text:
v Radě. Po tuto dobu mu náleží každý měsíc plat ve výši jeho průměrného měsíčního platu za dobu výkonu funkce.
 (3) Člen Rady nesmí být v pracovním poměru k Ministerstvu, ani vykonávat jinou výdělečnou činnost pro Ministerstvo.
 § 110Vztah Úřadu k Parlamentu a k vládě České republiky
 (1) Úřad je povinen zpracovat každoročně výroční zprávu o své činnosti za předchozí kalendářní rok, která obsahuje zejména informace o aktuálním stavu a vývoji v oblasti elektronických komunikací, o vydaných opatřeních obecné povahy, rozhodnutích a rozhodnutích o ceně, o uplatňování příslušného práva Evropské unie upravujícího oblast elektronických komunikací, o výsledcích kontrol dodržování povinností stanovených zákonem a o potřebě přijetí právních předpisů v oblasti elektronických komunikací. Výroční zpráva rovněž obsahuje plánovaný rozpočet Úřadu a přehled výsledků hospodaření, včetně uvedení nákladů na výkon regulace za předchozí kalendářní rok a plánovaných nákladů na svou činnost ve stejném členění na rok následující. Součástí výroční zprávy je vždy výroční zpráva univerzální služby (§ 50) a výroční zpráva o mimosoudním řešení spotřebitelských sporů podle jiného právního předpisu.
 (2) Výroční zprávu je Úřad povinen předložit Poslanecké sněmovně a Senátu Parlamentu a vládě České republiky nejpozději do konce května každého kalendářního roku. Současně je povinen ji uveřejnit.
 (3) Úřad je povinen na vyžádání poskytnout Poslanecké sněmovně a Senátu Parlamentu České republiky a vládě České republiky vysvětlení a dodatečné informace k obsahu výroční zprávy. Projednávání výroční zprávy ve vládě České republiky je povinen zúčastnit se alespoň jeden člen Rady. Členové Rady jsou povinni se zúčastnit projednávání výroční zprávy Poslaneckou sněmovnou a Senátem Parlamentu České republiky, jestliže o to byli Poslaneckou sněmovnou nebo Senátem Parlamentu České republiky požádáni.
 § 111Spolupráce s Úřadem pro ochranu hospodářské soutěže
 (1) Úřad a Úřad pro ochranu hospodářské soutěže si vzájemně poskytují podněty, informace a jiné formy součinnosti potřebné k plnění úkolů, které jim stanoví právní předpisy. Při předávání informací je příjemce povinen zajistit stejnou úroveň důvěrnosti jako předávající. Před vydáním rozhodnutí podle § 51, před uložením sankce za porušení takového rozhodnutí a při provádění analýz relevantního trhu podle § 51 a 52 Úřad umožní Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže zaujmout k věci stanovisko; pokud Úřad pro ochranu hospodářské soutěže nezaujme k věci stanovisko do 1 měsíce ode dne doručení návrhu Úřadu, má se za to, že k tomuto návrhu nemá výhrady.
 (2) Úřad sděluje Úřadu pro ochranu hospodářské soutěže na jeho žádost stanovisko, zda jednání soutěžitele je porušením povinnosti stanovené tímto zákonem nebo rozhodnutím vydaným na jeho základě.
 (3) Úřad a Úřad pro ochranu hospodářské soutěže při plnění úkolů vzájemně spolupracují, vyžadují navzájem stanoviska k připravovaným rozhodnutím vydávaným v mezích jejich působnosti a usilují při tom o dosažení shody těchto stanovisek.
 § 112Spolupráce s Radou pro rozhlasové a televizní vysílání
 (1) Úřad a Rada pro rozhlasové a televizní vysílání si vzájemně poskytují podněty, informace a jiné formy součinnosti potřebné k plnění úkolů, které jim stanoví právní předpisy. Při předávání informací je příjemce povinen zajistit stejnou úroveň důvěrnosti jako předávající.
 (2) Zjistí-li Úřad v rámci své činnosti, že existují nevyužité kmitočty v pásmu určeném výhradně pro rozhlasové a


text:
televizní vysílání, informuje o tom bezodkladně Radu pro rozhlasové a televizní vysílání.
 a) zpracovává v součinnosti s Radou pro rozhlasové a televizní vysílání část plánu přidělení kmitočtových pásem určených pro rozhlasovou službu,
 b) předává Radě pro rozhlasové a televizní vysílání na základě její žádosti zkoordinované kmitočty pro rozhlasové a televizní vysílání, včetně jejich technických parametrů,
 c) poskytuje Radě pro rozhlasové a televizní vysílání aktuální údaje (databázi) o provozovaných vysílacích rádiových zařízeních pro rozhlasové a televizní vysílání,
 d) spolupracuje s Radou pro rozhlasové a televizní vysílání při své kontrolní činnosti,
 e) informuje Radu pro rozhlasové a televizní vysílání o vydání rozhodnutí podle § 19, 22a a 22b, pokud se týká rádiových kmitočtů pro rozhlasovou službu.
 (4) Úřad vydává Radě pro rozhlasové a televizní vysílání na její vyžádání stanoviska, která obsahují diagram využití rádiových kmitočtů pro požadovaný územní rozsah rozhlasového nebo televizního vysílání a údaje o případném omezení doby využívání těchto rádiových kmitočtů, jsou-li předem známy. Diagramem využití rádiových kmitočtů se rozumí grafické plošné znázornění předpokládaného území pokrytého signálem rozhlasového nebo televizního vysílání.
 Kontrola elektronických komunikací
 (1) Úřad vykonává kontrolu elektronických komunikací.
 (2) Při výkonu státní kontroly elektronických komunikací Úřad kontroluje plnění povinností a podmínek stanovených tímto zákonem, prováděcími právními předpisy, opatřeními obecné povahy, rozhodnutími a rozhodnutími o ceně vydanými na základě tohoto zákona. Úřad dále kontroluje využívání rádiových kmitočtů a čísel.
 (3) Při kontrole využívání rádiových kmitočtů kontrolující zjišťují dodržování podmínek stanovených v přídělu rádiových kmitočtů, všeobecném oprávnění nebo v individuálním oprávnění k využívání rádiových kmitočtů i monitorováním rádiových kmitočtů. Monitorování rádiových kmitočtů je zpravidla prováděno bez předchozího upozornění osob využívajících rádiové kmitočty, které mají být monitorovány.
 (4) Je-li to nezbytně nutné pro identifikaci osob využívajících rádiové kmitočty, jsou kontrolující při kontrole využívání rádiových kmitočtů monitorováním oprávněni se seznamovat s obsahem přenášených zpráv. Jinak se kontrola využívání rádiových kmitočtů provádí jejich monitorováním bez odposlechu a záznamu zpráv. Kontrolující nesmějí obsah přenášených zpráv sdělovat jiným osobám než odesílateli nebo adresátovi přenášených zpráv, popřípadě jimi zmocněnému zástupci ani umožnit jiným osobám, aby získávaly informace o obsahu přenášených zpráv.
