text:
Právní věta: Neplatnosti souhlasu k osvojení předem bez vztahu k určitým osvojitelům, uděleného podle ustanovení § 68a zákona o rodině, se lze dovolat jen určovací žalobou podle ustanovení § 80 písm. c) o. s. ř. (ve znění účinném do 31. 12. 2013). Účastníky řízení o určení neplatnosti souhlasu k osvojení předem bez vztahu k určitým osvojitelům musí být všichni, jichž se tento právní úkon týká žalovaným je v takovém řízení nezletilé dítě, k jehož osvojení byl dán souhlas, zastoupené v řízení opatrovníkem ustanoveným soudem.
 Datum rozhodnutí: 11/12/2015
 Spisová značka: 21 Cdo 811/2014
 ECLI: ECLI:CZ:NS:2015:21.CDO.811.2014.1
 Heslo: Osvojení
 Dotčené předpisy: § 180a o. s. ř. ve znění do 31.12.2013
 § 181 odst. 1 o. s. ř. ve znění do 31.12.2013
 § 181 odst. 2 o. s. ř. ve znění do 31.12.2013
 § 67 zák. o rod.
 § 68 odst. 1 zák. o rod.
 § 68 odst. 3 zák. o rod.
 § 68a zák. o rod.
 § 3035 o. z.
 Publikováno ve sbírce pod číslem: 79 / 2016
 Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Lubomíra Ptáčka, Ph.D. a soudců JUDr. Ljubomíra Drápala a JUDr. Zdeňka Novotného, v právní věci péče o nezletilého A. R., zastoupeného Městem Zlín, se sídlem Městského úřadu ve Zlíně, náměstí Míru č. 12, jako opatrovníkem, syna J. R., zastoupené JUDr. Tomášem Hrdličkou, advokátem se sídlem v Brně, Údolní č. 53, a P. J., o návrhu manželů Mgr. M. S. a Mgr. M. S., obou zastoupených JUDr. Evou Pavlíčkovou, advokátkou se sídlem ve Zlíně, Hluboká č. 1366, o nezrušitelné osvojení, vedené u Okresního soudu ve Zlíně pod sp. zn. 43 Nc 913/2010, o dovolání navrhovatelů proti rozsudku Krajského soudu v Brně - pobočka ve Zlíně ze dne 20. listopadu 2013 č. j. 59 Co 404/2013-237, takto:
 III. Usnesení Krajského soudu v Hradci Králové ze dne 20. 6. 2013 č. j. 26 Co 144/2013-322 a rozsudek Okresního soudu v Rychnově nad Kněžnou ze dne 26. 2. 2013 č. j. 3 C 39/2012-285, se zrušují.
 Okresní soud ve Zlíně rozsudkem ze dne 6. 12. 2010 č. j. 14 Nc 1171/2010-37 rozhodl v tzv. incidenčním řízení vedeném podle ustanovení § 180a zákona č. 99/1963 Sb., občanského soudního řádu, ve znění účinném do 31. 12. 2013 (dále jen „o. s. ř.“) o návrhu Městského úřadu Vizovice na určení kvalifikovaného nezájmu rodičů o nezletilého tak, že určil, že P. J., otec nezletilého A. R., neprojevoval o nezletilého nejméně po dobu dvou měsíců od narození žádný zájem, a tudíž k osvojení není třeba jeho souhlasu a zamítl návrh Městského úřadu Vizovice na určení, že matka J. R. nejméně po dobu dvou měsíců od narození nezletilého A. R. neprojevovala o nezletilého žádný zájem. V odůvodnění rozsudku soud uvedl, že nelze pouze mechanicky spočítat, jak dlouho se matka o nezletilého nezajímala, ale je třeba se také zabývat sociální a psychickou situací matky. Na základě posouzení osobní situace matky soud dospěl k závěru, že matce v projevování zájmu o dítě bránila závažná překážka – dočasná duševní porucha.
 Okresní soud ve Zlíně rozsudkem ze dne


text:
14. 5. 2012 č. j. 14 Nc 1171/2010-77 rozhodl tak, že „ k osvojení nezletilého A. R. není třeba souhlasu otce a že k osvojení nezletilého A. R. je třeba souhlasu matky“. Soud v odůvodnění konstatoval, že o této otázce již bylo pravomocně rozhodnuto rozsudkem Okresního soudu ve Zlíně ze dne 6. 12. 2010, č. j. 14 Nc 1171/2010-37, a je tedy založena překážka res iudicatae, odvolací soud však považoval za nedostatečný výrok rozsudku formulovaný tak, že „[s]oud určuje, že P. J., otec nezl. A. R., neprojevoval o něj po dobu svou měsíců od narození žádný zájem, tudíž k osvojení nezletilého není třeba souhlasu otce“ a „[n]ávrh MÚ Vizovice na určení, že matka J. R. nejméně po dobu dvou měsíců od narození nezl. A. R. se o něj žádný způsobem nezajímala, se zamítá.“ Dle soudu prvního stupně totiž z takto formulovaného výroku jasně nevyplývá, zda je či není třeba souhlasu matky s osvojením. Proto znovu rozhodl rozsudkem, kde výrok „formuloval“ tak, jak považoval za vhodné, tedy že k osvojení nezletilého není třeba souhlasu jeho otce (výrok I.), že k jeho osvojení je třeba souhlasu matky (výrok II.) a rozhodl o nákladech řízení (výrok III.).
 Okresní soud v Rychnově nad Kněžnou rozsudkem ze dne 26. 2. 2013, č. j. 3 C 39/2012-285, zamítl žalobu matky nezletilého na určení neplatnosti právního úkonu – souhlasu s osvojením nezletilého A. R., učiněného dne 19. 4. 2014. V odůvodnění rozsudku soud uvedl, že matka podala tzv. žalobu určovací ve smyslu ustanovení § 80 písm. c) o. s. ř., nicméně matka nemá naléhavý právní zájem na určení neplatnosti právního úkonu, neboť se může vyřešení této otázky domáhat v incidenčním řízení vedeném podle ustanovení § 180a o. s. ř. jako otázky předběžné. Soud přitom odkázal na názor vyslovený ve shora citovaném usnesení Krajského soudu v Brně ze dne 8. 12. 2011, č. j. 59 Co 443/2011-88. Takové řízení dle názoru Okresního soudu v Rychnově nad Kněžnou (na rozdíl od názoru odvolacího soudu) však již proběhlo a bylo v něm rozhodnuto o platnosti blanketového souhlasu s osvojením uděleném matkou tak, že jej učinila v duševní poruše. Z toho Okresní soud v Rychnově nad Kněžnou dovodil, že je třeba souhlasu matky s osvojením a matka je zároveň účastníkem řízení o osvojení, a tudíž ani případné rozhodnutí o neplatnosti blanketového souhlasu s osvojením uděleným matkou tak nemůže na pozici matky (hmotněprávní ani procesní) nic změnit.
 Proti rozsudku odvolacího soudu podali navrhovatelé (dále jen „dovolatelé“) dovolání, v němž vymezují otázku, zda může být s matkou dítěte jednáno jako s účastnicí řízení v řízení o osvojení, když dala předem tzv. blanketový souhlas k osvojení a o neplatnosti tohoto souhlasu nebylo pravomocně rozhodnuto, a to pouze proto, že bylo v incidenčním řízení vedeném podle ustanovení § 180a o. s. ř. rozhodnuto, že k osvojení je třeba souhlasu matky, neboť nebyly naplněny podmínky kvalifikovaného nezájmu matky o nezletilého. Dovolatelé poukazují na to, že matka dala tzv. blanketový souhlas s osvojením bez vztahu k určitým osvojitelům, a to i do ciziny. Tento souhlas odvolala v

type: other


text:
době, kdy byl nezletilý již umístěn do předadopční péče, tedy v době, kdy nebylo možné souhlas platně odvolat. O neplatnosti souhlasu s osvojením v řízení pod sp. zn. 14 Nc 1171/2010 u Okresního soudu ve Zlíně nebylo rozhodnuto, navíc ve spisu vedeném v řízení pod sp. zn. 43 Nc 972/2011, u téhož soudu je založen znalecký posudek, z nějž vyplývá, že matka v době, kdy dala souhlas s osvojením, netrpěla žádnou duševní poruchou, a tedy jej nelze z tohoto důvodu považovat za neplatný. Dovolatelé dále uvádí, že bylo-li v incidenčním řízení (pod sp. zn. 14 Nc 1171/2010) rozhodnuto, že k osvojení je třeba souhlasu matky, pak je třeba za tento souhlas považovat právě blanketový souhlas s osvojením udělený matkou dne 19. 4. 2010. Dovolatelé dále uvádějí, že rozdílně se soudy postavily k řešení otázky možnosti řešení jednotlivých důvodů neúčasti rodičů v řízení o osvojení v incidenčním řízení. Nejprve konstatovaly, že skutečnost, že nejprve proběhlo incidenční řízení o otázce tzv. kvalifikovaného nezájmu, nebrání tomu, aby proběhlo jiné incidenční řízení o otázce platnosti uděleného blanketového souhlasu. Následně však toto stanovisko nebylo v řízení respektováno, a výsledkem řízení vedeného pod sp. zn. 14 Nc 1171/2010 bylo rozhodnutí, ve kterém soud konstatoval, že jde o res iudicata a pouze přeformuloval výrok původního rozhodnutí ve věci. Navrhli proto, aby Nejvyšší soud rozsudek odvolacího soudu i rozsudek soudu prvního stupně zrušil a věc vrátil soudu prvního stupně k dalšímu řízení.
 Podle ustanovení § 3035 zákona č. 89/2012 Sb., občanského zákoníku bylo-li přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona zahájeno řízení o osvojení, dokončí se podle dosavadních právních předpisů. Úkony, které byly provedeny v rámci přípravného řízení směřujícího k osvojení, se posoudí podle tohoto zákona; to neplatí, jedná-li se o udělení souhlasu rodičů k osvojení nebo o rozhodnutí soudu o tom, že tohoto souhlasu není třeba. Dovolací soud proto postupoval podle zákona č. 94/1963 Sb., o rodině, ve znění účinném do 31. 12. 2012 (dále jen „zákon o rodině“).
 a) rodiče osvojovaného dítěte po dobu nejméně šesti měsíců soustavně neprojevovali opravdový zájem o dítě, zejména tím, že dítě pravidelně nenavštěvovali, neplnili pravidelně a dobrovolně vyživovací povinnost k dítěti a neprojevují snahu upravit si v mezích svých možností své rodinné a sociální poměry tak, aby se mohli osobně ujmout péče o dítě, nebo
 b) rodiče osvojovaného dítěte po dobu nejméně dvou měsíců po narození dítěte neprojevili o dítě žádný zájem, ačkoliv jim v projevení zájmu nebránila závažná překážka.
 Podle ustanovení § 68 odst. 3 zákona o rodině, návrh na vyslovení, že k osvojení není třeba souhlasu rodiče osvojovaného dítěte, je oprávněn orgán sociálně-právní ochrany dětí jako opatrovník dítěte, popřípadě rodič dítěte.
 Do okamžiku nabytí právní moci rozsudku o osvojení však rodičovská práva a povinnosti vykonávají rodiče, tedy ti, které zákon za rodiče dítěte považuje – matka podle ustanovení § 50a zákona o rodině a otec, kterému svědčí některá ze zákonných domněnek otcovství (§ 51 až § 54 zákona o rodině). Mezi práva a povinnosti rodičů upravené v části druhé zákona o rodině (vztahy mezi rodiči a dětmi) je třeba


text:
řadit i (osobní) právo udělit souhlas k osvojení dítěte, představující nezbytný předpoklad osvojení (§ 67 odst. 2 zákona o rodině). Jedná se o právo zcela zásadního významu, neboť na jeho uplatnění závisí, zda rodič bude (§ 181 odst. 1 o.s.ř. ve znění účinném do 31. 12. 2013), či nebude (§ 181 odst. 2 o.s.ř. ve znění účinném do 31. 12. 2013) účastníkem řízení o osvojení.
 Postup, kdy je souhlas k osvojení udělen v řízení o osvojení ve vztahu k určitým osvojitelům, je zásadou, z níž však zákon stanoví dvě výjimky – možnost soudu v řízení o osvojitelnosti (nazývaným též incidenční řízení) vedeném na návrh orgánu sociálně-právní ochrany dětí či rodiče rozhodnout, že souhlasu rodiče k osvojení není třeba (ustanovení § 68 odst. 1 zákona o rodině, § 180a o.s.ř. ve znění účinném do 31. 12. 2013) a udělení blanketového souhlasu předem bez vztahu ke konkrétním osvojitelům (ustanovení § 68a zákona o rodině).
 Dospěje-li soud v řízení o osvojitelnosti k tomu, že podmínky stanovené v zákoně o rodině ve věci nezájmů byly naplněny, dítě může být zařazeno do seznamu dětí vhodných pro osvojení a může začít zprostředkování osvojení. Pokud se pro konkrétní dítě podaří najít vhodné osvojitele, mohou v souladu se zákonem podat návrh na zahájení řízení o osvojení (§ 181 a násl.), ve kterém již nebudou rodiče dítěte účastníky řízení, a nebude tudíž vyžadován jejich souhlas k osvojení dítěte. Obdobné důsledky vyvolává vyslovení souhlasu k osvojení rodiči, kteří jsou zákonnými zástupci, předem bez vztahu ke konkrétním zájemcům o osvojení podle § 68a zákona o rodině. Jde-li o obsah rozhodnutí, soud musí vyslovit, zda v řízení o osvojení bude třeba souhlasu rodičů dítěte či nikoliv. Rozhodnutí je vydáváno s výhradou změněných poměrů – clausula rebus sic stantibus (srov. Bureš, J., Drápal, L., Krčmář, Z., a kol. Občanský soudní řád. Komentář. Praha: C. H. Beck, 2009, s. 1346 nebo shodně Hrušáková, M. a kol. Zákon o rodině / Zákon o registrovaném partnerství: komentář. Praha: C. H. Beck, 2009, s. 335-336).
 V druhém případě lze o osvojení bez účasti rodičů rozhodnout tehdy, dali-li rodiče souhlas předem bez vztahu k určitým osvojitelům (tzv. blanketový souhlas). Souhlas předem musí být udělen osobně přítomným rodičem písemně před soudem nebo před příslušným orgánem sociálně-právní ochrany dětí. Souhlas může být dán rodičem nejdříve šest týdnů po narození dítěte. Cílem zákonodárce je tak v souladu s judikaturou Evropského soud pro lidská práva zamezit neuváženému udělení souhlasu k osvojení rodičem krátce po porodu (srov. Todorova proti Itálii, rozsudek ESLP, ze dne 13. 1. 2009, stížnost č. 33932/06, bod 80). Odvolat souhlas udělený podle ustanovení § 68a zákona o rodině lze pouze do té doby, než je dítě umístěno na základě rozhodnutí do péče budoucích osvojitelů. Toto časové omezení odvolání souhlasu rodiči je odůvodněno tím, že by pro nezletilé dítě nebylo z hlediska zajištění jeho dalšího celkově zdárného vývoje příznivé, aby poté, co již začalo žít u budoucích osvojitelů, zvyklo si na ně, navázalo k nim určité citové vztahy a psychicky u nich zakotvilo, muselo být přemístěno do jiného výchovného prostředí


