod. Princip rovného přístupu k informacím je posílen skutečností, že vybrané veřejné knihovnické a informační služby jsou poskytovány zdarma, aby bylo vyloučeno limitování jejich dostupnosti. Rovný přístup současně nevylučuje preference určitých skupin uživatelů v knihovně (např. preference interních uživatelů zaměstnanci VÚV TGM, v.v.i.) Činnost knihovny dále navazuje na čl. 17 odst. 5 Listiny základních práv a svobod a na zákon č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím Činnosti knihovny se dále dotýkají tyto právní předpisy ve znění pozdějších předpisů a) vyhláška Ministerstva kultury č. 88/2002 Sb., k provedení zákona č. 257/2001 Sb., o knihovnách a podmínkách provozování veřejných knihovnických a informačních služeb (knihovní zákon), b) zákon č. 46/2000 Sb., o právech a povinnostech při vydávání periodického tisku a o změně některých zákonů (tiskový zákon), c) zákon č. 37/1995 Sb., o neperiodických publikacích, d) vyhláška č. 252/1995 Sb., kterou se provádí některá ustanovení zákona č. 37/1995 Sb., o neperiodických publikacích, e) zákon č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů (autorský zákon), f) zákon č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů. 2. Poslání a činnost knihovny Knihovna VÚV TGM, v.v.i., Praha, je knihovnou se specializovaným fondem, Osvědčení o zápisu do evidence veřejných knihoven podle zákona č. 275/2001 Sb., o knihovnách a podmínkách provozování veřejných a informačních služeb, vydalo Ministerstvo kultury ČR pod evidenčním číslem: 3344/2002. Knihovna VÚV TGM, v.v.i., Brno, základní knihovna s evidenčním číslem 3346/2002.


text:
Knihovna VÚV TGM, v.v.i., Ostrava, základní knihovna s evidenčním číslem 3347/ Posláním knihovny VÚV TGM, v.v.i., je informační zabezpečení vědecké a výzkumné práce ve VÚV TGM, v.v.i. II. Knihovní a informační fondy 1. Knihovna VÚV TGM, v.v.i., je odborným informačním pracovištěm VÚV TGM, v.v.i., s gescí na zpracování, uchování a šíření informací v oblastech voda, odpady a integrovaného přístupu k prevenci znečištění v životním prostředí. Knihovna má ve svém fondu i prameny z přilehlých technických a přírodovědných oborů. Vytváří a buduje fond primárních a sekundárních zdrojů domácí a zahraniční literatury ve shodě
 3 se zaměřením a potřebami zaměstnanců VÚV TGM, v.v.i., a odborné veřejnosti. 2. Knihovní fond je majetkem VÚV TGM, v.v.i. Uživatelé knihovních služeb jsou povinni knihovní fond chránit před poškozením. 3. Veškerá literatura zakoupená z prostředků VÚV TGM, v.v.i., (jak v režijní oblasti, tak i v oblasti zakázek) podléhá evidenci v knihovně. 4. Evidenci podléhají rovněž publikace, které zaměstnanci VÚV TGM, v.v.i., obdrželi na různých odborných akcích (konference, semináře, pracovní setkání), pokud jejich účast byla hrazena z prostředků VÚV TGM, v.v.i. 5. Vodohospodářská literatura je zpracovávána do anotované bibliografické databáze, proto si knihovna vyhrazuje nezbytně nutnou dobu na její zpracování. Teprve po jejím dokumentačním zpracování může být publikace uvolněna pro potřeby žadatele. 6. Knihovna umožňuje zaměstnancům VÚV TGM, v.v.i., dlouhodobé výpůjčky odborné literatury, která je nezbytná pro jejich práci. Knihovna si vyhrazuje právo požadovat vypůjčené publikace zpět na omezenou dobu pro jiného zaměstnance. III. Veřejné knihovnické a informační služby 1. Knihovna VÚV TGM, v.v.i., poskytuje a zajišťuje uživatelům veřejné knihovnické a informační služby (dále jen služby) tak, jak jsou vymezeny v příslušných ustanoveních KZ, zejména podle 4 a 14. Jsou to zejména a) výpůjční služby půjčování v budově knihovny (do čítárny) prezenční půjčování, půjčování mimo budovu knihovny absenční půjčování, b) meziknihovní služby meziknihovní výpůjční a reprografické služby v rámci ČR, mezinárodní meziknihovní služby, c) cirkulační a currentové služby d) reprografické a jiné kopírovací služby, e) informační služby poradenská služba informace o katalozích, bázích, fondech a využívání knihovny, bibliograficko-informační služba informace bibliografického a faktografického charakteru, lokačně-informační služba zjišťování a informace o dostupnosti fondů, přístup na internet, konzultační služba, f) elektronické služby g) propagační služby vydávání seznamů nových přírůstků knihovního fondu, www stránky knihovny. 2. Knihovna poskytuje své základní služby (prezenční výpůjčky, bibliografickoinformační služby, půjčování primární literatury) zdarma. Rovněž všechny databáze budované ve SVTI jsou v čítárně bezplatně přístupné.
 4 IV. Uživatelé knihovnických a informačních služeb 1. Základní kategorie uživatelů. Interní uživatelé zaměstnanci VÚV TGM, v.v.i. Externí uživatelé odborná veřejnost Kolektivní knihovny, informační střediska. 2. Registrace uživatele Uživatelem knihovny se stává fyzická či právnická osoba vydáním průkazu uživatele knihovny na základě vyplněné přihlášky uživatele ověřené knihovníkem podle osobních dokladů Uživatel knihovny, který se nezaregistruje, má přístup pouze k omezenému okruhu služeb poskytovaných knihovnou (zpřístupnění fondů prezenčně) Preferovanou skupinou uživatelů knihovny VÚV TGM, v.v.i., jsou zaměstnanci VÚV TGM, v.v.i., v řádném pracovním poměru. Zaměstnanec přestává být uživatelem knihovny ke dni ukončení pracovního poměru. Veškeré závazky vůči knihovně musí zaměstnanec vyrovnat nejpozději do dne ukončení svého pracovního poměru ve VÚV TGM, v.v.i


text:
Ve smyslu zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, je knihovna správcem osobních údajů. Osobním údajem je podle 4 zákona č. 101/2000 Sb. jakýkoliv údaj, který se týká konkrétní osoby, jejíž identitu lze z osobních údajů přímo či nepřímo zjistit. V podmínkách knihovny to jsou zejména adresní a identifikační údaje uživatelů nebo údaje o jejich výpůjčkách či jiných transakcích Knihovna postupuje při zpracování osobních údajů podle zákona a vnitřního předpisu Ochrana osobních údajů. Osobní údaje jsou zpracovávány zaměstnanci knihovny manuálním způsobem. Knihovna zpracovává pouze pravdivé a přesné osobní údaje, které za tímto účelem ověřuje Účelem, pro který knihovna sbírá a zpracovává osobní údaje, jsou ochrana majetku, knihovních fondů, kvalita poskytovaných služeb, příp. naplnění povinností uložených knihovně obecně závaznými právními předpisy, zejména zákony a) č. 257/2001 Sb., o knihovnách a podmínkách provozování veřejných knihovnických a informačních služeb knihovní zákon, b) č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů autorský zákon Knihovna k registraci vyžaduje následující údaje a) základní identifikační údaje uživatele Příjmení, jméno, trvalé bydliště, rodné číslo, datum narození, druh a číslo osobního dokladu, kterým byla ověřena totožnost uživatele a správnost jím uvedených identifikačních údajů, případně státní příslušnost u zahraničních uživatelů. Uživatel je povinen tyto údaje uvést a povolit jejich zpracování knihovnou, pokud chce využívat služeb knihovny v plném rozsahu. Uživatel, který nedá souhlas se zpracováním základních identifikačních údajů, může užívat pouze těch služeb knihovny, které jsou poskytovány anonymně, např.: zpřístupnění fondů prezenčně.
 5 Služby, k jejichž provedení vyžaduje knihovna ze strany uživatele platný průkaz uživatele knihovny, lze poskytnout pouze uživatelům, kteří souhlasí se zpracováním svých osobních údajů v rozsahu stanoveném KŘ. Základní identifikační údaje ověřuje knihovna podle osobního dokladu úředně vydaného k prokázání totožnosti, zpravidla podle občanského průkazu občana ČR. b) další kontaktní údaje uživatele (pokud je uživatel uvede) Akademické tituly, kontaktní adresa uživatele, pracoviště/škola, další možná spojení na uživatele, která uvedl (telefon, fax, a obdobně) Knihovna s osobními údaji uživatelů nakládá v souladu s ustanoveními zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů ve znění pozdějších předpisů, a dalších obecně závazných platných předpisů a podle Pracovního řádu VÚV TGM, v.v.i. 3. Základní povinnosti a práva uživatelů knihovny Uživatelé jsou povinni řídit se KŘ a zachovávat pokyny zaměstnanců knihovny. Musí se podrobit stanoveným kontrolním opatřením, která jsou potřebná pro udržení pořádku a ochranu majetku knihovny. Jsou povinni zachovat ve všech prostorách knihovny klid a pořádek Jestliže uživatel nedodržuje tato opatření, může být dočasně nebo trvale zbaven práva používat služeb knihovny. Trvalé zbavení práva uživatele je registrováno, vyzve se k vrácení průkazu. Tím není zbaven povinnosti nahradit způsobenou škodu ani odpovědnosti podle platných předpisů Připomínky, podněty a návrhy k práci knihovny je možné podávat písemně nebo ústně určenému zaměstnanci knihovny. 4. Pokyny pro využívání výpočetní techniky Uživatel nesmí používat výpočetní techniku knihovny k jiným účelům než k využití služeb poskytovaných knihovnou. Způsob práce uživatele je přesně vymezen vždy na příslušném počítačovém pracovišti Uživatel je povinen používat v