 (5) Způsob stanovení území pokrytého signálem televizního vysílání, metodu stanovení intenzity elektromagnetického pole a z tohoto odvozené pokrytí obyvatel signálem televizního vysílání stanoví prováděcí právní předpis.
 (6) Způsob stanovení území pokrytého signálem zemského analogového rozhlasového vysílání v kmitočtovém pásmu 87,5 - 108 MHz a zemského digitálního rozhlasového vysílání v kmitočtových pásmech 174 - 230 MHz a 1452 - 1479,5 MHz, metodu stanovení intenzity elektromagnetického pole a z tohoto odvozené pokrytí obyvatel signálem rozhlasového vysílání stanoví prováděcí právní předpis.
 (7) Kontrola cen spočívá
 a) ve zjišťování, zda prodávající nebo kupující neporušují ustanovení tohoto zákona nebo rozhodnutí o ceně vydané Úřadem,
 b) v ověřování správnosti předkládaných podkladů pro potřeby vyhodnocování vývoje cen, regulace cen a pro řízení o porušení ustanovení tohoto zákona nebo rozhodnutí o ceně vydané Úřadem.
 (8) Pověření ke kontrole může mít formu průkazu, jehož vzor stanoví prováděcí právní předpis.
 (9) Při kontrole čísel Úřad zjišťuje dodržování podmínek stanovených pro jejich využívání tímto zákonem, prováděcími právními předpisy, opatřeními obecné povahy a rozhodnutími vydanými na základě

type: other


text:
tohoto zákona. Kontrola čísel je zpravidla prováděná bez předchozího upozornění osob využívajících tato čísla pro poskytování služeb nebo přístupu k sítím elektronických komunikací.
 (1) Zjistí-li Úřad, že osoba vykonávající komunikační činnost podle tohoto zákona (dále jen „povinná osoba“) nesplní podmínky nebo nesplní zvláštní povinnosti stanovené všeobecným oprávněním, oprávněním k využívání rádiových kmitočtů nebo oprávněním k využívání čísel, nebo nesplní zvláštní povinnosti uvedené v § 11, vyzve povinnou osobu, aby odstranila zjištěné nedostatky ve lhůtě do 1 měsíce. Úřad může stanovit lhůtu kratší v případě opakovaného porušení podmínek nebo povinností, nebo jestliže s ní povinná osoba projeví souhlas. Úřad v odůvodněných případech může stanovit lhůtu delší než 1 měsíc. Povinná osoba bezodkladně písemně oznámí Úřadu odstranění zjištěných nedostatků.
 (2) Zjistí-li Úřad, že porušení povinností a podmínek uvedených v odstavci 1 představuje bezprostřední a závažné ohrožení veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo zdraví a bezpečnosti osob nebo hrozí způsobením vážné hospodářské nebo jiné újmy ostatním podnikatelům poskytujícím služby nebo uživatelům sítí nebo služeb elektronických komunikací anebo jiným osobám, vydá bezodkladně rozhodnutí o opatření k nápravě. Toto opatření je platné nejdéle po dobu tří měsíců. Pokud během této doby povinná osoba nezjedná nápravu, lze platnost tohoto opatření prodloužit až o další tři měsíce.
 (3) Úřad může rozhodnout o přerušení, nebo ukončení poskytování určité služby elektronických komunikací nebo souboru služeb, pokud by toto poskytování mohlo vést ke značnému narušení hospodářské soutěže, a to do doby, než podnikatel poskytující tuto službu začne plnit uložené povinnosti podle § 84 odst. 1.
 Poskytování informací Úřadu
 (1) Povinná osoba poskytne Úřadu na jeho žádost a v jím stanovené přiměřené lhůtě, formě a rozsahu úplné a pravdivé informace včetně finančních a údaje a podklady, které jsou nezbytné k plnění činností, k nimž je podle tohoto zákona Úřad příslušný. Součástí žádosti Úřadu je odůvodnění včetně uvedení účelu, pro který Úřad informace, údaje a podklady vyžaduje. Úřad nevyžaduje více informací, než je přiměřené účelu, pro který jsou získávány.
 (2) Povinná osoba předá Úřadu i informace, údaje a podklady podle odstavce 1, které obsahují osobní údaje, skutečnosti, které jsou předmětem obchodního tajemství, nebo skutečnosti, které jsou předmětem ochrany podle zvláštního právního předpisu.
 (3) Úřad je oprávněn za podmínek podle odstavce 1 vyžadovat informace, údaje a podklady zejména pro
 a) kvalifikovaný odhad výše čistých nákladů univerzální služby (§ 39) a pro výpočet čistých nákladů na poskytování univerzální služby,
 b) kontrolu plnění parametrů kvality a plnění výkonnostních cílů univerzální služby (§ 47),
 c) kontrolu plnění povinnosti zaplatit poplatky uvedené v § 133,
 d) kontrolu plnění zvláštních povinností uvedených v § 11,
 e) kontrolu plnění povinností a podmínek stanovených všeobecným oprávněním, oprávněním k využívání rádiových kmitočtů nebo oprávněním k využívání čísel,
 f) posuzování žádosti o udělení oprávnění k využívání rádiových kmitočtů nebo oprávnění k využívání čísel,
 g) uveřejňování srovnávacích přehledů o kvalitě a cenách služeb elektronických komunikací v zájmu spotřebitelů,
 h) analýzu trhu za účelem zajištění efektivně konkurenčního trhu,
 i) regulaci cen,
 j) řešení sporů, zejména sporů o přístupu a sporů ve věcech vyúčtování ceny za poskytnutou službu,
 k) kontrolu plnění povinností stanovených v přímo použitelném


text:
předpisu Evropské unie,
 l) zabezpečení efektivního využívání rádiových kmitočtů a jejich účelnou správu,
 m) sbírání informací o budoucím rozvoji sítí nebo služeb včetně změn topologie sítí, pokud by mohly mít dopad na poskytování služeb na daném velkoobchodním trhu,
 n) kontrolu plnění povinností uvedených v § 98, 99 a § 55 odst. 1,
 o) posuzování sdílení prostředků nebo majetku podle § 84 odst. 4, a to informace o povaze, dostupnosti a místa umístění těchto prostředků.
 (4) Informace, údaje a podklady podle odstavce 3, s výjimkou písmene g), nesmí Úřad požadovat od podnikatele před zahájením komunikační činnosti nebo v rámci podmínek pro zahájení takové činnosti. Informace uvedené v odstavci 3 písm. e) je Úřad oprávněn vyžadovat pouze pro účely kontroly zahájené z vlastního podnětu nebo v případě, kdy Úřad obdrží stížnost nebo jinou informaci o porušování stanovených podmínek.
 (5) Úřad je oprávněn provést kontrolu informací, údajů a podkladů předložených podle odstavců 1 až 3. Úřad při kontrole postupuje podle zvláštního právního předpisu.
 (6) Informace, podklady a údaje předané povinnou osobou podle odstavců 1 až 3 je Úřad povinen chránit před zneužitím.