text:
(srov. Hrušáková, M. a kol. Zákon o rodině / Zákon o registrovaném partnerství: komentář. Praha: C. H. Beck, 2009 s. 342).
 Souhlasem zákonných zástupců s osvojením podle ustanovení § 67 zákona o rodině se zabýval Nejvyšší soud ve svém rozsudku ze dne 24. 11. 2005 sp. zn. 30 Cdo 415/2005 (na který ve vyjádření matka nezletilého odkazuje), kde vyslovil, že udělený souhlas zákonného zástupce (resp. rodiče) musí vyhovovat všem náležitostem, které zákon č. 40/1964 Sb., občanský zákoník (dále jen „občanský zákoník“) jako základní předpis i pro rodinněprávní vztahy klade obecně na projevy vůle jako právní úkony (§ 104 zákona o rodině, § 37 a násl., § 104 občanského zákoníku). Souhlas zákonného zástupce musí být dán před soudem osobně (což je třeba dovodit z ustanovení § 70 zákona o rodině předpokládajícího seznamovací, resp. informační povinnost soudu při naplňování předpokladů osvojení), výslovně a určitě. Musí být učiněn se zřetelem k určité osobě osvojitele, musí se týkat konkrétního stupně osvojení a zákonný zástupce osvojovaného dítěte musí být poučen o právních následcích osvojení (§ 70 zákona o rodině). Nejvyšší soud také vyslovil, že případný souhlas s osvojením podle ustanovení § 67 zákona o rodině může být zákonným zástupcem dítěte (jeho rodičem) odvolán, a to až do doby, než případný rozsudek o osvojení dítěte nabude právní moci. Soud rozhodující o návrhu o osvojení je pak povinen k takové skutečnosti bez dalšího (tj. aniž by byl důvod zabývat se důvodem odvolání tohoto dřívějšího souhlasu) přihlédnout.
 Bylo-li připomenuto, že teprve určovací žaloba o neplatnost blanketového souhlasu s osvojením může vytvořit pevný právní rámec pro posouzení účastenství v samotném řízení o osvojení, je zřejmé, že rozhodování soudu o osvojení musí nutně předcházet, a není-li tomu tak, pak je rozhodnutí o osvojení předčasné. Tento požadavek nemohl být naplněn rozhodnutím ze dne 14. 5. 2012, č. j. 14 Nc 1171/2010-77, jímž byl „přeformulován“ výrok rozsudku Okresního soudu ve Zlíně ze dne 6. 12. 2010, č. j. 14 Nc 1171/2010-37. Takový postup soudu, jímž změní výrok již pravomocného rozhodnutí (vydaného před dvěma lety), aniž by takové rozhodnutí bylo napadeno opravným prostředkem, nemá oporu v žádném zákonném ustanovení, je třeba je považovat za nicotné a nemůže proto vyvolávat žádné právní účinky. Protože však právní řád s vydáním nicotného rozhodnutí nepočítá, musí být formálně odklizeno.


text:
331/1993 Přihlásit
 Zákony pro lidiSbírka zákonů ČRRočník 1993331/1993 Sb.Aktuální znění 01.01.2014
 Zákon č. 331/1993 Sb.Zákon o státním rozpočtu České republiky na rok 1994 a o změně a doplnění některých zákonů
 Finance, finanční právoCenné papíryRozpočtové právoKontrola, kontrolní systémNejvyšší kontrolní úřad
 Pošta a telekomunikaceTelekomunikacePracovní právo a personalistikaOdměna za práci, mzda, platSprávní právoStátní správaStát, ústavní právoStátní orgányŠkolství a vzděláváníStřední školstvíZákladní vzdělávání
 ČÁST DRUHÁ - Změny zákona České národní rady č. 371/1990 Sb. o platu a náhradách výdajů poslanců České národní rady, ve znění pozdějších předpisů
 ČÁST TŘETÍ - Změny a doplnění zákona České národní rady č. 10/1993 Sb. o státním rozpočtu České republiky na rok 1993, o změně a doplnění některých zákonů České národní rady a některých dalších před
 ČÁST ČTVRTÁ - Změna zákona č. 182/1993 Sb. o Ústavním soudu
 ČÁST PÁTÁ - Změna zákona č. 166/1993 Sb. o Nejvyšším kontrolním úřadu
 ČÁST SEDMÁ - Změna zákona České národní rady č. 103/1992 Sb. o Radě České republiky pro rozhlasové a televizní vysílání, ve znění pozdějších předpisů
 331ZÁKONze dne 7. prosince 1993o státním rozpočtu České republiky na rok 1994 a o změně a doplnění některých zákonůParlament se usnesl na tomto zákoně České republiky:ČÁST PRVNÍStátní rozpočet České republiky na rok 1994§ 1(1) Celkové příjmy státního rozpočtu České republiky na rok 1994 (dále jen "státní rozpočet") se stanoví částkou 381800000000 Kč, celkové výdaje státního rozpočtu se stanoví částkou 381800000000 Kč (příloha č. 1).(2) Ve státním rozpočtu jsou obsaženy finanční vztahy k rozpočtům okresních úřadů pro vyrovnání rozpočtů okresních úřadů a rozpočtů obcí, a to dotacemi v celkové výši 15328700000 Kč (příloha č. 2).(3) Ve státním rozpočtu je obsažena dotace do Státního fondu tržní regulace v zemědělství ve výši 500000000 Kč.(4) Stanovená výše příjmů podle kapitol státního rozpočtu je uvedena v příloze č. 3.(5) Rozdělení výdajů kapitol státního rozpočtu je uvedeno v příloze č. 4 a rozdělení investičních výdajů kapitol státního rozpočtu v příloze č. 5.§ 2Součástí celkové dotace ze státního rozpočtu do rozpočtů okresních úřadů a obcí, jejíž výše je uvedena v příloze č. 2, jsou příspěvky ze státního rozpočtu k částečné úhradě výdajů spojených s výkonem státní správy obce. Výše těchto příspěvků je pro rok 1994 uvedena v příloze č. 6, a to v propočtu na 100 obyvatel s trvalým pobytem na území, v němž obecní úřad vykonává státní správu. O výši příspěvku přiznaného jednotlivé obci rozhoduje přednosta okresního úřadu, přičemž se může od částek uvedených v příloze č. 6 v odůvodněných případech odchýlit až o 15 %.§ 3(1) Příjmem rozpočtu obce v roce 1994 je podíl z 50 % celookresního výnosu daně z příjmů ze závislé činnosti a z funkčních požitků srážených a odváděných plátcem daně podle § 6 zákona České národní rady č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů, s výjimkou daně připadající na příjmy podle § 6 odst. 4 téhož zákona, kdy je daň vybrána zvláštní sazbou. Každá obec se na uvedené části celookresního výnosu podílí procentem stanoveným příslušným okresním úřadem, a to ve výši odpovídající poměru počtu jejího obyvatelstva k celkovému počtu obyvatelstva daného okresu. Hlavnímu městu


text: Praha a městům Brno, Ostrava a Plzeň plyne uvedená daň ve výši 100 %.(2) Daň z příjmů právnických osob1a) za zdaňovací období 1994 je příjmem rozpočtu obce v případech, kdy je poplatníkem obec, s výjimkou daně vybírané srážkou podle zvláštní sazby.1b)(3) Příjmem obce podle odstavce 2 není příslušenství daně 1c) a daň, která nebyla přiznána nebo dodatečně přiznána ve stanovené lhůtě.1d)§ 4Příjmem rozpočtu okresního úřadu v roce 1994 je 50 % celookresního výnosu daně z příjmů ze závislé činnosti a z funkčních požitků podle § 6 zákona České národní rady č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů, s výjimkou daně připadající na příjmy podle § 6 odst. 4 téhož zákona, kdy je daň vybrána zvláštní sazbou.§ 5Vláda České republiky nebo na základě jejího zmocnění ministr financí můžea) upravit ukazatele státního rozpočtu podle § 1 v souladu s cenovými, organizačními a metodickými změnami. Těmito opatřeními nesmí dojít ke zhoršení výsledného salda příjmů a výdajů státního rozpočtu,b) poskytnout provozovateli jaderných zařízení na území České republiky pro pokrytí náhrady prokázaných jaderných škod vzniklých třetím osobám v důsledku jaderné nehody těchto zařízení prostředky ze státního rozpočtu až do výše 6000000000 Kč.§ 6(1) Fond národního majetku České republiky v roce 1994 mimořádně uhradí úroky z poskytnutých úvěrů státu ve výši 13739000000 Kč.(2) Fond národního majetku České republiky v roce 1994 mimořádně poskytne na úhradu majetkové újmy peněžních ústavů České spořitelně, a. s., a Investiční bance, a. s., celkem 2600000000 Kč.(3) Fond národního majetku České republiky v roce 1994 mimořádně poskytne finanční prostředky na úhrady poskytované ministerstvem zemědělství podle zvláštního zákona v celkové výši 2000000000 Kč.§ 7Ministerstvo financí může vydat v průběhu roku 1994 státní dluhopisy v rozsahu 16234000000 Kč na úhradu jistin státního dluhu splatných v roce 1994.§ 8(1) Ministerstvo zdravotnictví může poskytnout prostřednictvím zdravotnického zařízení jím určeného na základě rozhodnutí odborné komise tohoto zdravotnického zařízení1) jednorázový příspěvek ve výši 750000 Kč osobě, která se nakazila HIV nebo onemocněla AIDS v souvislosti s léčbou krví nebo krevními deriváty.(2) Na postup podle odstavce 1 se nevztahuje zákon č. 71/1967 Sb., o správním řízení (správní řád), a § 244 a násl. občanského soudního řádu č. 99/1963 Sb., ve znění pozdějších předpisů.§ 9Převod některých nevyčerpaných prostředků státního rozpočtu České republiky na rok 1993 do státního rozpočtu České republiky na rok 1994Prostředky státního rozpočtu České republiky na rok 1993 poskytované jako dotace do rozdělení agrokomplexu a lesnímu hospodářství, nevyčerpané do 31. prosince 1993, se převádějí do příjmů kapitoly Všeobecná pokladní správa v roce 1994 a budou použity ke stejným účelům, na které byly vyčleněny v roce 1993.ČÁST DRUHÁZměny zákona České národní rady č. 371/1990 Sb., o platu a náhradách výdajů poslanců České národní rady, ve znění pozdějších předpisů§ 10Zákon České národní rady č. 371/1990 Sb., o platu a náhradách výdajů poslanců České národní rady, ve znění zákona České národní rady č. 267/1991 Sb. a zákona České národní rady č. 10/1993 Sb., se mění takto:1. V § 1 se částka "13000 Kčs" nahrazuje částkou "16100 Kč".2. V § 2 odst. 1 se částka "18000 Kčs" nahrazuje


