text:
základě usnesení vlády ze dne 12. 3. 2020 č. 199, usnesení vlády ze dne 12. 3. 2020 č. 201, usnesení vlády ze dne 13. 3. 2020 č. 208, usnesení vlády ze dne 14. 3. 2020 č. 211, usnesení vlády ze dne 15. 3. 2020 č. 215 a přímo navazující).
 překážka v práci na straně zaměstnavatele je upravena dle § 208 ZP
 Ze strany státu bude zaměstnavateli poskytnut příspěvek ve výši 80 % vyplacené náhrady mzdy včetně odvodů. Maximální výše příspěvku na jednoho zaměstnance je 39 000,- Kč.
 Režim B zahrnuje tyto překážky v práci:
 a) nepřítomnost významné části zaměstnanců na pracovišti v důsledku překážek v práci na jejich straně (která vede k úplnému uzavření provozovny z důvodu nařízení karantény či důležité překážky v práci na straně jiného zaměstnance dle § 191 ZP spočívající v péči o dítě do 13 let v důsledku vydání usnesení vlády ze dne 13. 3. 2020 č. 201 a navazujících, u významné části zaměstnanců zaměstnavatele. Významnou částí zaměstnanců zaměstnavatele se rozumí, že alespoň jedna z uvedených překážek v práci je dána u 30 % zaměstnanců zaměstnavatele, nebo jeho provozovně, či jiné organizační části.)
 překážka na straně zaměstnavatele je řešena dle § 208 ZP
 b) snížení odbytu (omezení poptávky po službách výrobcích a jiných produktech firmy)
 v případě vydání vnitřního předpisu nebo dohody s odbory jde o překážku dle § 209 ZP (částečná nezaměstnanost)
 c) nedostatek vstupů (surovin, výrobků, služeb) nezbytných k činnosti zaměstnavatele
 překážka na straně zaměstnavatele je řešena dle § 207/a) ZP
 Ze strany státu bude zaměstnavateli poskytnut příspěvek ve výši 60 % vyplacené náhrady mzdy včetně odvodů. Maximální výše příspěvku na jednoho zaměstnance je 29 000,- Kč.
 V případě uzavřených sportovišť, kdy zaměstnanci nepracují (tedy např. nehlídají sportoviště – pak jim náleží mzda, nikoliv náhrada mzdy) – je možné žádat o podporu v režimu A u uzavřených sportovišť.
 V případě snížení množství práce a přijetí rozhodnutí o částečné nezaměstnanosti, popř. pokud by došlo k omezení provozu v důsledku nepřítomnosti významné části zaměstnanců na pracovišti v důsledku překážek v práci na jejich straně je možné žádat o podporu v režimu.
 Liberační daňové balíčky - Přehled o příjmech a výdajích za rok 2019 mohou OSVČ podat bez sankcí až do 3. 8. 2020. Pokud OSVČ zároveň k tomuto datu uhradí i doplatek pojistného, bude mu prominuto penále, které by jinak musel platit za opožděnou platbu
 Odpuštění sociálního a zdravotního pojištění - OSVČ od března do srpna nebudou muset platit předepsané zálohy a v ročním vyúčtování se jim tak sníží celkové pojistné o částku odpovídající minimálním zálohám za půl roku. Tato částka se živnostníkům zcela promine - stát zaplatí za OSVČ minimální zálohy za měsíce březen a srpen v celkové výši 29 376 Kč. Ten, kdo platí větší než minimální zálohu, doplatí tento rozdíl až při vyúčtování v roce 2021.
 U OSVČ, které už za období března 2020 své zálohy zaplatily, budou tyto platby využity nejdříve na jiné splatné závazky a následně jako předplacená platba na měsíc září.
 „Ošetřovné" pro OSVČ - tedy dotace ve výši 424,00


text:
Kč za každý den v karanténě/ošetřování člena rodiny (pečují o dítě do 13 let, přičemž spodní věková hranice není určena) nebo se starají o osobu závislou alespoň ve stupni I.). OSVČ bude vyplňovat a posílat k rozhodnutí MPO žádost o dotaci spolu s čestným prohlášením. Pokud bude „ošetřovné“ souviset s péčí o dítě, které chodí do školy, bude třeba přiložit (stejně jako je to u ošetřovného u zaměstnanců, které vyplácí Česká správa sociálního zabezpečení) také potvrzení o tom, že je škola kvůli pandemii koronaviru uzavřená. Podobně bude třeba v případě péče o hendikepované osoby, doložit potvrzení o uzavření zařízení sociálních služeb. V obou případech není nutný originál, stačí foto (i z mobilního telefonu) či sken.
 O dotaci se bude žádat za každý kalendářní měsíc. Nárok na ni - při splnění výše uvedených podmínek - začíná 12. března 2020, tedy od okamžiku, kdy musel být v ČR v souvislosti s pandemií koronaviru vyhlášen nouzový stav. OSVČ v žádosti vždy označí dny, za které dotaci požaduje. Podmínky dotační výzvy a související on-line žádost na www.mpo.cz/osetrovneosvc. Program bude realizován po dobu mimořádného opatření při epidemii, které přijala vláda ČR v době nouzového stavu v roce 2020 z důvodu ohrožení zdraví v souvislosti s prokázáním výskytu koronaviru. Bude umožněno čerpat OČR zaměstnancům po celou dobu uzavření škol, školek nebo obdobných zařízení a nárok bude i zpětně.
 Přímá podpora OSVČ - jde o podpůrné opatření pro OSVČ, díky kterému ti, kteří byli současnou pandemií a souvisejícími opatřeními vlády zasaženi nejvíce, získají přímou podporu ve výši 25 000 Kč (výše kompenzačního bonusu činí 500,00 Kč za každý kalendářní den bonusového období, ve kterém jsou splněny podmínky pro jeho čerpání). Kompenzační bonus se vyplácí za ty kalendářní dny, za které žadatel neobdržel podporu v nezaměstnanosti. Jedná se o OSVČ, která vykonává svou činnost jako hlavní (podle zákona o důchodovém pojištění) nebo OSVČ, která vykonává svou činnost jako vedlejší, pokud:
 Mimořádný titul se bude vyplácet na základě žádosti doručené Finanční správě, a to až do odvolání nouzového stavu, ale žádost musí být podána nejpozději do 29. června 2020, jinak nárok na bonus zaniká (formuláře https://www.daneelektronicky.cz/cs/aktualni-informace-z-dp/2020/Zadost-Interaktivni-PDF-4687). OSVČ prohlásí, že nemohla podnikatelskou činnost zcela nebo zčásti vykonávat nad míru obvyklou, a to v důsledku ohrožení zdraví souvisejícím s výskytem koronaviru nebo krizových opatření vlády.
 Na kompenzační bonus v maximální výši 25 tis. Kč dosáhne i člověk, který pracuje na dohodu o práci mimo pracovní poměr s odměnou do 10 000 Kč měsíčně a současně je aktivní OSVČ i na vedlejší činnost. V tomto případě hovoříme o zaměstnání malého rozsahu. Naopak „dohodáři“ s odměnou nad 10 000 Kč měsíčně na kompenzační bonus nedosáhnou, neboť se již fakticky jedná o zaměstnání. Hranice 10 000 Kč měsíčně je dána zákonem o nemocenském pojištění.
 5. Návrh zákona o některých úpravách v oblasti dávek státní sociální podpory a příspěvku na péči v souvislosti s nouzovým stavem při epidemii v roce 2020
 K nároku o některé sociální dávky nebude třeba dočasně dokládat příjmy a náklady na bydlení, zjednoduší se administrativa v kontextu se žádostmi o dávky.

type: other


text:
Přístupy k člověku v myšlení Jorge Maria Bergoglia, papeže Františka | Getsemany
 Papež, který překvapuje1
 Záměrem tohoto příspěvku je představit některé výrazné aspekty Františkova přístupu k lidem – v církvi i mimo církev – a teologické zdroje tohoto přístupu. Půjde o rozbor prakticko-teologické antropologie současného papeže. Jako mnozí křesťané mimo Latinskou Ameriku jsem si všiml osobnosti argentinského jezuity až po jeho zvolení římským biskupem v březnu 2013 a jsem jím opakovaně překvapován. Až dodatečně zjišťuji, že teologické kořeny Františkova jednání a učení jako papeže sahají hluboko do jeho biografie. Je to samozřejmě logické a František to v rozhovorech po svém zvolení konstatoval sobě vlastním způsobem: „Ve svém věku se přece už nebude měnit“.
 Vzhledem k ekumenickému publiku tohoto příspěvku je na místě položit si také otázku po Bergogliovi – ekumenikovi. Po necelých šesti letech jeho pontifikátu usuzuji, že ekumenismus na doktrinální rovině není jeho hlavním tématem. Nicméně jeho prakticko-teologické zázemí mu umožňuje obrovskou ekumenickou vstřícnost na rovině mezilidských vztahů, on sám by hovořil o „kultuře setkávání“. Františkovy dlouho-dobé vztahy s rabínem Abrahamem Skorkou a evangelikálními pastory Argentiny jsou dobře doložené. Jako papež preferuje František hovořit o sobě jako o biskupovi Říma a záměrně se vyhýbá ekumenicky problematickým výrazům „svatý otec“ (na toto oslovení odpovídá „svatý bratře“), patriarcha Západu či papež. Ekumenickou vstřícnost spatřuji už také v jeho odporu k pouze centralistickému řízení církve. Do svých papežských dokumentů zcela přirozeně zařazuje hlasy „místního magisteria“, tedy vyjádření biskupů a biskupských konferencí z různých částí světa, a také hlasy z nekatolického prostředí. Jde o projev kolegiality, po které volal Druhý vatikánský koncil (srov. LG 3. kapitola). U Františka nachází kolegialita své vyjádření také v synodalitě biskupů, naposledy při Synodě o mládeži v roce 2018. Podporu rozhodování na úrovni místních církví pak vyjadřuje papež v řadě pastoračních situací, z nichž některé mají ekumenický charakter.
 Přechod ke světové církvi?
 Při své první řeči po zvolení poznamenal František, že kardinálové volitelé museli hledat kandidáta až na periferii světa. Přichází spolu s papežem z Latinské Ameriky překonání eurocentrického pojetí papežství, potažmo církve? Výše zmíněné synodální a decentralizační kroky by tomu napovídaly. Domnívám se, že už sama skutečnost, že papež není z Evropy, a tím více, že výkon jeho služby je v lecčem odlišný od jeho předchůdců, lze považovat za naplňování teze Karla Rahnera o světové církvi. Rahner uvažoval o epochálním posunu od eurocentrické směrem ke světové církvi při své interpretaci Druhém vatikánském koncilu. „Druhý vatikánský koncil je, jakkoli zatím v rudimentární formě, která stále hledá svou identitu, první oficiální církevní sebe-aktualizací jako světové církve.“2 Na koncilu podle Rahnera církev přestala být exportní firmou, která vyváží evropské náboženství do světa, ale naopak prošla radikální de-europeizací. Pokud jde o teologii, uvažuje o třech epochách dějin církve:
 krátké období židovského křesťanství,
 období církve ve specifickém kulturním okruhu, totiž helénském, a dále v rámci evropské kultury a civilizace,
 období, ve kterém je sférou života církve de facto celý svět.
 Tato období označují podle Rahnera tři podstatné a odlišné základní situace pro křesťanství a jeho hlásání evangelia. Způsob Františkovy služby dává dobré