 (7) Ustanovením odstavců 1 až 5 není dotčeno právo Úřadu požadovat informace, údaje a podklady podle zvláštních právních předpisů.
 (8) Úřad dále shromažďuje dostupné informace o obecném předmětu opravných prostředků, počtu žalob podaných podle § 246 občanského soudního řádu a podle soudního řádu správního, délce řízení o těchto opravných prostředcích a o počtu rozhodnutí, kterými byla nařízena předběžná opatření, a to v elektronické podobě. Tyto informace Úřad poskytne Komisi nebo Sdružení BEREC na základě jejich odůvodněné žádosti.


text:
4Azs103/2006
 è. j. 4 Azs 103/2006-47
 Nejvy11í správní soud rozhodl v senátì slo3⁄4eném z pøedsedkynì JUDr. Dagmar Nygrínové a soudcù JUDr. Marie Turkové a JUDr. Petra Prùchy, v právní vìci 3⁄4alobce: M. K., zastoupeného opatrovníkem J. ©., pracovníkem Krajského soudu v Ostravì, proti 3⁄4alovanému: Ministerstvo vnitra, po1t. schránka 21/OAM, Praha 7, Nad ©tolou 3, v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti 3⁄4alobce podané proti usnesení Krajského soudu v Ostravì ze dne 26. 8. 2005, è. j. 64 Az 41/2005-15,
 Usnesením Krajského soudu v Ostravì ze dne 26. 8. 2005, è. j. 64 Az 41/2005-15, bylo odmítnuto 3⁄4alobcovo podání, jím3⁄4 brojil proti rozhodnutí 3⁄4alovaného ze dne 10. 3. 2005, è. j. OAM-449/VL-07-11-2005, kterým 3⁄4alovaný zamítl 3⁄4ádost 3⁄4alobce o udìlení azylu jako zjevnì nedùvodnou podle § 16 odst. 1 písm. k) zákona è. 325/1999 Sb., o azylu a o zmìnì zákona è. 283/1991 Sb. o Policii Èeské republiky, ve znìní pozdìj1ích pøedpisù, a zároveò bylo deklarováno, 3⁄4e v pøípadì zamítnutí 3⁄4ádosti jako zjevnì nedùvodné, nebylo ji3⁄4 tøeba posuzovat, zda se na 3⁄4alobce nevztahuje pøeká3⁄4ka vycestování ve smyslu § 91 zákona o azylu. Krajský soud v odùvodnìní rozhodnutí objasnil, 3⁄4e 3⁄4alobcovo podání bylo podání v jiném ne3⁄4 èeském jazyce. Proto 3⁄4alobce vyzval k odstranìní vad a k øádnému doplnìní 3⁄4aloby ve lhùtì 1 mìsíce, pøièem3⁄4 ho zároveò podrobnì pouèil o tom, v jakém smìru je nutno podání doplnit a opravit. Vzhledem k tomu, 3⁄4e 3⁄4alobce na výzvu soudu nereagoval a vady svého podání ve stanovené lhùtì, ale ani v dodateènì poskytnuté lhùtì, neodstranil, krajský soud 3⁄4alobcovo podání odmítl.
 Proti tomuto usnesení podal 3⁄4alobce (dále jen stì3⁄4ovatel ) vèas kasaèní stí3⁄4nost, ve které mimo jiné vznesl 3⁄4ádost o ustanovení právního zástupce z øad advokátù. V reakci na tuto 3⁄4ádost zaslal krajský soud stì3⁄4ovateli formuláø vyjádøení o majetkových pomìrech , které v1ak bylo krajskému soudu vráceno s tím, 3⁄4e stì3⁄4ovatel je na poslednì známé adrese neznámý. Vzhledem k tomu, 3⁄4e adresu, na které by se stì3⁄4ovatel skuteènì zdr3⁄4oval, se krajskému soudu nepodaøilo zjistit ani za pomoci Policie ÈR, ustanovil krajský soud stì3⁄4ovateli nejprve usnesením ze dne 5. 1. 2006, è. j. 64 Az 41/2005-36, opatrovníka, paní R. Z., pracovnici Krajského soudu v Ostravì. Tato v1ak z dùvodu nemoci nemohla svìøenou 37, povinnosti vykonávat opatrovnické úkony pro øízení v pøedmìtné vìci zpro1tìna a opatrovníkem stì3⁄4ovateli byl ustanoven nový opatrovník, pan J. ©., pracovník Krajského soudu v Ostravì, kterému následnì bylo doruèena výzva se 3⁄4ádostí o vyjádøení o majetkových pomìrech stì3⁄4ovatele. Proto3⁄4e opatrovník zùstal ve vìci neèinný a majetkové pomìry stì3⁄4ovatele tedy nebyly prokázány, Krajský soud v Ostravì usnesením ze dne 10. 3. 2006, è. j. 64 Az 41/2005-41, stì3⁄4ovateli advokáta neustanovil, pøièem3⁄4 ho vyzval, aby ve lhùtì 1 mìsíce ode dne doruèení daného usnesení dolo3⁄4il do spisu plnou moc udìlenou advokátovi, který jej bude zastupovat v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti, a dále, aby doplnil prostøednictvím svého zástupce z øad advokátù a) údaj o tom, kdy byl napadený rozsudek doruèen, b) dùvody kasaèní stí3⁄4nosti podle ustanovení § 103 odst. 1 s. ø. s., c) v jakém rozsahu rozsudek napadá.


text:
Po marném uplynutí lhùty pro splnìní pokynu a doplnìní kasaèní stí3⁄4nosti krajský soud pøedlo3⁄4il spis Nejvy11ímu správnímu soudu k rozhodnutí.
 Nezbytnou podmínkou, bez ní3⁄4 nelze v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti pokraèovat, je ve smyslu ustanovení § 105 odst. 2 s. ø. s. povinné zastoupení stì3⁄4ovatele advokátem. Stì3⁄4ovatel pøi podání kasaèní stí3⁄4nosti zastoupení advokátem nedolo3⁄4il, pøièem3⁄4 tento nedostatek nebyl ani posléze v dal1ím prùbìhu øízení opatrovníkem stì3⁄4ovatele odstranìn. Ji3⁄4 z tohoto dùvodu byla kasaèní stí3⁄4nost odmítnuta, kdy3⁄4 stì3⁄4ovatel, resp. soudem ustanovený opatrovník, byl o následcích nerespektování výzvy, tj. odmítnutí kasaèní stí3⁄4nosti, soudu v usnesení ze dne 10. 3. 2006 pouèen.
 Stejnì tak neodstranìní vad stì3⁄4ovatelova podání, k nìmu3⁄4 byl stì3⁄4ovatel vyzván a pouèen o zpùsobu doplnìní, jako3⁄4 i o následcích nevyhovìní výzvì má za následek nutnost odmítnutí návrhu (kasaèní stí3⁄4nosti), nebo» jde o nedostatek podmínky øízení, který pøes výzvu soudu nebyl odstranìn a v øízení pro nìj nelze pokraèovat (§ 37 odst. 5 s. ø. s.).