text: částkou "22400 Kč".V § 2 odst. 2 se částka "15000 Kčs" nahrazuje částkou "18600 Kč".V § 2 odst. 3 se částka "14000 Kčs" nahrazuje částkou "17400 Kč".3. V § 3 odst. 1 se částka "5000 Kčs" nahrazuje částkou "6200 Kč".V § 3 odst. 2 se částka "2000 Kčs" nahrazuje částkou "2500 Kč".V § 3 odst. 3 se částka "1000 Kčs" nahrazuje částkou "1250 Kč".V § 3 odst. 4 se částka "2000 Kčs" nahrazuje částkou "2500 Kč" a částka "500 Kčs" se nahrazuje částkou "600 Kč".4. V § 5 se vypouští odstavec 4.5. V § 7 odst. 4 se vypouštějí slova "s výjimkou předsedy mandátového a imunitního výboru".ČÁST TŘETÍZměny a doplnění zákona České národní rady č. 10/1993 Sb., o státním rozpočtu České republiky na rok 1993, o změně a doplnění některých zákonů České národní rady a některých dalších předpisů, ve znění pozdějších předpisů§ 11Zákon České národní rady č. 10/1993 Sb., o státním rozpočtu České republiky na rok 1993, o změně a doplnění některých zákonů České národní rady a některých dalších předpisů, ve znění zákona č. 166/1993 Sb. a zákona č. 172/1993 Sb., se mění a doplňuje takto:1. V § 6 čl. III úvodní věta zní: "Platy a další požitky členů vlády České republiky, prezidenta a viceprezidenta Nejvyššího kontrolního úřadu České republiky a ředitele Bezpečnostní informační služby České republiky se stanoví takto:".2. V § 6 čl. III odst. 1 se částka "31000 Kčs" nahrazuje částkou "38500 Kč", částka "29000 Kčs" částkou "36000 Kč," částky "25000 Kčs" částkami "31000 Kč" a částka "23000 Kčs" částkou "28500 Kč" a za slova "prezidenta Nejvyššího kontrolního úřadu" se vkládají slova "a ředitele Bezpečnostní informační služby České republiky".3. V § 6 čl. III odst. 2 se za slova "prezidentovi Nejvyššího kontrolního úřadu" vkládají slova "a řediteli Bezpečnostní informační služby České republiky".4. V § 6 čl. III odst. 5 úvodní část věty zní: "Členové vlády České republiky, prezident Nejvyššího kontrolního úřadu České republiky a ředitel Bezpečnostní informační služby České republiky mají právo na:".5. V § 6 čl. III se za odstavec 5 vkládá nový odstavec 6, který zní:"(6) Viceprezident Nejvyššího kontrolního úřadu České republiky má právo na:a) bezplatné používání služebního vozidla s přiděleným řidičem i bez něho k výkonu funkce nebo v souvislosti s ním a k umožnění styku s rodinou,b) bezplatné zřízení a používání jedné účastnické telefonní stanice k zajištění okamžité dosažitelnosti v pracovní i mimopracovní době.".Dosavadní odstavce 6 až 10 se označují jako odstavce 7 až 11.6. V nově označeném odstavci 11 se za slovy "člen vlády České republiky" spojka "a" nahrazuje čárkou a za slova "prezident Nejvyššího kontrolního úřadu České republiky" se vkládají slova "a ředitel Bezpečnostní informační služby České republiky".7. V § 6 čl. V odst. 1 se za slova "náměstkům ministrů a vedoucích ústředních orgánů" vkládají slova "a náměstkům ředitele Bezpečnostní informační služby České republiky". V poznámce č. 2) se za název zákona a název nařízení vlády připojují slova "ve znění pozdějších předpisů".8. V § 6 čl. V odst. 2 se za slova "náměstci ministrů a vedoucích ústředních orgánů" vkládají slova "a náměstci


text:
ředitele Bezpečnostní informační služby České republiky".ČÁST ČTVRTÁZměna zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu§ 12Zákon č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, se mění takto:1. V § 126 se částka "25000 Kč" nahrazuje částkou "31000 Kč".2. V § 127 písm. a) se částka "6000 Kč" nahrazuje částkou "7500 Kč".3. V § 127 písm. b) se částka "4000 Kč" nahrazuje částkou "5000 Kč".ČÁST PÁTÁZměna zákona č. 166/1993 Sb., o Nejvyšším kontrolním úřadu§ 13Zákon č. 166/1993 Sb., o Nejvyšším kontrolním úřadu, se mění takto:V § 47 odst. 1 písm. a) se částka "15000 Kč" nahrazuje částkou "18500 Kč".ČÁST SEDMÁZměna zákona České národní rady č. 103/1992 Sb., o Radě České republiky pro rozhlasové a televizní vysílání, ve znění pozdějších předpisů§ 15Zákon České národní rady č. 103/1992 Sb., o Radě České republiky pro rozhlasové a televizní vysílání, ve znění zákona České národní rady č. 474/1992 Sb. a zákona České národní rady č. 36/1993 Sb., se mění takto:V § 8 se číslo "0,3" nahrazuje číslem "0,7".ČÁST DEVÁTÁÚčinnost§ 17Tento zákon nabývá účinnosti dnem 1. ledna 1994.Uhde v. r.Havel v. r.Klaus v. r.Příloha č. 1 k zákonu č. 331/1993 Sb.CELKOVÝ PŘEHLED STÁTNÍHO ROZPOČTUUkazatelv mil. KčDAŇOVÉ PŘÍJMY237,300.0v tom:Daň z přidané hodnoty94,500.0Spotřební daně42,100.0Daně z příjmů77,400.0- daň z příjmů právnických osob72,900.0- daň z příjmů fyzických osob4,500.0Daň dědická, darovací a z převodu nemovitostí2,000.0Silniční daň2,700.0Clo16,900.0Ostatní daňové příjmy1,700.0POJISTNÉ SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ A PŘÍSPĚVEK
 NA STATNÍ POLITIKU ZAMĚSTNANOSTI120,100.0NEDAŇOVÉ PŘÍJMY15,535.0v tom:Příjmy rozpočtových organizací6,100.0z toho: odvody příspěvkových organizací12.6Odvody České národní banky1,200.0Přijaté úroky3,800.0Poplatky, pokuty4,435.0Ostatní příjmy.0PŘÍJMY Z VLÁDNÍCH ÚVĚRŮ8,865.0PŘÍJMY CELKEM381,800.0NEINVESTIČNÍ VÝDAJE338,203.4Výdaje rozpočtových organizací136,952.1Příspěvky příspěvkovým organizacím16,954.4Úrokové platby.0Dotace, platby a příspěvky184,296.9 - dotace podnikům27,953.0 - dotace jiným rozpočtům15,828.7v tom: územním rozpočtům15,328.7 mimorozpočtovým fondům500.0 - platby a příspěvky obyvatelstvu - sociální zabezpečení
 (vč. prostředků na státní politiku zaměstnanosti)139,615.2 - platby do zahraničí900.0INVESTIČNÍ VÝDAJE A DOTACE36,163.6Výdaje rozpočtových organizací22,888.1Dotace příspěvkovým organizacím6,814.5Dotace podnikům6,461.0VLÁDNÍ ÚVĚRY7,433.0VÝDAJE CELKEM381,800.0Příloha č. 2 k zákonu č. 331/1993 Sb.VZTAH STÁTNÍHO ROZPOČTU K ROZPOČTŮM OKRESNÍCH ÚŘADŮ PRO VYROVNÁNÍ ROZPOČTŮ OKRESNÍCH ÚŘADŮ A OBCÍ v mil. Kč OKRES Účelové dotace na: Odvětvové vyrovnávací dotace na:Územní
 celkemvýkon
 správydomy
 službou*)sociální
 dávky*)Sbor
 ochranyškolstvísociální
 zabezpečenívybraná
 zařízeníPraha hl. m.292.720.0274.3156.6225.72.453.71,025.4Benešov15.522.612.812.716.93.035.9119.4Beroun13.315.020.512.610.210.015.497.0Kladno26.220.057.433.419.751.52.513.4224.1Kolín15.928.520.815.612.321.41.831.2147.5Kutná Hora13.812.121.815.311.018.126.0118.1Mělník16.630.026.715.212.720.62.1123.9Mladá Boleslav19.723.024.118.016.022.81.12.5127.2Nymburk15.625.024.814.212.221.42.026.4141.6Praha - východ16.415.014.715.512.815.11.62.193.2Praha - západ13.415.114.89.814.61.84.273.7Příbram19.035.232.114.215.831.35.436.5189.5Rakovník9.616.39.78.215.336.295.3České Budějovice30.920.541.132.625.341.93.9196.2Český Krumlov10.219.019.516.49.74.911.090.7Jindřichův Hradec16.523.025.215.714.329.754.0178.4Pelhřimov13.110.017.017.510.821.714.619.6124.3Písek12.515.825.615.510.111.311.0101.8Prachatice9.015.713.18.214.36.39.876.4Strakonice12.68.119.716.510.429.832.8129.9Tábor18.315.025.616.915.018.713.7123.2Domažlice10.317.711.39.08.610.834.8102.5Cheb15.417.815.613.135.34.51.9103.6Karlovy Vary21.626.835.812.917.914.72.72.7135.1Klatovy15.726.128.515.112.435.512.9146.2Plzeň - město41.57.054.123.520.328.14.87.6186.9Plzeň - jih11.917.513.79.511.718.053.0135.3Plzeň - sever12.86.012.98.610.17.41.662.1121.5Rokycany8.15.015.88.36.124.62.470.3Sokolov16.56.028.814.015.19.02.191.5Tachov8.911.019.99.68.015.75.979.0Česká Lípa18.228.232.412.817.317.86.02.3135.0Děčín23.521.556.917.819.243.09.63.0194.5Chomutov21.926.045.916.520.540.32.7173.8Jablonec n. N.15.641.028.514.013.011.82.0125.9Liberec28.07.555.117.122.723.29.83.5166.9Litoměřice20.025.537.219.816.631.32.5152.9Louny15.220.044.616.213.213.51.9124.6Most21.17.235.716.018.176.05.42.7182.2Teplice22.529.042.816.918.336.67.22.8176.1Ústí n. Labem20.712.039.526.417.336.52.6155.0Havlíčkův Brod16.921.025.814.314.116.363.1171.5Hradec Králové28.529.845.730.722.439.03.6199.7Chrudim18.68.039.512.215.725.861.5181.3Jičín13.825.022.912.711.321.337.0144.0Náchod19.710.040.513.515.927.63.637.0167.8Pardubice28.710.041.218.822.737.54.03.6166.5Rychnov n. Kněžnou13.920.022.712.011.528.018.1126.2Semily13.325.020.713.111.221.52.220.6127.6Svitavy18.128.637.715.415.624.42.058.4200.2Trutnov21.420.036.017.918.227.626.720.1187.9Ústí n. Orlicí24.323.554.822.620.748.367.8262.0Blansko19.026.733.415.616.133.86.395.5246.4Brno93.825.0160.456.553.363.55.417.2475.1Brno - venkov27.341.144.716.221.321.0166.2337.8Břeclav22.027.248.315.919.615.9101.2250.1Hodonín28.435.148.216.525.440.71.758.5254.5Jihlava19.116.045.521.816.519.24.776.6219.4Kroměříž19.115.046.316.617.047.744.4206.1Prostějov19.627.042.720.616.343.01.776.6247.5Třebíč20.717.443.022.018.330.984.9237.2Uherské Hradiště25.644.043.716.021.948.782.3282.2Vyškov15.340.032.613.413.224.21.661.7202.0Zlín34.740.039.824.729.523.13.44.4199.6Znojmo20.020.038.317.018.050.06.076.7246.0Žďár n. Sázavou22.17.034.918.719.522.63.6131.0259.4Bruntál19.345.069.217.418.633.018.546.3267.3Frýdek - Místek40.223.592.618.133.758.65.1122.9394.7Karviná50.220.0114.725.441.739.72.2162.7456.6Nový Jičín28.125.881.014.324.624.43.4144.1345.7Olomouc39.718.873.527.733.265.54.75.0268.1Opava32.023.098.114.528.654.62.6107.9361.3Ostrava78.816.3134.753.846.188.66.114.4438.8Přerov24.414.962.216.720.761.026.0225.9Šumperk29.015.093.317.426.243.93.472.7300.9Vsetín26.025.173.613.622.038.37.2110.0315.8Úhrn ČR1,951.81,506.03,400.01,328.71,493.92,495.3220.22,932.815,328.7*) Účelové dotace na domy s pečovatelskou službou a sociální dávky podléhají finančnímu vypořádání za rok 1994.Příloha č. 3 k zákonu č. 331/1993 Sb.PŘÍJMY ROZPOČTOVÝCH A ODVODY PŘÍSPĚVKOVÝCH ORGANIZACÍ ČESKÉ REPUBLIKY PODLE KAPITOL v tis. Kč Kapitoly Příjmy
 organizací Kancelář prezidenta republiky 0 0 Parlament 3,400 0 Úřad vlády 4,000 0 Bezpečnostní informační služba 50,800 0 Ministerstvo zahraničních věcí 141,678 12,630 Ministerstvo obrany 2,300,000 0 Ministerstvo hospodářství 139,065 0 Ministerstvo financí 225,161 0 Ministerstvo práce a sociálních věcí 115,977,723 0 Ministerstvo vnitra 2,323,400 0 Ministerstvo životního prostředí 3,300 0 Ministerstvo pro správu národního majetku a jeho privatizaci 1,450 0 Grantová agentura 0 0 Ministerstvo průmyslu a obchodu 33,276 0 Ministerstvo dopravy 103,078 0 Ministerstvo zemědělství 88,708 0 Ministerstvo školství, mládeže a tělovýchovy 786,674 0 Ministerstvo kultury 100 0 Ministerstvo zdravotnictví 85,600 0 Ministerstvo spravedlnosti 327,694 0