text:
knihovně pouze programové vybavení, které je mu v nabídce poskytnuto Uživateli je zakázáno kopírovat a distribuovat části operačního systému knihovny a nainstalovaných aplikací a programů v knihovně Uživatel se nesmí žádnými prostředky pokusit získat přístupová práva či privilegovaný stav, který mu nepřísluší. Pokud uživatel získá privilegovaný stav nebo jemu nepříslušející přístupová práva jakýmkoli způsobem (včetně hardwarové nebo softwarové chyby systému), je povinen tuto skutečnost neprodleně ohlásit službě Uživatel nese plnou odpovědnost za své případné zásahy do konfigurace počítače, které by jakýmkoliv způsobem mohly mít vliv na provoz počítače nebo sítě; dále je uživatel plně odpovědný za škody vzniklé jeho neodbornou manipulací s prostředky výpočetní techniky, včetně škod způsobených jím zanesenými počítačovými viry Získané informace a data (v jakékoliv formě, na jakémkoliv médiu) slouží výhradně k osobní potřebě uživatele a k jeho studijním účelům. Není povoleno je jakýmkoliv způsobem dále rozšiřovat, rozmnožovat, kopírovat, půjčovat, sdílet, distribuovat (ani v počítačové síti), prodávat nebo jinak využívat zejména ke komerčním účelům Uživatel je povinen respektovat autorskoprávní ochranu dat (viz zákon č. 121/2000
 6 Sb. o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů [autorský zákon]) a ostatní předpisy. Případné zneužití dat a informací může být trestné (viz zákon č. 256/1992 Sb. o ochraně osobních údajů v informačních systémech). V. Výpůjční řád 1. Způsoby půjčování Uživatelům se půjčují dokumenty z knihovního fondu po vyhledání a objednání požadovaného dokumentu uživatelem Knihovnám nebo institucím se půjčují dokumenty z knihovního fondu v rámci meziknihovních služeb podle vyhlášky Ministerstva kultury č. 88/2002 Sb. a metodických pokynů NK ČR. 2. Rozhodnutí o půjčování Výpůjčky se uskutečňují v souladu s posláním knihovny. O půjčení dokumentu a jeho způsobu rozhoduje knihovna v souladu se zákonem č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů autorský zákon Mimo budovu se zásadně nepůjčují dokumenty jestliže by jim hrozilo nebezpečí nenahraditelné ztráty nebo poškození, jestliže jsou zapotřebí k dennímu provozu knihovny, jestliže byly vypůjčeny ze zahraničních knihoven nebo z českých knihoven, jež stanovily půjčení ve studovně jako podmínku Mimo knihovnu se dále nepůjčují publikace z příruční knihovny ve studovně, všechna periodika. 3. Počet půjčených svazků Uživatel si může vypůjčit požadovaný pramen k prezenčnímu studiu v knihovně nebo v čítárně a nebo jako absenční výpůjčku mimo knihovnu. Vypůjčení každého svazku stvrzuje uživatel svým podpisem na výpůjční stvrzenku Pro zaměstnance VÚV TGM, v.v.i., počet výpůjček není omezený, pokud tím nebude narušeno funkční poslání knihovny, nebo oprávněný požadavek dalších uživatelů Externím uživatelům je možno zapůjčit nejvíce 5 svazků z knižního fondu. 4. Postupy při půjčování Před převzetím výpůjčky si má uživatel dokument prohlédnout, ihned ohlásit všechny závady a ověřit si zápis závad ve výpůjčním tiskopise. Převzetí dokumentu je uživatel povinen potvrdit svým podpisem na výpůjčním potvrzení Uživatel může písemně (dopisem, elektronickou poštou, faxem) požádat o objednání až 5 svazků, resp. položek Knihovna je povinna vyhledat a vypůjčit uživateli žádaný dokument v čase, který je přiměřený provozním poměrům knihovny Dokument, který je půjčen jinému uživateli, knihovna podle možností a na žádost uživatele rezervuje.
 7 5. Výpůjční


text:
lhůty Výpůjční lhůta pro půjčování mimo budovu je u knih zpravidla jeden měsíc Zaměstnanec VÚV TGM, v.v.i., si může se souhlasem odpovědného zaměstnance knihovny ponechat literární pramen neomezeně, pokud ho potřebuje ke svojí práci, a pokud o něj nepožádá další uživatel. Na vyzvání zaměstnanců knihovny je uživatel povinen vypůjčený pramen neprodleně vrátit Výpůjční lhůta může být prodloužena mimo budovu třikrát o jeden měsíc, požádá-li o to uživatel před jejím uplynutím a nežádá-li dokument další uživatel Knihovna je oprávněna bez udání důvodů stanovit kratší výpůjční lhůtu pro výpůjčky do čítárny i pro výpůjčky mimo budovu, případně žádat bezodkladné vrácení dokumentu před uplynutím výpůjční lhůty. Výjimečně stanovenou kratší výpůjční lhůtu pro výpůjčku do čítárny i výpůjčku mimo budovu nelze prodloužit. 6. Vracení vypůjčeného dokumentu. Uživatel je povinen vrátit vypůjčený dokument v takovém stavu, v jakém si jej vypůjčil. Jinak nese odpovědnost za všechny zjištěné závady a je povinen uhradit knihovně náklady na opravu dokumentu, popřípadě uhradit škodu jako při ztrátě dokumentu. Je zakázáno zpracovávat text graficky podtrháváním, zvýrazňováním, psaním poznámek na okraj nebo jiným způsobem do vypůjčeného dokumentu zasahovat. 7. Ručení za vypůjčený dokument. Uživatel nesmí vypůjčený dokument půjčovat dalším osobám. Ručí za něj po celou dobu, kdy má dokument vypůjčen. 8. Obecná ustanovení o půjčování. Pro půjčování knihovních fondů platí ustanovení občanského zákoníku o půjčování věcí. 9. Práva a povinnosti uživatelů pro půjčování mimo budovu Uživatel ručí za vypůjčený dokument do té doby, dokud má knihovna potvrzení o výpůjčce. Při vracení dokumentu uživatel na vyžádání obdrží potvrzení o vrácení Vrací-li uživatel vypůjčený dokument výjimečně poštou, je povinen je řádně zabalit a poslat doporučeně, nebo zásilku pojistit. Za zásilku ručí až do okamžiku, kdy ji knihovna převzala, nezjistila závady a poslala uživateli potvrzení o vrácení Jestliže uživatel nevrátí dokument půjčený mimo budovu ve stanovené lhůtě, knihovna zasílá upomínku Jestliže uživatel ani po upomenutí dokument půjčený mimo budovu nevrátí, bude se vrácení vymáhat právní cestou. Při vymáhání půjčeného dokumentu právní cestou účtuje knihovna manipulační poplatek jako náhradu za náklady spojené s přípravou tohoto vymáhání i náklady právního zastoupení Do vypořádání pohledávek má knihovna právo pozastavit uživateli poskytování všech služeb. 10. Práva a povinnosti uživatelů v čítárně Uživatel má právo vypůjčit si do čítárny dokumenty z knihovních fondů knihovny Uživatel má právo užívat v čítárně volně přístupné fondy, příruční knihovny a vyložené noviny a časopisy.
 8 10.3. Uživatel má právo vypůjčit si do čítárny dokumenty, vypůjčené z fondů českých a zahraničních knihoven (meziknihovní služby). Uživatel může studovat v čítárně dokumenty, které si vypůjčil z jiných knihoven, nebo vlastní tištěné a rozmnožené materiály nebo jejich reprodukce. 11. Přístup do čítárny Přístup do čítárny knihovny je povolen všem uživatelům Uživatelé jsou povinni chovat se v čítárně tiše a ohleduplně k ostatním uživatelům a řídit se pokyny vyvěšenými v čítárně i pokyny zaměstnanců knihovny Uživatelé mohou v čítárně používat jen takové psací potřeby, které nemohou způsobit poškození knihovních fondů. Do prostorů čítárny se nesmějí vnášet tekutiny a potraviny Uživatelé mohou ke zpracování a reprodukci textů pro vlastní potřebu užívat jen takových prostředků, které nenarušují klid v čítárně.


text:
Přenosné elektrické přístroje pro práci s textem je možno používat pouze se souhlasem odpovědného zaměstnance knihovny. 12. Meziknihovní služby Pokud knihovna nemá požadované dílo ve svém knihovním fondu, zprostředkuje knihovna na požádání uživatele vypůjčení tohoto díla z jiné knihovny ČR v rámci meziknihovní výpůjční služby (MVS) Pokud není požadované dílo v žádné knihovně v ČR a pokud to nevýslovně vyžaduje odborný zájem, zprostředkuje knihovna vypůjčení díla podle platných mezinárodních dohod v rámci mezinárodní meziknihovní výpůjční služby (MMVS) Čtenář, který si vypůjčil dílo v rámci MVS nebo MMVS, je povinen dodržet všechna všeobecně platná pravidla, jakož i individuálně stanovené podmínky tou knihovnou, která dílo zapůjčila V rámci MVS a MMVS se půjčuje literatura pouze pro zaměstnance VÚV TGM, v.v.i. 13. Cirkulační a currentové služby Knihovna může výjimečně půjčovat i jednotlivá čísla časopisů mimo budovu knihovnám a institucím cirkulační službou na základě podmínek, které stanovuje individuální smlouva Knihovna poskytuje currentové služby knihovnám a institucím na základě podmínek, které stanovuje individuální smlouva. 14. Reprografické a jiné kopírovací služby Knihovna může podle povahy dokumentu nahradit jeho půjčení kopií Reprografické a jiné kopírovací služby se poskytují z fondů knihovny, anebo z fondů knihovnou vypůjčených v rámci meziknihovních služeb. Uživatel, pro kterého byla kopie zhotovena, je povinen s ní zacházet v souladu s ustanoveními zákona č. 121/2000 Sb., autorského zákona Knihovna může odmítnout zhotovit kopie, je-li zhotovení kopie v rozporu s právními předpisy Knihovna může pro svého uživatele objednat zhotovení kopie v českých knihovnách nebo v zahraničí. Objednávka kopie v tomto případě podléhá ustanovením o
 9 meziknihovních službách. Uživatel, pro kterého byla takto kopie zhotovena, je povinen s ní zacházet v souladu s ustanoveními autorského práva a v souladu s ustanoveními knihovny, jež kopii zhotovila Pokud zaměstnanec VÚV TGM, v.v.i., potřebuje pro svou pracovní potřebu kopii kteréhokoliv literárního pramene, zajistí zaměstnanci knihovny nebo čítárny xerografickou kopii příslušného díla. Tato kopie nepřechází do fondu knihovny. VI. Postihy za nedodržení ustanovení Knihovního řádu 1. Ztráty a náhrady Uživatel je povinen bezodkladně hlásit ztrátu nebo poškození dokumentu a ve lhůtě stanovené knihovnou nahradit škodu podle ustanovení občanského zákoníku o způsobu náhrady škody za nevrácený dokument nebo za poškození dokumentu O způsobu náhrady rozhoduje knihovna. Může požadovat náhradu škody uvedením do původního stavu obstaráním náhradního výtisku téhož dokumentu ve stejném vydání a vazbě nebo vázané kopie ztraceného dokumentu. Jestliže uvedení do původního stavu není možné nebo účelné, může knihovna požadovat jako náhradu totéž dílo v jiném vydání, jiné dílo, anebo finanční náhradu. Finanční náhradu stanovuje knihovna. Závazek musí být vyrovnán do 1 měsíce Uživatel je povinen hradit i všechny náklady, které knihovně v souvislosti se ztrátou vznikly Do vyřešení způsobu nahrazení ztráty a uhrazení všech pohledávek má knihovna právo pozastavit uživateli poskytování všech služeb Při poškození, zničení nebo ztrátě dokumentu se požadují tyto náhrady a) uvedení do původního stavu dodáním neporušeného výtisku téhož dokumentu ve stejném vydání a ve vazbě přiměřeně stejné kvality, b) jestliže náhrada podle předcházejícího bodu není možná nebo účelná, může knihovna dohodnout s uživatelem náhradu formou dodání jiného vydání dokumentu, případně i jiného dokumentu přinejmenším stejné