 Nicménì, za dané procesní situace, kdy stì3⁄4ovatel nedolo3⁄4il právní zastoupení advokátem nezbylo Nejvy11ímu správnímu soudu, ne3⁄4 návrh (kasaèní stí3⁄4nost) stì3⁄4ovatele z tohoto dùvodu odmítnout ve smyslu ustanovení § 46 odst. 1 písm. a) (za pou3⁄4ití ustanovení § 120 tého3⁄4 právního pøedpisu), ani3⁄4 by musel pøihlédnout té3⁄4 k neodstranìní vad stì3⁄4ovatelova podání.
 Podle § 60 odst. 3, § 120 s. ø. s. nemá pøi odmítnutí kasaèní stí3⁄4nosti 3⁄4ádný z úèastníkù právo na náhradu nákladù øízení. Za pou3⁄4ití tohoto ustanovení proto soud rozhodl o nákladech øízení tak, jak je uvedeno ve výroku tohoto usnesení.


text:
VÍTKOVICE ÚAM a.s. Ostrava IČO 28594771 kontakty (11.07.2020) | Finance.cz
 VÍTKOVICE ÚAM a.s. Ostrava IČO: 28594771
 Tato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu VÍTKOVICE ÚAM a.s., která sídlí v obci Ostrava a bylo jí přiděleno IČO 28594771.
 Firma s názvem VÍTKOVICE ÚAM a.s. se sídlem v obci Ostrava byla založena v roce 2009. Společnost je stále aktivní. V jejím vedení se dosud vystřídalo 13 osob. Společnost podniká v oboru Výroba, obchod a služby neuvedené v přílohách 1 až 3 živnostenského zákona .
 Základní údaje o VÍTKOVICE ÚAM a.s. IČO: 28594771
 Krajský soud v Ostravě 20.7.2009
 Akciová společnost 20.7.2009
 Valná hromada rozhodla o snížení základního kapitálu společnosti za účelem úhrady ztráty minulých let takto: 1.Základní kapitál společnosti se snižuje o částku 7.000.000,- Kč (slovy: sedm miliónů korun českých). Základní kapitál bude snížen poměrným snížením nominální hodnoty akcií, jejichž vlastníkem je akcionář společnost VÍTKOVICE, a. s., se sídlem Ruská 2887 /101, Vítkovice, 703 00 Ostrava, IČ 451 93 070, zapsaná v obchodním rejstříku vedeném Krajským soudem v Ostravě, oddíl B, vložka 302, takto: 1)Snížení nominální hodnoty 8 ks kmenových akcií znějících na jméno, v listinné podobě, každá o jmenovité hodnotě 1.000.000,- Kč, Emise: 2 - série D, čísla akcií 000001-000008 z 1.000.000,- Kč na 300.000,- Kč u každé akcie 2)Snížení nominální hodnoty 1 ks kmenové akcie znějící na jméno, v listinné podobě, o jmenovité hodnotě 1.000.000,- Kč, Emise: 1 - série A, číslo akcie 000001 z 1.000.000,- Kč na 300.000,- Kč 3)Snížení nominální hodnoty 8 ks kmenových akcií znějících na jméno, v listinné podobě, každá o jmenovité hodnotě 100.000,- Kč, Emise: 1 - série B, čísla akcií 000001-000008 z 100.000,- Kč na 30.000,- Kč u každé akcie 4)Snížení nominální hodnoty 20 ks kmenových akcií znějících na jméno, v listinné podobě, každá o jmenovité hodnotě 10.000,- Kč, Emise: 1 - série C, čísla akcií 000001-000020 z 10.000,- Kč na 3.000,- Kč u každé akcie 2.Účelem a důvodem pro snížení základního kapitálu je potřeba částečné úhrady ztráty ve výši 7 351 583,65,- Kč vykázané v účetní závěrce zpracované k 31. 12. 2014 v rubrice neuhrazená ztráta minulých let (v rozsahu 6 533 571,47 Kč), v rubrice jiný výslede k hospodaření minulých let (v rozsahu 620 000 Kč) a v rubrice hospodářský výsledek ve schvalovacím řízení (v rozsahu 220 305,14 Kč), ohledně níž valná hromada společnosti konaná dne 25. června 2015 rozhodla, že tato ztráta má být převedena na účet neuhraz ené ztráty minulých let. Tato valná hromada rozhodla o převedení zůstatku rezervního fondu (v rozsahu 22 292,96 Kč) na účet neuhrazená ztráta minulých let, čímž byla celková ztráta snížena na výše uvedenou výši 7 351 583,65 Kč. 3.Celá částka ve výši 7.000.000,00 Kč odpovídající snížení základního kapitálu bude zúčtována proti neuhrazené ztrátě minulých let. 4.Jediný akcionář předloží představenstvu společnosti akcie k výměně/vyznačení změny jmenovité hodnoty do 3 měsíců ode dne zapsání snížení základního kapitálu v obchodním rejstříku. 6.1.2016
 Počet členů dozorčí rady: 3 9.6.2014 - 14.2.2017
 Počet členů statutárního orgánu: 3 20.2.2014 - 14.2.2017
 1. Jediný akcionář společnost VÍTKOVICE, a.s. při


text:
výkonu působnosti valné hromady VÍTKOVICE ÚAM a.s. r o z h o d l o z v ý š e n í základního kapitálu společnosti VÍTKOVICE ÚAM a.s. ze stávajících 2,000.000,-- Kč (slovy: dva milióny korun českých) o částku 8,000.000,-- Kč (slovy: osm miliónů korun českých) na 10,000.000,-- Kč (slovy: deset miliónů korun českých). Upisování akcií nad částku navrhovaného zvýšení základního kapitálu se n e p ř i p o u š t í . 2. Základní kapitál se zvyšuje upsáním nových kmenových akcií v listinné podobě znějících na jméno, a to 8 ks (slovy: osmi kusy) akcií ve jmenovité hodnotě 1,000.000,-- Kč (slovy: jeden milión korun českých) každá. 3. Informace o přednostním právu se neupravuje, neboť se jediný akcionář společnost VÍTKOVICE, a.s. podle § 204a, odst. 7 obch.zák. vzdal svého zákonného přednostního práva na upisování akcií před rozhodnutím o zvýšení základního kapitálu. 4. Všechny nové akcie (všechny akcie, které nejsou upisovány s využitím přednostního práva) budou nabídnuty k úpisu předem určenému zájemci - společnosti VÍTKOVICE, a.s., sídlem Ostrava - Vítkovice, Ruská 2887/101, PSČ 706 02, IČ: 451 93 070, zapsané v ob chodním rejstříku vedeném Krajským soudem v Ostravě, v oddíle B, vložka číslo 302 za následujících podmínek: - Akcionář VÍTKOVICE, a.s. se sídlem Ruská 2887/101, Ostrava - Vítkovice, PSČ 706 02, IČ 451 93 070, upíše 8 kusů (slovy: osm kusů) kmenových akcií v listinné podobě, znějících na jméno, ve jmenovité hodnotě 1,000.000,- Kč (slovy: jeden milión korun česk ých) každá akcie, s emisním kurzem, který je roven jmenovité hodnotě akcií, tj. 1,000.000,- Kč (slovy: jeden milión korun českých) za jednu akcii. 