text:
důvody věřit, že církev se stejně jako na koncilu opět aktualizuje jako světová církev.
 Lze-li papeže označit za reformátora, není ovšem jednoznačně zodpověditelné.3 Někteří komentátoři uvádějí, že papež nechce být spojován s tradičními tábory konzervativců ani liberálů. Ani vzhledem ke svému věku nebude provádět systematické reformy církve. Spíš vrací pozornost ke kořenům a v tomto smyslu je někdy označován za radikála4 a provokatéra. Chce „vyvolat pozdvižení“.5 Tak např. při návštěvě uprchlického centra v Římě v roce 2013 prohlašuje, že „prázdné kláštery by se neměly přestavovat na hotely, ale měli by se v nich ubytovat imigranti, ,tělo Kristovo‘“.6 Občas telefonuje lidem a jeho pastorační rady jsou milosrdnější, než bývá přístup, se kterým se dotyční setkali u svých farářů. „Proč je světovou událostí, když Dow Jonesův index vyskočí nebo spadne o pár bodů, ale nikoho nezajímá, když starý člověk umrzne na ulici?“ táže se jindy papež. „Tohle musíme změnit. To je evangelium. (...) Musíme otočit omeletu“.7 Církev je v jeho očích příběhem lásky, nikoli nevládní organizací (v našem kontextu bychom snad přiléhavěji mohli říci – „firmou“).
 Pakt z katakomb ožívá
 16. listopadu 2016 se papež František účastnil eucharistie v katakombách svaté Domitilly u příležitosti tzv. Paktu z katakomb, který dostal název „Za církev sloužící a chudou“. O padesát let dřív, krátce před koncem Druhého vatikánského koncilu, se zde 42 biskupů – účastníků koncilu zavázalo vést život v chudobě podle evangelia, čelit samotářství, pěstovat jednotu se všemi bratry biskupy, spoléhat na milost Ježíše Krista a modlitby druhých a vzít na sebe dále specifikované závazky.
 Rakouský pastorální teolog Paul Zulehner se domnívá, že kardinál Bergoglio „již jako arcibiskup v Buenos Aires podle Paktu z katakomb skutečně žil“.8 Podobnosti mezi Paktem z katakomb a stylem kardinála Bergoglia a následně papeže Františka nezůstaly bez povšimnutí ani u dalších komentátorů. Zulehner interpretuje směřování církve v čele s papežem Františkem prostřednictvím jednotlivých článků Paktu z katakomb. Čtyři články nyní představím.
 Čl. 1: Budeme se snažit, abychom po stránce bydlení, jídla, dopravních prostředků a všeho, co k tomu patří, žili tak, jak běžně žijí lidé kolem nás (srov. Mt 5,3; 6,33-34; 8,20).
 František žil již v Buenos Aires v nájemním bytě, v Římě nyní přebývá v Domě svaté Marty. Jeho stranění se biskupských a papežských paláců je motivováno kromě skromnosti především touhou žít mezi lidmi, nikoli izolovaně. Jako arcibiskup jezdil Bergoglio do úřadu veřejnou dopravou.
 Čl. 2: Jednou provždy se zříkáme bohatství a nechceme je demonstrovat ani služebními oděvy (odmítáme drahé látky, nápadné barvy), ani úředními insigniemi; ty nesmějí být z drahých kovů (ze zlata nebo stříbra), nýbrž musejí pravdivě a skutečně odpovídat evangeliu (srov. Mk 6,9; Mt 10,9; Sk 3,6).
 Františkův způsob života odpovídá prostotě a jednoduchosti, jak je požaduje tento bod. „Stejně prosté jako jeho oděv je i jeho chování k ostatním lidem, zařízení místností i způsob, jakým chce být oslovován.“9
 Čl. 6: Svým jednáním a svými styky nebudeme v žádném případě budit dojem, jako bychom bohatým a mocným dávali přednost, zvýhodňovali je a považovali ze privilegované (Lk 13,12-14; 1K 9,14-19).
 Kardinál Cláudio Hummes se bezprostředně poté,


text:
co byl Bergoglio zvolen papežem, k němu obrátil se slovy: „Nezapomínej na chudé!“10 Zdá se, že ani v této věci se Bergoglio v novém úřadě nezměnil.
 Čl. 9: Vědomi si povinnosti prosazovat spravedlnost a lásku, které k sobě nedílně patří, začneme skutky „dobročinnosti“ nahrazovat sociálními projekty postavenými na spravedlnosti a lásce a přitom se zaměříme na všechny ženy a muže bez rozdílu. Chceme tím skromně napomáhat příslušným státním orgánům (srov. Mt 25,31-46; Lk 13,12-14 a 33n).
 Pojmenovávání strukturálních příčin nespravedlnosti a návrhy na strukturální změny patří k pevné součásti Františkova pontifikátu. Zulehner si všímá, že v této věci je papež nekompromisní: „Jeho řeč je tvrdá jako řeč proroka. Nesnaží se své výroky uhlazovat diferencováním“.11
 „Věrný svatý lid Boží“
 Latinskoameričtí teologové osvobození obvykle konstatují, že není až tak důležité, je-li Bergoglio protagonistou teologie osvobození. V souladu s teologií osvobození je nicméně papež veden vizí církve orientované směrem ven, směrem k periferiím. Brazilský teolog Francisco de Aquino Júnior Františkův projekt vyjadřuje těmito slovy: „Chudá církev pro chudé, projekt církve milosrdné, která má v srdci ubohé světa. Církev, která vychází do světa a střetává se s problémy trpícího lidstva.“12
 Františkovo teologické zázemí představuje teologie lidu.13 Bergogliův učitel z Argentiny Juan Carlos Scannone ji považuje za jednu z větví teologie osvobození. Zrodila se z kontaktu s lidmi a klade důraz na pastorální přístup, kulturu a lidovou zbožnost. Teologie lidu se rozšířila zejména v Argentině a její vliv je patrný v dokumentech Rady latinskoamerických biskupských konferencí (CELAM) z jednání v Puebla roku 1979.
 Lid je podle této teologie subjektem dějin a kultury. Je jak příjemcem, tak činitelem evangelizace a „církevní aktivity by neměly být směřovány pouze k lidem, ale především být od lidí odvozené“.14 Kategorie lidu je silně spojena s dějinami. Pastýři a politici mají pozorně rozlišovat znamení doby v životě lidu. Skrze ně se projevuje Boží prozřetelnost. V Latinské Americe jsou chudí, přinejmenším v praxi, těmi, kteří drží kulturu svého lidu jako strukturující princip pro každodenní společný život. V Latinské Americe se tak volba pro chudé shoduje s volbou pro kulturu. Teologie lidu neignoruje závažnost sociálních konfliktů v Latinské Americe, ačkoliv její porozumění lidu dává přednost jednotě před konfliktem. Třídní boj nebere jako rozhodující hermeneutické vodítko pro porozumění společnosti a historii. Přesto i u ní má konflikt své místo, a to dokonce o třídní boj, ale až druhotně. Prvotní je jednota lidu. Instituční a strukturální nespravedlnost je chápána jako zrada na této jednotě, které se dopouští jedna část celku, a tím se stává protikladem lidu (antipueblo). Další moment vlastní teologii lidu je lidová moudrost. Náboženství lidu je spojené se sapienciálním poznáním, to znamená s formou moudrosti, která sice nenahrazuje vědecké poznání, ale zasazuje je do existenciální situace, doplňuje a potvrzuje je. Podle teologie lidu je sapienciální poznání zcela zásadní při prostředkování víry lidu a v inkulturované teologii. Papež František v té souvislosti mluví o vrozeném poznání.
 Metodologie teologie lidu zahrnuje čtyři dimenze:
 Historicko-kulturní analýzu, které dává přednost před strukturální sociální analýzou.
 Více syntetické a hermeneutické vědy, jako je historie, kultura a náboženství (jako doplnění


text:
k analytickým a strukturálním vědám), jejichž prostřednictvím se dostává k realitě a proměňuje ji.
 Vědecké prostředkování je zakořeněné v sapienciálním poznání a rozlišování.
 Ponechává si kritickou distanci od marxistických metod a kategorií.
 Vliv této argentinské školy na papeže Františka je zvlášť zřetelný v jeho apoštolské exhortaci Evangelii gaudium (Radost evangelia) z roku 2013. Scannone se domnívá, že právě teologie lidu umožňuje interpretovat papežovo neustálé volání po církvi chudých a pro chudé. Evangelii Gaudium jako „cestovní mapa“ pontifikátu papeže Františka odráží vliv teologie lidu ve více aspektech. Na některé z nich se s použitím Scannoneova rozboru nyní podívám.
 Dokument hovoří o věřícím lidu. V čl. 95 staví zájem Božího lidu proti elitním skupinám v církvi a v čl. 96 zdůrazňuje potřebu kontaktu „se svízelnou realitou našeho věřícího lidu“. Boží lid se inkulturuje do mnoha národů a kultur a „každý lid ve svém dějinném vývoji rozvíjí vlastní kulturu v legitimní autonomii“ (čl. 115). „V dějinách církve můžeme vidět, že křesťanství nedisponuje jediným kulturním vzorem“ (čl. 116). Jemnou polemiku s teologií Josepha Ratzingera můžeme spatřovat v čl. 117: „Ačkoli je pravdou, že některé kultury byly úzce spojeny se zvěstováním evangelia a s rozvojem křesťanského myšlení, zjevené poselství se neztotožňuje se žádnou z nich a má transkulturní obsah.“15 Rolí biskupa v lidu je pak být „někdy vpředu, aby ukazoval cestu a podporoval naději lidu, jindy je svojí jednoduchou a milosrdnou blízkostí prostě uprostřed všech a v určitých okolnostech bude muset jít za lidem, aby pomohl těm, kteří zůstali vzadu, a také proto, že stádce má svůj čich pro rozpoznání nových cest“ (čl. 31).
 Bergogliovy teologické principy, které si formuloval již jako provinciál jezuitů v Argentině v letech 1973-79 a později promýšlel jako arcibiskup Buenos Aires v letech 1998-2013, se vztahují k již zmíněné kultuře setkávání. Jde o prioritu času před prostorem, jednoty před konfliktem, reality před ideou a celku před částmi. Pronikly do jeho první encykliky Lumen fidei (Světlo víry), kterou psal „společnou rukou“ se svým předchůdcem Benediktem XVI. (čl. 55 a 57). V Evangelii Gaudium pak zaznívají naplno v čl. 222-237. „Dát prioritu času znamená věnovat se započetí procesů spíše než přivlastňování prostorů,“ píše František k prvnímu z nich. „Tento princip dovoluje pracovat dlouhodobě, bez posedlosti bezprostředními výsledky“ (čl. 222). Ke druhému uvádí: „Je nutné postulovat princip, který je pro vytváření sociálního přátelství neodmyslitelný: jednota je nadřazena konfliktu“ (čl. 228). Konflikt sice nelze zastírat, ale někteří „v něm uvíznou, ztratí horizont, promítají na instituce svoje nejistoty a neuspokojení a jednota se stane neuskutečnitelnou“ (čl. 227). Je to ale Kristus, který v sobě v posledu všechno sjednocuje. Že realita předchází ideu, vysvětluje papež následovně: „To znamená vyhýbat se různým formám zatemňování reality: andělsky se tvářícímu purismu, totalitarismu toho, co je relativní, deklarativně vystupujícímu nominalismu, formálním spíše než reálným projektům, antidějinným fundamentalismům, moralismům bez dobroty, intelektualismům bez rozvahy“ (čl. 231). Toto měřítko souvisí se vtělením Slova a jeho praktikováním (čl. 233). Ignaciánské „vyšší dobro“ prosvítá ze čtvrtého principu: „Celek je víc než část, a je také víc než pouhý součet jeho částí. Netřeba se tedy


text:
přespříliš zaobírat limitovanými a částečnými otázkami. Je třeba stále rozšiřovat pohled, abychom rozpoznali větší dobro, které prospěje nám všem“ (čl. 235). František uvažuje o jakémsi inkluzivním modelu, v němž jsou začleněni „chudí s jejich kulturou, plány a potencialitou“ a „dokonce i lidé, kteří mohou být kritizováni za své omyly, mohou nabídnout něco, co nemá být ztraceno“ (čl. 236).
 V rámci řeči o nadřazenosti celku přichází ke slovu další Františkův aspekt teologie lidu, totiž lidová mystika neboli spiritualita lidu (čl. 237). Píše o ní také jako o protikladu „spirituality blahobytu bez společenství“ a „teologie prosperity bez bratrského nasazení“ (čl. 90). Lidová zbožnost má evangelizační sílu (čl. 122) a je v ní přítomný „teologální život“ (čl. 125). „Výrazy lidové zbožnosti nás mohou mnohé naučit a pro toho, kdo je umí číst, jsou teologickým místem“ (čl. 126). Sem situuje František výklad teologického učení o neomylnosti lidu ve víře: „Když chcete poznat, co církev učí, jdete do magisteria (...), když ale chcete poznat, jak církev učí, jdete mezi věřící“.16
 Rozhodnutí pro chudé jakožto klasický locus teologie osvobození nacházíme v čl. 197-201. A ovšem také kritiku toho, čím je chudoba zapříčiněna (od čl. 53). Odhlédnuto nyní od textu, lze vidět, že už volbou svého jména, které odkazuje na sv. Františka z Assisi, manifestuje František důraz na preferenční lásku k chudým, marginalizovaným, vyloučeným, nezaměstnaným, nemocným, lidem s postižením, vyloučeným. Jeho první cesta mimo Řím, do Lampedusy, a jeho setkání s uprchlíky a migranty a nezaměstnanými fungují autenticky stejně jako texty encyklik. Tytéž důrazy nacházíme u Bergoglia už v 60. letech 20. století: „chudí, pueblo fiel (věrný lid), jsou jakousi vakcínou proti destruktivnímu vlivu ideologií ať zprava či zleva“.17
 Františkova starost o chudé se setkala se starostí o „sestru matku zemi“ v přelomové encyklice Laudato si’ (Buď pochválen) z roku 2015. Křik země a křik chudých v nich nechává zaznít pospolu: „Lidské i přírodní prostředí upadají společně a nebudeme moci náležitě čelit environmentální devastaci, pokud nebudeme věnovat pozornost příčinám, které souvisejí s lidským a sociálním úpadkem. Environmentální a sociální devastace ve skutečnosti postihuje zejména ty nejslabší na této planetě“ (čl. 48).
 Prožít milosrdnou Boží lásku
 V interview v roce 2013 papež řekl, že „to, co potřebuje dneska církev nejvíc, je schopnost léčit rány a zahřívat lidská srdce, tedy blízkost a solidarita. Církev vidím jako polní nemocnici po bitvě. (...) Musíme začít úplně zdola“.18 Životopisec Františka uvádí, že „jako jezuitský kněz, provinciál a později kardinál, biskup a nyní papež Bergoglio vždy trval na tom, že církev má lidem nabízet, co sám nazývá ,primární proklamací‘ – prožitek milosrdné lásky Boží – před (ve smyslu času i důležitosti) zbytkem křesťanského učení.“19
 Milosrdenství chápané jako hlavní Boží vlastnost a hlavní rys Božího jednání s člověkem je pro Františka stěžejním vodítkem. Uplatňuje ho při rozlišování Boží vůle pro konkrétní pastorační situace. Odtud pramení nevídaná velkorysost k druhým a různě odlišným lidem, která od papeže občas zaznívá. V rámci ekumeny jde o velkorysost vůči intercommuniu, jindy o pokoru při posuzování homosexuálních partnerství, v případě znovusezdaných lidí o umožnění přístupu ke svátostem, u osamocených