text:
Úřad průmyslového vlastnictví 24,000 0 Český statistický úřad 5,572 0 Český úřad zeměměřický a katastrální 26,360 0 Český báňský úřad 400 0 Český úřad bezpečnosti práce 687 0 Ministerstvo pro hospodářskou soutěž 0 0 Generální prokuratura 1,298 0 Ústavní soud 0 0 Akademie věd 130,000 0 Úřad pro legislativu a veřejnou správu 0 0 Správa státních hmotných rezerv 140,000 0 Státní úřad pro jadernou bezpečnost 300 0 Nejvyšší kontrolní úřad 650 0 Všeobecná pokladní správa 3,310,626 0 CELKEM 126,235,000 12,630 Příloha č. 4 k zákonu č. 331/1993 Sb.VÝDAJE STÁTNÍHO ROZPOČTU ČESKÉ REPUBLIKY PODLE KAPITOL v tis. Kč Kapitoly Neinvestiční
 celkem z toho Investiční
 celkem Příspěvky
 organizacím Dotace
 sdružením Ostatní
 a příspěvky Individuální
 organizacím Dotace podnikům Výdaje
 celkem mzdové prostředky dávky
 zabezpečení státní
 příspěvek prostředky
 zaměstnanosti neinvestiční investiční Kancelář prezidenta republiky 47,454 22,472 0 0 0 0 103,925 0 0 130,300 0 0 281,679 Parlament 281,940 94,118 0 0 0 301,400 0 0 0 0 0 0 583,340 Úřad vlády 172,475 56,991 0 0 0 61,900 0 0 0 0 0 0 234,375 Bezpečnostní informační služba 502,273 202 10,200 0 0 326,000 0 0 0 0 0 0 828,273 Ministerstvo zahraničních věcí 2,017,447 238,790 0 0 0 748,300 37,313 0 0 0 0 0 2,803,060 Ministerstvo obrany 25,291,950 0 1,800,000 0 0 1,500,000 0 0 0 0 0 0 26,791,950 Ministerstvo hospodářství 1,375,660 191,715 0 0 0 80,600 379,282 2,500 11,847 383,000 0 0 2,232,889 Ministerstvo financí 5,169,921 2,511,089 0 0 0 1,970,600 0 0 0 0 5,470,000 0 12,610,521 Ministerstvo práce a sociálních věcí 137,900,204 1,143,757 118,965,050 10,400,000 5,473,000 927,300 18,037 240,000 120,982 0 0 0 139,206,523 Ministerstvo vnitra 16,518,164 7,202,000 1,800,000 0 0 1,100,000 50,736 63,500 0 0 0 0 17,732,400 Ministerstvo životního prostředí 397,141 145,802 0 0 0 59,200 534,442 11,669 140,185 114,300 0 0 1,256,937 Ministerstvo pro správu národního
 majetku a jeho privatizaci 78,333 40,289 0 0 0 8,000 0 0 0 0 0 0 86,333 Grantová agentura 464,561 8,039 0 0 0 1,800 0 0 0 0 0 0 466,361 Ministerstvo průmyslu a obchodu 816,147 145,104 0 0 0 59,200 79,247 7,000 300 2,000 5,259,000 722,000 6,944,894 Ministerstvo dopravy 1,570,868 461,001 21,900 0 0 2,945,200 4,363,895 3,680 700 2,200,500 7,174,000 2,292,500 20,551,343 Ministerstvo zemědělství 2,259,562 714,551 0 0 0 71,100 768,341 35,000 56,000 106,700 5,800,000 2,498,800 11,595,503 Ministerstvo školství, mládeže
 a tělovýchovy 30,578,389 19,322,109 0 0 0 2,489,900 6,028,559 573,024 1,612,566 590,300 0 0 41,872,738 Ministerstvo kultury 135,287 27,600 0 0 0 9,000 1,638,185 57,720 384,060 330,300 0 0 2,554,552 Ministerstvo zdravotnictví 1,713,481 347,361 0 0 0 138,800 1,571,657 207,847 14,490 2,956,900 0 0 6,603,175 Ministerstvo spravedlnosti 4,255,345 2,054,786 145,000 0 0 1,185,000 16,905 0 0 0 0 0 5,457,250 Úřad průmyslového vlastnictví 79,367 32,649 0 0 0 10,800 0 0 0 0 0 0 90,167 Český statistický úřad 375,902 207,833 0 0 0 19,500 39 0 0 0 0 0 395,441 Český úřad zeměměřický
 a katastrální 918,996 495,233 0 0 0 220,000 5,022 0 0 0 0 0 1,144,018 Český báňský úřad 45,930 25,180 0


text:
0 0 2,500 0 0 0 0 0 0 48,430 Český úřad bezpečnosti práce 79,762 47,268 0 0 0 3,800 7,065 0 0 200 0 0 90,827 Ministerstvo pro hospodářskou soutěž 21,124 10,184 0 0 0 1,700 0 0 0 0 0 0 22,824 Generální prokuratura 611,556 413,360 0 0 0 62,900 0 0 0 0 0 0 674,456 Ústavní soud 30,750 12,024 0 0 0 1,000 0 0 0 0 0 0 31,750 Akademie věd 1,203,993 635,498 0 0 0 140,000 0 2,000 1,021 0 0 0 1,347,014 Úřad pro legislativu aveřejnou správu 45,792 11,972 0 0 0 10,600 0 0 0 0 0 0 56,392 Správa státních hmotných rezerv 1,156,940 44,537 0 0 0 60,800 0 0 0 0 0 0 1,217,740 Státní úřad pro jadernou bezpečnost 79,921 12,132 0 0 0 3,200 0 0 8,490 0 0 0 91,611 Nejvyšší kontrolní úřad 143,679 75,953 0 0 0 7,000 0 0 300 0 0 0 150,979 Všeobecná pokladní správa 46,465,855 0 1,000,000 0 0 8,361,000 0 391,000 0 0 4,250,000 947,700 60,415,555 CELKEM 282,806,169 36,751,599 123,742,150 10,400,000 5,473,000 22,888,100 15,602,650 1,594,940 2,350,941 6,814,500 27,953,000 6,461,000 366,471,300 Příloha č. 5 k zákonu č. 331/1993 Sb.INVESTIČNÍ VÝDAJE PODLE KAPITOLtis. Kč Kapitola Výdaje RO
 celkemv tom Dotace PO
 celkem v tomDotace
 celkem Investiční
 podnikům systémové
 dotace běžná míra
 investování systémové
 dotace Kancelář prezidenta republiky 0 0 0 0 130,300 130,300 0 130,300 0 Parlament 301,400 33,400 264,600 3,400 0 0 0 301,400 0 Úřad vlády 61,900 51,600 0 10,300 0 0 0 61,900 0 Bezpečnostní informační služba 326,000 80,100 220,000 25,900 0 0 0 326,000 0 Ministerstvo zahraničních věcí 748,300 543,300 155,000 50,000 0 0 0 748,300 0 Ministerstvo obrany 1,500,000 1,084,000 360,000 56,000 0 0 0 1,500,000 0 Ministerstvo hospodářství 80,600 67,600 0 13,000 383,000 383,000 0 463,600 0 Ministerstvo financí 1,970,600 1,762,500 185,000 23,100 0 0 0 1,970,600 0 Ministerstvo práce a soc. věcí 927,300 917,300 0 10,000 0 0 0 927,300 0 Ministerstvo vnitra 1,100,000 690,000 400,000 10,000 0 0 0 1,100,000 0 Ministerstvo životního prostředí 59,200 44,900 0 14,300 114,300 114,300 0 173,500 0 Ministerstvo pro správu národního
 majetku a jeho privatizaci 8,000 2,500 0 5,500 0 0 0 8,000 0 Grantová agentura 1,800 800 0 1,000 0 0 0 1,800 0 Ministerstvo průmyslu a obchodu 59,200 56,200 0 3,000 2,000 2,000 0 61,200 722,000 Ministerstvo dopravy 2,945,200 2,930,200 0 15,000 2,200,500 300,000 1,900,500 5,145,700 2,292,500 Ministerstvo zemědělství 71,100 58,500 0 12,600 106,700 106,700 0 177,800 2,478,800 Ministerstvo školství, mládeže
 a tělovýchovy 2,489,900 1,770,300 632,500 87,100 590,300 417,100 173,200 3,080,200 0 Ministerstvo kultury 9,000 0 0 9,000 330,300 165,300 165,000 339,300 0 Ministerstvo zdravotnictví 138,800 103,700 0 35,100 2,956,900 242,100 2,714,800 3,095,700 0 Ministerstvo spravedlnosti 1,185,000 807,000 373,000 5,000 0 0 0 1,185,000 0 Úřad průmyslového vlastnictví 10,800 8,800 0 2,000 0 0 0 10,800 0 Český statistický úřad 19,500 17,500 0 2,000 0 0 0 19,500 0 Český úřad zeměměřický a katastrální 220,000 211,800 0 8,200 0 0 0 220,000 0 Český báňský úřad 2,500 700


text:
0 1,800 0 0 0 2,500 0 Český úřad bezpečnosti práce 3,800 2,700 0 1,100 200 200 0 4,000 0 Ministerstvo pro hospodářskou soutěž 1,700 700 0 1,000 0 0 0 1,700 0 Generální prokuratura 62,900 57,900 0 5,000 0 0 0 62,900 0 Ústavní soud 1,000 0 0 1,000 0 0 0 1,000 0 Akademie věd 140,000 135,000 0 5,000 0 0 0 140,000 0 Úřad pro legislativu a veřejnou správu 10,600 8,600 0 2,000 0 0 0 10,600 0 Správa státních hmotných rezerv 60,800 46,600 0 14,200 0 0 0 60,800 0 Státní úřad pro jadernou bezpečnost 3,200 0 0 3,200 0 0 0 3,200 0 Nejvyšší kontrolní úřad 7,000 0 0 7,000 0 0 0 7,000 0 Všeobecná pokladní správa 8,361,000 0 0 0 0 0 0 8,361,000 947,700 CELKEM 22,888,100 11,494,200 2,590,100 442,800 6,814,500 1,861,000 4,953,500 29,702,600 5,441,000 Příloha č. 6 k zákonu č. 331/1993 Sb.Příspěvky státního rozpočtu k částečné úhradě výdajů spojených s výkonem státní správy obce*) (propočet na 100 obyvatel trvale bydlících na území, v němž obecní úřad vykonává státní správu)Skupina obcí Příspěvek na 100 obyvatel správního obvodu**)všechny obce 950 Kč obce s působností matričního úřadu 1.890 Kč obce s působností stavebního úřadu 5.670 Kč obce s pověřeným obecním úřadem
 (ve smyslu § 60 zákona České národní rady č. 367/1990 Sb. - úplné znění č. 410/1992 Sb.) 9.100 Kč Poznámky pod čarou1) § 77 zákona č. 20/1966 Sb., o péči o zdraví lidu, ve znění pozdějších předpisů.1a) Zákon ČNR č. 586/1992 Sb., o daních z příjmů, ve znění pozdějších předpisů.1b) § 36 zákona ČNR č. 586/1992 Sb.1c) § 58 zákona ČNR č. 337/1992 Sb., o správě daní a poplatků, ve znění pozdějších předpisů.1d) § 40 a 41 zákona ČNR č. 337/1992 Sb.*) Nevztahuje se na magistráty Prahy, Brna, Ostravy a Plzně, neboť o rozdělení účelové dotace na výkon státní správy rozhodují tyto úřady ve své působnosti.**) Příspěvky se podle působnosti nebo pověření obce sčítají.


text:
Struktura a hlavní komponenty bezpečnostního systému České republiky - ppt stáhnout
 Struktura a hlavní komponenty bezpečnostního systému České republiky
 Prezentace na téma: "Struktura a hlavní komponenty bezpečnostního systému České republiky"— Transkript prezentace:
 1 Struktura a hlavní komponenty bezpečnostního systému České republiky
 Ing. Vladimír KRULÍK 18. března 2008 Praha
 2 Osnova 1. Úvod 2. Bezpečnostní politika 3. Bezpečnostní systém
 4. Vývoj - optimalizace bezpečnostního systému 5. Závěr
 3 Bezpečnostní politika České republiky
 4 Předmět zájmu - vymezení pojmu Bezpečnostní strategie ČR - UV č
 Bezpečnostní politika je souhrnem opatření a kroků pro prevenci a eliminaci hrozeb a z nich vyplývajících rizik s cílem zajistit vnitřní a vnější bezpečnost, obranu a ochranu občanů a státu. BP se provádí pomocí zahraniční obranné a hospodářské politiky a politiky v oblasti vnitřní bezpečnosti a veřejné informovanosti. ČR k tomu formuluje základní zásady pro výstavbu, přípravu a použití příslušných prvků bezpečnostního systému ČR.
 5 Bezpečnostní politika Politická odpovědnost (politická, ekonomická)
 Předmět bezpečnostní politiky zajištění vnitřní a vnější bezpečnosti, obrana a ochrana občanů a státu ve spojeneckém kontextu Podstoupená rizika Deficit schopností Bezpečnostní politika Potřebné schopnosti Dosažené schopnosti Hrozby ► rizika Politická odpovědnost Pokrytá rizika Náklady - cena (politická, ekonomická) Výdaje státu Snížení nákladů
 6 Bezpečnostní prostředí ČR
 27 26 Pilíře zajištění bezpečnosti: Belgie Bulharsko ČR Dánsko Estonsko Francie Itálie Litva Lotyšsko Lucembursko Maďarsko Německo Nizozemsko Polsko Portugalsko Rumunsko Řecko Slovensko Slovinsko Španělsko UK Norsko Kanada Island USA Turecko Belgie Bulharsko ČR Dánsko Estonsko Francie Itálie Litva Lotyšsko Lucembursko Maďarsko Německo Nizozemsko Polsko Portugalsko Rumunsko Řecko Slovensko Slovinsko Španělsko UK Kypr Irsko Malta Rakousko Švédsko Finsko ► koaliční kontext v rámci NATO ► posilování transatlantické vazby EU - USA 192 členů OSN EU NATO ČR
 7 Místo a obsah bezpečnostní politiky
 Ostatní politiky Právní a spojenecký rámec Vládní politika Hospodářská politika Bezpečnostní politika Politika vnitřní bezpečnosti Obranná politika Zahraniční politika
 8 Právní úprava zajišťování bezpečnosti právní předpisy
 Ústavní zákon č. 1/93 Sb., Ústava ČR Ústavní zákon č. 110/98 Sb., o bezpečnosti ČR Zákon č. 2/69 Sb., o zřízení ministerstev a jiných ústředních orgánů státní správy ČR Vyhláška MZV č. 30/47 Sb., Charta spojených národů Sdělení MZV č. 66/99 Sb., Severoatlantická smlouva ► Soustava speciálních právních předpisů – resortní gesce ► Zřizují jednotlivé prvky bezpečnostního systému, stanovují kompetence a nastavují vzájemné vazby
 9 Realizace bezpečnostní politiky exekutivní dokumenty
 Bezpečnostní strategie ČR - UV č. 1254/03 Programové prohlášení vlády Optimalizace současného bezpečnostního systému ČR - UV č. 1214/05 Aktualizace optimalizace současného bezpečnostního systému České republiky - UV č. 7/2008 Dokumenty nižší úrovně, speciálního zaměření - resortní gesce
 10 Bezpečnostní strategie ČR usnesení vlády č. 1254 ze dne 10
 Bezpečnostní strategie ČR usnesení vlády č ze dne 10. prosince 2003 VI. Bezpečnostní systém ČR ► čl. 88 : BS - nástroj pro tvorbu a realizaci BP ČR - propojen s NATO a EU - kompatibilní a interoperabilní ► čl. 89 : ▪ cíl - zajišťování bezpečnosti ČR, ochrana a prosazování životních a strategických zájmů ČR ▪ základní funkce - řízení a koordinace prvků BS ► čl. 93 : BS je