5. Všechny nové akcie společnosti VÍTKOVICE ÚAM a.s. lze upsat ve lhůtě 14 dnů ode dne rozhodnutí jediného akcionáře společnosti VÍTKOVICE, a.s. a to v sídle společnosti VÍTKOVICE ÚAM a.s., Ostrava, Vítkovice, Ruská 2887/101, PSČ 706 02, IČ 285 94 771, za psané v obchodním rejstříku Krajského soudu v Ostravě v oddíle B, číslo vložky 4189. Všechny nové akcie budou upsány smlouvou o upsání akcií. Počátek běhu této lhůty oznámí společnost VÍTKOVICE ÚAM a.s předem určenému zájemci doporučeným dopisem odeslaným na adresu uvedenou v obchodním rejstříku. Upisování akcií je vázáno na rozvazovací podmínku, jíž je právní moc rozhodnutí o zamítnutí návrhu na zápis rozhodnutí valné hromady o zvýšení základního kapitálu do obchodního rejstříku. 6. Emisní kurs takto upisovaných akcií se rovná jejich jmenovité hodnotě a činí 1,000.000,- Kč (slovy: jeden milión korun českých) u akcií se jmenovitou hodnotou 1,000.000,- Kč (slovy: jeden milión korun českých). 7. Celá výše emisního kursu upsaných akcií musí být splacena ve lhůtě do 30 dnů ode dne úpisu. Upisovatel je povinen splatit emisní kurs v penězích tak, aby platba byla nejpozději v poslední den lhůty připsána na zvláštní účet na jméno společnosti VÍTKOVI CE ÚAM a. s., číslo účtu 43-6979940267/0100, vedený u Komerční banky, a.s. Možnost započtení pohledávky vůči společnosti proti pohledávce na splacení emisního kurzu se nepřipouští. 8. Akcie nebudou kótované a poukázky na nově upisované akcie nebudou vydávány. 26.7.2010 - 5.8.2010
 Aktuální kontaktní údaje VÍTKOVICE ÚAM a.s.
 Kontakty na


text:
VÍTKOVICE ÚAM a.s. IČO: 28594771
 Ruská 2887/101 , Ostrava 703 00 20.2.2014 - 14.3.2014
 Ruská 2887/101 , Ostrava 703 00 9.1.2014 - 20.2.2014
 Ruská 2887/101 , Ostrava 703 00 20.7.2009 - 9.1.2014
 Obory činností VÍTKOVICE ÚAM a.s. IČO: 28594771
 1009945891
 Vedení firmy VÍTKOVICE ÚAM a.s. IČO: 28594771
 Společnost zastupuje samostatně člen představenstva. 14.2.2017
 Společnost zastupuje samostatně předseda představenstva nebo dva členové představenstva společně. 9.6.2014 - 14.2.2017
 Jménem společnosti jedná představenstvo navenek tak, že jedná předseda představenstva samostatně nebo dva členové představenstva společně. 9.1.2014 - 9.6.2014
 Způsob jednání: Jménem společnosti jedná představenstvo navenek tak, že jedná předseda představenstva samostatně nebo dva členové představenstva společně. 20.7.2009 - 9.1.2014
 Ing. Zdeněk Vomočil Ph.D. 14.2.2017
 náměstí Antonie Bejdové 1791/5, Ostrava 708 00
 Ing. Václav Dostál 20.7.2009 - 8.8.2011
 od 20.7.2009 do 30.6.2011
 Ing. Vladimír Dostál 8.8.2011 - 22.3.2012
 od 1.7.2011 do 20.11.2011
 RNDr. Miroslav Kawalec 20.7.2009 - 10.6.2013
 od 20.7.2009 do 22.4.2014
 Hlavní třída 241/2, Havířov 736 01
 Prof. Ing. Stanislav Vejvoda CSc. 20.7.2009 - 9.1.2014
 Díly 241, Rebešovice 664 61
 Mgr. Pavel Filipčík 22.3.2012 - 9.1.2014
 od 7.3.2012 do 20.12.2013
 RNDr. Miroslav Kawalec 10.6.2013 - 9.1.2014
 Pavel Filipčík 9.1.2014 - 20.2.2014
 Miroslav Kawalec 9.1.2014 - 29.5.2014
 Stanislav Vejvoda 9.1.2014 - 29.5.2014
 Ing. Michal Balos 20.2.2014 - 29.5.2014
 Konradova 2214/15, Brno 628 00
 Ing. Jakub Gottvald Ph.D. 29.5.2014 - 3.2.2015
 od 22.4.2014 do 30.11.2014
 Hrázka 612/22, Brno 621 00
 Ing. Michal Balos 29.5.2014 - 4.3.2015
 od 20.12.2013 do 27.1.2015
 od 22.4.2014 do 27.1.2015
 Ing. Peter Suchý 3.2.2015 - 20.5.2015
 od 17.12.2014 do 31.3.2015
 Ing. Břetislav Nitka 20.5.2015 - 19.4.2016
 od 1.4.2015 do 31.3.2016
 U Březinek 1277, Vratimov 739 32
 PhDr. Mgr. Jana Gutiérrez Chvalkovská 4.3.2015 - 10.6.2016
 od 27.1.2015 do 3.5.2016
 od 13.2.2015 do 3.5.2016
 RNDr. Miroslav Kawalec 29.5.2014 - 14.2.2017
 od 22.4.2014 do 11.1.2017
 Ing. Richard Nekvasil Ph.D. 19.4.2016 - 14.2.2017
 od 1.4.2016 do 21.12.2016
 Husova 121, Náměšť nad Oslavou 675 71
 Mgr. Rodan Broskevič 10.6.2016 - 14.2.2017
 od 4.5.2016 do 11.1.2017
 od 10.5.2016 do 11.1.2017
 Ing. Lubomír Gogela 26.9.2017
 Krčmarských 403/20, Ostrava 724 00
 Prof. Ing. Vlastimil Křupka DrSc. 20.7.2009 - 11.1.2011
 od 20.7.2009 do 13.7.2010
 Hroznová 425/53, Brno 603 00
 Ing. Jan Světlík 20.7.2009 - 11.1.2011
 Ing. Jaroslav Borák 20.7.2009 - 11.1.2011
 Ing. Jiří Michálek Ph.D. 11.1.2011 - 18.9.2013
 Ing. Jan Světlík 11.1.2011 - 9.1.2014
 Ing. Jaroslav Borák 11.1.2011 - 9.1.2014
 Ing. Jiří Michálek Ph.D. 18.9.2013 - 9.1.2014
 Jiří Michálek 9.1.2014 - 25.2.2015
 Jan Světlík 9.1.2014 - 23.10.2015
 od 13.7.2010 do 25.6.2015
 Jaroslav Borák 9.1.2014 - 23.10.2015
 Jiří Michálek 25.2.2015 - 6.1.2016
 od 16.12.2010 do 27.11.2015
 od 20.12.2010 do 27.11.2015
 Ing. Jan Světlík 23.10.2015 - 6.1.2016
 Mgr. Pavel Filipčík 23.10.2015 - 29.7.2016
 od 1.10.2015 do 23.6.2016
 Ing. Jan Světlík 6.1.2016 - 14.2.2017
 od 25.6.2015 do 11.1.2017
 od 14.12.2015 do 11.1.2017
 Ing. Jiří Michálek 6.1.2016 - 14.2.2017
 od 27.11.2015 do 11.1.2017
 doc. Ing. Jiří Pospíšil Ph.D. 29.7.2016 - 14.2.2017
 od 24.6.2016 do 11.1.2017
 Absolonova 806/11, Brno 624 00
 Mgr. Rodan Broskevič 14.2.2017 - 26.9.2017
 od 11.1.2017 do 21.6.2017
 Ing. Zdeněk Vomočil Ph.D.