text:
a rozvedených rodičů potom o křest jejich dětí apod.20
 Zdroje této Františkovy velkorysosti a pokory lze hledat na více místech. Myslím, že nejhlouběji je založena v jeho vlastní životní zkušenosti, která zahrnuje také období slabosti a nutnosti spolehnout se jedině na Boží milost a milosrdenství.21 Teologicky podpořila Františkův důraz na milosrdenství studie Waltera Kaspera,22 jejíž španělský překlad Bergoglio od autora obdržel. Když František vyhlašuje na konci roku 2015 Mimořádný svatý rok milosrdenství, cituje Jana XXIII: „Nyní ale Kristova nevěsta místo tvrdosti upřednostňuje lék milosrdenství“.23 Mottem roku je „Milosrdní jako Otec“.24
 V široké míře se Františkův důraz na milosrdenství promítl do synody o rodině. V apoštolské exhortaci Amoris Laetitia (Radost lásky) z roku 2016, ve které papež synodu shrnul, se v čl. 3 opět dostává ke slovu priorita času nad prostorem a důraz na rozlišování v místním kontextu: „Připomenutím, že čas je nadřazen prostoru, bych rád zdůraznil, že ne všechny věroučné, morální nebo pastorální diskuse musejí být vyřešeny zásahem magisteria. V církvi je přirozeně nezbytná jednota věrouky i praxe, což však nepřekáží různým způsobům interpretace některých aspektů věrouky nebo z nich plynoucích důsledků.“ Podle Františka je cestou církve neodsuzovat navěky nikoho, ale šířit milosrdenství Boží ke všem lidem (čl. 296).
 Františkova prakticko-teologická antropologie je na jednu stranu velmi jednoduchá. Dělá si menší starost o hájení nejrůznějších hranic a zákazů, ale je nekompromisní tam, kde jde o člověka v konkrétní nouzi. Věří ve věrný Boží lid, v to, že v něm a skrze něj Bůh působí. Brání tento lid před zájmy jakýchkoli elit, ať politických či náboženských, a má důvěru v to, že lid sám je veden Duchem a nalézá cesty vpřed. Ve všem pak je vedena milosrdenstvím, které je hlavním Božím jménem.
 Zároveň sám papež František uniká pohodlné kategorizaci. Některé jeho názory a kroky, ať už jde o lidovou zbožnost, postoj k problematice genderu či vztah k podzemní čínské církvi, jsou jeho liberálním sympatizantům obtížně pochopitelné. Římský biskup zůstává svůj, nechce být spojován s některou ze skupin v církvi. Bez diskusí ovšem vnesl do teologických úvah o člověku a společnosti, stejně jako do praxe života církve nové impulzy, se kterými je nutné se vyrovnávat.
 1Přednáška zazněla 1. 12. 2018 na 47. víkendovém semináři pro zájemce o teologii a spolu se seminářem byla podpořena z projektu UNCE/HUM/012.
 2Karl Rahner, „Towards a fundamental theological interpretation of Vatican II“. Theological Studies 40 (1979) 4, 716-727, 717.
 3Reaguji na titul knihy A‘usten Ivereigh, Papež reformátor. Praha, Triton, 2016.
 4Např. Paul Zulehner píše, že papež není liberální, ale radikální: „Nejde mu především o strukturální modernizaci světové katolické církve (i když o tu také!), nýbrž v prvé řadě o to, aby církev překonala svoji ochromující sebestřednost. Měla by se otevřít a vykročit nejen prostě někam do moderního světa, nýbrž hlavně na okraj společnosti.“ Paul M. Zulehner, Papež František a jeho reforma církve. Praha: Vyšehrad, 2016, 27.
 5Ivereigh, 59.
 6Ivereigh, 97.
 7Ivereigh, 97.
 8Zulehner, 30.
 9Zulehner, 33.
 10Zulehner, 43.
 11Zulehner, 46.
 12Cristina Fontenele, „Encuentro de Jon Sobrino con el Papa, refleja rescate de la ‘Iglesia de los pobres’


text:
por el Vaticano“ [online]. URL: https://acento.com.do/2015/actualidad/8301493-encuentro-de-jon-sobrino-c... (17. 11. 2018).
 13V této části čerpám především z Juan Carlos Scannone, S.J., „Pope Francis and the Theology of the People“. Theological Studies 77 (2016) 1, 118–135.
 14Ivereigh, 107.
 15Mám na mysli zmínku Josepha Ratzingera v Úvodu do křesťanství (Brno: Petrov, 1991, 34, pozn. 11), kde autor interpretuje Sk 16,6-10 jako prozřetelnostní vybídku, aby křesťanské poselství vstoupilo nejprve do řeckého světa: „Tento tajuplný text mohl zajisté představovat jakýsi první ,historicko-teologický‘ pokus, který přechod poselství do Evropy, ,k Řekům‘, chce podat jako Bohem chtěný záměr.“
 16Ivereigh, 122.
 17Ivereigh, 76-77.
 18Zulehner, 73.
 19Ivereigh, 67.
 20Ivereigh, 67.
 21Trochu spekulativně sem řadím i období, ve kterém jako relativně mladý jezuita s málo zkušenostmi zastával úřad provinciála, a to v situaci sporů mezi několika křídly argentinských jezuitů, a navíc během tzv. špinavé války.
 22Česky: Walter Kasper, Milosrdenství: Základní pojem evangelia – klíč křesťanského života. Brno: CDK, 2015.
 23František, Bula Misericordiae Vultus, 2015, 4.
 24Více např. Radka Vališková, Ohlédnutí za Svatým rokem milosrdenství prostřednictvím teologie Jona Sobrina (bakalářská práce). PSP ETF UK, 2017.
 ‹ Zprávy o úroveň výš Jaké struktury potřebuje církev v reformním procesu? ›


text:
II. ÚS 516/17
 II.ÚS 516/17 ze dne 21. 3. 2017
 Ústavní soud rozhodl v senátu složeném z předsedy Jiřího Zemánka (soudce zpravodaje), soudkyně Kateřiny Šimáčkové a soudce Vojtěcha Šimíčka o ústavní stížnosti stěžovatele Daniela Ježka, t. č. ve Vazební věznici Teplice, zastoupeného JUDr. Zdeňkem Grusem, advokátem, se sídlem Resslova 1754/3, Ústí nad Labem, proti usnesení Krajského soudu v Ústí nad Labem č. j. 4 To 545/2016-170 ze dne 18. ledna 2017, za účasti Krajského soudu v Ústí nad Labem jako účastníka řízení, takto:
 1. Ústavní stížností, která splňuje formální náležitosti stanovené zákonem č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, ve znění pozdějších předpisů (dále jen "zákon o Ústavním soudu"), se stěžovatel domáhá zrušení v záhlaví uvedeného rozhodnutí Krajského soudu v Ústí nad Labem s tvrzením, že jím byla porušena jeho ústavní práva zaručená čl. 8 odst. 1, 2 a 5, čl. 36 odst. 1 a čl. 40 odst. 2 Listiny základních práv a svobod (dále jen "Listina"). Současně žádá o přednostní projednání věci ve smyslu § 39 zákona o Ústavním soudu.
 2. Z obsahu spisu Okresního soudu v Ústí nad Labem sp. zn. 40 Nt 686/2016 se podává, že usnesením policejního orgánu Policie České republiky, Národní centrály proti organizovanému zločinu, Služby kriminální policie a vyšetřování, expozitura Teplice, ze dne 12. 12. 2016 č. j. NCOZ-748/TČ-2016-417400 bylo podle § 160 odst. 1 zákona č. 141/1961 Sb., o trestním řízení soudním (trestní řád), ve znění pozdějších předpisů (dále jen "tr. řád"), zahájeno trestní stíhání stěžovatele pro pokračující zvlášť závažný zločin poškození finančních zájmů Evropské unie podle § 260 odst. 1, odst. 4 písm. a), odst. 5 zákona č. 40/2009 Sb., trestního zákoníku (dále jen "tr. zákoník"), spáchaný ve prospěch organizované zločinecké skupiny podle § 107 odst. 1 tr. zákoníku, ve spolupachatelství podle § 23 tr. zákoníku, pokračující zločin zjednání výhody při zadání veřejné zakázky, při veřejné soutěži a veřejné dražbě podle § 256 odst. 1, odst. 2 písm. a), písm. b), písm. c) tr. zákoníku, spáchaný ve prospěch organizované zločinecké skupiny podle § 107 odst. 1 tr. zákoníku, ve spolupachatelství podle § 23 tr. zákoníku, zvlášť závažný zločin účasti na organizované zločinecké skupině podle § 361 odst. 1 tr. zákoníku, pro organizátorství zvlášť závažného zločinu zneužití pravomoci úřední osoby podle § 24 odst. 1 písm. a) tr. zákoníku k § 329 odst. 1 písm. a), odst. 2 písm. a), písm. f) tr. zákoníku, spáchaného ve prospěch organizované zločinecké skupiny podle § 107 tr. zákoníku a organizátorství zločinu porušení povinnosti při správě cizího majetku podle § 24 odst. 1 písm. a) tr. zákoníku k § 220 odst. 1, odst. 2 písm. a), písm. b) tr. zákoníku, spáchaného ve prospěch organizované zločinecké skupiny podle § 107 tr. zákoníku a pro zločin podplácení podle § 332, odst. 1 první alinea, odst. 2 písm. a) tr. zákoníku. Uvedeným usnesením bylo zahájeno trestní stíhání také dalších 23 osob, které se měly různým způsobem a různou měrou podílet na předmětné protiprávní činnosti.
 3. Usnesením Okresního soudu v Ústí nad Labem č. j. 40 Nt 686/2016-51 ze dne 14. 12.


text:
2016 bylo k návrhu státního zástupce Vrchního státního zastupitelství v Praze (který spatřoval u stěžovatele důvod vazby útěkové a koluzní) ve vazebním zasedání rozhodnuto tak, že podle § 68 odst. 1 se stěžovatel bere do vazby z důvodů uvedených v § 67 písm. b) tr. řádu.
 4. O stížnosti stěžovatele a státního zástupce podané v neprospěch stěžovatele rozhodl Krajský soud v Ústí nad Labem napadeným usnesením tak, že ke stížnosti státního zástupce podle § 149 odst. 1 písm. a) tr. řádu usnesení soudu prvního stupně zrušil v celém rozsahu a znovu rozhodl tak, že se podle § 68 odst. 1 tr. řádu stěžovatel bere do vazby z důvodů uvedených v § 67 písm. a), b) tr. řádu (výrok I.). Stížnost stěžovatele podle § 148 odst. 1 písm. c) tr. řádu zamítl (výrok II.). Krajský soud se zcela ztotožnil se závěrem soudu prvního stupně, že u stěžovatele je dán důvod koluzní vazby, neboť s ohledem na charakter, způsob a rozsah páchané trestné činnosti, pro kterou bylo zahájeno trestní stíhání stěžovatele, i dle jeho názoru nelze vyloučit, že stěžovatel v případě ponechání na svobodě bude působit na svědky nebo spoluobviněné. Pochybení však zjistil v tom, že soud prvního stupně neshledal důvod vazby útěkové. Tento vazební důvod pak odůvodnil jednak tím, že v případě uznání viny hrozí stěžovateli vysoký trest odnětí svobody uložený v horní polovině zvýšené trestní sazby, která je dána rozpětím 9 let a 2 měsíce až 13 let a 4 měsíce, a dále dostatečným majetkovým zázemím stěžovatele a jeho rodiny v zahraničí.
 5. Stěžovatel v ústavní stížnosti s odkazem na obecné principy rozhodování ve vazebních věcech namítá, že stížnostní soud dospěl k závěru, že hrozba citelného trestu bez dalšího zakládá vazební důvod podle § 67 písm. a) tr. řádu. Dle judikatury Ústavního soudu však typová (toliko objektivní) hrozba vysokého trestu sama o sobě pro naplnění útěkové vazby není dostačující. Hrozbou vysokým trestem sice lze odůvodnit útěkovou vazbu, ale pouze v případech, kdy na základě zjištěných skutečností nasvědčujících důvodnosti podezření ze spáchání zvlášť závažného trestného činu lze předpokládat uložení trestu odnětí svobody nejméně kolem osmi let. I zde však musí existovat důvodná obava, že stěžovatel uprchne nebo se bude skrývat, což stěžovatel s ohledem na svou osobu, bezúhonnost a aktivitu v profesním a osobním životě vylučuje. Dokázal soudu, že má stálé povolání, bydliště i fungující rodinu, pro orgány činné v trestním řízení je dosažitelný, což jsou skutečnosti, které útěkový vazební důvod zeslabují, takže měl být propuštěn na svobodu. Nadto uvádí, že jeho pozice je zcela obdobná postavení dalších obviněných, kteří jsou však stíháni na svobodě.
 6. Stěžovatel zpochybňuje i odůvodněnost svého trestního stíhání a věrohodnost spolupracujícího obviněného Ing. Petra Kušnierze, který na něho byl údajně nasazen se záměrem přivodit mu trestní stíhání, a poukazuje na to, že jednáním popsaným v usnesení o zahájení trestního stíhání ani nikomu nevznikla škoda, a že je toto usnesení značně nadhodnocené. Sám se obrátil na policii i na Generální inspekci bezpečnostních sborů, aby upozornil na jednání spolupracujícího obviněného.
 7. Stěžovatel odmítá kolektivní vinu a za zcela