text:
ceny, c) požadovat finanční náhradu, která se skládá z těchto položek: cena dokumentu podle cen na trhu v době ztráty, cena vazby podle cen vazeb obvyklých na trhu v době ztráty (jestliže vazba není zahrnuta v ceně dokumentu) Při postupu podle bodů 1.5. b) a c) je knihovna oprávněna žádat náhradu v hodnotě celého dokumentu, i když se způsobená škoda týkala jen části dokumentu (např. ztráta jednoho svazku z vícesvazkového dokumentu) Za škody způsobené na ostatním majetku knihovny odpovídá uživatel podle obecně platných předpisů. 2. Přestupky proti Knihovnímu řádu 2.1. Vymáhání nevrácených výpůjček. Knihovna upomínkami vymáhá vrácení dokumentů půjčených mimo budovu. Po čtyřech bezvýsledných upomínkách (z nichž poslední je doporučený dopis ředitele VÚV TGM, v.v.i.) následuje vymáhání právní cestou, Za agendu spojenou s přípravou vymáhání právní cestou se účtuje jednotný poplatek za každou vymáhanou položku na výpůjčním kontě uživatele,
 10 V případě, že knihovna je nucena zahájit vymáhání právní cestou, uživatel je povinen nahradit náklady právního zastoupení. Tyto náklady se řídí příslušnou právní úpravou. VII. Závěrečná ustanovení Výjimky z Knihovního řádu knihovny VÚV TGM, v.v.i., povoluje ředitel nebo jím pověřený zaměstnanec. Mgr. Mark Rieder ředitel


text:
Ústavní soud ve svém nálezu ze dne 10. listopadu 1998, sp. zn. I. ÚS 229/98 [138/1998 USn.], judikoval: "Ústavní soud odkazuje na vymezení pojmu "orgán veřejné moci", které provedl již Ústavní soud ČSFR a v němž veřejnou moc definoval zejména jako takovou moc, "která autoritativně rozhoduje o právech a povinnostech subjektů, ať již přímo nebo zprostředkovaně. Subjekt, o jehož právech nebo povinnostech rozhoduje orgán veřejné moci, není s ním v rovnoprávném postavení, a obsah rozhodnutí tohoto orgánu nezávisí od vůle subjektu. Veřejnou moc vykonává stát především prostřednictvím orgánů moci zákonodárné, výkonné a soudní, a za určitých podmínek ji může vykonávat i prostřednictvím dalších subjektů. Kritériem pro určení, zda i jiný subjekt jedná jako orgán veřejné moci, je skutečnost, zda konkrétní subjekt rozhoduje o právech a povinnostech jiných osob a tato rozhodnutí jsou státní mocí vynutitelná nebo zda může stát do těchto práv a povinností zasahovat. Orgánem v právním slova smyslu je právnická osoba, vykonávající svou činnost jako povinnost nebo kompetenci a je zřízena k trvalému a opakujícímu se výkonu činnosti" (srov. Ústavní soud ČSFR, Sbírka usnesení a nálezů, č. 1, Brno, 1992, str. 11)."
 STÁHNOUT I.ÚS_229-98.pdf
 "V moderní společnosti se nezřídka prolínají prvky veřejného a soukromého práva tak, že nelze zcela jednoznačně veškerou činnost té či oné instituce označit pouze za veřejnoprávní nebo pouze za soukromoprávní. Lze si představit, že určitá instituce podle povahy konkrétní činnosti může v určitých vztazích vystupovat jako soukromoprávní, v jiných jako veřejnoprávní subjekt. Je proto třeba vážit, o jaký druh konkrétní činnosti té které instituce se jedná. Ústavní soud odkazuje na své usnesení sp. zn. II. ÚS 75/93 (Sbírka rozhodnutí Ústavního soudu, svazek 2, usn. č. 3), v němž uvádí, že veřejnou mocí se rozumí taková moc, která autoritativně rozhoduje o právech a povinnostech subjektů, ať již přímo, nebo zprostředkovaně. Subjekt, o jehož právech nebo povinnostech rozhoduje orgán veřejné moci, není v rovnoprávném postavení s tímto orgánem a obsah rozhodnutí tohoto orgánu nezávisí od vůle subjektu. Institut "veřejné moci" je vnímán jako institut zahrnující přímou "moc státní" a "zbývající veřejnou moc". Státní mocí disponuje sám stát a zabezpečuje ji prostřednictvím svého zvláštního aparátu. Tzv. zbývající veřejná moc je v příslušném rozsahu svěřena subjektům nestátního charakteru ke správě veřejných záležitostí, je od státní moci v jistém smyslu odvozena a nemůže s ní být v rozporu. S veřejnou mocí přitom souvisí neoddělitelně nerovnost subjektů ve vztazích touto mocí ovládaných." - nález Ústavní soudu ze dne 1. prosince 1998, sp. zn. I. ÚS 41/98.
 STÁHNOUT I.ÚS_41-98.pdf
 Zákon č. 561/2004 Sb. o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon), ve znění pozdějších předpisů upravuje předškolní, základní, střední, vyšší odborné a některé jiné vzdělávání ve školách a školských zařízeních, stanoví podmínky, za nichž se vzdělávání a výchova uskutečňuje, vymezuje práva a povinnosti fyzických a právnických osob při vzdělávání a stanoví působnost orgánů vykonávajících státní správu a samosprávu ve školství.
 STÁHNOUT 561-2004-Sb.pdf
 Vysoké školy jako nejvyšší článek vzdělávací soustavy jsou vrcholnými centry vzdělanosti, nezávislého poznání a tvůrčí činnosti a mají klíčovou úlohu ve vědeckém, kulturním, sociálním a ekonomickém


text:
291/2003 Sb. - Beck-online
 291/2003 Sb.: 1. 3. 2012 - 10. 2. 2020
 § 12 Bovinní somatotropin
 § 25 Účinnost
 Příloha č. 1. SLEDOVANÉ LÁTKY
 Příloha č. 2. REZIDUA NEBO SKUPINY LÁTEK, ZJIŠŤOVANÉ PODLE DRUHŮ ZVÍŘAT, JEJICH KRMIVA VČETNĚ VODY A PRIMÁRNÍCH ŽIVOČIŠNÝCH PRODUKTŮ
 Příloha č. 3. PLÁN SLEDOVÁNÍ
 291/2003 Sb. znění účinné od 1. 3. 2012 do 10. 2. 2020
 vyhláškou č. 51/2012 Sb.
 vyhláškou č. 129/2009 Sb.
 vyhláškou č. 375/2006 Sb.
 vyhláškou č. 232/2005 Sb.
 o zákazu podávání některých látek zvířatům, jejichž produkty jsou určeny k výživě lidí,
 a o sledování (monitoringu) přítomnosti nepovolených látek, reziduí
 a látek kontaminujících, pro něž by živočišné produkty mohly být škodlivé
 pro zdraví lidí, u zvířat a v jejich produktech
 Ministerstvo zemědělství stanoví podle § 78 zákona č. 166/1999 Sb., o veterinární péči a o změně některých souvisejících zákonů (veterinární zákon), ve znění zákona č. 131/2003 Sb., (dále jen „zákon“) k provedení § 18 odst. 5 písm. a), § 19 odst. 3 a 5, § 22 odst. 2 písm. d), § 51a odst. 3 a § 75 odst. 3 zákona:
 Tato vyhláška zapracovává příslušné předpisy Evropských společenství1 a upravuje
 které látky nesmí být podávány
 zvířatům všech druhů,
 hospodářským zvířatům, nebo
 živočichům vodního hospodářství,
 a které z těchto látek, za jakých podmínek a jakým způsobem lze výjimečně podávat některým zvířatům ke stanovenému léčebnému nebo zootechnickému ošetření,
 jak se zachází s hospodářskými zvířaty, jimž byly podány látky uvedené pod písmenem a), a s jejich produkty,
 způsob sledování přítomnosti nepovolených látek, jejich reziduí a látek kontaminujících, které by mohly být škodlivé pro zdraví lidí, u zvířat, v živočišných produktech, krmivech a napájecí vodě (dále jen „sledování“),
 součinnost chovatelů a osob, které vyrábějí a zpracovávají živočišné produkty, s orgány provádějícími sledování,
 opatření přijímaná na základě výsledků sledování.
 hospodářskými zvířaty – domácí skot, prasata, ovce, kozy, lichokopytníci, drůbež a králíci, jakož i volně žijící zvířata jmenovaných druhů a volně žijící přežvýkavci, kteří byli odchováni v hospodářství,
 nepovolenými látkami nebo přípravky – látky nebo přípravky, jejichž podávání zvířatům je zakázáno zákonem nebo zákonem o léčivech2,
 rezidui – rezidua látek s farmakologickým účinkem, jejich metabolitů a jiných látek, které se dostaly do živočišných produktů a které by mohly být škodlivé pro zdraví lidí,
 látkami kontaminujícími – látky, které se dostaly do živočišných produktů neúmyslně při výrobě, zpracování, balení, přepravě nebo skladování, mimo mechanické znečištěniny, mikroby, živé nebo mrtvé živočišné škůdce a části jejich těl,
 látkami s farmakologickým účinkem – látky, které jsou farmakodynamicky aktivní v dávce, ve které jsou podávány zvířatům prostřednictvím veterinárních léčivých přípravků, v nichž jsou obsaženy,
 beta agonisty – agonisté adrenergních receptorů typu beta,
 léčebným ošetřením – podání veterinárního léčivého přípravku v souladu s § 5 hospodářskému zvířeti vyšetřenému veterinárním lékařem k ošetření poruch reprodukce včetně přerušení nežádoucí březosti, v případě beta agonistů k vyvolání tokolýzy při telení krav, k léčbě onemocnění dýchacího ústrojí, navikulárního syndromu (podotrochlózy) a laminitidy a k vyvolání tokolýzy u koňovitých,
 zootechnickým ošetřením – podání veterinárního léčivého přípravku
 v souladu s § 6 hospodářskému zvířeti vyšetřenému veterinárním lékařem k synchronizaci říje nebo