text:
tvořen prvky zákonodárné, výkonné a soudní moci, územní samosprávy, ale i právnickými a fyzickými osobami
 11 Bezpečnostní systém České republiky
 12 Bezpečnostní systém ČR
 13 MOC ZÁKONODÁRNÁ Parlament České republiky - Senát PČR - Orgány Senátu PČR I
 Výbory : Ústavně - právní výbor Výbor pro hospodářství, zemědělství a dopravu Výbor pro územní rozvoj, veřejnou správu a životní prostředí Výbor pro zahraniční věci, obranu a bezpečnost Výbor pro záležitosti Evropské unie Výbor pro zdravotní a sociální politik Komise : Stálá komise Senátu pro sdělovací prostředky Stálá komise Senátu pro Ústavu ČR a parlamentní procedury
 14 MOC ZÁKONODÁRNÁ Parlament České republiky - Senát PČR - Orgány Senátu PČR II
 Stálé delegace Stálá delegace PČR do Euro-středomořského parlamentního shromáždění Stálá delegace PČR do Meziparlamentní unie, Stálá delegace PČR do Parlamentního shromáždění NATO Stálá delegace PČR do Parlamentního shromáždění OBSE Stálá delegace PČR do Parlamentního shromáždění Rady Evropy Stálá delegace PČR do Středoevropské iniciativy Stálá delegace PČR ZEU - Prozatímního shromáždění pro Evropskou bezpečnost a obranu
 15 Výbory : Hospodářský výbor
 MOC ZÁKONODÁRNÁ Parlament ČR - Poslanecká sněmovna PČR - Orgány PS PČR I Výbory : Hospodářský výbor Petiční výbor Rozpočtový výbor Ústavně právní výbor Výbor pro bezpečnost Výbor pro evropské záležitosti Výbor pro obranu Výbor pro sociální politiku Výbor pro veřejnou správu a regionální rozvoj Výbor pro zdravotnictví Výbor pro životní prostředí Zahraniční výbor Zemědělský výbor
 16 MOC ZÁKONODÁRNÁ Parlament ČR - Poslanecká sněmovna PČR - Orgány PS PČR II
 Komise : Stálá komise pro bankovnictví Stálá komise pro kontrolu činnosti BIS Stálá komise pro kontrolu činnosti NBÚ Stálá komise pro kontrolu Vojenského zpravodajství Stálá komise pro kontrolu použití operativní techniky PČR Stálá komise pro otázky Ústavy Stálá komise pro sdělovací prostředky Delegace : Stálá delegace do Meziparlamentní unie Stálá delegace do Parlamentního shromáždění NATO Stálá delegace do Parlamentního shromáždění OBSE Stálá delegace do Parlamentního shromáždění Rady Evropy
 17 MOC VÝKONNÁ STÁTNÍ SPRÁVA - PRESIDENT REPUBLIKY
 Vojenská kancelář prezidenta republiky (Praha) Hradní stráž (Praha)
 18 Schéma základních výkonných prvků BS ČR
 19 Režimy činnosti BS Stav Právní předpis Vyhlašuje Důvod Podmínky M í r
 ý s t a Běžný právní řád nebezpečí z. č. 240/00 Sb., o krizovém řízení, §3 hejtman z. č. 240/00 Sb., o krizovém řízení, §3 při živelní pohromě, ekolog. či průmysl. havárii, nebo jsou-li ohroženy životy, zdraví či majetek, pokud intenzita ohrožení nedosahuje značného rozsahu a nestačí aktivita státní správy a IZS ▪ jen s uvedením důvodů, na nezbytně nutnou dobu, pro celé území kraje nebo jeho část ▪ musí obsahovat krizová opatření a jejich rozsah ▪ nejvýše na 30 dnů Nouzový stav ú. z. č. 110/98 Sb., o bezpečnosti ČR, čl. 2 odst. 1 Vláda ČR ú. z. č.110/98 Sb., o bezpečnosti ČR, čl. 5 při živelní pohromě, ekolog. či průmyslové havárii nebo jiném nebezpečí, značného rozsahu, jsou-li ohroženy životy, zdraví nebo majetek, nebo vnitřní pořádek a bezpečnost ▪ musí být uvedeny důvody ▪ na 30 dnů ▪ na určitou dobu a území ▪ ne při stávce na ochranu práv a oprávněných zájmů ▪ nutno stanovit jaká


text:
práva se omezují a jaké povinnosti se ukládají ohrožení státu ú. z. č. 110/98 Sb., o bezpečnosti ČR, čl. 2 odst. 1 Parlament ČR na návrh vlády ú. z. č.110/98 Sb., o bezpeč. ČR, čl. 7 je-li ohrožena svrchovanost státu, nebo jeho územní celistvost, nebo demokratické základy k usnesení PČR je nutná nadpoloviční většina všech poslanců a senátorů Válečný stav Parlament ČR ú. z. č. 1/93 Sb., Ústava ČR, čl. 43 je-li ČR napadena nebo je-li třeba plnit spojenecké závazky
 20 Ministerstvo zahraničních věcí zastupitelské úřady v zahraničí
 MOC VÝKONNÁ - STÁTNÍ SPRÁVA - MINISTERSTVA (ústřední správní úřady v čele s členem vlády a jim podřízené správní úřady) Ministerstvo zahraničních věcí zastupitelské úřady v zahraničí
 21 MOC VÝKONNÁ - STÁTNÍ SPRÁVA - MINISTERSTVA Ministerstvo obrany součástí MO je Generální štáb AČR, který zabezpečuje velení armádě (ústřední správní úřady v čele s členem vlády a jim podřízené správní úřady) Armáda České republiky vojenské útvary a zařízení vojenské záchranné útvary vojenské správní úřady - krajská vojenská velitelství (sídla a územní obvody shodné s krajským členěním včetně hl. m. Prahy) Vojenská policie vojenský krizový štáb (řídící a koordinační orgán) Vojenské zpravodajství
 22 MOC VÝKONNÁ - STÁTNÍ SPRÁVA - MINISTERSTVA Ministerstvo vnitra (ústřední správní úřady v čele s členem vlády a jim podřízené správní úřady) Úřad pro zahraniční styky a informace (Praha) Policie ČR (útvary policie zřizuje ministr dle §3 zákona č. 283/1991 Sb.): Policejní prezídium (Praha): útvary s celorepublikovou působností útvary s územně vymezenou působností krajské správy PČR (hl. m. Prahy, Jihočeského, Středočeského, Východočeského Západočeského Severočeského, Jihomoravského a Severomoravského kraje) , okresní ředitelství PČR obvodní oddělení PČR Hasičský záchranný sbor : Generální ředitelství HZS (součást MV) (Praha): hasičské záchranné sbory krajů (sídla krajů, kromě HZS Středočeského kraje, jehož sídlem je Kladno) zařízení civilní ochrany
 23 MOC VÝKONNÁ - STÁTNÍ SPRÁVA - MINISTERSTVA Ministerstvo průmyslu obchodu (ústřední správní úřady čele s členem vlády a jim podřízené správní úřady) Státní energetická inspekce (Praha) ústřední inspektorát (Praha) územní inspektoráty (sídla a správní obvody shodné s krajským členěním včetně hl. m. Prahy) Česká obchodní inspekce (Praha) inspektoráty (sídla inspektorátů stanoví ústřední ředitel) Puncovní úřad (Praha)
 24 MOC VÝKONNÁ - STÁTNÍ SPRÁVA - MINISTERSTVA Ministerstvo zdravotnictví (ústřední správní úřady v čele s členem vlády a jim podřízené správní úřady) Inspektorát omamných a psychotropních látek (součást MZ) (Praha) Státní ústav pro kontrolu léčiv (Praha) krajské hygienické stanice (sídla a správní obvody stanoveny v př zákona č. 258/2000 Sb.) územní pracoviště (místa stanovena v př. 3 zákona č. 258/2000 Sb.) zdravotnická záchranná služba územní střediska záchranné služby s výjezdovými skupinami (síť zařízení a pracovišť stanovena v §3 Vyhl. č. 434/1992 Sb.) letecká záchranná služba (§4 Vyhl. č. 434/1992 Sb. - součást příslušného územního střediska, kromě krajů Zlínského, Středočeského, Pardubického a Karlovarského) Státní zdravotní ústav, p. o. (Praha)
 25 MOC VÝKONNÁ - STÁTNÍ SPRÁVA - MINISTERSTVA Ministerstvo spravedlnosti (ústřední správní úřady v čele s členem vlády a jim podřízené správní úřady) státní zastupitelství : Nejvyšší státní zastupitelství (Brno) Vrchní státní zastupitelství (Praha, Olomouc) krajská státní zastupitelství (Praha - Městské státní zastupitelství


text:
a Krajské státní zastupitelství, České Budějovice, Plzeň, Ústí nad Labem, Hradec Králové, Brno, Ostrava) okresní státní zastupitelství (sídla okresů) Vězeňská služba ČR (území ČR, nestanoví-li zákon či mezinárodní smlouva jinak - §1 zákona č. 555/1992 Sb.): generální ředitelství: vazební věznice věznice Vězeňská stráž Justiční stráž
 26 MOC VÝKONNÁ - STÁTNÍ SPRÁVA - MINISTERSTVA Ministerstvo financí (ústřední správní úřady v čele s členem vlády a jim podřízené správní úřady) Generální ředitelství cel (Praha) celní ředitelství (Brno, Č. Budějovice, H. Králové, Olomouc, Ostrava, Plzeň, Praha, Ústí n/Labem) celní úřady (sídla a správní obvody stanoveny v přílohách 2 a 3 zákona č. 185/2004 Sb.) Územní finanční orgány finanční ředitelství (sídla a správní obvody stanoveny v příloze 3 zákona č. 531/1990 Sb.) finanční úřady (sídla a správní obvody stanoveny v přílohách 1 a 2 zákona č. 531/1990 Sb.) Středisko cenných papírů, p. o.
 27 Ministerstvo práce a sociálních věcí
 MOC VÝKONNÁ - STÁTNÍ SPRÁVA – MINISTERSTVA (ústřední správní úřady v čele s členem vlády a jim podřízené správní úřady) Ministerstvo práce a sociálních věcí Úřad pro mezinárodněprávní ochranu dětí (Brno) Ministerstvo dopravy Státní plavební správa (Praha)
 28 MOC VÝKONNÁ - STÁTNÍ SPRÁVA - MINISTERSTVA Ministerstvo zemědělství (ústřední správní úřady v čele s členem vlády a jim podřízené správní úřady) Státní veterinární správa ČR (území ČR) krajské veterinární správy (sídla a správní obvody shodné s krajským členěním, na území hl. m. Prahy vykonává působnost Městská veterinární správa) Ústav pro státní kontrolu veterinárních biopreparátů a léčiv (Brno) Státní zemědělská a potravinářská inspekce (Brno) ústřední inspektorát (Brno) inspektoráty (sídla a správní obvody stanoveny v §1 zákona č /2002 Sb.) Rostlinolékařská správa (Praha) Česká plemenářská inspekce (Praha) Ústřední kontrolní a zkušební ústav zemědělský (Brno)
 29 MOC VÝKONNÁ - STÁTNÍ SPRÁVA - MINISTERSTVA Ministerstvo životního prostředí (ústřední správní úřady v čele s členem vlády a jim podřízené správní úřady) Česká inspekce životního prostředí (Praha) ústředí (Praha): oblastní inspektoráty (Praha, Brno, Č. Budějovice, H. Brod, H. Králové, Liberec, Olomouc, Ostrava, Plzeň, Ústí n/Labem) Český hydrometeorologický ústav (Praha)
 30 Ústřední správní úřady podřízené vládě a jim podřízené správní úřady (vedoucí není z titulu své funkce ministrem) Český báňský úřad (Praha) obvodní báňské úřady (Kladno, Plzeň, Sokolov, Trutnov, Brno, Most, Ostrava, Příbram, Liberec), báňská záchranná služba : hlavní báňské záchranné stanice (územní celky stanoví ČBÚ) závodní báňské záchranné stanice (u organizací stanovených v §7 Vyhlášky č. 447/2001), báňské záchranné sbory záchranných stanic a státní báňské správy Úřad průmyslového vlastnictví (Praha) Správa státních hmotných rezerv (Praha) - ústředí (Praha) účelové organizační jednotky (z rozhodnutí předsedy SSHR) Státní úřad pro jadernou bezpečnost (Praha) (plní funkce Úřadu pro kontrolu zákazu chemických zbraní) Národní bezpečnostní úřad (Praha) Energetický regulační úřad (Jihlava) Český telekomunikační úřad (Praha)
 31 Ostatní instituce v podřízenosti vlády
 Bezpečnostní informační služba (Praha)
 32 Nestálé výkonné a koordinační orgány Ústřední povodňová komise
 Poradní orgány vlády Bezpečnostní rada státu pracovní orgány BRS Výbor pro obranné plánování Výbor pro civilní nouzové plánování Výbor pro koordinaci zahraniční bezpečnostní politiky Výbor pro zpravodajskou činnost Ústřední krizový štáb Legislativní rada vlády Nestálé výkonné a koordinační orgány Ústřední povodňová komise