 Vlastníci firmy VÍTKOVICE ÚAM a.s. IČO: 28594771
 zakladni 3 000


text:
000 Kč 100% 6.1.2016
 zakladni 10 000 000 Kč 100% 5.8.2010 - 6.1.2016
 zakladni 2 000 000 Kč 100% 20.7.2009 - 5.8.2010
 Kmenové akcie na jméno 300 000 Kč 9 6.1.2016
 Kmenové akcie na jméno 30 000 Kč 8 6.1.2016
 Kmenové akcie na jméno 3 000 Kč 20 6.1.2016
 Kmenové akcie na jméno 1 000 000 Kč 9 5.8.2010 - 6.1.2016
 Kmenové akcie na jméno 1 000 000 Kč 1 20.7.2009 - 5.8.2010
 Kmenové akcie na jméno 100 000 Kč 8 20.7.2009 - 6.1.2016
 Kmenové akcie na jméno 10 000 Kč 20 20.7.2009 - 6.1.2016
 Sbírka Listin VÍTKOVICE ÚAM a.s. IČO: 28594771
 B 4189/SL 44 rozhod. o statut. orgánu ze dne 27.11.2015 a 30.11.2015 - zápis JA Krajský soud v Ostravě 15.12.2015 14.1.2016 5
 B 4189/SL 43 notářský zápis [NZ 1068/2015, N 1117/2015] rozhodnutí jediného akcionáře Krajský soud v Ostravě 8.12.2015 15.12.2015 14.1.2016 5
 B 4189/SL 42 rozhod. o statut. orgánu Zápis ze zas. Krajský soud v Ostravě 22.9.2015 16.10.2015 26.10.2015 1
 B 4189/SL 41 rozhod. o statut. orgánu Zápis ze zas. Krajský soud v Ostravě 25.6.2015 16.10.2015 26.10.2015 5
 B 4189/SL 40 ostatní výsledek hospodaření Krajský soud v Ostravě 6.8.2015 6.8.2015 1
 B 4189/SL 39 ostatní zpráva o vztazích za rok 2014 Krajský soud v Ostravě 6.8.2015 6.8.2015 10
 B 4189/SL 38 účetní závěrka [2014] vč. přílohy Krajský soud v Ostravě 6.8.2015 6.8.2015 19
 B 4189/SL 37 ostatní zápis ze zasedání Krajský soud v Ostravě 24.3.2015 22.4.2015 22.5.2015 2
 B 4189/SL 36 rozhod. o statut. orgánu RJA Krajský soud v Ostravě 27.1.2015 24.2.2015 5.3.2015 2
 B 4189/SL 35 rozhod. o statut. orgánu zápis ze zasedání představenstva Krajský soud v Ostravě 13.2.2015 24.2.2015 5.3.2015 3
 B 4189/SL 34 rozhod. o statut. orgánu Rozhodnutí jedin.akcionáře Krajský soud v Ostravě 17.12.2014 16.1.2015 4.2.2015 2
 B 4189/SL 33 ostatní Zápis z jednání představenstva vč.prez.listiny Krajský soud v Ostravě 16.10.2014 16.1.2015 4.2.2015 4
 B 4189/SL 32 stanovy společnosti ÚZ stanov k 9.6.2014 Krajský soud v Ostravě 17.6.2014 18.6.2014 17
 B 4189/SL 31 notářský zápis, stanovy společnosti Nz 334/2014, N 379/2014 Krajský soud v Ostravě 2.6.2014 6.6.2014 13.6.2014 22
 B 4189/SL 29 rozhod. o statut. orgánu Rozhod. akcionáře Krajský soud v Ostravě 22.4.2014 16.5.2014 2.6.2014 2
 B 4189/SL 28 ostatní výsledek hospodaření r. 2013 Krajský soud v Ostravě 27.5.2014 29.5.2014 1
 B 4189/SL 27 zpráva o vztazích Krajský soud v Ostravě 27.5.2014 29.5.2014 7
 B 4189/SL 26 účetní závěrka [2013] s příl. Krajský soud v Ostravě 27.5.2014 29.5.2014 17
 B 4189/SL 25 rozhod. o statut. orgánu Rozh. akcionáře Krajský soud v Ostravě 20.12.2013 5.2.2014 24.2.2014 2
 B 4189/SL 24 stanovy společnosti úplné znění k 20.12.2013 Krajský soud v Ostravě 8.1.2014 13.1.2014 19
 B 4189/SL 23 notářský zápis Nz 715/2013, N 841/2013 Krajský soud v Ostravě 20.12.2013 8.1.2014 13.1.2014 4
 B 4189/SL 22 stanovy společnosti úplné znění k 24.09.2013 Krajský soud v Ostravě 24.9.2013 30.9.2013 1.10.2013 19
 B 4189/SL 21 notářský zápis NZ 534/2013, N 630/2013 Krajský soud v Ostravě 24.9.2013 30.10.2013 1.10.2013 4
 B 4189/SL 20 ostatní výsledek hospodaření r. 2012 Krajský soud v Ostravě


text:
3.6.2013 4.6.2013 1
 B 4189/SL 19 zpráva o vztazích r. 2012 Krajský soud v Ostravě 3.6.2013 4.6.2013 9
 B 4189/SL 18 účetní závěrka [2012] s příl. Krajský soud v Ostravě 3.6.2013 4.6.2013 13
 B 4189/SL 17 zpráva o vztazích r. 2011 Krajský soud v Ostravě 27.6.2012 28.6.2012 5
 B 4189/SL 16 ostatní - výsledek hosp. r.2011 Krajský soud v Ostravě 27.6.2012 28.6.2012 1
 B 4189/SL 15 účetní závěrka r. 2011 s příl. Krajský soud v Ostravě 27.6.2012 28.6.2012 12
 B 4189/SL 14 stanovy společnosti k 19.3.2012 Krajský soud v Ostravě 19.3.2012 21.3.2012 3.4.2012 19
 B 4189/SL 13 rozhod. o statut. orgánu - Rozhodnutí akcionáře Krajský soud v Ostravě 7.3.2012 21.3.2012 3.4.2012 3
 B 4189/SL 12 notářský zápis Nz 136/2012 Krajský soud v Ostravě 19.3.2012 21.3.2012 3.4.2012 4
 B 4189/SL 11 rozhod. o statut. orgánu - Rozh. akcionáře Krajský soud v Ostravě 6.6.2011 4.8.2011 15.8.2011 4
 B 4189/SL 10 podpisové vzory - Dostál Krajský soud v Ostravě 4.8.2011 15.8.2011 2
 B 4189/SL 9 účetní závěrka r.2010 s příl.,§66a/9,hospod. Krajský soud v Ostravě 22.6.2011 23.6.2011 20
 B 4189/SL 8 podpisové vzory 3x Krajský soud v Ostravě 10.1.2011 11.1.2011 4
 B 4189/SL 7 stanovy společnosti - ÚZ k datu 5.8.2010 Krajský soud v Ostravě 5.8.2010 11.8.2010 16.8.2010 19
 B 4189/SL 6 ostatní - smlouva o upsání akcií Krajský soud v Ostravě 19.7.2010 3.8.2010 5.8.2010 4
 B 4189/SL 5 notářský zápis NZ 335/2010 RJA o zvýš. kap. Krajský soud v Ostravě 19.7.2010 23.7.2010 29.7.2010 4
 B 4189/SL 4 účetní závěrka r.2009 vč.příl.,§66a/9,hospod. Krajský soud v Ostravě 2.7.2010 2.7.2010 14
 B 4189/SL 3 podpisové vzory Dostál,Kawalec,Vejvoda Krajský soud v Ostravě 13.7.2009 27.7.2009 5
 B 4189/SL 2 rozhod. o statut. orgánu -záp.z 1.zased.předst.-volba Krajský soud v Ostravě 26.6.2009 13.7.2009 27.7.2009 2
 B 4189/SL 1 notářský zápis NZ 366/2009+zakl.list. Krajský soud v Ostravě 26.6.2009 13.7.2009 27.7.2009 32
 Hodnocení VÍTKOVICE ÚAM a.s.