text:
k přípravě dárkyň a příjemkyň embryí,
 v případě živočichů vodního hospodářství skupině chovaných zvířat k inverzi pohlaví, a to na základě předpisu veterinárního lékaře a pod jeho odpovědností,
 nedovoleným ošetřením – použití látek nebo přípravků, jejichž podávání zvířatům je zakázáno zákonem nebo zvláštním právním předpisem,2 anebo použití látek nebo přípravků, jejichž podání zvířatům je povoleno, avšak k jiným účelům a za jiných podmínek,
 úředním vzorkem – vzorek odebraný orgánem vykonávajícím státní veterinární dozor za účelem vyšetření na rezidua nebo na látky kontaminující, a to s uvedením typu, množství a způsobu odběru, jakož i druhu, pohlaví a původu zvířete anebo druhu a původu živočišného produktu či krmiva,
 schválenou laboratoří – laboratoř státního veterinárního ústavu nebo jiná laboratoř, které bylo vydáno pro příslušný okruh vyšetřování osvědčení o akreditaci podle zvláštního právního předpisu3 a které Státní veterinární správa vydala povolení k provádění veterinární laboratorní činnosti,
 partií zvířat – skupina zvířat stejného druhu a věkové kategorie, chovaná ve stejném hospodářství, ve stejném čase a za stejných podmínek chovu.
 Nepovolené látky a přípravky a podmínky
 pro jejich výjimečné podávání
 hospodářským zvířatům
 Není-li dále stanoveno jinak, nesmí být
 uváděny do oběhu thyreostatické látky, stilbeny, deriváty stilbenů, jejich soli a estery, 17-beta-estradiol a jeho estery a beta agonisté pro účely jejich podávání zvířatům, jejichž maso či jiné produkty jsou určeny k výživě lidí, nejde-li o podání za účelem uvedeným v § 5 odst. 1 písm. b) a c),
 podávány hospodářským zvířatům nebo živočichům vodního hospodářství látky uvedené pod písmenem a), jakož i látky s estrogenním, androgenním nebo gestagenním účinkem.
 Hospodářská zvířata a živočichové vodního hospodářství, kterým byly podány látky uvedené v § 3 písm. b), nesmí být chováni v hospodářství, které není pod státním veterinárním dozorem vykonávaným v souladu s § 52 zákona a speciálně zaměřeným na kontrolu podávání těchto látek hospodářským zvířatům a živočichům vodního hospodářství (dále jen „cílený dozor“).
 Hospodářská zvířata, v nichž jsou obsaženy látky uvedené v § 3 písm. b) anebo u nichž byla stanovena přítomnost těchto látek, nelze uvádět do oběhu nebo porážet k lidské spotřebě, pokud nelze prokázat, že tato zvířata byla ošetřena v souladu s § 5 nebo 6.
 Maso pocházející ze zvířat uvedených v odstavcích 1 a 2 nesmí být ani uváděno do oběhu, ani dále zpracováváno.
 Živočichy vodního hospodářství, kterým byly podány látky uvedené v § 3 písm. b), jakož i výrobky, jež z těchto živočichů pocházejí, nelze uvádět do oběhu k lidské spotřebě.
 V rámci léčebného ošetření je možno podávat
 hospodářským zvířatům registrované veterinární léčivé přípravky obsahující testosteron a progesteron včetně derivátů těchto látek, které mohou být v organizmu v místě podání snadno hydrolyzovány na výchozí sloučeniny (vlastní léčivé látky). Tyto veterinární léčivé přípravky musí splňovat požadavky stanovené zvláštním právním předpisem2 na jejich uvádění do oběhu a mohou být podávány pouze jednoznačně identifikovaným hospodářským zvířatům, a to injekčně, anebo v případě léčby ovariálních dysfunkcí ve formě vaginálních spirál (nikoli implantací),
 koňovitým perorálně registrované veterinární léčivé přípravky obsahující allyltrenbolon anebo beta agonisty, a to v souladu s rozhodnutím o registraci,
 kravám při telení registrované veterinární léčivé přípravky obsahující


text:
beta agonisty, a to injekčně za účelem vyvolání tokolýzy.
 Veterinární léčivé přípravky uvedené v odstavci 1 podává pouze veterinární lékař s výjimkou přípravků uvedených pod písmenem b), které může podat i jiná osoba pod odpovědností veterinárního lékaře.
 Podávání veterinárních léčivých přípravků uvedených v odstavci 1 musí veterinární lékař zaznamenat v evidenci vedené podle zákona a podle zvláštního právního předpisu,2 a to včetně údajů o druhu a datu ošetření, druhu veterinárního léčivého přípravku a totožnosti ošetřeného zvířete.
 Veterinární léčivé přípravky uvedené v odstavci 1 písm. c) nelze podávat v rámci léčebného ošetření hospodářským zvířatům, jež nejsou chovnými zvířaty (dále jen „užitková zvířata“), jakož i chovným zvířatům, u nichž se nadále nepočítá s využíváním jejich reprodukčních schopností.
 Chovatelé nesmí vlastnit ani přechovávat veterinární léčivé přípravky uvedené v odstavci 1 písm. c).
 V rámci zootechnického ošetření je možno podávat jednoznačně identifikovaným hospodářským zvířatům registrované veterinární léčivé přípravky s estrogenním (s výjimkou 17-beta-estradiolu a jeho esterů), androgenním nebo gestagenním účinkem.
 Jde-li o živočichy vodního hospodářství, mohou být rybí násadě podávány během prvních 3 měsíců registrované veterinární léčivé přípravky, které mají androgenní účinek, a to za účelem inverze pohlaví.
 Veterinární léčivé přípravky uvedené v odstavcích 1 a 2 podává veterinární lékař. Veterinární léčivé přípravky určené lékařem uvedené v odstavcích 1 a 2 může podle pokynů veterinárního lékaře podávat také chovatel nebo jiná osoba na základě pověření veterinárního lékaře.
 Nepodává-li veterinární lékař registrovaný veterinární léčivý přípravek osobně, vystaví předpis, v němž uvede důvod podání a množství přípravku a zajistí, aby na vystavený předpis nebylo možno vydat předepsaný přípravek opakovaně.
 Pro zaznamenávání podaného registrovaného veterinárního léčivého přípravku podle tohoto ustanovení platí § 5 odst. 3 obdobně.
 Veterinární léčivé přípravky uvedené v odstavci 1 nelze podávat v rámci zootechnického ošetření užitkovým zvířatům a chovným zvířatům, u nichž se nadále nepočítá s využíváním jejich reprodukčních schopností.
 Veterinární léčivé přípravky s obsahem hormonálních látek a beta agonistů, jejichž podávání hospodářským zvířatům dovolují § 5 a 6, musí splňovat podmínky stanovené zvláštním právním předpisem.2
 Ústav pro státní kontrolu veterinárních biopreparátů a léčiv (dále jen „Ústav“) však posoudí jako nebezpečné veterinární léčivé přípravky
 hormonální, které
 mají prodloužený účinek nebo ochrannou lhůtu delší než 15 dnů,
 byly registrovány podle dřívějších právních předpisů, u kterých nejsou známy podmínky jejich použití anebo pro které neexistují reagencie, analytické přístroje nebo metody pro zjišťování přítomnosti reziduí látek s farmakologickým účinkem v množství překračujícím jejich nejvyšší přípustná množství (dále jen „stanovené limity“),4
 obsahující beta agonisty, jejichž ochranná lhůta je delší než 28 dnů.
 Chovná zvířata, včetně chovných zvířat, u nichž se nadále nepočítá s využíváním jejich reprodukčních schopností, kterým byly podány registrované veterinární léčivé přípravky uvedené v § 5 nebo 6 za podmínek v nich stanovených a u kterých byla dodržena ochranná lhůta stanovená v rozhodnutí o registraci, mohou být uváděna do oběhu a jejich maso může být opatřeno označením zdravotní nezávadnosti.
 S vysoce hodnotnými koňmi, zejména závodními, sportovními nebo cirkusovými, anebo s koňmi určenými k plemenitbě či pro výstavy, jimž byly z důvodů uvedených v § 5 podány registrované veterinární léčivé přípravky obsahující allyltrenbolon nebo beta agonisty,