text:
33 Ostatní - nezávislé orgány
 34 ÚZEMNÍ SAMOSPRÁVA - hlavní město Praha
 orgány hlavního města Prahy zastupitelstvo hlavního města Prahy rada hlavního města Prahy primátor Magistrát hlavního města Prahy (vykonává státní správu v přenesené působnosti) orgány městských částí zastupitelstvo městské části rada městské část úřad městské části poradní a pracovní orgány povodňové komise povodňová komise hl. města Prahy povodňová komise městské části stanovené Statutem hl. m. Prahy s kompetencemi obce s rozšířenou působností povodňová komise městské části městská policie
 35 ÚZEMNÍ SAMOSPRÁVA - kraje
 orgány krajů zastupitelstvo kraje rada kraje hejtman krajský úřad (vykonává státní správu v přenesené působnosti) okresní střediska záchranné služby (s výjezdovými skupinami) stráže přírody poradní a pracovní orgány povodňová komise kraje
 36 ÚZEMNÍ SAMOSPRÁVA - obce s rozšířenou působností
 37 ÚZEMNÍ SAMOSPRÁVA - obce
 orgány obcí zastupitelstvo obce rada obce obecní úřad obecní (městská) policie jednotka sboru dobrovolných hasičů obce zařízení civilní ochrany poradní a pracovní orgány povodňová komise obce
 38 MOC SOUDNÍ Ústavní soud (Brno) Nejvyšší soud (Brno)
 Nejvyšší správní soud (Brno) Vrchní soudy (Praha, Olomouc) Krajské soudy s pobočkami (Praha - Městský soud a Krajský soud, České Budějovice, Plzeň, Ústí nad Labem, Hradec Králové, Brno, Ostrava) Okresní soudy s pobočkami (sídlech okresů)
 39 NEVLÁDNÍ ORGANIZACE Český červený kříž oblastní spolky ČK
 Vodní záchranná služba ČK (místní skupiny) Horská služba (Praha, Frýdlant nad Ostravicí-Frýdlant, Bedřichov, Špindlerův Mlýn, Boží Dar, Deštné v Orlických horách, Železná Ruda-Špičák, Bělá pod Pradědem - Domašov) Beskydy, Jeseníky, Jizerské hory, Krkonoše, Krušné hory, Orlické hory, Šumava Speleologická záchranná služba Kynologická služba záchranné kynologické organizace záchranné brigády kynologů záchranné kynologická organizace Soukromé bezpečnostní služby Bezpečnostní komunita
 40 PRŮŘEZOVÉ ORGÁNY - orgány krizového řízení
 vláda ministerstva a jiné správní úřady pracoviště krizového řízení krizový štáb Česká národní banka orgány kraje a ostatní org. s územní působností (vč. hl. m. Prahy) kraje bezpečnostní rada kraje Hasičský záchranný sbor kraje Policie ČR obce bezpečnostní rada obce krizový štáb obce
 41 Integrovaný záchranný systém speciální průřezový subsystém
 základní složky integrovaného záchranného systému Hasičský záchranný sbor České republiky zdravotnická záchranná služba Policie České republiky jednotky PO zařazené do plošného pokrytí krajů jednotkami PO ostatní složky IZS síly a prostředky ozbrojených sil ostatní ozbrojené bezpečnostní sbory ostatní záchranné sbory orgány ochrany veřejného zdraví havarijní, pohotovostní, odborné a jiné služby zařízení civilní ochrany neziskové organizace a sdružení, použitelné k záchranným pracím stálé orgány pro koordinaci integrovaného záchranného systému operační a informační střediska IZS operační a informační středisko GŠ HZS operační střediska HZS krajů
 42 Poslední vývoj - Optimalizace bezpečnostního systému České republiky
 43 Optimalizace současného bezpečnostního systému ČR
 ► UV č. 1140/2002 (ke reformě OS) - úkol - zpracovat Koncepci bezpečnostního systému ČR do ► UV č.1203/2004 (k závěrům analýzy BS ČR) - úkol změněn - zpracovat návrh optimalizace současného BS ČR ► UV č. 1214/ schválen Návrh optimalizace současného BS ČR NOSBS ČR obsahuje soubor opatření k úpravě BS ČR, včetně záměru legislativních aktivit ▼ ▼ ▼ udává směr vývoje jednotlivých oblasti ► UV č. 7/ schválena Aktualizace optimalizace současného bezpečnostního systému České republiky - úkol - zabezpečit


text:
plnění úkolů dle Aktualizace, vládu informovat do
 44 Výhled vývoje resortu MZV
 Změny ve struktuře resortu MZV průběžně sledují změny zahraničních priorit ČR a změny těžiště zájmů ČR ► změny ve struktuře MZV a struktuře zastupitelských úřadů probíhají plynule
 45 Výhled vývoje resortu MO
 Transformace resortu Ministerstva obrany - UV č. 1194/2007 (představuje II. etapu reformy OS ČR, zahájené v roce 2001) (jako samostatné téma bude předmětem zvláštní přednášky)
 46 Výhled vývoje Policie ČR
 Záměr reorganizace PČR vyjádřen v Programovém prohlášení vlády: „Reforma bezpečnostních složek, policie a jejich kontrolních orgánů“ - uskuteční reformu PČR ve 4 fázích (vymezení zadání reformy, legislativní příprava, organizační příprava, vlastní realizace) - zajistí nezávislou kontrolu PČR, vyjmutím inspekce z gesce MV - navrhne vytvoření kriminálního úřadu pro vyšetřování zvlášť závažné kriminální činnosti - optimalizace organizace Policie ČR, systému řízení a materiálně - technického vybavení
 47 Výhled vývoje zpravodajských služeb
 Současný stav Vojenské zpravodajství (vojenská kontrarozvědka a rozvědka) Bezpečnostní informační služba (civilní kontrarozvědka) Úřad pro zahraniční styky a informace (civilní rozvědka) Možný cílový stav Bezpečnostní zpravodajská služba (kontrarozvědka) Národní zpravodajská služba (rozvědka) (návrh projednán BRS a s doporučením postoupen vládě)
 48 Doporučená literatura
 ► P. Zeman a kol., Česká bezpečnostní terminologie, VA Brno, 2003 ► Autor. kolektiv, Vojenský výkladový slovník vybraných operačních pojmů, ŘeVD VSPV Vyškov, 2005 ► Bezpečnostní strategie ČR, UV č. 1254/2003 ► Vojenská strategie ČR, UV č ► Programové prohlášení vlády ► Optimalizace současného BS ČR - UV č.1214/2005 ► Aktualizace optimalizace současného bezpečnostního systému ČR - UV č. 7/2008 ► Ministerstvo zahraničních věcí - ► Ministerstvo obrany – ► Ministerstvo vnitra –
 49 Dotazy ?
 Stáhnout ppt "Struktura a hlavní komponenty bezpečnostního systému České republiky"


text:
Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace Útvina IČO 60610751 kontakty (07.08.2020) | Finance.cz
 Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace Útvina IČO: 60610751
 Tato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace, která sídlí v obci Útvina a bylo jí přiděleno IČO 60610751.
 Firma s názvem Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace se sídlem v obci Útvina byla založena v roce 2003. Společnost je stále aktivní. V jejím vedení se dosud vystřídalo 2 osob.
 Základní údaje o Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace IČO: 60610751
 Krajský soud v Plzni 4.12.2003
 60610751
 Aktuální kontaktní údaje Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace
 Kontakty na Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace IČO: 60610751
 153 , Útvina 364 01 4.12.2003
 Útvina č.p. 153 NEOAD, Útvina 364 01
 Obory činností Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace IČO: 60610751
 je vymezen § 5 zákona č. 29/1984 Sb., o soustavě základních škol, středních škol a vyšších odborných škol (školský zákon), ve znění pozdějších předpisů, § 3, § 20 a § 39 zákona ČNR č. 76/1978 Sb., o školských zařízeních,ve znění pozdějších předpisů a prov áděcími předpisy a dále v souladu s § 119 zákona č. 561/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon), zařízení školního stravování mohou zajišťovat také stravování zaměstnanců škol a školských zařízení 10.9.2005
 je vymezen § 5 zákona č. 29/1984 Sb., o soustavě základních škol, středních škol a vyšších odborných škol (školský zákon), ve znění pozdějších předpisů, § 3, § 20 a § 39 zákona ČNR č. 76/1978 Sb., o školských zařízeních, ve znění pozdějších předpisů a pro váděcími předpisy 4.12.2003 - 10.9.2005
 Vedení firmy Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace IČO: 60610751
 Způsob jednání: Ředitel jedná jménem organizace samostatně. Podepisování za organizaci se provádí tak, že k napsanému nebo vytištěnému jménu ředitele s dodatkem, že se jedná o ředitele organizace, připojí razítko organizace s podpisem ředitele. 4.12.2003
 Mgr. Romana Prášilová 12.2.2010
 27, Krásné Údolí 364 01
 Mgr. Hana Paušová 4.12.2003 - 12.2.2010
 od 1.1.2003 do 31.7.2007
 Na Zámecké 498, Toužim 364 01
 Sbírka Listin Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace IČO: 60610751
 Pr 164/SL 14 účetní závěrka [2015] příloha Krajský soud v Plzni 4.2.2015 8.3.2016 15.3.2016 13
 Pr 164/SL 13 účetní závěrka [2015] výkaz zisku a ztráty Krajský soud v Plzni 4.2.2015 8.3.2016 15.3.2016 3
 Pr 164/SL 12 účetní závěrka [2015] rozvaha Krajský soud v Plzni 4.2.2015 8.3.2016 15.3.2016 4
 Pr 164/SL 11 podpisové vzory Krajský soud v Plzni 2.2.2010 5.2.2010 12.2.2010 1
 Hodnocení Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace
 Výpis dat pro firmu Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o


text:
ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
 výpis firmy Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace, 60610751 na obchodním rejstříku
 Základní škola a mateřská škola Útvina, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace - 60610751 - Útvina , Útvina 153
 Základní škola a mateřská škola Kyselka, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace - 75006529 - Kyselka 75
 Základní škola a mateřská škola Chyše, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace - 70990492 - Chyše , Na Špičáku 292
 Základní škola a Mateřská škola Štědrá, okres Karlovy Vary příspěvková organizace - 60611821 - Štědrá 49
 Základní škola a mateřská škola Božičany, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace - 69983160 - Božičany 76
 Základní škola a mateřská škola při zdravotnických zařízeních Karlovy Vary, příspěvková organizace - 70838992 - Karlovy Vary , Bezručova 1185
 Mateřská škola Šemnice, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace - 75005646 - Šemnice 29
 Mateřská škola Krásné Údolí, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace - 71172548 - Toužim , Krásné Údolí 77
 Mateřská škola Březová, okres Karlovy Vary, příspěvková organizace - 70883556 - Březová , Staromlýnská 34