 Výpis dat pro firmu VÍTKOVICE ÚAM a.s. obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
 výpis firmy VÍTKOVICE ÚAM a.s., 28594771 na obchodním rejstříku
 výpis firmy VÍTKOVICE ÚAM a.s., 28594771 na živnostenském rejstříku
 UAM Czech Republic s.r.o. - 26141680 - Praha , Limuzská 2110/8


text:
VYHLÁŠKA Ministerstva zdravotnictví ze dne 8. prosince 2000, kterou se stanoví hygienické požadavky na koupaliště, sauny a hygienické limity venkovních hracích ploch - Sbírka zákonů - Nakladatelství Sagit, a.s.
 Sbírka zákonůPředpis č. 464/2000 Sb., zdroj: SBÍRKA ZÁKONŮ ročník 2000, částka 132, ze dne 29. 12. 2000Stručnou charakteristiku změn najdete v redakční anotaci předpisu 464 VYHLÁŠKA Ministerstva zdravotnictví ze dne 8. prosince 2000, kterou se stanoví hygienické požadavky na koupaliště, sauny a hygienické limity venkovních hracích ploch Ministerstvo zdravotnictví stanoví podle § 108 odst. 1 zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů, (dále jen "zákon") k provedení § 6 odst. 3 písm. a) až c), odst. 4 a § 13 odst. 2 zákona: § 1 Předmět úpravy (1) Tato vyhláška stanoví hygienické požadavky na jakost vody pro koupání ve volné přírodě, v umělých koupalištích a saunách, na prostorové, konstrukční vybavení a provoz koupališť a saun, na jejich mikroklimatické podmínky, jakož i hygienické limity mikrobiálního a parazitárního znečištění venkovních hracích ploch. (2) Za koupaliště se nepovažují rehabilitační bazény a bazény pro koupání batolat. Koupaliště ve volné přírodě § 2 Jakost vody (1) Mikrobiologické, biologické, chemické a fyzikální ukazatele vody ke koupání ve volné přírodě a jejich hygienické limity jsou stanoveny v přílohách č. 1 a 2. Koncentrace celkového dusíku, dusičnanů, celkového fosforu, arsenu, kadmia, chrómu VI, kyanidů a celkového organického uhlíku nesmí překročit limitní hodnoty stanovené zvláštním právním předpisem pro vodárenské toky.1) (2) Jakost vody vyhovuje hygienickým požadavkům, jestliže limitní hodnoty ukazatelů vzorků vody odebíraných na stejném místě před koupací sezonou, v jejím průběhu a s četností odběrů stanovenou v příloze č. 1 splňují tyto hygienické požadavky: a) v 95 procentech odpovídají hygienickým limitům ukazatelů stanoveným ve sloupci 2 přílohy č. 1, b) v 90 procentech odpovídají hygienickým limitům ukazatelů stanoveným ve sloupci 2 přílohy č. 1 s výjimkou ukazatelů koliformní bakterie a termotolerantní koliformní bakterie, kde limitním hodnotám musí odpovídat 80 procent vzorků, nebo c) nejvýše 20 procent vzorků překračuje hygienické limity ukazatelů stanovené ve sloupci 2 přílohy č. 1, avšak překročení není vyšší než 50 procent limitní hodnoty a nejde o ukazatele mikrobiologické, o reakci vody (pH) a o rozpuštěný kyslík. (3) Koupací sezonou koupaliště ve volné přírodě je časový úsek (obvykle červen až září), ve kterém v závislosti na místních zvyklostech a klimatických podmínkách je nutno počítat s větším počtem koupajících se osob. § 3 Kontrola a hodnocení jakosti vody (1) Kontrola jakosti vody musí být zahájena nejpozději 14 dní před předpokládaným počátkem koupací sezony. Další odběry se provádějí v souvislosti se stanovenou kontrolou a vždy, když lze očekávat zhoršení kvality vody. (2) Do hodnocení jakosti vody se nezahrnují vzorky ovlivněné mimořádnými povětrnostními podmínkami, přírodními pohromami a záplavami. (3) Pro sledování obsahu minerálních olejů či dalších ukazatelů lehčích než voda se vzorky odebírají na hladině, v ostatních případech 30 cm pod hladinou vody. (4) Rozmístění vzorkovacích míst se určí po zhodnocení místní situace, které zahrnuje zjištění objemu a povahy všech znečišťujících (i potenciálně znečišťujících) výpustí a jejich vlivu na jakost vody v


text: souladu se vzdáleností od koupací oblasti, hustotou koupajících se osob, s epidemiologickou situací a technickými podmínkami odběru. (5) Při odběru vzorků a zjišťování hodnot ukazatelů jakosti vody se postupuje podle normových metod, kterými se rozumí metody obsažené v českých technických normách,2) jejichž dodržením se výsledek co do meze detekce, přesnosti a reprodukovatelnosti výsledků považuje za prokázaný. Při použití jiné metody, než stanoví české technické normy, musí být doloženo, že co do meze detekce, přesnosti a reprodukovatelnosti výsledků je ekvivalentní metodě podle české technické normy. § 4 Vybavení, čištění a úklid (1) Prostor koupaliště musí svou polohou zaručovat podmínky pro odvodnění a odkanalizování. Odpočinkové plochy se opatřují travnatým povrchem. (2) Koupaliště musí být zajištěno pitnou vodou, a to napojením na veřejný vodovod, nebo přívodem podzemní vody vyhovující požadavkům na vodu pitnou, nebo dovozem pitné vody balené.o přívodem podzemní vody vyhovující požadavkům na vodu pitnou, nebo dovozem pitné vody balené. (3) Šatny musí být oddělené pro muže a ženy, přičemž na 1 návštěvníka u šaten společných a věšákových připadá 0,4 m2, u skříňových 0,6 m2 a u šaten s obsluhou 0,2 m2. Plocha převlékací šatny musí být nejméně 1,5 m2. Podlahy a stěny šaten musí být z hladkého, snadno čistitelného materiálu. Podlaha musí být