text:
lze obchodovat ještě před uplynutím ochranné lhůty, pokud byly splněny podmínky pro podání těchto přípravků a pokud jsou druh a datum ošetření uvedeny ve veterinárním osvědčení nebo v průkazu koně.
 Živočišné produkty pocházející od zvířat, kterým byly podány v souladu s ustanoveními této vyhlášky registrované veterinární léčivé přípravky obsahující látky s estrogenním, androgenním nebo gestagenním účinkem anebo beta agonisty, mohou být uváděny do oběhu k lidské spotřebě, pokud veterinární léčivé přípravky podané těmto zvířatům odpovídají požadavkům § 7 a pokud před poražením těchto zvířat byly dodrženy ochranné lhůty.
 Výroba, dovoz, skladování, distribuce, prodej a používání látek uvedených v § 3 se řídí zvláštním právním předpisem.2
 Orgány vykonávající státní veterinární dozor provádějí vedle kontrol stanovených zvláštním právním předpisem2 též kontroly podle § 16 odst. 1 za účelem zjištění
 držení nebo přechovávání látek uvedených v § 3 nebo přípravků obsahujících tyto látky, které by byly určeny k podávání zvířatům pro účely výkrmu,
 nedovoleného ošetření,
 nedodržení stanovených ochranných lhůt,
 nedodržení omezení při používání veterinárních léčivých přípravků podle § 5 nebo 6,
 přítomnosti látek uvedených v § 3 ve zvířatech, v napájecí vodě a na všech místech, na nichž jsou zvířata chována, jakož i přítomnosti reziduí těchto látek ve zvířatech, v jejich exkrementech, tělních tekutinách, tkáních a produktech, a to v souladu s přílohou č. 3 k této vyhlášce.
 Jestliže byla při kontrolách prováděných podle odstavce 2 zjištěna přítomnost látek nebo přípravků, jejichž používání nebo držení je zakázáno, anebo přítomnost reziduí látek prokazující nedovolené ošetření, musí být tyto látky a přípravky, ošetřená zvířata a jejich produkty umístěny pod úředním dohledem do realizace opatření podle zákona.5
 Výrobci a distributoři2 látek s thyreostatickým, estrogenním, androgenním nebo gestagenním účinkem, jakož i beta agonistů, kterým byla výroba nebo distribuce těchto látek nebo veterinárních léčivých přípravků obsahujících tyto látky povolena podle zvláštního právního předpisu,2 v souladu s tímto předpisem vedou a uchovávají záznamy o nákupu a prodeji těchto látek a přípravků a na požádání je předkládají, popřípadě zpřístupňují inspektorům Ústavu.
 Jestliže podle výsledků provedených kontrol nejsou požadavky této vyhlášky dodržovány v členském státě původu zvířat nebo živočišných produktů, uvědomí o tom Státní veterinární správa příslušné orgány tohoto členského státu.
 Ze země, jež není členským státem (dále jen „třetí země“) a jejíž právní řád dovoluje uvádět do oběhu a podávat zvířatům všech druhů, jejichž maso či jiné produkty jsou určeny k výživě lidí, stilbeny, deriváty stilbenů, soli a estery stilbenů nebo látky s thyreostatickým účinkem, nelze dovážet hospodářská zvířata, živočichy vodního hospodářství ani maso a jiné produkty pocházející od těchto zvířat a živočichů.
 Z třetí země nelze dále dovážet
 hospodářská zvířata a živočichy vodního hospodářství, jimž byly podány
 thyreostatické látky, stilbeny, deriváty stilbenů, jejich soli a estery, 17-beta-estradiol a jeho estery nebo přípravky obsahující tyto látky,
 beta agonisté a látky s estrogenním, androgenním nebo gestagenním účinkem, anebo přípravky obsahující tyto látky, pokud tyto látky nebo přípravky nebyly podány v souladu s požadavky stanovenými v § 5, 6 a 8 a pokud nebyly dodrženy stanovené ochranné lhůty, odpovídající mezinárodním doporučením,
 maso a jiné produkty pocházející od zvířat uvedených pod písmenem a),


text:
nejde-li o dovoz užitkových zvířat a chovných zvířat, u nichž nelze dále využívat jejich reprodukčních schopností, jakož i masa z těchto zvířat, jestliže třetí země poskytne záruky alespoň rovnocenné zárukám požadovaným touto vyhláškou, popřípadě odpovídající požadavkům Evropské komise (dále jen „Komise“).
 V případě hospodářských zvířat, jimž byl před 14. říjnem 2004 podán 17-beta-estradiol nebo jeho estery k léčebnému nebo zootechnickému ošetření, se uplatňují shodná ustanovení jako u látek povolených podle § 5 odst. 1 písm. a), jde-li o léčebné ošetření, a podle § 6, jde-li o zootechnické ošetření.
 Bovinní somatotropin
 Není-li dále stanoveno jinak, nesmí být bovinní somatotropin uváděn do oběhu za účelem jeho prodeje a jakéhokoli způsobu podávání dojnicím.
 Výroba, příprava a distribuce bovinního somatotropinu se řídí zvláštním právním předpisem.
 Ustanovením odstavce 1 není dotčena výroba bovinního somatotropinu nebo jeho dovoz za účelem jeho vývozu do třetích zemí.
 Plán sledování a součinnost chovatelů a osob,
 které vyrábějí a zpracovávají živočišné produkty,
 při jeho plnění
 Účelem plánu sledování je zjišťovat přítomnost skupin látek a jejich reziduí, uvedených v přílohách č. 1 a 2 k této vyhlášce, v chovu zvířat a ve výrobě živočišných produktů.
 Plán sledování musí stanovit
 postupy a opatření ke sledování látek a reziduí uvedených v odstavci 1 v souladu s přílohou č. 2 k této vyhlášce, zejména ke zjišťování přítomnosti
 látek uvedených v odstavci 1 u zvířat, v napájecí vodě a na všech místech, kde jsou zvířata chována,
 reziduí látek uvedených v odstavci 1 u zvířat, v jejich exkrementech, tělních tekutinách, tkáních a produktech, jako jsou maso, mléko, vejce nebo med,
 pravidla pro odběr vzorků a jeho rozsah v souladu s přílohou č. 3 k této vyhlášce.
 sestaví v souladu s § 48 odst. 1 písm. a) zákona a v souladu s přílohou č. 3 k této vyhlášce plán sledování a předloží jej ke schválení Komisi,
 provádí každoroční aktualizaci tohoto plánu, a to nejpozději do 31. března příslušného kalendářního roku, a seznámí s ním Komisi,
 informuje každých 6 měsíců Komisi a členské státy o plnění plánu sledování, popřípadě o vývoji situace a předkládá každoročně Komisi výsledky plnění plánu sledování spolu s výsledky přijatých kontrolních opatření, a to nejpozději do 31. března následujícího kalendářního roku,
 zveřejňuje výsledky plnění tohoto plánu,
 může předkládat Komisi připomínky k aktualizovaným plánům sledování ostatních členských států, a to ve lhůtě 10 pracovních dnů ode dne, kdy jí byly tyto plány doručeny.
 Plán sledování obsahuje zejména
 specifikaci právních předpisů, které upravují používání látek uvedených v příloze č. 1 k této vyhlášce, jmenovitě ustanovení o zákazu či povolení používání těchto látek, o jejich uvádění do oběhu a podávání,
 údaje o organizacích a institucích podílejících se na uskutečňování plánu sledování,
 seznam schválených laboratoří s údaji o jejich kapacitních možnostech z hlediska vyšetřování vzorků,
 seznam látek, které mají být sledovány, stanovené limity reziduí povolených látek, pokud nejsou tyto limity stanoveny předpisy Evropských společenství, metody vyšetřování, standardy pro interpretaci nálezů a v případě látek uvedených v příloze č. 1 k této vyhlášce i počet vzorků, který má být odebrán, včetně zdůvodnění tohoto počtu,
 počet úředních vzorků, které mají


text:
být odebrány ve vztahu k počtu zvířat příslušných druhů poražených v předchozím roce v souladu s rozsahem a četností odběru vzorků podle přílohy č. 3 k této vyhlášce,
 údaje o pravidlech, kterými se řídí odběr úředních vzorků a které určují, jaké údaje mají být uvedeny na těchto vzorcích,
 opatření ukládaná orgány vykonávajícími státní veterinární dozor v případě pozitivního nálezu u zvířat nebo v živočišných produktech.
 Chovatelé a osoby, které vyrábějí a zpracovávají živočišné produkty, poskytují součinnost k plnění plánu sledování zejména tím, že
 chovatelé uvádějí do oběhu pouze
 kterým nebyly podány nepovolené látky nebo přípravky anebo u kterých nedošlo k nedovolenému ošetření,
 u kterých, pokud jim byly podány povolené látky nebo přípravky, byly dodrženy ochranné lhůty stanovené pro tyto látky nebo přípravky,
 živočišné produkty pocházející od zvířat uvedených v bodě 1,
 osoby, které vyrábějí a zpracovávají živočišné produkty, provádějí vlastní kontroly hygienických podmínek výroby tak, aby
 přijímaly do svých zařízení pouze taková hospodářská zvířata, u kterých je chovatel s to zaručit, že byly dodrženy ochranné lhůty,
 se přesvědčily, že u hospodářských zvířat nebo živočišných produktů dodaných do jejich zařízení nejsou přítomna rezidua v množství překračujícím stanovené limity ani jakékoli stopy nepovolených látek nebo přípravků.
 Orgány vykonávající státní veterinární dozor sledují v hospodářstvích podmínky chovu a ošetření zvířat podle této vyhlášky. V souvislosti s plánem sledování organizují bez předchozího upozornění namátkové kontroly, zaměřené zejména na zjišťování držení nebo přítomnosti nepovolených látek nebo přípravků, jež mohou být zneužity k podávání zvířatům ke krmným účelům nebo k nedovolenému ošetření. Tyto kontroly se provádějí
 během výroby, uvádění do oběhu, skladování, přepravy, distribuce a prodeje látek uvedených v části A přílohy č. 1 k této vyhlášce,
 ve všech stadiích výroby krmiv a jejich uvádění do oběhu,
 v celém řetězci získávání a zpracovávání živočišných produktů.
 Kontroly podle odstavce 1 prováděné na jatkách nebo na místech prvního prodeje produktů rybolovu a vodního hospodářství mohou být omezeny, jestliže hospodářství původu nebo místo odeslání zvířat nebo živočišných produktů je pod státním veterinárním dozorem anebo je součástí koordinovaného systému sledování, jehož pravidla jsou obsažena ve specifikacích pro obchodní značku nebo jsou uvedena na etiketě.
 Orgány vykonávající státní veterinární dozor v případě
 podezření na nedovolené ošetření si vyžádají od chovatele nebo veterinárního lékaře, který v hospodářství vykonává veterinární léčebnou a preventivní činnost, doklady prokazující důvod a povahu ošetření;
 potvrzení nedovoleného ošetření nebo použití nepovolených látek nebo přípravků, popřípadě důvodného podezření z jejich použití, provedou kontroly (vyšetření)
 zvířat v hospodářstvích původu nebo odeslání zvířat hlavně se zřetelem na prokázání nedovoleného ošetření se zaměřením na stopy po takovém úkonu. Součástí těchto kontrol může být úřední odběr vzorků,
 v hospodářstvích, v nichž byla zvířata chována, včetně hospodářství s uvedenými hospodářstvími administrativně spojených, v hospodářstvích původu nebo odeslání zvířat za účelem zjištění přítomnosti nepovolených látek nebo přípravků. Při těchto kontrolách se vždy odebírají úřední vzorky krmiv a napájecí vody,
 krmiv a napájecí vody v hospodářstvích původu nebo odeslání zvířat, a jde-li o vodní živočichy, vody, z níž byli tito živočichové vyloveni,
 uvedené v odstavci 1 písm. a),
 potřebné k objasnění původu nepovolených látek nebo přípravků,