text:
1 VSPH 730/2014-P9-10
 MSPH 96 INS 26369/2013 1 VSPH 730/2014-P9-10
 Vrchní soud v Praze jako soud odvolací rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Ing. Jaroslava Zelenky, Ph.D. a soudců JUDr. Jiřího Goldsteina a JUDr. Františka Kučery ve věci dlužníka Michala Zvěřiny, IČO: 16482310, bytem U krbu 14/1516, Praha 10, o odvolání Jiřiny Celerínové, IČO 44865776, sídlem V olšinách 878/8, Praha 10, zast. advokátkou JUDr. Květoslavou Štorkánovou, sídlem Pohořelec 26/110, Praha 1, proti usnesení Městského soudu v Praze č.j. MSPH 96 INS 26369/2013-P9-2 ze dne 22. ledna 2014
 Usnesení Městského soudu v Praze č.j. MSPH 96 INS 26369/2013-P9-2 ze dne 22. ledna 2014 se p o t v r z u j e .
 Městský soud v Praze usnesením č.j. MSPH 96 INS 26369/2013-P9-2 ze dne 22. ledna 2014 rozhodl, že se přihláška pohledávky Jiřiny Celerínové (dále jen odvolatelka) odmítá a právní mocí tohoto usnesení její účast v insolvenčním řízení končí.
 V odůvodnění usnesení soud uvedl, že insolvenční řízení bylo zahájeno vyhláškou č.j. MSPH 96 INS 26369/2013-A-2 zveřejněnou v insolvenčním rejstříku dne 23.9.2013 a usnesením č.j. MSPH 96 INS 26369/2013-A-13 ze dne 18.10.2013 byl zjištěn úpadek dlužníka a věřitelé vyzváni k přihlášení pohledávek ve lhůtě do třiceti dnů ode dne rozhodnutí o úpadku, přičemž byli poučeni o tom, že k přihláškám, které jsou podány později, insolvenční soud nepřihlíží a takto uplatněné pohledávky se v insolvenčním řízení neuspokojují. Toto rozhodnutí bylo zveřejněno v insolvenčním rejstříku dne 18.10.2013 v 12 hod. 6 min. Lhůta k podání přihlášek uplynula dnem 18.11.2013. Vzhledem k tomu, že přihláška pohledávky byla soudu doručena dne 19.11.2013 po uplynutí lhůty k přihlášení pohledávek, postupoval soud podle ust. § 185 insolvenčního zákona a přihlášku pohledávky odmítl.
 Proti tomuto usnesení se odvolatelka včas odvolala a požadovala, aby odvolací soud prominul o jediný den opožděné podání přihlášky. Argumentovala zejména tím, že insolvenční řízení ohledně dlužníka bylo zahájeno 23.9.2013. Úpadek dlužníka byl zjištěn více než dva měsíce před přezkumném řízením, které bylo stanoveno na 23.1.2014. Úpadek dlužníka byl tedy zjištěn dlouho před přezkumném
 řízením, jehož datum bylo možno pro věřitelku předpokládat jako poslední den pro podání přihlášky.
 S účinností ode dne 1.1.2014 byl zákonem č. 294/2013 Sb. (tzv. revizní novela) novelizován insolvenční zákon, přičemž dle článku II. přechodných ustanovení tohoto zákona platí insolvenční zákon v novelizovaném znění i pro insolvenční řízení zahájená přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona, přičemž právní účinky úkonů, které v insolvenčním řízení nastaly přede dnem nabytí účinnosti tohoto zákona, zůstávají zachovány. Při posouzení důvodnosti odvolání proti napadenému usnesení proto odvolací soud postupoval podle insolvenčního zákona ve znění účinném do 31.12.2013.
 Z obsahu spisu odvolací soud zjistil, že v daném případě soud prvního stupně v rozhodnutí o úpadku č.j. MSPH 96 INS 26369/2013-A-13 ze dne 18.10.2013 stanovil věřitelům lhůtu k podání přihlášek do třiceti dnů ode dne rozhodnutí o úpadku, a to s řádným poučením o následcích zmeškání dané lhůty podle ust. § 173 odst. 1 insolvenčního zákona. Toto usnesení bylo zveřejněno v insolvenčním rejstříku dne 18.10.2013 v 12 hod. 6 min., kdy dle ust. § 89 odst. 1


text:
insolvenčního zákona nabylo účinnosti. Minimální zákonná třicetidenní lhůta k podávání přihlášek (ust. § 136 odst. 3 insolvenčního zákona) počala ve smyslu ust. § 57 odst. 1 o.s.ř. běžet následujícího dne v sobotu 19.10.2013 a její poslední den připadl na neděli 17.11.2013, proto poslední den, kdy mohla odvolatelka podat přihlášku pohledávky, bylo pondělí 18.11.2013. Vzhledem k tomu, že tato lhůta je lhůtou procesněprávní, je podle ust. § 57 odst. 3 o.s.ř. zachována, je-li posledního dne lhůty učiněn úkon u soudu nebo podání odevzdáno orgánu, který má povinnost je doručit.
 Z přihlášky odvolatelky ze dne 16.11.2013 odvolací soud zjistil, že u soudu byla podána osobně dne 19.11.2013, tedy po uplynutí lhůty, již soud v rozhodnutí o úpadku stanovil. Jeho závěr o opožděném podání přihlášky je tedy věcně správný, a odvolatelka ho ostatně ani nezpochybňovala.
 Pro úplnost považoval odvolací soud za nutné uvést, že v insolvenčním řízení není prominutí zmeškání lhůty podle ust. § 83 insolvenčního zákona přípustné. Za tohoto stavu proto platí, že se k přihlášce odvolatelky podané po uplynutí lhůty stanovené v rozhodnutí o úpadku podle ust. § 173 odst. 1 insolvenčního zákona v insolvenčním řízení nepřihlíží, a nemůže v něm tedy být ani přezkoumána a uspokojována.


text:
22 Cdo 1284/2001
 Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Františka Baláka a soudců JUDr. Marie Rezkové a JUDr. Jiřího Spáčila, CSc., ve věci žalobce G. L. spol. s r. o., proti žalovanému N., spol. s r. o., zastoupenému advokátkou, o vydání předběžného opatření, vedené u Okresního soudu v Karlových Varech pod sp. zn. 9 Nc 212/2000, o dovolání žalovaného proti usnesení Krajského soudu v Plzni ze dne 28. února 2001, č. j. 11 Co 507/2000-38, ve znění opravného usnesení téhož soudu ze dne 27. května 2001, č. j. 11 Co 507/2000-51, takto:
 Okresní soud v Karlových Varech (dále soud prvního stupně") usnesením ze dne 28. července 2000, č. j. 9 Nc 212/2000-16, zamítl návrh na vydání předběžného opatření, kterým se žalobce domáhal, aby žalovanému bylo uloženo, aby žalobci nebránil ve vstupu do nemovitostí na parcele č. 400 a parcele č. 1/1, zapsaných u Katastrálního úřadu v K. na LV č. 391 pro kat. úz. D., sestávajících ze zastavěné plochy o výměře 871 m2, garáže a dílny a ostatní plochy o výměře 1861 m2, a dále, aby soud zakázal žalovanému disponovat s blíže označeným movitým majetkem žalobce umístěným v těchto prostorách.
 Podle § 240 odst. 1 OSŘ účastník může podat dovolání do jednoho měsíce od právní moci rozhodnutí odvolacího soudu u soudu, který rozhodoval v prvním stupni. Zmeškání lhůty k podání dovolání nelze prominout, lhůta je však zachována, bude-li dovolání podáno ve lhůtě u odvolacího nebo dovolacího soudu (§ 240 odst. 2 OSŘ).
 Podle § 57 odst. 2 OSŘ lhůty určené podle týdnů, měsíců nebo let se končí uplynutím toho dne, který se svým označením shoduje se dnem, kdy došlo ke skutečnosti určující počátek lhůty, a není-li ho v měsíci, posledním dnem měsíce. Připadne-li konec lhůty na sobotu, neděli nebo svátek, je posledním dnem lhůty nejblíže následující pracovní den.
 Podle § 57 odst. 3 OSŘ lhůta je zachována, je-li poslední den lhůty učiněn úkon u soudu nebo podání odevzdáno orgánu, který má povinnost je doručit.
 Usnesení odvolacího soudu nabylo právní moci dne 24. dubna 2001. Posledním dnem jednoměsíční lhůty k podání dovolání byl 24. květen 2001. Vydáním opravného usnesení není právní moc ani vykonatelnost opravovaného rozhodnutí dotčena. Dovolání podané žalovaným osobně u soudu prvního stupně dne 8. června 2001 je tedy zjevně opožděné.
 Nejvyšší soud proto podle § 243b odst. 4 a § 218 odst. 1 písm. a) OSŘ dovolání jako opožděně podané odmítl.
 Výrok o náhradě nákladů řízení vychází z § 243b odst. 4, § 224 odst. 1 a § 142 odst. 1 OSŘ, když žalovaný nebyl v tomto řízení úspěšný a žalobci žádné náklady nevznikly.


text:
Nález ze dne 4.12.1996 ve věci návrhu na zrušení části ustanovení § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb., o mimosoudních rehabilitacích
 15.1.1997 | Sbírka: 2/1997 Sb. | Částka: 1/1997
 2/1997 Sb.
 Ústavní soud České republiky rozhodl dne 4. prosince 1996 v plénu o návrhu M. M.-F. a L. M.-R., podaného spolu s ústavní stížností, na zrušení části ustanovení § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb., o mimosoudních rehabilitacích,
 Ustanovení § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb., o mimosoudních rehabilitacích, ve znění pozdějších předpisů, se v části uvedené za poslední větnou čárkou, znějící "do jednoho roku ode dne účinnosti tohoto zákona", zrušuje dnem vyhlášení nálezu ve Sbírce zákonů.
 Navrhovatelky podaly s poukazem na ustanovení § 74 zákona č. 182/1993 Sb., o Ústavním soudu, spolu s ústavní stížností proti rozsudku Krajského soudu v Plzni ze dne 2. května 1996 č. j. 12 Co 199/96-76 návrh na zahájení řízení podle ustanovení § 64 odst. 1 písm. d) citovaného zákona. Svůj návrh na zrušení ustanovení § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb., o mimosoudních rehabilitacích, v části uvedené za poslední větnou čárkou, znějící "do jednoho roku ode dne účinnosti tohoto zákona", odůvodňují jeho rozporem s článkem 1 Listiny základních práv a svobod (dále jen "Listina"), zaručujícím rovnost v právech, neboť zakládá faktickou nerovnost oprávněných osob a připouští, aby stejné nároky oprávněných osob byly uspokojovány odlišně. Podle názoru navrhovatelek zákon má nyní podobu odnímající mu logický smysl. Staví totiž formálně všechny oprávněné osoby na stejnou úroveň a obsahuje i konkrétní ustanovení o právu těch oprávněných osob, které uplatnily své nároky později, domáhat se vydání části věci proti těm, kterým v mezidobí byly již vydány. V případě osob oprávněných vzhledem k ústavnímu nálezu, publikovanému pod č. 164/1994 Sb., však nelze tohoto ustanovení úspěšně použít, neboť v jejich případě zákonem poskytnutá lhůta skončila dříve, než jim vůbec začala běžet. Dosavadní text zákona zpochybňuje i samotný smysl zákona o mimosoudních rehabilitacích, protože vede ke zdvojnásobení nápravy křivd. Jednou v podobě vydání nemovitosti "in natura", podruhé pak v náhradách poskytnutých státem těm oprávněným osobám, kterým nemovitosti již fakticky nelze vydat. Tento postup by byl na újmu státu i občanů jako daňových poplatníků.
 Poslanecká sněmovna Parlamentu České republiky ve vyjádření ze dne 22. října 1996 podepsaném jejím předsedou ing. Milošem Zemanem uvedla, že soulad zákonného řešení s ústavní garancí základních práv a svobod je nutno posoudit zejména s ohledem na dobu, ve které byl zákon přijat. Zákonodárné sbory jednaly v přesvědčení, že zákon č. 87/1991 Sb. byl přijat v souladu s Ústavou a naším právním řádem a je na Ústavním soudu, aby posoudil ústavnost tohoto zákona a vydal příslušné rozhodnutí.
 Ze spisu Pl. ÚS 3/94 Ústavního soudu bylo zjištěno, že zákon č. 87/1991 Sb. byl schválen potřebnou většinou poslanců Federálního shromáždění dne 21. března 1991, byl podepsán příslušnými ústavními činiteli a byl řádně vyhlášen. Citovaný zákon, jehož napadené ustanovení § 5 odst. 5 nebylo novelizováno, byl tedy přijat a vydán v mezích Ústavou stanovené kompetence a ústavně předepsaným způsobem (§ 68 odst. 2 zákona č. 182/1993