text:
protiústavní tak považuje závěr soudu, že některý z obviněných údajně disponuje cestovním dokladem na jiné jméno, či že se chce usadit v USA. Stěžovateli nemůže být ani dáváno k tíži, že osoba Alexandra Nováka byla zadržena na základě Evropského zatýkacího rozkazu, o čemž stížnostní soud v době svého rozhodování již věděl. Soud neměl k dispozici žádné relevantní poznatky o tom, že by stěžovatel měl natolik nadstandardní kontakty, které by mu v případě eventuálního útěku umožnily dlouhodobý pobyt v cizině, když tak doposud nikdy neučinil a učinit ani nechce. Dle názoru stěžovatele jsou obecné útěkové závěry krajským soudem absolutizovány a naopak skutečnosti svědčící v jeho prospěch jsou opomíjeny. Stěžovatel s poukazem na judikaturu Ústavního soudu a Evropského soudu pro lidská práva vyslovuje názor, že při posuzování a přezkoumávání existence vazebních důvodů je povinností soudů vzít v úvahu délku trvání vazby s ohledem na specifika konkrétního trestního řízení a musí být brán zřetel na tzv. doktrínu zesílených důvodů, musí tedy po určité době zjistit, zda existují jiné relevantní a dostačující důvody, které by ospravedlnily pokračující odnětí svobody. Riziko uprchnutí nebo skrývání se obviněného za účelem vyhnutí se trestnímu stíhání nebo trestu nemůže být v případě dlouhotrvající vazby založeno výlučně na hrozbě vysokého trestu, ale musí být ospravedlněno dalšími konkrétními okolnostmi, které vylučují nahrazení vazby jinými opatřeními. Krajský soud však této povinnosti nedostál, když stvrdil existenci útěkové vazby pouhým odkazem na hrozbu vysokého trestu. Odkazuje přitom zejména na nález sp. zn. I. ÚS 2876/15 ze dne 9. 12. 2015, ale i na další nálezovou judikaturu vztahující se k rozhodování soudů o prodloužení doby trvání vazby, kdy je nutno postupovat velmi restriktivně. Stěžovatel uvádí, že ke dni podání stížnosti je odloučen od rodiny již měsíc a půl, přičemž stav řízení je stejný. Státní zástupce již vyslechl všechny obviněné, přičemž stěžovateli není zřejmé, jaké informace mají uvést nevyslechnutí svědci ve vztahu k jeho osobě a proč by je měl zrovna stěžovatel ovlivňovat, když některé z nich ani nezná. Odmítá, že by páchal stíhané skutky, odmítá právní kvalifikaci a odmítá odkaz krajského soudu, že koluzní vazba je dána charakterem, způsobem a rozsahem páchání trestné činnosti. Namítá porušení zásady presumpce neviny a vnitřní rozpornost napadeného rozhodnutí. Odmítá roli tzv. hlavní postavy. Ke koluzní vazbě ještě uvádí, že nikdy nikoho neovlivnil a ani ovlivňovat nechce. Žádný ze svědků nemůže vypovídat v jeho neprospěch, jelikož řadu svědků ani nezná. Má také za to, že organizační problémy spočívající v neprovedení všech plánovaných výslechů svědků, nemohou jít k jeho tíži, stejně tak ani osoba jeho obchodního partnera Alexandra Nováka.
 8. Ústavní soud zvážil stěžovatelem vznesené námitky a obsah napadených rozhodnutí a dospěl k závěru, že ústavní stížnost je ve smyslu ustanovení § 43 odst. 2 písm. a) zákona o Ústavním soudu zjevně neopodstatněná. Uvedené ustanovení v zájmu racionality a efektivity řízení před Ústavním soudem dává tomuto soudu pravomoc posoudit "přijatelnost" návrhu ještě předtím, než dospěje k závěru, že o návrhu rozhodne meritorně nálezem, přičemž jde o specifickou a relativně samostatnou část řízení, která nemá charakter řízení kontradiktorního, kdy Ústavní soud může


text:
obvykle rozhodnout bez dalšího, jen na základě obsahu napadených rozhodnutí orgánů veřejné moci a údajů obsažených v samotné ústavní stížnosti.
 9. Ústavní soud v minulosti již mnohokrát zdůraznil, že není součástí obecné soudní soustavy (čl. 91 ve spojení s čl. 90 Ústavy České republiky), a nemůže proto provádět dohled nad rozhodovací činností soudů; do této činnosti je oprávněn zasáhnout pouze tehdy, byla-li jejich pravomocným rozhodnutím v řízení, jehož byl stěžovatel účastníkem, porušena jeho základní práva a svobody chráněné ústavním pořádkem. Uvedené pravidlo se projevuje i v přístupu Ústavního soudu, jde-li o rozhodování obecných soudů ve vazebních věcech.
 10. Stěžovatel vznáší jednak námitky proti odůvodněnosti jeho trestního stíhání jako zákonného předpokladu omezení osobní svobody vazbou, a jednak poukazuje na neexistenci vazebních důvodů.
 11. Základní podmínkou omezení osobní svobody vazbou je důvodné podezření ze spáchání trestného činu. Předpokládá existenci skutečností nebo důkazů způsobilých přesvědčit objektivního pozorovatele, že osoba mohla spáchat trestný čin. Podezření ze spáchání trestného činu musí být důvodné jak v tom směru, zda byl spáchán konkrétní trestný čin, tak i ve směru, zda jej spáchala dotyčná osoba. Z povahy věci však vyplývá, že stupeň podezření nemůže být tak vysoký, jaký se vyžaduje pro obžalobu, natož pak pro pravomocné odsouzení.
 12. Jak je konstatováno v napadeném usnesení stížnostního soudu i v rozhodnutí soudu prvního stupně, důvodné podezření z toho, že se mohly stát trestné činy, podrobně popsané v usnesení o zahájení trestního stíhání, a že se jich mohl dopustit i stěžovatel, plyne z doposud shromážděného spisového materiálu, obsahujícího podaná vysvětlení, výpovědi svědků a obviněných a vyjmenované listinné důkazy. Stěžovatel sice trestnou činnost, která je mu kladena za vinu, popírá, přičemž zpochybňuje věrohodnost obviněného Ing. Petra Kušnierze, který ho opakovaně usvědčuje a podrobně vypovídá k trestné činnosti celé zločinecké skupiny, soudy však posoudily jeho výpovědi jako konzistentní a odpovídající tomu, co již vyšlo najevo v předchozí trestní věci obviněného Ing. Kušnierze a dalších osob, projednávané před Krajským soudem v Ústí nad Labem. Pokud s přihlédnutím k ranému stádiu trestního stíhání, kdy o vazbě bylo rozhodováno druhý den po zahájení trestního stíhání stěžovatele, vzaly za podstatné, že důkazy vyplývající z vyšetřovacího spisu toto důvodné podezření zakládají, z ústavního hlediska nelze jejich řádně odůvodněnému závěru nic vytknout. Rozhodně tím žádným způsobem nepředjímaly (ani předjímat nemohly) konečné rozhodnutí ve věci, které přísluší pouze věcně a místně příslušnému soudu v případě, že bude na stěžovatele a další obviněné podána obžaloba. Tomuto pojetí odpovídá i procesní pravidlo, že z rozhodování ve věci samé po podání obžaloby je soudce, který rozhodoval o vazbě v přípravném řízení, vyloučen (srov. ustanovení § 30 odst. 2 věta druhá tr. řádu).
 13. I otázka věrohodnosti Ing. Petra Kušnierze a jeho výpovědí bude za předpokladu podání obžaloby zajisté předmětem zkoumání soudu v hlavním líčení a nelze očekávat, že o ní rozhodne s konečnou platností vazební soud. Stěžovatel se sice snaží důkazní situaci zpochybnit i poukazem na svůj postup, kdy na Ing. Kušnierze a Jaroslava Poka podal trestní oznámení, podnět k prošetření věci a podnět ke stížnosti pro porušení zákona, těmito podáními se však


text:
soud prvního stupně zabýval, přičemž výsledky šetření příslušných orgánů, kterými nebyl dosavadní skutkový stav věci zpochybněn, ve vazebním rozhodnutí také zmínil.
 14. Ústavní soud k tomu pouze dodává, že mu za stavu, kdy soudy opřely odůvodněnost trestního stíhání stěžovatele o konkrétní skutečnosti, které jsou dostatečným a rozumným podkladem pro podezření, že stěžovatel mohl spáchat skutky, pro něž byl obviněn, nepřísluší jakkoli přezkoumávat po věcné stránce rozhodnutí o zahájení trestního stíhání ve smyslu jeho opodstatněnosti, neboť jde o otázku náležející výlučně do pravomoci příslušných orgánů činných v trestním řízení.
 15. V souvislosti s výhradami stěžovatele proti již provedeným důkazům, o které soudy opřely nejen důvodnost trestního stíhání stěžovatele, ale i nutnost omezení jeho osobní svobody vazbou, je dále nutné připomenout, že rozhodování o vazbě nelze chápat jako rozhodování o vině či nevině obviněného; vazba je zajišťovacím institutem, který slouží k dosažení účelu trestního řízení, a každé rozhodování o vazbě je vedeno vždy v rovině pouhé pravděpodobnosti - nikoli jistoty - jak ohledně důsledků, které mohou nastat, nebude-li obviněný stíhán vazebně, tak ohledně dalšího vývoje trestního řízení, který lze jen odhadovat [srov. nález sp. zn. I. ÚS 603/07 ze dne 7. 6. 2007 (N 95/45 SbNU 353), usnesení sp. zn. sp. zn. I. ÚS 2705/07 ze dne 21. 11. 2007, sp. zn. III. ÚS 1837/15 ze dne 1. 10. 2015, dostupná stejně jako další citovaná rozhodnutí Ústavního soudu na http://nalus.usoud.cz].
 16. Pokud jde o samotné důvody vazby, obecně platí, že posouzení konkrétních okolností každého jednotlivého případu se zřetelem na učiněná skutková zjištění náleží soudům, což je výrazem jejich nezávislého soudního rozhodování (čl. 82 Ústavy České republiky), a totéž platí ohledně hodnocení těchto zjištění pro potřeby jejich podřazení pod některý z vazebních důvodů uvedených v ustanovení § 67 tr. řádu. Ústavní soud je oprávněn zasáhnout zpravidla jen tehdy, není-li rozhodnutí obecného soudu o vazbě podloženo zákonným důvodem nebo jestliže tvrzené důvody vazby jsou v extrémním rozporu se zjištěným skutkovým stavem [srov. např. nález sp. zn. III. ÚS 18/96 ze dne 26. 9. 1996 (N 88/6 SbNU 145), nález sp. zn. IV. ÚS 137/2000 ze dne 20. 11. 2000 (N 174/20 SbNU 235), nález sp. zn. III. ÚS 121/02 ze dne 6. 6. 2002 (N 68/26 SbNU 203), nález sp. zn. I. ÚS 585/02 ze dne 7. 4. 2005 (N 77/37 SbNU 83) a další].
 17. Vazbu je tedy nutno náležitě odůvodnit konkrétními skutečnostmi, jež naplňují její zákonné důvody. Trestní řád to vyjadřuje slovy, že musí být naplněna důvodná obava, že nastanou okolnosti, pro něž lze vazbu uvalit (§ 67 tr. řádu), resp. že rozhodnutí o vazbě musí být odůvodněno skutkovými okolnostmi (§ 68 odst. 1 věta druhá tr. řádu).
 18. Jde-li pak konkrétně o důvod útěkový podle § 67 písm. a) tr. řádu, Ústavní soud ve své judikatuře opakovaně zdůrazňuje, že byť hrozba vysokým trestem sama o sobě zakládá důvodnost obavy před vyhýbáním se trestnímu stíhání, musí se jednoznačně jednat o konkrétní hrozbu vysokého trestu, tedy hrozbu podloženou jedinečnými okolnostmi spáchaného skutku, ve spojení s dalšími aspekty dané trestní věci, a to v