text:
anebo jimi ošetřených zvířat;
 překročení stanovených limitů reziduí provedou šetření nezbytná vzhledem k pozitivnímu nálezu.
 V hospodářstvích, z nichž byla do hospodářství uvedeného v odstavci 3 přemísťována zvířata, a u výrobců krmiv, jimiž byla do hospodářství uvedeného v odstavci 3 dodávána krmiva, provádí krajská veterinární správa vedle kontrol uvedených v § 16 odst. 1 další kontroly ke zjištění původu nedovoleně podaných látek a o výsledcích těchto kontrol informuje Státní veterinární správu.
 Úřední vzorky odebrané v souladu s přílohou č. 3 k této vyhlášce vyšetřují
 národní referenční laboratoře,
 referenční, popřípadě jiné schválené laboratoře, které prokázaly svou způsobilost úspěšnou účastí v testovacích schématech uznaných nebo organizovaných národními referenčními laboratořemi nebo referenčními laboratořemi Evropské unie.
 Národní referenční laboratoř zřízená v rámci
 Ústavu je příslušná pro látky uvedené ve skupinách A a B 2 písm. d) přílohy č. 1 k této vyhlášce,
 Státního veterinárního ústavu Jihlava je příslušná pro látky uvedené ve skupinách B 1, B 2 písm. a), b), c), e) a f) a B 3 písm. d) a e) přílohy č. 1 k této vyhlášce,
 Státního veterinárního ústavu Olomouc je příslušná pro látky uvedené ve skupině B 3 písm. c) přílohy č. 1 k této vyhlášce,
 Státního veterinárního ústavu Praha je příslušná pro látky uvedené ve skupině B 3 písm. a) a b) přílohy č. 1 k této vyhlášce.
 Národní referenční laboratoře zejména
 kontrolují činnost laboratoří uvedených v odstavci 1 písm. b), zejména analytické standardy a metody vyšetřování pro každé reziduum nebo skupinu reziduí,
 organizují porovnávací testy pro každé reziduum nebo skupinu reziduí,
 zajišťují dodržování stanovených limitů laboratořemi uvedenými v odstavci 1 písm. b),
 podílejí se na sestavování plánu sledování a vyhodnocování výsledků jeho plnění,
 poskytují informace dodávané referenčními laboratořemi Evropské unie a zajišťují další vzdělávání svých zaměstnanců v kurzech organizovaných Komisí nebo referenčními laboratořemi Evropské unie.
 Je-li vydáno rozhodnutí o registraci veterinárního léčivého přípravku, který je určen k podávání zvířatům, jejichž produkty jsou určeny k výživě lidí, Ústav poskytne běžné analytické metody pro zjišťování reziduí předložené žadatelem o registraci jak příslušné národní referenční laboratoři, tak i příslušné referenční laboratoři Evropské unie.
 Pozitivní nálezy, které byly zjištěny běžnou metodou a týkají se látek uvedených ve skupině A přílohy č. 1 k této vyhlášce, musí být ověřeny příslušnou národní referenční laboratoří s použitím stanovené referenční metody.
 Jsou-li uplatněny námitky zpochybňující správnost výsledků vyšetření úředních vzorků, musí být tyto výsledky ověřeny příslušnou národní referenční laboratoří; tato laboratoř o tom uvědomí Státní veterinární správu. Ověření se provádí na náklad osoby, která správnost výsledků vyšetření úředních vzorků zpochybňuje.
 Jestliže se vyšetřením úředních vzorků zjistí nedovolené ošetření nebo přítomnost reziduí v množství překračujícím stanovené limity, orgány vykonávající státní veterinární dozor učiní odpovídající opatření podle § 19 a násl. Týká-li se toto zjištění zvířat nebo živočišných produktů
 pocházejících z některého členského státu, informuje o tom Státní veterinární správa příslušný úřad tohoto členského státu a spolupracuje s ním na jeho žádost při dalším šetření,
 dovezených z třetí země, informuje o tom Státní veterinární správa Komisi.
 Je-li výsledkem vyšetření úředních vzorků některý z pozitivních nálezů uvedených v § 18,
 laboratoř,


text:
která provedla vyšetření, poskytne Státní veterinární správě a krajské veterinární správě, která odebrala úřední vzorky, podrobné údaje o postupu a výsledcích vyšetření,
 krajská veterinární správa shromáždí a prověří údaje potřebné ke zjištění totožnosti zvířat a hospodářství jejich původu nebo odeslání,
 Státní veterinární správa informuje o výsledcích vyšetření Komisi a členské státy, jestliže tyto výsledky odůvodňují provedení šetření nebo jiné činnosti v některém členském státě nebo v některé třetí zemi.
 Krajská veterinární správa nebo Ústav v souladu se svou působností provede
 šetření v hospodářství původu nebo odeslání k určení příčin přítomnosti reziduí,
 v případě nedovoleného ošetření šetření ke zjištění zdroje použitých látek nebo přípravků (ve stadiu výroby, skladování, přepravy, dovozu, distribuce, prodeje),
 jakákoli další šetření, jež považuje za nezbytná.
 Krajská veterinární správa učiní opatření, aby zvířata, od kterých byly odebrány vzorky, jejichž vyšetření prokázalo pozitivní nález, byla jednoznačně a zřetelně označena a aby neopustila hospodářství do doby, kdy budou známy výsledky šetření uvedeného v odstavci 2.
 Krajská veterinární správa nebo Ústav uvědomí bez průtahů Státní veterinární správu o výsledcích šetření uvedeného v odstavci 2.
 Je-li prokázáno nedovolené ošetření, krajská veterinární správa zabezpečí, aby zvířata, kterých se týkají kontroly podle § 16 odst. 3 písm. b), byla řádně označena a byla pod cíleným dozorem a aby od těchto zvířat byl odebrán úřední vzorek ze statisticky reprezentativního souboru.
 Jsou-li prokázána rezidua v množství překračujícím stanovené limity, krajská veterinární správa nebo Ústav v souladu se svou působností provede šetření v hospodářství původu nebo odeslání ke zjištění důvodu překročení těchto limitů a v souladu s výsledky tohoto šetření učiní potřebná opatření k ochraně zdraví lidí, včetně případného zákazu uvádění zvířat a živočišných produktů z daného hospodářství do oběhu.
 Dojde-li opakovaně k překročení stanovených limitů reziduí při uvedení zvířat nebo živočišných produktů do oběhu, přijme krajská veterinární správa opatření ke zvýšení účinnosti státního veterinárního dozoru v hospodářství nebo ve výrobním či zpracovatelském zařízení, z nichž zvířata nebo živočišné produkty pocházejí, a to nejméně na dobu 6 měsíců. V takovém případě jsou zvířata nebo živočišné produkty uvolňovány do oběhu až na základě výsledků vyšetření odebraných vzorků.
 Prokáže-li výsledek vyšetření překročení stanovených limitů reziduí, musí být živočišné produkty posouzeny jako nepoživatelné.
 Za šetření provedená podle § 19 lze uložit chovateli náhradu.6
 Potvrdí-li šetření uvedená v § 20, že podezření, jež vedlo k těmto šetřením, bylo důvodné, hradí náklady na tato šetření chovatel.6
 Náklady na neškodné odstranění zvířat nebo živočišných produktů, u kterých byl zjištěn pozitivní nález, anebo zvířat nebo živočišných produktů, které se v souladu s § 22 považují za pozitivní, nese chovatel bez náhrady či odškodnění.
 Držení, používání nebo výrobu nepovolených látek nebo přípravků anebo látek uvedených ve skupinách A, B 1 a B 2 přílohy č. 1 k této vyhlášce osobami, které k tomu nejsou oprávněny, oznámí krajská veterinární správa nebo Ústav příslušným orgánům.
 Mají-li orgány vykonávající státní veterinární dozor za to, že v jiném členském státě nejsou nebo přestaly být prováděny kontroly stanovené odpovídajícím předpisem Evropských společenství6a, uvědomí o tom Státní veterinární správa příslušný úřad tohoto členského státu s tím, aby ji informoval o přijatých


text:
opatřeních a důvodech pro ně. Nepokládá-li Státní veterinární správa tato opatření za dostatečná, učiní je předmětem společného jednání o způsobech a prostředcích nápravy; k nim může patřit i veterinární kontrola na místě. O těchto jednáních a dosažených výsledcích uvědomí Státní veterinární správa v souladu s § 48 odst. 1 písm. o) bodem 2 zákona Komisi.
 Nedojde-li k dohodě, předloží Státní veterinární správa spornou záležitost k posouzení Komisi.
 Ověřuje-li Komise svými odborníky na místě v České republice, zda a jak je plněn plán sledování uvedený v § 13 a jak je jeho plnění kontrolováno, poskytuje Státní veterinární správa v souladu s § 48 odst. 1 písm. o) bodem 2 zákona těmto odborníkům potřebnou součinnost.
 Státní veterinární správa v souladu s § 48 odst. 1 písm. o) bodem 2 zákona uvědomí Komisi o opatřeních přijatých na základě výsledků uvedeného ověření.
 Zvířata, která jsou pod cíleným dozorem podle § 20 odst. 1, nesmí být po dobu trvání tohoto dozoru přemísťována bez souhlasu krajské veterinární správy a bez přijetí preventivních opatření odpovídajících povaze nedovoleně podané látky. Potvrdí-li vyšetření úředního vzorku odebraného podle § 20 odst. 1 nedovolené ošetření, rozhodne krajská veterinární správa, že zvířata, která byla zjištěna jako pozitivní, budou neprodleně poražena na místě nebo přepravena na určené jatky s příkazem k poražení na základě veterinárního osvědčení; těla takto poražených zvířat se považují za vysokorizikové konfiskáty živočišného původu. Kromě toho se na náklady chovatele6 odeberou vzorky z celé partie zvířat a vyšetří se v rozsahu stanoveném krajskou veterinární správou.
 Je-li však polovina nebo více vzorků odebraných z reprezentativního souboru podle § 20 odst. 1 pozitivní, může krajská veterinární správa ponechat na chovateli, aby si vybral mezi poražením těchto zvířat anebo kontrolou všech podezřelých zvířat přítomných v hospodářství.
 V hospodářství, v němž bylo prokázáno nedovolené ošetření, provádí krajská veterinární správa intenzivní sledování příslušných reziduí po dobu nejméně 12 následujících měsíců a o jeho výsledcích informuje Státní veterinární správu.
 Úřední veterinární lékař na jatkách, který zjistí nebo má podezření, že
 zvířata byla nedovoleně ošetřena anebo že jim byly podány nepovolené látky nebo přípravky,
 zabezpečí, aby tato zvířata byla poražena odděleně od ostatních zvířat dodaných na jatky,
 pozastaví těla a orgány poražených zvířat a odebere vzorky potřebné ke zjišťování příslušných látek,
 v případě pozitivního nálezu posoudí maso a orgány jako nepoživatelné s tím, že se považují za vysokorizikové konfiskáty živočišného původu,
 informuje o těchto skutečnostech krajskou veterinární správu, která o nich uvědomí bez průtahů Státní veterinární správu,
 zvířata byla dovoleně ošetřena, ale nebyla dodržena stanovená ochranná lhůta, zajistí odložení poražení těchto zvířat do doby, kdy již rezidua nebudou překračovat stanovené limity. Tato doba nesmí být kratší než ochranná lhůta stanovená v rozhodnutí o registraci příslušného veterinárního léčivého přípravku anebo než ochranná lhůta stanovená v § 7 odst. 2 písm. b).
 Jestliže poražení zvířat nemůže být podle odstavce 1 písm. b) odloženo z důvodu jejich zdravotního stavu nebo pohody anebo vzhledem k uspořádání nebo vybavení jatek, mohou být zvířata poražena před uplynutím doby uvedené v odstavci 1 písm. b). Jejich maso a orgány však musí být pozastaveny až