text:
Sb.).
 Z nálezu pléna Ústavního soudu ze dne 12. července 1994 sp. zn. Pl. ÚS 3/94 (č. 164/1994 Sb.) Ústavní soud zjistil, že jím dnem 1. listopadu 1994 byly zrušeny
 Citovaný nález Ústavního soudu se tedy nedotýká ustanovení § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb., podle něhož, byla-li věc vydána, mohou osoby, jejichž nároky uplatněné ve lhůtě uvedené v odstavci 2 nebyly uspokojeny, tyto nároky uplatnit u soudu vůči osobám, kterým byla věc vydána, do jednoho roku ode dne účinnosti tohoto zákona. Takto vznikla situace, že osoby, kterým byl uvedeným nálezem Ústavního soudu přiznán status oprávněných osob, nemohou již svůj nárok vyplývající z ustanovení 5 odst. 5 zákona uplatnit, ať již vůči povinným osobám podle ustanovení § 5 odst. 2 zákona, tak i u soudu vůči osobám, kterým byla věc vydána (§ 5 odst. 5 zákona). Jinými slovy, rozšíření okruhu osob oprávněných domáhat se vydání věci podle ustanovení § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb. nezměnilo nic na diskriminaci těch osob, jejichž nárok již nemůže být uspokojen vzhledem ke lhůtám uvedeným v citovaném ustanovení.
 Pokud jde o otázku zrušení uvedené lhůty, o kterou v projednávané věci jde, přidržuje se Ústavní soud argumentace obsažené v nálezu pléna Ústavního soudu ze dne 13. prosince 1995 sp. zn. Pl. ÚS 8/95. Jak se v tomto nálezu konstatuje, "pokud je existence práva spojena se lhůtou, v případě zjištění, že právo bylo omezeno neústavním způsobem, je nutno odstranit i překážku, která by bránila v jeho ústavním uplatnění". V této souvislosti považuje však Ústavní soud za nezbytné vypořádat se i s otázkou tzv. nabytého práva a rovněž i s otázkou retroaktivity. To proto, že osoby, kterým byla věc vydána, nejsou identické s povinnými osobami podle § 4 zákona č. 87/1991 Sb., neboť jde ve skutečnosti o oprávněné osoby, jejichž nároky již byly uspokojeny. Samotný zákon č. 87/1991 Sb., ve znění pozdějších předpisů, počítal tedy v ustanovení § 5 odst. 5 s možností kolize zájmů více oprávněných osob, jejíž podstatou je to, že nároky pouze některých z osob, oprávněných podle tohoto zákona, budou uspokojeny, zatímco nároky jiných osob uspokojeny nebudou. Tuto kolizi mezi ústavně zaručenou rovností a faktem, že věc již byla vydána některé z oprávněných z osob, řeší tento zákon výslovným zakotvením oprávnění neuspokojených oprávněných osob uplatnit svoje nároky vůči uspokojeným oprávněným osobám u soudu, a to v jednoroční prekluzivní lhůtě. Také uspokojené oprávněné osoby ocitají se v procesu aplikace zmíněného zákona zcela neodvratitelně v pozici očekávání, že v případě zmíněné kolize budou vystaveny evidentnímu riziku redukce rozsahu jejich, již uspokojeného, nároku. To, že zákonodárce uspokojené oprávněné osoby tomuto riziku záměrně vystavil, je podle názoru Ústavního soudu zcela namístě, neboť se tak děje zcela v souladu s účelem zákona, sledujícího zmírnění následků majetkových a jiných křivd z období let 1948 - 1989, a tendencí dát průchod ústavnímu principu rovnosti a umožnit všem oprávněným osobám uspokojení jejich nároků v rozsahu, jaký jim ze zákona přísluší, a to lhostejno, že některým z nich byla již věc vydána. Zmíněný účel a tendence zákona č. 87/1991 Sb., ve


text:
znění pozdějších předpisů, představují natolik významné dominanty, že v jejich světle dovolávání se nabytých práv či principů retroaktivity, a to také vzhledem k již uvedeným pozicím očekávání uspokojených oprávněných osob, vystavených zákonem pro ně nepříznivému riziku kolize se zájmy neuspokojených oprávněných osob, se jeví jako nepřípadné. Bylo-li by možno v této souvislosti vůbec uvažovat o tzv. nabytých právech, neboť pojmově jde spíše o práva nově konstituovaná, nově proto, že se tak děje především na základě jiných hmotněprávních předpisů, potom je zde patrně namístě argument, že již v době jejich konstituování měla práva těchto oprávněných osob vzhledem k možnosti zákonem předvídané kolize se zájmy dalších oprávněných osob "rizikový" podtext, jinými slovy, tyto oprávněné osoby musely nutně počítat s následky uvedenými v ustanovení § 5 odst. 5 zákona. Proto zde obdobně neobstojí ani námitka retroaktivity, neboť nároky uspokojených oprávněných osob při existenci citovaného ustanovení § 5 odst. 5 zákona byly přiznávány za "asistence" zákonné podmínky, že rozsah uspokojení těchto nároků bude redukován v případě jejich kolize s nároky neuspokojených oprávněných osob.
 Ústavní soud má proto za to, že návrh na zrušení § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb. v části uvedené za poslední větnou čárkou, znějící "do jednoho roku ode dne účinnosti tohoto zákona", je důvodný pro vytýkaný rozpor s ustanovením článku 1 Listiny zaručujícím rovnost v právech. Podle názoru Ústavního soudu je však návrh důvodný i pro rozpor s článkem 1 Ústavy České republiky, který prohlašuje Českou republiku za právní stát založený na úctě k právům a svobodám člověka, s článkem 3 odst. 1 Listiny zakazujícím diskriminaci v oblasti základních práv a svobod, s článkem 4 odst. 2 Listiny stanovícím zásadu, že meze základních práv a svobod mohou být za podmínek stanovených Listinou upraveny pouze zákonem, s článkem 4 odst. 3 Listiny určujícím, že zákonná omezení základních práv a svobod musí platit stejně pro všechny případy splňující stanovené podmínky, jakož i z dalších důvodů konstatovaných v nálezech pléna Ústavního soudu sp. zn. Pl. ÚS 3/94 a Pl. ÚS 8/95.
 Ze všech uvedených důvodů Ústavní soud návrhu vyhověl a ustanovení § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb. v části uvedené za poslední větnou čárkou, znějící "do jednoho roku ode dne účinnosti tohoto zákona", podle ustanovení § 70 odst. 1 zákona č. 182/1993 Sb. zrušil, a to dnem vyhlášení nálezu ve Sbírce zákonů.
 Zrušením již konstatované části ustanovení § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb. se dosud neuspokojeným oprávněným osobám otevírá cesta k uplatnění nároku zakotveného v tomto ustanovení. Je přitom na zákonodárci, aby uvedl právní úpravu do takového stavu, aby bylo evidentní, že tento nárok mohou uplatnit pouze ty osoby, kterým to zrušená část citovaného ustanovení dosud neumožňovala, stanovil novou tímto nálezem vypuštěnou lhůtu a umožnil vypořádat se se situacemi, jaké nastanou v důsledku toho, že v mezidobí od vydání věci do současnosti došlo již k převodu nebo přechodu věci na jiné osoby.
 Odlišná stanoviska
 Odlišné stanovisko soudce JUDr. Zdeňka Kesslera
 Nález podle odůvodnění má odstranit nerovnost mezi účastníky restitučního procesu a umožnit osobám, kterým bylo nálezem Ústavního soudu


text:
Pl. ÚS 3/94 přiznáno (dodatečně) postavení oprávněné osoby, uplatnit v nově založené lhůtě své nároky vůči osobám, kterým byla věc již dříve (v období od r. 1992) vydána.
 Tím, že směřuje proti principu nerovnosti (diskriminace) mezi původními a nově (dodatečně) konstituovanými oprávněnými osobami, zpochybnil nález jiné nepřehlédnutelné základní principy právního řádu, a to jak zásadu stability, tak ochranu vlastnictví. Zákonodárce v ust. § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb., o mimosoudních rehabilitacích, stanovil (zřejmě z důvodů administrativně technických) jednoroční prekluzivní lhůtu od účinnosti zákona, v níž se mohl svého nároku domáhat u soudu ten, jehož uplatněné nároky nebyly uspokojeny, vůči tomu, jemuž byla věc vydána.
 Uplynutím této jednoroční lhůty bylo vlastnictví (obnovené nebo nově konstituované) fixováno a vlastník byl oprávněn ke všem dispozicím s vlastnickým právem spojeným (převod, přestavba, demolice, zástavba apod.). Nelze se ztotožnit s odůvodněním nálezu, že ustanovení § 5 odst. 5 zák. č. 87/1991 Sb. má "rizikový" podtext a že je tedy možno do vlastnických práv toho, komu byla věc vydána, kdykoli zpětně nebo i v budoucnu zasáhnout proto, aby byla odstraněna nerovnost účastníků.
 Restituční zákony, včetně zákona č. 87/1991 Sb., o mimosoudních rehabilitacích, se snaží o zmírnění následků některých křivd (§ 1 odst. 1 zák. č. 87/1991 Sb.). V případech, kdy není možná naturální restituce, upravují zákony náhradu vyplacením finančního odškodnění státem. Tento postup však nález odmítá s poukazem na to, že byl byl "na újmu státu i občanů jako daňových poplatníků a vedl by ke zdvojnásobení nápravy křivd".
 Tento názor je však v rozporu se závěrem odůvodnění nálezu, v němž se požaduje po zákonodárci, aby úpravou zákona "umožnil se vypořádat se situacemi, jaké nastanou v důsledku toho, že v mezidobí od vydání věci do současnosti došlo již k převodu nebo přechodu věci na jiné osoby". Takovou dodatečnou úpravu by zřejmě vyžadovaly i případy, kdy věc zanikla (demolice, asanace) nebo přestavbou ztratila původní charakter a vznikla věc nová.
 Nález tedy - při zpochybnění zásady stability právního řádu, ochrany vlastnických práv - přehlédnutím principů restitučních zákonů i vůle zákonodárce umožňuje sice domáhat se formálně svých nároků osobám splňujícím dodatečně podmínku oprávněných osob vůči těm, jimž byla věc dříve vydána, ale do doby, než budou nově upraveny shora zmíněné případy (převod, přechod, zánik věci apod.), nebude možno o takovém nároku rozhodnout.
 Odlišné stanovisko soudce JUDr. Vladimíra Paula
 Učiněné závěry, týkající se lhůty v § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb., o mimosoudních rehabilitacích, nejsou přesvědčivé a neumožňují současný právní stav označit za protiústavní. Neposkytují tedy podklady k rozhodnutí o nutnosti a oprávněnosti zrušit napadené ustanovení zákona.
 Hlavní váha argumentace, odůvodňující zrušující rozhodnutí Ústavního soudu, spočívá na čl. 1 Listiny základních práv a svobod, který svou obecnou charakteristikou konstatuje, že lidé jsou si rovni v důstojnosti i v právech. Tohoto textu je pak používáno takovým způsobem, jako by z nálezu mělo vyplynout, že rovnost v právech znamená stejné postavení pro všechny stejné výhody všech či stejná uplatnění oprávněných osob v rámci restitučního zákona, jako v tomto konkrétním případě. Zcela se opomíjí skutečnost, že takovéto ústavní zásady jsou


text:
v daném případě konkretizovány a aplikovány v jednotlivých, na Ústavu navazujících zákonech a specifikují konkrétní práva a povinnosti občanů. To ostatně platí obecně i pro další zásady, jichž se odůvodnění dovolává, ať již jde o čl. 3 odst. 1, čl. 4 odst. 2 a 3 Listiny základních práv a svobod či čl. 1 Ústavy ČR.
 Takovou konkretizaci představují i restituční zákony, které byly v ČR (ČSFR) vydány a jsou v platnosti. Ony samy však zdůrazňují, že jde jen o zmírnění škod a křivd, které byly občanům protiprávně způsobeny v uplynulých 50 letech. Jejich cílem nebylo, podle úmyslu zákonodárců v zákonech vyjádřených, nahradit veškerou újmu, která vznikla, nýbrž stanovit kritéria pro provádění restitucí v konkrétních případech za konkrétních podmínek. Dovolávat se za těchto okolností rovnosti osob, kterým byl majetek odňat, je nepředstavitelné. Zákonodárce měl nepochybně právo upravit otázky restituce způsobem, jehož realizaci považoval za možnou. Stát jako člen mezinárodního společenství měl a má možnost s přihlédnutím k zásadním politickým a ekonomickým změnám nepřikročit vůbec k restitucím státního majetku, jak to ostatně učinily i některé státy, které se ocitly v obdobné situaci. Stejně tak pro něj neplyne povinnost uhradit veškeré škody a vrátiti bezpodmínečně veškerý majetek, který jeho předchůdce v uplynulých letech neoprávněně získal a jím disponoval.
 Z toho vyplývá, že zákonodárce měl možnost stanovit kritéria i rozsah restitucí rozdílně pro určité okruhy oprávněných osob i rozsah povinností pro osoby povinné, což také učinil. Připouští to i nález Ústavního soudu ČSFR (sp. zn. Pl. ÚS 22/92 z 8. 10. 1992, č. 11 Sbírky usnesení a nálezů Ústavního soudu ČSFR), který uvádí, že pro určité obory mohou speciální normy stanovit zvláštní kritéria rovnosti, která ze všeobecného principu neplynou, protože aplikaci zásady rovnosti nejsou stanoveny tak přesné meze, aby vylučovaly jakékoliv volné uvážení těch, kteří je aplikují. Tento nález dále zdůrazňuje, že při relativní rovnosti, jak ji mají na mysli všechny moderní ústavy, nemá jednotlivec právo, aby stát odstranil všechny faktické nerovnosti, nýbrž jen, aby v mezích svých možností odstranil neodůvodněné rozdíly. V případě restitučních zákonů však práva jednotlivců nebyla konstituována na principu rovnosti, právě naopak samy restituční zákony vyzdvihují, že jsou zaměřeny jen na zmírnění následků některých křivd, k nimž došlo v předchozí historické etapě, a tím deklarují, že osobám, které uplatní na základě těchto zákonů určité nároky, budou takové nároky uspokojeny státem, který převzal řízení věcí veřejných po "sametové revoluci", jen v zákonem stanovené míře, v rozsahu možnosti státu a podle konkrétních podmínek případu. Rovnost osob, uplatňujících nároky, ze zákonů nevyplývá a s přihlédnutím k výše uvedeným důvodům ani vyplývat nemohla ani nemůže, přičemž důvody rozdílů při uspokojování nároků oprávněných osob pak naopak ze zákonů jasně vyplývají.
 Tím by bylo možno zakončit toto odlišné stanovisko, protože není pochyby, že protiústavnost napadeného ustanovení není dána a návrh na jeho zrušení měl být zamítnut.
 Nelze však opomenout, že vypuštěním slov "do jednoho roku ode dne účinnosti tohoto zákona" z § 5 odst. 5 zákona č. 87/1991 Sb. došlo k hlubokému zásahu do práv občanů. Je třeba se zmínit aspoň o některých z nich, jež