text:
rámci rozpětí trestí sazby stanovené trestním zákonem. Typová hrozba vysokého trestu bez dalšího pro naplnění daného vazebního důvodu dostačující není. Hrozbou vysokým trestem lze tak odůvodnit uložení útěkové vazby pouze v těch případech, v nichž na základě zjištěných okolností opodstatňujících důvodnost podezření ze spáchání zvlášť závažného trestného činu lze předpokládat uložení trestu odnětí svobody nejméně kolem osmi let (srov. nález sp. zn. I. ÚS 2665/13 ze dne 12. 12. 2013, N 217/71 SbNU 545, nález sp. zn. I. ÚS 217/15 ze dne 4. 5. 2015).
 19. Zároveň však, jak Ústavní soud upozornil např. v nálezu sp. zn. I. ÚS 1694/14 ze dne 28. 7. 2014 (N 146/74 SbNU 241), posledně uvedený závěr "nelze chápat jako 'bianko šek', do kterého stačí vepsat odhad možného budoucího trestu za konkrétní stíhanou věc ve výši nejméně osm let odnětí svobody, a na jeho základě pak odůvodnit vzetí do vazby nebo následné ponechání ve vazbě, bez přihlédnutí k dalším konkrétním okolnostem posuzované věci". I v takovém případě totiž při zvažování důvodnosti uvalení (dalšího trvání) vazby musí soud posuzovat také případné námitky obviněného, který má právo prokazovat existenci konkrétních skutečností (silných důvodů), jež důvodnou obavu z následků uvedených v § 67 písm. a) tr. řádu eliminují (srov. shora uvedené nálezy sp. zn. I. ÚS 217/15 a sp. zn. I. ÚS 2665/13, nález sp. zn. I. ÚS 2876/15 ze dne 9. 12. 2015).
 20. Právě uvedeným požadavkům vyplývajícím z ustálené judikatury Ústavního soudu a potvrzovaným i v právní doktríně (srov. Šámal, P. a kol. Trestní řád. Komentář. 7. vydání. Praha: C. H. Beck, 2013, s. 741) krajský soud v napadeném usnesení dostál. Důvodnost vzetí stěžovatele do útěkové vazby totiž opřel o skutečnost, že s ohledem na míru účasti stěžovatele na spáchané trestné činnosti je zřejmé, že mu při případném uznání viny hrozí uložení vysokého trestu, neboť tento bude nezbytné ve smyslu § 108 odst. 1 tr. zákoníku ukládat v horní polovině zvýšené trestní sazby, která je dána rozpětím na 9 let a 2 měsíce až 13 let a 4 měsíce. Zvažoval přitom i okolnosti svědčící ve prospěch stěžovatele, konkrétně že je občanem České republiky, má rodinné zázemí a stálé bydliště v M., s ohledem na další zjištěné skutečnosti vyplývající ze spisu však shledal, že tyto okolnosti nelze výrazně přeceňovat, jak mylně učinil soud prvního stupně. V tomto směru zohlednil naprosto specifickou situaci stěžovatele, spočívající ve velmi úzkém majetkovém, podnikatelském i osobním propojení jeho osoby s obviněným Alexandrem Novákem, kdy je zřejmé, že oba byli hlavními organizátory závažné trestné činnosti, a jejich propojení je prokazatelné jak na území České republiky, tak i v USA a týká se nejen jejich osob, ale i blízkých rodinných příslušníků. Pokud i z těchto majetkových i osobních vazeb dovodil riziko, že by se stěžovatel při ponechání na svobodě mohl zachovat způsobem, jak již učinil Alexandr Novák, na nějž musel být vydán Evropský zatýkací rozkaz, nelze jeho závěrům cokoliv vytknout.
 21. Krajský soud své stanovisko k důvodům útěkové vazby dostatečným způsobem odůvodnil, čímž navzdory stěžovatelově nesouhlasné argumentaci dostál požadavkům uvedeným v ustanovení § 134


text:
odst. 2 tr. řádu i mezím zásad a judikatury Ústavního soudu vztahujícím se na daný vazební důvod. Dostatečně se vypořádal i s námitkami, které jsou opakovaně uplatněny také v ústavní stížnosti, včetně údajné nečinnosti a liknavého postupu policejních orgánů.
 22. Stěžovateli lze přisvědčit v tom, že výše hrozícího trestu sama o sobě není dostatečná pro další rozhodování o ponechání obviněného ve vazbě. Jak Ústavní soud v minulosti konstatoval, útěkovou vazbu lze prodloužit pouze za účelem zamezení reálného rizika, že obviněný uprchne nebo se bude skrývat, aby se vyhnul trestnímu stíhání nebo trestu. Argumenty použité soudy k odůvodnění tohoto reálného rizika či důvodné obavy musí mít jasnou vazbu k danému riziku (srov. nález sp. zn. I. ÚS 1694/14 ze dne 28. 7. 2014). Samotná hrozba vysokého trestu přitom ke zdůvodnění dlouhotrvající útěkové vazby nestačí, musí k ní přistoupit konkrétní a odůvodněná obava, že obviněný uprchne, a to s ohledem na osobní situaci a poměry pachatele, dosavadní zkušenosti s ním apod. [srov. nález sp. zn. I. ÚS 603/07 ze dne 7. 6. 2007 (N 95/45 SbNU 353), nález sp. zn. I. ÚS 2208/13 ze dne 11. 12. 2013 (N 215/71 SbNU 517)]. Obviněný je navíc oprávněn vznášet argumenty, které představují protiváhu konkrétních skutečností odůvodňujících vazbu, přičemž mezi těmito kritérii se při výsledném hodnocení uplatní princip úměrnosti (proporcionality), a soud se s nimi musí vypořádat.
 23. V projednávané věci však nešlo o rozhodování o dalším trvání vazby stěžovatele, ale o uvalení vazby, takže nepřicházelo v úvahu posuzování délky trvání vazby se zřetelem na tzv. doktrínu zesílených důvodů. Základní zásady vazebního rozhodování však měl krajský soud, jak je uvedeno výše, na paměti, včetně zjištění, že obavu z útěku a tedy zmaření dalšího průběhu trestního řízení nebyly způsobilé eliminovat ani uspořádané osobní a rodinné poměry stěžovatele.
 24. Z napadeného usnesení stížnostního soudu i z rozhodnutí soudu prvního stupně se též zřetelně podává, ze kterých konkrétních skutečností vyplývá obava, že by se stěžovatel mohl chovat způsobem, pro který byl vzat do koluzní vazby. Tento vazební důvod je podmíněn existencí konkrétních okolností spojených s předpokládanou aktivní činností obviněného, jež směřuje k maření skutečností závažných pro trestní stíhání. Této podmínce oba soudy ve věci stěžovatele dostály, neboť uvedly okolnosti, z nichž se lze důvodně obávat, že by spoluobvinění a dosud nevyslechnutí svědci mohli být stěžovatelem jakožto organizátorem a řídícím prvkem zločinecké skupiny i nadále ovlivňováni, přičemž motivace stěžovatele zabránit objasnění stíhané trestné činnosti je mimořádně vysoká právě s ohledem na popsanou míru jeho účasti na spáchání trestné činnosti. Uvedený vazební důvod nelze nahradit žádným alternativním opatřením, proto soudy důvodně nerozhodovaly o předloženém písemném slibu stěžovatele ani o jiných opatřeních nahrazujících vazbu.
 25. Ústavní soud nemohl akceptovat ani argument stěžovatele, že jiní obvinění jsou stíháni na svobodě, neboť rozhodnutí o vazbě je nutno učinit s přihlédnutím ke konkrétním okolnostem případu. Je proto běžné, že v rámci stejné trestné činnosti jsou někteří obvinění ponecháni na svobodě, zatímco jiní jsou stíháni vazebně. K porušení ústavních práv by naopak mohlo docházet tehdy, pokud by o vazbě bylo rozhodováno u všech obviněných vždy


text:
shodně, bez ohledu na okolnosti týkající se každého z nich.
 26. Z výše uvedených důvodů Ústavní soud dospěl k závěru, že postup krajského soudu, vedoucí k vydání napadeného rozhodnutí, umožnil konstatovat, že svoboda stěžovatele byla omezena v souladu se zákonem a tudíž ústavně dovoleným způsobem. Napadené rozhodnutí dostatečně uvádí důvody, na nichž je založeno, a nelze je označit za rozhodnutí svévolné. Principy spravedlivého procesu, aplikované ve vazebním řízení, ani další ústavní práva stěžovatele tak porušeny nebyly.
 27. Ústavní soud proto postupoval podle ustanovení § 43 odst. 2 písm. a) zákona o Ústavním soudu a ústavní stížnost mimo ústní jednání bez přítomnosti účastníků odmítl jako zjevně neopodstatněnou.
 28. O žádosti o přednostní projednání ústavní stížnosti (dle § 39 zákona o Ústavním soudu) Ústavní soud výslovně nerozhodoval, neboť jí vyhověl fakticky.


text:
BARTOŇ - textil a.s. | FIRMOFirmo, podnikání bez starostíMenu Ukázkový subjektUkázka Vyzkoušet ZDARMAVyzkoušet Přihlásit
 RegistraceBARTOŇ - textil a.s.Základní informace
 Struktura společnostiÚčast ve společnostechGraf vazebZjištěné problémyDotacePředmět činnostiEkonomické údajeInsolvenční rejstříkVolná místaZakázky a smlouvySbírka listinOchranné známky Zavřít panel Zobrazit panelTrendy170 793 tis. KčCelkové výnosy za rok 2014Trendy4 379 tis. KčZisk za rok 2014Trendy98 136 tis. KčAktiva celkem za rok 2014Trendy0Zaměstnanců za rok 2014Základní údaje
 od 4.10.2016Odboje 32, Staré Město nad Metují, 547 01 Náchod Historické adresy
 27.12.2010 - 4.10.2016Náchod, Odboje 32, PSČ 547011.5.1992 - 27.12.2010Náchod, Českoskalická 15IČ
 CZ45534225
 9j6njdn
 1.5.1992 - 1.8.2014
 Krajský soud v Hradci Králové, odd. vložka: B 577
 Základní jměníod 14.9.1999 65 319 000 Kč
 Historické jmění5.10.1992 - 14.9.1999
 71 760 000 Kč
 1.5.1992 - 5.10.1992
 65 629 000 Kč
 270779376
 od 21.5.1992 Název neuveden v RŽPAdresy:
 Odboje 32, 547 01, Náchod - Staré Město nad Metují
 24. července 2015 : Obchodní korporace se podřídila zákonu jako celku postupem podle § 777 odst. 5 zákona č. 90/2012 Sb., o obchodních společnostech a družstvech.
 6. listopadu 1996 : Valná hromada společnosti rozhodla dne 30.8.1995 o úmyslu snížit základní jmění na částku 65,319.000,- Kč.
 5. října 1992 : Dodatek ke stanovám schválen dne 4.9.1992.
 1. května 1992 : Zakladatel splatil základní jmění společnosti, které je představováno cenou vkládaného hmotného a dalšího majetku uvedeného v zakladatelské listině. Ocenění tohoto majetku je obsaž
 Zakladatel splatil základní jmění společnosti, které je představováno cenou vkládaného hmotného a dalšího majetku uvedeného v zakladatelské listině. Ocenění tohoto majetku je obsaž...eno ve schváleném privatizačním projektu státního podniku JASNA, Nové Město nad Metují, s.p. zobrazit více
 1. května 1992 : V zakladatelské listině učiněné ve formě notářského zápisu ze dne 21.4.1992 bylo rozhodnuto o schválení jejich stanov a jmenování členů představenstva a dozorčí rady.
 1. května 1992 : Založení společnosti:Akciová společnost byla založena podle § 172 obchodního zákoníku. Jediným zakladatelem společnosti je Fond národního majetku České republiky se sídlem v Praze Založení společnosti:Akciová společnost byla založena podle § 172 obchodního zákoníku. Jediným zakladatelem společnosti je Fond národního majetku České republiky se sídlem v Praze ...1, Gorkého náměstí 32, na který přešel majetek státního podniku ve smyslu § 11 odst. 3 zák. č. 92/1991 Sb., o podmínkách převodu majetku státu na jiné osoby. zobrazit více