text:
do uzavření výsledků jejich kontroly včetně případného odběru a vyšetření vzorků. Jako poživatelné mohou být posouzeny jen maso a orgány s obsahem reziduí nepřekračujícím stanovené limity.
 Živočišné produkty, které obsahují rezidua v množství překračujícím stanovené limity, se vždy posoudí jako nepoživatelné.
 Provozovateli jatek, který pomáhá zatajit nedovolené ošetření, nelze po dobu následujících 12 měsíců umožnit získání jakékoli pomoci z fondů Evropské unie.
 Jestliže pohraniční veterinární kontrola prokáže u zvířat dovezených z třetí země nedovolené ošetření anebo přítomnost nepovolených látek nebo přípravků, přistoupí orgány provádějící tuto kontrolu k provádění dalších kontrol u všech partií zvířat a živočišných produktů z téhož zdroje. Zejména pozastaví dalších 10 partií za účelem provedení kontroly reziduí odebráním reprezentativního vzorku z každé partie nebo části partie. Jestliže kontroly prokážou přítomnost nepovolených látek nebo přípravků, nebo překročení stanovených limitů, postupují orgány provádějící pohraniční veterinární kontrolu podle článků 19 až 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (32004R0882) ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat.
 Jestliže pohraniční veterinární kontrola prokáže překročení stanovených limitů reziduí, přistoupí orgány provádějící pohraniční veterinární kontrolu k provedení dalších kontrol uvedených v odstavci 1.
 O případech uvedených v odstavcích 1 a 2 informuje Státní veterinární správa v souladu s § 48 odst. 1 písm. m) a písm. o) bodem 2 zákona Komisi.
 SLEDOVANÉ LÁTKY
 SKUPINA A - Látky s anabolickým účinkem a nepovolené látky:
 Stilbeny, deriváty stilbenů, jejich soli a estery
 Látky s thyreostatickým účinkem
 Laktony kyseliny resorcylové včetně zeranolu
 Látky s farmakologickým účinkem, pro které nemohou být stanoveny žádné maximální limity7
 SKUPINA B - Veterinární léčivé přípravky (včetně nepovolených látek, které by mohly být použity pro veterinární účely) a látky kontaminující:
 Antibakteriálni látky včetně sulfonamidů a chinolonů
 Ostatní veterinární léčivé přípravky:
 Antikokcidika včetně nitroimidazolů
 Karbamáty a pyretroidy
 Nesteroidní protizánětlivá léčiva
 Ostatní farmakologicky účinné látky
 Látky kontaminující životní prostředí a ostatní látky:
 Organochlorované sloučeniny včetně PCB
 REZIDUA NEBO SKUPINY LÁTEK, ZJIŠŤOVANÉ PODLE DRUHŮ ZVÍŘAT, JEJICH KRMIVA VČETNĚ VODY A PRIMÁRNÍCH ŽIVOČIŠNÝCH PRODUKTŮ
 Druh zvířete, krmivo nebo živoč. produkt
 Skot,ovce, kozy, prasata, koně
 Králičí maso, maso zvěře ve farmovém chovu, zvěřina1)
 B 2d
 B 3f
 1) Pokud jde o zvěřinu, stanovují se pouze chemické prvky, pokud plán sledování neurčí i jiné chemické látky.
 PLÁN SLEDOVÁNÍ
 Zásady odběru úředních vzorků
 1. Plán sledování některých látek a reziduí je zaměřen na dozor a odhalování příčin vzniku nebezpečných reziduí v potravinách živočišného původu v hospodářstvích, na jatkách, v podnicích pro ošetření mléka, v zařízeních na zpracování ryb a ve sběrnách a balírnách (třídírnách) vajec.
 2. Úřední vzorky se odebírají v souladu s odpovídající částí této přílohy.
 3. U látek skupiny A se dozor zaměřuje na odhalení nedovoleného podávání nepovolených látek a přípravků a případného nesprávného podávání povolených látek.
 Při odběrech vzorků musí být brána v úvahu nejméně následující kritéria: pohlaví, stáří, druh zvířat, systém krmení, všechny dostupné předcházející informace a veškeré důkazy nesprávného použití nebo zneužití látek této skupiny.
 4. U látek skupiny B se


text:
dozor zaměřuje zejména na kontrolu dodržování maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků, stanovených vyhláškou č. 273/2000 Sb., kterou se stanoví nejvyšší přípustné zbytky veterinárních léčiv a biologicky aktivních látek používaných v živočišné výrobě v potravinách a potravinových surovinách, ve znění pozdějších předpisů, příloha č. 1, skupiny I a III, a maximálních hladin pesticidů stanovených vyhláškou č. 465/2002 Sb., kterou se stanoví maximálně přípustné množství reziduí jednotlivých druhů pesticidů v potravinách a potravinových surovinách, ve znění pozdějších předpisů, a na sledování koncentrací látek kontaminujících životní prostředí, stanovených vyhláškou č. 53/2000 Sb., kterou se stanoví chemické požadavky na zdravotní nezávadnost jednotlivých druhů potravin a potravinových surovin, podmínky použití látek přídatných, pomocných a potravních doplňků, ve znění pozdějších předpisů.
 Pokud se provádějí pouze namátkové odběry, musí být schváleny Komisí.
 Podrobná pravidla pro odběr úředních vzorků
 Odběry vzorků, včetně jejich úpravy v rámci stanovených pravidel, označení, zajištění ochrany před poškozením jejich obsahu a přepravy do příslušné schválené laboratoře, provádějí inspektoři krajské veterinární správy (dále jen „inspektor“). Tito inspektoři předávají vzorky do příslušné schválené laboratoře.
 2. Odběry vzorků
 Odběry vzorků musí být organizovány bez předchozího upozornění tak, aby byl vždy zachován moment překvapení. Musí být neočekávané a nesmí být prováděny v nějakém pevně stanoveném čase nebo v některém konkrétním dnu týdne.
 Odběry vzorků musí být prováděny během celého roku v různých intervalech v zařízeních uvedených v části I bodě 1. Přitom je třeba zohlednit jednak skutečnost, že řada substancí je aplikována pouze v určitých obdobích, jednak další dostupné informace, například použití dosud neznámých substancí, náhlý výskyt nemocí v určitých oblastech, podezření z provádění činnosti v rozporu se zákonem apod.
 2.2. Strategie odběru vzorků
 Cílem odběru vzorků v rámci plánu sledování je:
 a) zjištění všech případů nedovoleného ošetření,
 b) kontrola dodržování maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků, maximálních hladin pesticidů a koncentrací látek kontaminujících životní prostředí,
 c) sledování a zjišťování příčin výskytu reziduí v potravinách živočišného původu.
 2.3. Odběr vzorků
 2.3.1. Definice
 2.3.1.1. Cílený vzorek
 Cílený vzorek je vzorek, který je odebrán v souladu se strategií odběru vzorků definovanou v bodě 2.2.
 2.3.1.2. Podezřelý vzorek
 Podezřelý vzorek je vzorek, který je odebrán na základě
 - pozitivního nálezu u vzorku odebraného podle požadavků § 13 této vyhlášky,
 - pozitivního nálezu zjištěného v rámci kontrol prováděných v souladu s § 16 této vyhlášky,
 - zjištění úředního veterinárního lékaře na jatkách podle § 23 této vyhlášky.
 2.3.1.3. Namátkový vzorek
 Namátkový vzorek je vzorek, který je odebraný podle statistického předpokladu pro poskytnutí reprezentativních údajů.
 2.3.2. Cílený odběr vzorků v hospodářství
 2.3.2.1. Kritéria pro výběr
 Hospodářství pro odběr vzorků mohou být vybrána pomocí místních znalostí nebo jakékoli jiné závažné informace, jako je typ systému výkrmu, plemeno a pohlaví zvířat. Inspektor provede ohodnocení celého stavu na hospodářství, aby vybral zvířata, od nichž mají být odebrány vzorky. Při tomto ohodnocení musí být mj. uplatňována následující kritéria:
 - indikace použití látek s farmakologickým účinkem,
 - druhotné pohlavní rysy,
 - změny chování,
 - stejná úroveň vývoje ve skupině zvířat různého plemene nebo kategorie,
 - zvířata s dobrou stavbou a malým množstvím tuku.
 2.3.2.2. Typ cíleného