text:
Velvet Group s.r.o. Praha IČO 28864905 kontakty (12.07.2020) | Finance.cz
 Velvet Group s.r.o. Praha IČO: 28864905
 Tato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu Velvet Group s.r.o., která sídlí v obci Praha a bylo jí přiděleno IČO 28864905.
 Firma s názvem Velvet Group s.r.o. se sídlem v obci Praha byla založena v roce 2009. Společnost je stále aktivní. V jejím vedení se dosud vystřídalo 2 osob. Společnost podniká v oboru Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona .
 Základní údaje o Velvet Group s.r.o. IČO: 28864905
 Městský soud v Praze 7.4.2009
 C 149918
 28864905
 Aktuální kontaktní údaje Velvet Group s.r.o.
 Kontakty na Velvet Group s.r.o. IČO: 28864905
 Na rovnosti 2696/22 , Praha 130 00 7.4.2009
 Na rovnosti 2696/22, Praha 130 00
 Obory činností Velvet Group s.r.o. IČO: 28864905
 Vedení firmy Velvet Group s.r.o. IČO: 28864905
 Každý z jednatelů jedná za společnost samostatně. 7.4.2009
 Vladimír Dutka 7.4.2009
 Dělnická 1067/65, Praha 170 00
 Dalibor Dvořák 7.4.2009 - 30.8.2013
 od 7.4.2009 do 7.2.2013
 Emilie Hyblerové 523/9, Praha 149 00
 Vlastníci firmy Velvet Group s.r.o. IČO: 28864905
 zakladni 200 000 Kč 100% 7.4.2009
 Sbírka Listin Velvet Group s.r.o. IČO: 28864905
 C 149918/SL 4 smlouvy o převodu obchod. podílu Městský soud v Praze 7.2.2013 22.8.2013 2.9.2013 4
 C 149918/SL 3 zakladatelské dokumenty bez data Městský soud v Praze 28.4.2009 28.4.2009 5
 C 149918/SL 2 podpisové vzory 2x Městský soud v Praze 23.2.2009 24.3.2009 2
 C 149918/SL 1 zakladatelské dokumenty, notářský zápis NZ 158/2009 Městský soud v Praze 10.3.2009 24.3.2009 12
 Hodnocení Velvet Group s.r.o.
 Výpis dat pro firmu Velvet Group s.r.o. obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
 výpis firmy Velvet Group s.r.o., 28864905 na obchodním rejstříku
 výpis firmy Velvet Group s.r.o., 28864905 na živnostenském rejstříku


text:
UOHS S72/2009
 Rozhodnutí: S72/2009/KS-4931/2009/840 Instance I.
 Věc Spojení soutěžitelů ČEZ Teplárenská, a.s. a MARTIA a.s.
 Účastníci ČEZ Teplárenská, a.s. MARTIA a.s.
 Datum nabytí právní moci 4. 5. 2009
 ÚOHS-S72/2009/KS-4931/2009/840 V Brně dne 29. dubna 2009
 Úřad pro ochranu hospodářské soutěže ve správním řízení sp. zn. S72/2009, zahájeném dne 19. března 2009 podle § 44 zákona č. 500/2004 Sb., správní řád, ve znění pozdějších předpisů, a § 15 zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů, v souladu s § 21 zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů, na návrh účastníka řízení, společnosti ČEZ Teplárenská, a.s., se sídlem Chomutov, Školní 1051/30, IČ: 27309941, ve správním řízení zastoupené Mgr. Radkem Pokorným, advokátem, se sídlem Praha 1, Karolíny Světlé 301/8, na základě plné moci ze dne 23. února 2009, na povolení spojení soutěžitelů ve smyslu § 12 a násl. zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů, vydává toto
 Spojení soutěžitelů ČEZ Teplárenská, a.s., se sídlem Chomutov, Školní 1051/30, IČ: 27309941, a MARTIA a.s., se sídlem Ústí nad Labem, Mezní 2854/4, IČ: 25006754, ke kterému má dojít dle § 12 odst. 3 písm. a) zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů, na základě Smlouvy o úplatném převodu akcií, uzavřené dne 19. února 2009 mezi společností ČEZ Teplárenská, a.s., jako kupujícím, a fyzickými osobami, stávajícími akcionáři společnosti MARTIA a.s., jako prodávajícími, v jejímž důsledku společnost ČEZ Teplárenská, a.s., získá akcie představující 100% podíl na základním kapitálu společnosti MARTIA a.s., a tím i možnost tuto společnost kontrolovat, se dle § 16 odst. 2 zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů (zákon o ochraně hospodářské soutěže), ve znění pozdějších předpisů,
 (1) Při posuzování spojení soutěžitelů vycházel Úřad pro ochranu hospodářské soutěže (dále také jen Úřad ) zejména z návrhu na povolení spojení, dotazníku k povolení spojení, listiny zakládající spojení, výpisů z obchodního rejstříku, výročních zpráv, jakož i dalších všeobecně známých skutečností týkajících se spojujících se soutěžitelů a spojením dotčené oblasti.
 (2) Skutečnost, že se Úřad spojením soutěžitelů zabývá, byla v souladu s ustanovením § 16 odst. 1 zákona č. 143/2001 Sb., o ochraně hospodářské soutěže a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon ), zveřejněna v Obchodním věstníku č. 13/2009 ze dne 1. dubna 2009. Ve stanovené lhůtě 5 dnů pro podání případných připomínek, ani později, Úřad žádnou námitku k uvedenému spojení soutěžitelů neobdržel.
 (3) K navrhovanému spojení soutěžitelů dochází na základě Smlouvy o úplatném převodu akcií, jež byla dne 19. února 2009 uzavřena mezi společností ČEZ Teplárenská, a.s., se sídlem Chomutov, Školní 1051/30, IČ: 27309941, (dále jen ČEZ Teplárenská ), jako kupujícím, a fyzickými osobami, [ ...OBCHODNÍ TAJEMSTVÍ... ], jako prodávajícími.
 (4) V důsledku realizace předmětné transakce


text:
získá společnost ČEZ Teplárenská akcie představující 100% podíl na základním kapitálu společnosti MARTIA a.s., se sídlem Ústí nad Labem, Mezní 2854/4, IČ: 25006754 (dále jen MARTIA ), a tím i možnost tuto společnost přímo kontrolovat. Posuzovaná transakce tak představuje spojení soutěžitelů podle § 12 odst. 3 písm. a) zákona.
 (5) V dalším kroku se Úřad zabýval otázkou, zda předmětné spojení soutěžitelů splňuje notifikační kritérium, stanovené v § 13 zákona. Vzhledem k tomu, že čistý obrat všech spojujících se soutěžitelů dosažený za poslední účetní období na trhu České republiky je vyšší než 1,5 mld. Kč a současně alespoň dva ze spojujících se soutěžitelů dosáhli za poslední účetní období na trhu v České republice čistého obratu vyššího než 250 mil. Kč, je podmínka podle ustanovení § 13 písm. a) zákona splněna, a posuzované spojení soutěžitelů tak podléhá povolení Úřadu.
 (6) Společnost ČEZ Teplárenská je česká společnost, jejíž hlavní činností je zejména výroba, nákup, rozvod, distribuce a prodej tepelné energie ve městech a obcích Klášterec nad Ohří, Chomutov, Jirkov, Kadaň, Bílina, Osek, Duchcov, Hrob, Teplice, Bystřany, Dubí, Krupka, Sokolov, Habartov, Citice, Bukovany, Březová, Královské Poříčí, Svatava, Mělník, Chvaletice, Poříčí, Dvůr Králové, Orlová, Hodonín a Holíč ve Slovenské republice, okrajově se zabývá např. inženýrskou činností ve výstavbě nebo opravami a montáží měřidel. Před uskutečněním předmětného spojení soutěžitelů společnost ČEZ Teplárenská kontroluje společnost ALLEWIA leasing s.r.o., která se mj. zabývá výrobou a rozvodem tepelné energie, provozováním vodovodů a kanalizací, úpravou a rozvodem vody ve městě Bohumín.
 (7) Společnost ČEZ Teplárenská je kontrolována společností ČEZ, a.s., která se v České republice zabývá výrobou a prodejem elektřiny a podporou elektrizační soustavy, těžbou surovin, projektováním, opravami a údržbou energetických zařízení, a dále působí např. v oblasti provozování telekomunikačních služeb nebo vědy a výzkumu (dále též jen skupina ČEZ ). Prostřednictvím svých dceřinných společností rovněž působí na trzích střední a jihovýchodní Evropy. Dále pak skupina ČEZ představuje jednoho ze tří největších výrobců a dodavatelů tepelné energie v České republice a prostřednictvím společnosti Severočeské doly a.s. působí jako nejvýznamnější soutěžitel v oblasti těžby hnědého uhlí v České republice.
 (8) Nabývaná společnost MARTIA je v době před uskutečněním posuzovaného spojení soutěžitelů ve vlastnictví fyzických osob, z nichž každá jednotlivě vlastní akcie představující nejvýše [ ...OBCHODNÍ TAJEMSTVÍ... ] % základního kapitálu. Společnost MARTIA se zabývá zejména předprojektovou, projektovou, dodavatelskou, montážní a inženýrskou činností pro průmysl a energetiku, a to v oblasti měřící a regulační techniky, řídících systémů, elektrické, požární a zabezpečovací signalizace a přístupových a docházkových systémů.
 (9) Společnost MARTIA společně s městem Krupka (Ústecký kraj) vykonává kontrolu ve společnosti ENERGIE KRUPKA, s.r.o. (dále jen Energie Krupka ), která se zabývá výrobou a rozvodem tepelné energie ve městě Krupka, dále vlastní [ ...OBCHODNÍ TAJEMSTVÍ... ] % podíl ve společnosti FM Service s.r.o., jež se zabývá mj. výrobou rozvaděčů nízkého napětí, baterií, kabelů a vodičů, inženýrskou činností v investiční výstavbě, správou nemovitostí a poskytováním technických služeb.
 (10) Za účelem zjištění, zda předmětné spojení soutěžitelů nebude mít za následek podstatné narušení hospodářské soutěže, zejména v důsledku vzniku nebo posílení dominantního postavení spojujících se soutěžitelů


text:
nebo některého z nich, Úřad vymezuje relevantní trh, kterým je v souladu s § 2 odst. 2 zákona trh zboží, které je z hlediska jeho charakteristiky, ceny a zamýšleného použití shodné, porovnatelné nebo vzájemně zastupitelné, a to na území, na němž jsou soutěžní podmínky dostatečně homogenní a zřetelně odlišitelné od sousedících území.
 (12) Podnikatelské aktivity společnosti MARTIA zahrnují dodávky jak zařízení a technologií pro průmysl a energetiku, tak souvisejících služeb, a rovněž konzultační a poradenskou činnost. V případě dodávek zařízení pro průmysl a energetiku společnost MARTIA dodává kotelny, výměníkové stanice, vzduchotechniku, chlazení, kogenerační jednotky, nebo čistírny odpadních vod. Činnosti společnosti MARTIA se rovněž zaměřují na aplikaci řídících systémů technologických zařízení a teplárenských sítí, dále vodárenských sítí a sítí městské infrastruktury. Aktivity společnosti MARTIA současně zahrnují i poskytování služeb v oblasti oprav, údržby a obsluhy energetických zařízení, přičemž se soustředí na oblast teplárenství.
 (13) V oblasti konzultačních a inženýrských činností se společnost MARTIA zabývá např. projektováním a zpracováním technických studií řídících systémů, elektrických a energetických zařízení, vyhledáváním, posuzováním a realizací energeticky úsporných projektů, zpracováním energetických auditů, znaleckých posudků a poradenstvím v oboru energetika.
 (14) Prostřednictvím společnosti Energie Krupka působí společnost MARTIA rovněž v oblasti výroby a distribuce tepla ve městě Krupka.
 (15) Společnost ČEZ Teplárenská se zabývá výrobou, nákupem, rozvodem a distribucí a prodejem tepelné energie.
 (16) Skupina ČEZ mj. rovněž působí ve výše uvedených oblastech dodávek, oprav, údržby a obsluhy zařízení, technologií a řídících systémů teplárenských sítí a v oblasti oprav, údržby a obsluhy energetických zařízení. Uvedené dodávky a služby však ČEZ poskytuje výhradně společnostem v rámci své podnikatelské skupiny, nikoli třetím osobám, nedochází tedy k překryvu podnikatelských aktivit skupiny ČEZ a společnosti MARTIA, a skupina ČEZ se tak neúčastní hospodářské soutěže v této oblasti.
 (17) Oblast dodávek zařízení a technologií pro průmysl a energetiku, souvisejících služeb jako jsou např. opravy, údržba a provoz těchto zařízení a jejich řídících systémů, včetně konzultačních a poradenských činností, zahrnuje širokou škálu služeb poskytovaných značným počtem subjektů různé velikosti a významu, z nichž některé omezují svou činnost na vybrané segmenty uvedené oblasti, jiné pak působí v celém odvětví energetiky. Z pohledu poptávky by bylo možné uvedenou oblast členit na velký počet úzkých trhů, jež by byly tvořeny jednotlivými, často individuálními projekty vyžadujícími specifická či komplexní řešení. Z pohledu nabídky lze dotčenou oblast členit podle způsobů provádění jednotlivých dodávek, přičemž každá z oblastí energetiky nebo průmyslu vykazuje odlišnosti z hlediska technických parametrů, je pro ně zapotřebí určitých odborných znalostí nebo se provádějí za pomocí speciálních strojů a zařízení.
 (18) V této oblasti působí řada významných konkurentů, často členů mezinárodních podnikatelských skupin, jako např. I & C Energo a.s., MVV enservis a.s., Siemens s.r.o., ŠKODA POWER a.s., Energetické opravny, a.s., ALSTOM Group, Tebodin Czech Republic, s.r.o. nebo RAEN spol. s r.o. Z hlediska geografického jsou podmínky hospodářské soutěže dostatečně homogenní a současně zřetelně odlišitelné od sousedících území na celém území České republiky. S ohledem na výše uvedené a rovněž na skutečnost tržní podíl společnosti MARTIA při jakémkoli v úvahu přicházejícím vymezení relevantního trhu nedosahuje hranice [5-15]


text:
%, Úřad ponechal otázku vymezení relevantního trhu ve spojením dotčené oblasti dodávek zařízení a služeb pro energetiku a průmysl otevřenou.
 (19) Další spojením dotčenou oblastí je výroba a distribuce tepla. Touto oblastí se Úřad zabýval ve své předchozí rozhodovací praxí [1] , kdy z hlediska věcného vymezil relevantní trh dálkového zásobování teplem.
 (20) Oblast výroby, rozvodu a dodávek tepla je specifická s ohledem na síťový charakter uvedeného odvětví, jež je vázáno na pevnou rozvodnou síť v určité lokalitě. Tato síť obecně představuje daný geografický relevantní trh, neboť vzhledem k nepropojenosti rozvodných sítí jednotlivých měst nelze spatřovat v oblasti dodávek tepla konkurenční prostředí v tom smyslu, že by teplo vyrobené ve vzájemně nepropojených rozvodných soustavách si mohlo konkurovat při dodávkách pro konečné spotřebitele v jiném městě či obci.
 (21) Společnost ČEZ Teplárenská působí v oblasti výroby, rozvodu a dodávek tepla v Ústeckém, Karlovarském, Středočeském, Pardubickém, Královéhradeckém, Moravskoslezském a Jihomoravském kraji, přičemž prostřednictvím svých provozních jednotek zásobuje teplem celkem 28 měst a obcí. Oproti tomu společnost MARTIA prostřednictvím svého podílu ve společnosti Energie Krupka působí v uvedené oblasti pouze na území města Krupka.
 (22) Ve městě Krupka působí jak společnost MARTIA, tak společnost ČEZ Teplárenská, dodávky obou subjektů představují cca [75-85] % celkového objemu dodávek tepla v tomto městě. Každá ze jmenovaných společností provozuje vlastní rozvodnou síť, kde je monopolním dodavatelem, přičemž společnost ČEZ Teplárenská zásobuje město Krupka jak teplem vznikajícím při výrobě elektřiny v elektrárně v Ledvicích, tak prostřednictvím lokálních plynových kotelen a navazujících tepelných sítí. Oproti tomu, společnost MARTIA, prostřednictvím společnosti Energie Krupka, vyrábí a rozvádí teplo pomocí blokových plynových kotelen a tepelných sítí, které nejsou vedeny mimo zásobované objekty. Případné propojení těchto sítí je nepravděpodobné z důvodu vysokých investičních nákladů, rozvodné sítě jednotlivých soutěžitelů tedy netvoří jeden relevantní trh a nedochází tak ke spojení konkurenčních subjektů.
 (23) Po zhodnocení situace na vymezených relevantních trzích dospěl Úřad k následujícímu závěru. Vzhledem k povaze spojení, kdy nedochází ke skutečnému překryvu činností spojujících se soutěžitelů, posuzované spojení tedy nezvýší tržní sílu spojujících se soutěžitelů natolik, aby vedlo ke vzniku nebo posílení dominantního postavení spojujících se soutěžitelů nebo některého z nich ve spojením dotčené oblasti, které by mělo za následek podstatné narušení hospodářské soutěže.
 (24) Pro naplnění podmínky, uvedené v § 16 odst. 2 věta třetí zákona, Úřad v dané věci rozhodl tak, jak je uvedeno ve výroku rozhodnutí, a ve stanovené lhůtě toto rozhodnutí vydává.
 [1] Viz rozhodnutí Úřadu S 52/03 Harpen ČR/Teplárna Náchod, S 147/02 Dalkia Morava/Zásobování teplem Ostrava, S 410/06 ČEZ/Teplárenská.


text:
SMLOUVA O DÍLO na zateplení MŠ - Týnec nad Labem. uzavřená podle ust an. zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, v platném znění - PDF
 SMLOUVA O DÍLO na zateplení MŠ - Týnec nad Labem. uzavřená podle ust an. zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, v platném znění
 Download "SMLOUVA O DÍLO na zateplení MŠ - Týnec nad Labem. uzavřená podle ust. 2586 an. zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, v platném znění"
 Milena Kovářová
 1 SMLOUVA O DÍLO na zateplení MŠ - Týnec nad Labem uzavřená podle ust an. zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, v platném znění mezi smluvními stranami: Město Týnec nad Labem Sídlem: Týnec nad Labem, Masarykovo nám. 1, Týnec nad Labem IČO: za níž jedná: Bankovní spojení: Bc. Dušan Žmolil, starosta města /0100 KB Kolín (dále jen Objednatel ) Sídlem: IČO: Za níž jedná: Bankovní spojení: (dále jen Zhotovitel ) I. Předmět a účel díla 1.1 Předmětem plnění je zhotovení stavebního díla (dále jen díla ) Zateplení mateřské školy - Týnec nad Labem v rozsahu předložené projektové dokumentace vypracované společností TR Engineering, s.r.o., IČ: , se sídlem Truhlářská 263/24, Hradec Králové. 1.2 Dílo bude provedeno v rozsahu, způsobem a v jakosti stanovené touto smlouvou, zadávacích podmínek veřejné zakázky včetně případných změn dodatků a doplňků sjednaných stranami nebo vyplývajících z rozhodnutí příslušných orgánů. Při zhotovení stavby bude Zhotovitel postupovat rovněž v souladu s projektovou dokumentací, podmínkami ČSN a obecně závaznými metodikami a doporučeními výrobců komponentů a technologií použitých při výstavbě, neodporují-li platným ČSN. 1.3 Není-li v této smlouvě uvedeno jinak, není zhotovitel oprávněn ani povinen provést jakoukoliv změnu díla bez písemné dohody objednatelem ve formě písemného dodatku. 1
 2 1.4 Účelem díla je, aby zhotovitel zrealizoval pomocí stavebních úprav navržená opatření ke snížení energetické náročnosti budovy MŠ v Týnci nad Labem dle zpracované projektové dokumentace včetně výkazu výměr, který je nedílnou součástí dokumentace. II. Místo, doba a způsob plnění a předání díla 1. Smluvní strany se dohodly, že ukončení realizace díla bude k V případě, že z jakýchkoliv důvodů na straně Zadavatele nebude možné dodržet termín zahájení doby plnění, je Zadavatel oprávněn zahájení doby plnění posunout na pozdější dobu, posouvá se tak i termín ukončení doby plnění, doba provedení prací uvedená ve smlouvě zůstává nezměněna. 2. Místem plnění je MŠ Týnec nad Labem se sídlem: Flosova 472, Týnec nad Labem. O předání Díla bude mezi smluvními stranami sepsán předávací protokol podepsaný zástupci obou smluvních stran. 3. Smluvní strany se dohodly, že Zhotovitel zpracuje Dílo podle platných právních předpisů, současných technických norem a metodických pravidel. 4. Zhotovitel splní svou povinnost provést dílo řádným ukončením a protokolárním předáním a převzetím předmětu díla objednatelem. Dílo se považuje za řádně ukončené, bude-li provedeno v souladu s touto smlouvou, bude bez vad a nedodělků. III. Cena díla 1. Smluvní strany se dohodly na ceně Díla ve výši: Cena za dílo celkem bez DPH DPH Cena za dílo celkem vč. DPH V ceně Díla jsou zahrnuty veškeré náklady Zhotovitele na zabezpečení činností a úkonů, které jsou součástí předložené nabídky. Cena díla bude


text:
hrazena fakturami dle následující specifikace do 30 dnů od vystavení: a) První platba - dílčím zdanitelným plněním jsou práce skutečně provedené k
 3 b) Druhá platba konečnou fakturu zhotovitel vystaví do patnácti dnů po řádném protokolárním předání díla bez závad a nedodělků a protokolárním převzetím díla. IV. Kontrola díla 1. Smluvní strany se dohodly na kontrole Díla, která bude provedena na kontrolních dnech v termínu 1x za 2 týdny. Stavební deník o podstatných záležitostech v průběhu provádění díla vede zhotovitel se dvěma oddělitelnými průpisy, jedním určeným pro osobu pověřenou zhotovitele kontrolou provádění díla, druhým určeným pro zhotovitele za účelem archivace. Originál deníku předá zhotovitel objednateli spolu s dokumentací skutečného provedení stavby. Kontrolní den svolá Zhotovitel. O jeho průběhu bude sepsán písemný záznam podepsaný zástupci obou smluvních stran. 2. Obě smluvní strany prohlašují, že údaje zapsané v deníku jsou rozhodující pro posouzení okolností, jichž se zápis týká. 3. Zhotovitel na sebe přejímá zodpovědnost a ručení za škody způsobené jím či jeho subdodavateli na zhotoveném díle po celou dobu provádění díla. 4. Zhotovitel se zavazuje, že zakázku nepostoupí jinému zhotoviteli. 5. Pokud z výsledku zjištění vyplyne, že Zhotovitel porušuje svou povinnost, je Zhotovitel povinen zajistit na své náklady nápravu a provedení Díla v přiměřené dodatečné době. V. Záruka za jakost díla Zhotovitel poskytuje záruku na dílo v délce trvání 60 měsíců na stavební práce. Záruka začíná běžet ode dne předání a převzetí díla. U materiálů a výrobků doplněných záručním listem výrobce platí tato záruční doba. VI. Předání a převzetí díla Nejpozději na poslední den, kdy má Zhotovitel dle této smlouvy dílo ukončit a předat objednateli svolá Zhotovitel přejímací řízení. K předání díla Zhotovitelem Objednateli dojde na základě předávacího řízení, a to formou písemného předávacího protokolu, který bude podepsán oprávněnými zástupci obou smluvních stran. Předávací protokol musí obsahovat předmět a charakteristiku díla, resp. jeho částí, místo provedení díla a 3
 4 zhodnocení jakosti díla. Pokud budou zjištěny vady, bude protokol obsahovat soupis zjištěných vad a vyjádření Zhotovitele k vadám díla. V protokolu budou uvedeny lhůty pro odstranění vad. V protokolu bude jednoznačně obsaženo prohlášení objednatele, zda dílo přejímá nebo nikoli. VII. Smluvní pokuty V případě prodlení Zhotovitele s předáním dokončeného díla je Zhotovitel povinen uhradit Objednateli smluvní pokutu ve výši za každý, byť jen započatý den. V případě prodlení Zhotovitele s termínem odstranění záručních vad je Zhotovitel povinen uhradit objednateli smluvní pokutu ve výši za každý, byť jen započatý den. V případě prodlení Objednatele s úhradou oprávněného platebního dokladu Zhotovitele je Objednatel povinen uhradit Zhotoviteli sjednaný úrok z prodlení ve výši 0,05% z dlužné částky za každý, byť jen započatý den. Smluvní pokuta je splatná do šedesáti dní od data, kdy byla povinné straně doručena. VIII. Ostatní a závěrečná ustanovení 1. Právní vztahy smluvních stran, které tato smlouva výslovně neupravuje, se řídí zákonem č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, v platném znění. 2. Smluvní strany se zavazují k vzájemné součinnosti směřující k dosažení účelu této smlouvy. 3. Tato smlouva je vyhotovena ve dvojím provedení, každé s platností originálu, přičemž každá ze smluvních stran obdrží