text:
vzorku, který má být odebrán
 Pro zjišťování látek s farmakologickým účinkem se odeberou odpovídající vhodné vzorky podle ustanovení v plánu sledování.
 2.3.3. Cílený odběr vzorků v primárních zpracovatelských zařízeních
 2.3.3.1. Kritéria pro výběr
 Při provádění hodnocení těl poražených zvířat nebo živočišných produktů, od kterých mají být vzorky odebrány, musí inspektor mj. uplatňovat následující kritéria:
 - pohlaví, stáří, druh zvířat a způsob chovu,
 - informace o výrobci,
 - běžnou praxi vzhledem k podávání zvláštních látek s farmakologickým účinkem v příslušném systému chovu.
 Při odběru vzorků je třeba se snažit vyhnout odběru hromadných vzorků od jednoho výrobce.
 2.3.3.2. Typ odebraných vzorků
 Pro zjišťování látek s farmakologickým účinkem se odeberou odpovídající vhodné vzorky podle ustanovení plánu sledování.
 2.4. Množství vzorku
 Minimální množství vzorku se definují v plánu sledování. Musí být postačující, aby to umožnilo laboratoři provést analytické postupy nutné pro ukončení vyšetření a potvrzující analýzy.
 2.5. Rozdělení do podvzorků
 Pokud je to technicky možné, musí být každý vzorek rozdělen do nejméně 2 rovnocenných podvzorků tak, aby každý umožňoval úplný analytický postup. Rozdělení může být provedeno v místě odběru vzorků nebo v laboratoři.
 2.6. Nádoby na vzorky
 Vzorky musí být odebrány do vhodných nádob, aby byla uchována neporušenost vzorku a aby bylo možno zjistit jeho původ. Nádoby musí především vyloučit možnost záměny vzorku, jeho křížovou kontaminaci a znehodnocení. Nádoby musí být úředně zapečetěny.
 2.7. Zpráva o odběru vzorku
 Po každém odběru vzorku musí být vyhotovena zpráva. Inspektor uvede ve zprávě o odběru nejméně následující údaje:
 - adresu krajské veterinární správy,
 - jméno inspektora nebo identifikační kód,
 - úřední kódové číslo vzorku,
 - datum odběru vzorku,
 - jméno a adresu chovatele nebo osoby, která vyrábí a zpracovává živočišné produkty,
 - název a adresu hospodářství původu zvířat (při odběru v hospodářství),
 - registrační číslo jatek nebo jiného zařízení,
 - označení zvířete nebo živočišného produktu,
 - druh zvířete;
 - odebraný vzorek,
 - medikaci během posledních 4 týdnů před odběrem vzorku (při odběru v hospodářství),
 - látku nebo skupinu látek pro vyšetření,
 - zvláštní poznámky.
 Počet stejnopisů zprávy o odběru se stanoví v závislosti na postupu odběru. Zprávu a její stejnopisy podepíše inspektor; v případě odběru v hospodářství se přizve k podpisu zprávy chovatel nebo jeho zástupce.
 Originál zprávy o odběru zůstává krajské veterinární správě, která musí zabezpečit, že nepovolané osoby nemohou mít k této zprávě přístup.
 Podle potřeby může být o provedeném odběru informován chovatel nebo provozovatel zařízení, v němž se vyrábějí nebo zpracovávají živočišné produkty.
 2.8. Zpráva pro laboratoř
 Zpráva pro laboratoř obsahuje nejméně následující informace:
 - druh zvířete,
 Tato zpráva se doručuje laboratoři společně se vzorky.
 2.9. Přeprava a skladování
 Plán sledování musí specifikovat vhodné podmínky skladování a přepravy pro každý vzorek (tkáň) pro analýzu, aby byla zaručena stabilita a celistvost vzorku. Zvláštní pozornost musí být věnována přepravním krabicím, teplotě a době, za kterou musí být odebraný vzorek doručen příslušné laboratoři. O jakémkoli nedodržení požadavků plánu sledování laboratoř informuje neprodleně Státní veterinární správu.
 Počet vzorků a četnost jejich odběru
 Stanoví se minimální počet zvířat, od kterých se odebírají vzorky. Každý vzorek musí být vyšetřen na


text:
průkaz přítomnosti jedné nebo více látek.
 Skot, prasata, ovce, kozy a koně
 1. Skot:
 a) Minimální počet zvířat, která se každoročně kontrolují na přítomnost všech druhů reziduí a látek, musí být roven nejméně 0,4 % skotu poraženého v předchozím roce, a to s rozvržením uvedeným pod písmeny b) a c).
 b) Skupina A – 0,25 % se rozdělí takto:
 - polovina vzorků se odebírá od živých zvířat v hospodářství (výjimečně může být 25 % vzorků vyšetřovaných na látky skupiny A 5 odebráno z vhodného materiálu – krmiv, pitné vody apod.),
 - polovina vzorků se odebírá na jatkách.
 Každá podskupina ve skupině A se každoročně kontroluje za použití nejméně 5 % z celkového počtu vzorků odebraných pro skupinu A.
 Zbytek vzorků se rozvrhne podle zkušeností a informací získaných v předcházejícím období.
 c) Skupina B – 0,15 % se rozdělí takto:
 30 % vzorků musí být vyšetřeno na látky skupiny B 1,
 30 % vzorků musí být vyšetřeno na látky skupiny B 2,
 10 % vzorků musí být vyšetřeno na látky skupiny B 3.
 Zbytek vzorků se rozvrhne podle potřeby sledovat další skupiny látek.
 2. Prasata:
 a) Minimální počet zvířat, která se každoročně kontrolují na všechny druhy reziduí a látek, musí být roven nejméně 0,05 % prasat poražených v předchozím roce, a to s rozvržením uvedeným pod písmeny b) a c).
 b) Skupina A – 0,02 %:
 Vedle odběru vzorků od zvířat na jatkách se provádějí také vyšetření napájecí vody, krmiv, trusu a dalších významných parametrů na úrovni hospodářství. Minimální počet hospodářství, která musí být v tomto případě ročně navštívena, představuje nejméně jedno hospodářství na 100 000 prasat poražených v předcházejícím roce.
 c) Skupina B – 0,03 %:
 Pro podskupiny musí být dodržen stejný rozvrh, jako je uveden pro skot.
 Zbytek vzorků se rozvrhne podle potřeby sledovat další skupiny látek:
 3. Ovce a kozy:
 a) Minimální počet zvířat, která se každoročně kontrolují na všechny druhy reziduí a látek, musí být roven nejméně 0,05 % ovcí a koz starších 3 měsíců, poražených v předchozím roce, a to s rozvržením uvedeným pod písmeny b) a c).
 b) Skupina A – 0,01 %:
 c) Skupina B – 0,04 %:
 4. Koně:
 Počet vzorků se stanoví na základě potřeby sledovat skupiny látek v závislosti na zjištěných problémech.
 Brojleři, vyřazené slepice, krůty, ostatní drůbež
 a) Vzorek představuje jedno nebo více zvířat v závislosti na podmínkách vyšetřovacích metod.
 b) Pro každou kategorii drůbeže (brojleři, vyřazené slepice, krůty, ostatní drůbež) činí minimální počet každoročně odebraných vzorků nejméně jeden vzorek na 200 tun roční produkce (mrtvá hmotnost) a nejméně 100 vzorků pro každou skupinu látek, pokud roční produkce kategorie ptáků překračuje 5 000 tun.
 Vzorky se vyšetřuji s rozvržením uvedeným pod písmeny c) a d).
 c) Skupina A – 50 % všech vzorků:
 Jedna pětina těchto vzorků se odebírá na úrovni hospodářství.
 d) Skupina B – 50 % všech vzorků:
 30 % se vyšetří na látky skupiny B 1,
 30 % se vyšetří na látky skupiny B 2,
 10 % se vyšetří na látky skupiny B 3.
 Produkty vodního hospodářství


text:
1. Produkty rybného hospodářství:
 a) Vzorek představuje jednu nebo více ryb podle velikosti těchto ryb a podle podmínek vyšetřovacích metod.
 b) Každoročně se odebere nejméně jeden vzorek na 100 tun roční produkce.
 c) Látky nebo rezidua, na jejichž přítomnost jsou vzorky vyšetřovány, a typ vzorků odebíraných na vyšetření se vybírají na základě informací o pravděpodobném používání příslušných látek.
 d) Vzorky se vyšetřují s rozvržením uvedeným pod písmeny e) a f).
 e) Skupina A – jedna třetina všech vzorků:
 Všechny vzorky se odebírají na úrovni hospodářství z ryb všech stádií chovu, včetně ryb připravených k uvedení do oběhu ke spotřebě.
 f) Skupina B – dvě třetiny všech vzorků:
 Odběr vzorků se provede
 - nejlépe v hospodářství z ryb připravených k uvedení do oběhu ke spotřebě,
 - v případě čerstvých ryb buď ve zpracovatelských zařízeních, anebo ve velkoobchodech pod podmínkou, že při pozitivním nálezu bude možno zpětně zjistit hospodářství původu.
 Vzorky odebírané v hospodářství se odebírají vždy nejméně z 10 % registrovaných míst chovu.
 2. Ostatní produkty vodního hospodářství:
 Je-li důvod se domnívat, že v případě ostatních produktů vodního hospodářství byly použity chemikálie nebo veterinární přípravky, anebo existuje-li podezření na kontaminaci životního prostředí, musí být zahrnuty do plánu odběru vzorků vzorky odebrané z těchto druhů produktů úměrně k jejich produkci, a to jako doplňkové vzorky k produktům odebraným z rybného hospodářství.
 1. Kravské mléko:
 a) Každý úřední vzorek musí být odebrán takovým způsobem, aby bylo možno zpětně zjistit hospodářství původu mléka.
 b) Vzorky mohou být odebírány na úrovni
 - hospodářství ze sběrného tanku, nebo
 - podniku pro ošetření mléka před vyprázdněním cisterny naplněné mlékem.
 c) Požadavek zjištění hospodářství původu nemusí být dodržen pro látky skupiny B 3 písm. a), b) a c).
 d) Vzorky se odebírají pouze ze syrového mléka.
 e) Velikost vzorku závisí na použitých analytických metodách.
 f) Ročně se odebírá jeden vzorek na 15 000 tun roční produkce mléka, nejméně však 300 vzorků, které se vyšetřují s rozvržením uvedeným pod písmeny g), h) a i).
 g) 70 % vzorků se vyšetří na přítomnost reziduí veterinárních léčivých přípravků. V tomto případě musí být každý vzorek testován na nejméně 4 různé látky z nejméně 3 skupin ze skupin A 6, B 1, B 2 písm. a) a B 2 písm. e).
 h) 15 % vzorků se vyšetří na přítomnost reziduí ze skupiny B 3.
 i) Zbytek vzorků (15 %) se rozvrhne podle potřeby sledovat další skupiny látek.
 2. Mléko od ostatních druhů zvířat (ovcí, koz, koní):
 Počet vzorků pro tyto druhy zvířat stanoví plán sledování podle úrovně produkce a zjištěných problémů. Mléko od těchto druhů zvířat se zahrnuje do plánu odběru vzorků v podobě dodatečných vzorků ke vzorkům stanoveným pro kravské mléko.
 1. Slepičí vejce:
 a) Každý úřední vzorek musí být odebrán takovým způsobem, aby bylo možno zpětně zjistit hospodářství původu vajec.
 b) Vzorky mohou být odebrány na úrovni
 - hospodářství, nebo
 - balírny (třídírny) vajec.
 c) Velikost vzorku je nejméně 12 vajec nebo více v závislosti na použitých analytických metodách.
 d) Ročně se odebírá jeden vzorek na 1 000 tun roční