text:
po jednom pare. 4. Tato smlouva nabývá platnosti a účinnosti dnem jejího podpisu oprávněným zástupcem poslední smluvní strany. V. dne..... V. dne
 5 .. Bc. Dušan Žmolil starosta města Objednatel... Zhotovitel 5
 Obchodní podmínky ve smyslu 44 odstavec 3 písmeno a) zákona č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách S M L O U V A O D Í L O
 Zadávací podmínky - Příloha č. 3 Obchodní podmínky ve smyslu 44 odstavec 3 písmeno a) zákona č. 137/2006 Sb., o veřejných zakázkách Tyto obchodní podmínky jsou vypracovány ve formě a struktuře smlouvy
 SMĚRNICE č. 1/2014 pro přípravu a zadávání veřejných zakázek v rámci Kolejí a menz Univerzity Karlovy v Praze OBJEDNÁVKA
 OBJEDNÁVKA č. Smluvní strany Objednatel: UNIVERZITA KARLOVA V PRAZE KOLEJE A MENZY se sídlem: Voršilská 144/1, 116 43 Praha 1 IČ: 00216208 CZ00216208 Bankovní spojení: Komerční banka Praha 1 Číslo účtu:
 SMLOUVA O DÍLO č.../2016
 SMLOUVA O DÍLO č..../2016 uzavřená podle ustanovení 2586 a násl. zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, v platném znění Níže uvedeného dne, měsíce a roku uzavřely smluvní strany: Objednatel: Hotelová
 SMLOUVA O DÍLO č. 60/2016/OMM
 SMLOUVA O DÍLO č. 60/2016/OMM uzavřena podle 2586 a násl. zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník 1. Smluvní strany 1. Město Kopřivnice Adresa: Štefánikova 1163, 742 21 Kopřivnice Zastoupeno: Ing. Kamil
 PD- Plynofikace jednotlivých objektů vč. kotelen
 SMLOUVA O DÍLO na provedení díla PD- Plynofikace jednotlivých objektů vč. kotelen číslo smlouvy 01/2008 I. SMLUVNÍ STRANY Zhotovitel : Se sídlem: Bankovní spojení: Číslo účtu : IČ : DIČ : CZ Statutární
 SMLOUVA O DÍLO. Smluvní strany:
 SMLOUVA O DÍLO Smluvní strany: 1.1 Objednatel: Ústřední vojenská nemocnice Praha, příspěvková organizace Adresa (sídlo): U Vojenské nemocnice 1200, 16902 Praha 6 - Střešovice Statutární zástupce: plk.
 SMLOUVA O DÍLO č. (uzavřená dle 536 a násl. obchodního zákoníku) Článek 1 Smluvní strany
 SMLOUVA O DÍLO č. (uzavřená dle 536 a násl. obchodního zákoníku) Článek 1 Smluvní strany 1.1. Objednatel: Obchodní jméno Sídlo : Město Semily : Husova 82, 513 01 Semily Zastoupený : Mgr. Jan Farský, starosta
 S m l o u v a o d í l o uzavřená v souladu s ustanovením 2586 a následujících zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů číslo smlouvy zhotovitele: číslo smlouvy objednatele:
 SMLOUVA O DÍLO. název/jméno: se sídlem: zapsaný v:
 SMLOUVA O DÍLO uzavřená mezi Obec Nepolisy se sídlem: Nepolisy 75, 503 63 Nepolisy IČ: 00269212 DIČ: CZ00269212 zastoupená: Ing. Dušanem Šustrem, starostou (dále jen objednatel ) Číslo účtu: 1080782309/0800
 SMLOUVA O DÍLO uzavřená dle 2586 a násl. zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník,
 mezi účastníky: SMLOUVA O DÍLO uzavřená dle 2586 a násl. zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, STATUTÁRNÍ MĚSTO CHOMUTOV sídlo: Zborovská 4602, 430 28 Chomutov zastupuje: Mgr. Jan Mareš, primátor IČ:
 Smlouva o dílo č. R2/2016
 Smlouva o dílo č. R2/2016 Níže uvedeného dne, měsíce a roku byla uzavřena mezi smluvními stranami podle ust. 2586 a násl. zákona č. 89/2012 Sb., občanského zákoníku (dále jen občanský zákoník ), smlouva
 1. SMLUVNÍ STRANY: 2. PŘEDMĚT PLNĚNÍ, LHŮTY
 Příloha č.3 SMLOUVA


text:
O DÍLO Rekonstrukce dešťové kanalizace v lokalitě Výmol uzavřená podle 2586 a násl. občanského zákoníku č. 89/2012 Sb., v platném znění ================================================
 MĚSTO SEMILY, ZASTOUPENÉ MĚSTSKOU BYTOVOU SPRÁVOU SEMILY, S.R.O. VÝZVA K PODÁNÍ NABÍDKY VEŘEJNÁ ZAKÁZKA MALÉHO ROZSAHU na stavební práce zadávané podle 6, 12 odst. 3 a 18 odst. 5 zákona č. 137/2006 Sb.,
 SMLOUVA O DÍLO ZŘÍZENÍ HLÁSNÉ POVODŇOVÉ SLUŢBY PRO ORP VLA3IM. Čl. I Smluvní strany
 SMLOUVA O DÍLO (dále jen Smlouva ) uzavřená podle 2586 a násl. ve spojení s 2631 s násl. zákona č. 89/2012 Sb., občanského zákoníku, v platném a účinném znění na akci: ZŘÍZENÍ HLÁSNÉ POVODŇOVÉ SLUŢBY PRO
 Smlouva o dílo. (dále jen objednatel )
 Smlouva o dílo kterou níže uvedeného dne, měsíce a roku uzavřely ve smyslu 536 a násl. zákona č. 513/1991 Sb., obchodního zákoníku, v platném znění, tyto smluvní strany: Objednatel: Česká republika - Státní
 Z Á K LA DN Í Š K O LA M O RK O V I C E, P ŘÍ S P ĚV K O V Á O RG A N I Z A C E
 S M LO U V A O DÍ LO uzavřená podle paragrafu 2586 a násl. zákona číslo 89/2012 Sb., občanský zákoník - v platném znění (dále jen "občanského zákoníku") S M L U V N Í S T R A N Y O b j e d n a t e l :
 Návrh smlouvy o dílo, příloha č. 5 zadávací dokumentace veřejné zakázky: Turistická rozhledna Dlažov S m l o u v a o d í l o uzavřená dle ust. 536 a násl. zákona č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník, ve znění
 Podivín, Dolní Valy II, Inženýrské sítě k RD, SO 01 - Komunikace
 1. Smluvní strany: Smlouva o dílo o dodávce stavebních prací uzavřená dle 2587 občanského zákoníku Objednatel : Město Podivín Adresa : Masarykovo nám. 180/20, 691 45 Podivín Zastoupený : Stanislav Machovský,
 Smlouva o dílo č. 040/2015. na zhotovení díla
 Krajská knihovna v Pardubicích, PO Pk Smlouva o dílo č. 040/2015 na zhotovení díla Oprava zdi Krajské knihovny v Pardubicích uzavřená podle 2586 a následujících zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník
 RÁMCOVÁ SMLOUVA O DÍLO uzavřená podle.. NA PROVÁDĚNÍ PRACÍ
 RÁMCOVÁ SMLOUVA O DÍLO uzavřená podle.. NA PROVÁDĚNÍ PRACÍ Číslo smlouvy :. 1. SMLUVNÍ STRANY Objednatel : Město Aš, Kamenná 52, 352 01 Aš Statutární orgán : Mgr. Dalibor Blažek starosta města Zástupce
 SMLOUVA O DÍLO - návrh uzavřená podle 536 a následujících Obchodního zákoníku č. 513/1991 Sb. v souladu se zněním pozdějších novel Název díla: ZÁLOŽNÍ ZDROJ K VÝTAHŮM V CSP VODŇANY 1. Smluvní strany 1.1.
 SMLOUVA O DÍLO. Snížení energetické náročnosti ZŠ Edisonova, Varnsdorf
 SMLOUVA O DÍLO I. Smluvní strany Snížení energetické náročnosti ZŠ Edisonova, Varnsdorf 1. Město Varnsdorf Sídlo: Nám. E. Beneše 470, 407 47 Varnsdorf Zastoupené: Martinem Loukou, starostou Osoba odpovědná
 Smlouva o dílo. číslo smlouvy zhotovitele:
 Smlouva o dílo číslo smlouvy zhotovitele: Obec Kamenné Žehrovice se sídlem Karlovarská 6, 273 01 Kamenné Žehrovice IČO 00234508 Bankovní spojení: 3321141/0100 Telefon: 312


text:
658 007 E-mail: ou@kamennezehrovice.cz
 I. Úvodní ustanovení. II. Předmět díla
 Smlouva o dílo uzavřená podle ustanovení 2586 a následujících zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník 1. Smluvní strany Číslo smlouvy : 15001 I. Úvodní ustanovení Objednatel: Město Manětín Manětín 89,
 SMLOUVU O DÍLO. 1. Předmět smlouvy
 Dolní Dobrouč čp Dolní Dobrouč IČ Pavlem Šislerem, starostou obce. Bankovní spojení ČS a. s. Ústí nad Orlicí, č.ú.
 Příloha č. 3 Smlouva č... Smlouva o dílo a dohoda o ceně uzavřená podle ustanovení 2586 a následného zákona č. 89/2012 Sb. Občanský zákoník v platném znění Smluvní strany: Objednatel Obec Dolní Dobrouč
 S M L O U V A O D Í L O o dodávce stavebních prací na rok 2014
 S M L O U V A O D Í L O o dodávce stavebních prací na rok 2014 číslo smlouvy objednatele:. číslo smlouvy zhotovitele: 14017 I. Smluvní strany 1. Objednatel: Obec Nová Telib Se sídlem: Nová Telib 9, 294
 Smlouva o dílo na zhotovení projektových prací
 Smlouva o dílo na zhotovení projektových prací uzavřená podle ustanovení 2586 a následujících zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník Číslo smlouvy objednatele: Číslo smlouvy zhotovitele: 1. Smluvní strany
 1/6. SMLOUVA o dílo č. (uzavřená dle 536 a násl. obchodního zákoníku) Článek 1 Smluvní strany Objednatel: : Husova 82, Semily


text:
Bombastický byznys Buxan a právní stránka digitalizace autorských děl — Sęlâ Diet
 Blog › Nezařazené › Bombastický byznys Buxan a právní stránka digitalizace autorských děl
 Bombastický byznys Buxan a právní stránka digitalizace autorských děl
 Podzim se pro mne často přelévá v zimu s nádechy mírné deprese, chronické únavy, běhání po doktorech (tentokrát jsou to záchvaty alergické rýmy), ztráty pocitu smyslu a všelijakého špekulování. Od září navíc učím Literaturu Nového zákona, kterou jsem nikdy neučil, a to s dotací šest hodin týdně. Úterky čtvrtky proto již tak dost silný podzimní drink stříknou plechovkou laciného energydrinku a velmi brzkým budíčkem či pozdní večerkou. (Na to si ovšem nestěžuji, je to moje radost a realizace.)
 Pod parou tohoto koktejlu jsem posledních pár týdnů neměl na blog ani pomyšlení. Napadlo mne však uskutečnit plán, který jsem měl již delší dobu, a sice začít veřejně nabízet služby digitalizace dokumentů. Jde o disciplínu, k níž jsem se dostal při své práci na VOŠMT. Často je tu štos papírů, složka studenta či učebnice, kterou bylo potřeba pro vnitřní potřebu školy naskenovat a v počítači upravit. Za ta léta (již jsem na VOŠMT 6 let!) jsem si osvojil workflow, který by bylo možné aplikovat na jakékoli tištěné materiály: knihy, fotografie, dokumenty.
 S bráchou jsme o tom přemýšleli a vymysleli jsme tak nějak společně službu Buxan. Zatím to rozjíždíme „low profile“, tj. s hlavou skloněnou, protože nemáme zkušenosti s a necítíme se na obří zakázky. Pro mne osobně navíc platí, že se chci těmto okrajovým aktivitám věnovat co nejméně a maximum energie investovat do dalšího studia. Menší a středně velké zakázky (do 5 000 stran za týden) bychom však zvládli bez přílišných obětí.
 Naše webové stránky jsou na adrese www.buxan.eu. Našimi přednostmi jsou diskrétnost a nízká cena. Služba je nyní legitimně poskytována mnou jako druh živnosti, pročež vše probíhá pěkně „na fakturu“. Ačkoli vítáme jakoukoli zakázku, nejlépe si poradíme s fotografiemi, knihami a dokumenty (formát A4 či Letter).
 Právní stránka digitalizace autorských děl
 Než jsme to spustili, snažil jsem se zjistit, jak se na takovéto digitalizování dívá Autorský zákon. Napřečetl jsem ho celý, jen několik příslušných paragrafů. K nim jsem si opatřil komentář od Chaloupkové (2012, 4. vyd.) a Telece a Tůmy (2007, 1. vyd.), požádal jsem o pomoc na serveru Bezplatné právní poradny a vyměnil jsem si několik e-mailů s jistým velmi ochotným právníkem z DILIA. Dokonce jsem se u jedné služby, která digitalizaci knih již veřejně nabízí, vydával za zákazníka, který si chce jako objednat jejich služby, ale má jako vrásky stran zákonné stránky věci. Výsledkem mého bádání jsou dva protichůdné právní názory.
 Právní názor A: Digitalizovat autorská díla pro osobní potřebu fyzické osoby možné není
 Dle § 30 Autorského zákona, odstavce 2 „do práva autorského tak nezasahuje ten, kdo pro svou osobní potřebu zhotoví záznam, rozmnoženinu nebo napodobeninu díla“. Autorský zákon zde neupřesňuje, zda by mělo jít o tiskovou či digitální rozmnoženinu, z čehož vyplývá, že uživatel díla si pro svou osobní potřebu může vytvořit jeho digitální kopii. Proč tedy nemůžeme nabízet naše služby těm, kdo