zabezpečena proti skluzu. Pokud mohou být šatny zřízeny v samostatných stavbách, mohou být umístěny na břehu nebo na plovoucím zařízení v jednoduchých přístřešcích s lavicemi. (4) Sprchy mohou být zřízeny jako volné nebo v kabinách. Počet sprchových trysek se stanoví podle předpokládané návštěvnosti, a to tak, že na každou započatou stovku návštěvníků se počítá minimálně s 1 sprchovou tryskou. Do sprch musí být zavedena voda nepřekračující doporučené hodnoty ukazatelů uvedené v příloze č. 1. Podlaha sprch musí být snadno čistitelná, s protiskluzovou úpravou. Odpad musí být odveden mimo prostory určené ke koupání nebo do kanalizace. (5) Záchody musí být oddělené pro muže a ženy, bez společné předsíně a musí být vybaveny umyvadlem. Minimální nutná vzdálenost od prostorů pro slunění a koupání je 20 m. Počet záchodů se řídí předpokládanou návštěvností; počítá se pro 60 až 80 žen 1 záchod, pro 60 až 100 mužů 1 pisoár a 1 záchod. (6) Odpadní vody ze záchodů a umýváren musí být připojeny buď na kanalizaci nebo svedeny do žumpy na vyvážení. Pro pevný odpad musí být po celém objektu koupaliště rozmístěny odpadkové koše. (7) V době koupací sezony musí být každodenně před zahájením nebo po skončení provozu proveden úklid veškerých prostor zařízení, včetně ploch určených pro odpočinek a slunění. Jednou denně je nutno omýt vhodným dezinfekčním roztokem podlahy šaten, sprch, umýváren a zachodů včetně sedátka a nejméně jednou denně vyprázdnit koše na odpadky. Umělá koupaliště a sauny § 5 Šatny umělých koupališť a saun (1) Kapacita šaten musí odpovídat kapacitě umělého koupaliště. Šatna sauny musí odpovídat dvojnásobku počtu míst prohřívárny. (2) U nekrytých umělých koupališť lze namísto šaten vybudovat převlékárny. (3) Šatny u krytých umělých koupališť musí být provozně oddělené pro návštěvníky, kteří se jdou koupat, od ostatních návštěvníků-diváků. (4) U krytých umělých koupališť musí být pro příchod zachováno pořadí šatna,


text: sprchy, bazén; pro odchod pořadí bazén, sprchy, sušárna, šatna. Záchod se umisťuje tak, aby návštěvník procházel prostorem sprch. (5) Šatny pro muže a ženy musí být oddělené, se zvláštními vchody a východy. (6) Podlahy a stěny šaten musí být z hladkého, snadno čistitelného materiálu. Podlahy musí mít protiskluzovou úpravu a musí mít dostatečný spád směrem k odpadu. Mezistěny musí být ukončeny alespoň 15 cm nad podlahou. Rohy a kouty obvodových stěn musí být zaoblené. (7) Zařízení v převlékárnách, šatnách a kabinách musí být snadno omyvatelné. (8) Skříňky na šaty a obuv musí být z hladkého, vlhku vzdorujícího materiálu a u šaten krytých bazénů a saun musí být větrány. (9) Před vstupem ze sprchy do šatny krytých umělých koupališt' se umisťuje oplachovadlo nohou s tekoucí vodou. (10) Šatny musí být stavebně odděleny od sprchových prostorů a musí splňovat požadavky zvláštního právního předpisu.3) § 6 Sprchy a záchody umělých koupališť a saun (1) U krytých umělých koupališť a saun se počítá s jednou sprchou na 10 až 15 šatnových jednotek, u umělých koupališť nekrytých s jednou sprchou na 60 až 100 šatnových jednotek; v sauně s jednou sprchou na 4 místa v prohřívárně. Sprchy umělých koupališť pro muže a ženy musí být oddělené. Sprchy v sauně se zřizují mezi šatnou a prohřívárnou. (2) Stěny sprch musí být obloženy obkladačkami nebo jiným omyvatelným materiálem do výše min. 2 m. Stropy a stěny ve sprchách sauny musí být nad omyvatelnou částí omítnuty vápennou omítkou s protiplísňovým přípravkem. (3) U krytých umělých koupališť se mezi sprchy a šatny umisťuje odvodněný prostor sušárny vybavený horkovzdušným sušičem těla. (4) Záchody musí být oddělené pro muže a ženy a stavebně upraveny tak, aby vyhovovaly zvláštnímu právnímu předpisu.3) Stěny záchodů musí být obloženy dlaždicemi noho jiným snadno omyvatelným materiálem nejméně do výšky 1,8 m. (5) Podlahy sprch musí být ze snadno omyvatelného a snadno dezinfikovatelného materiálu s protiskluzovou úpravou a vyspádovány do odpadu. § 7 Zdroj vody pro bazén umělého koupaliště a sauny Zdroj vody pro bazén musí svou kvalitou trvale zaručovat, že zvolenou technologií bude za obvyklých podmínek provozu voda upravitelná na stanovenou kvalitu. Při volbě vodního zdroje se dává přednost zásobování vodou z veřejného vodovodu. Není-li to možné, lze bazén zásobovat ze zdrojů podzemních vod, které mají jakost odpovídající vodě pitné.4) V případě, že je bazén zásobován vodou povrchovou, musí tato voda svou jakostí odpovídat požadavkům stanoveným v příloze č. 2 nebo splňovat požadavky stanovené zvláštním právním předpisem1) pro vodárenské toky. § 8 Hygienické požadavky na bazén (1) Kapacita vodní plochy se stanoví tak, že v části pro neplavce činí plocha pro jednoho neplavce 3 m2 a v části pro plavce činí plocha pro jednoho plavce 5 m2. Kapacita areálu krytých umělých koupališť se stanoví jeden a půl až dvojnásobkem kapacity vodní plochy. Kapacita areálu nekrytých umělých koupališť se určuje troj až pětinásobkem kapacity vodní plochy. (2) Umělá koupaliště s celoročním provozem musí být vybavena úpravnou vody a recirkulací. Způsob přítoku a odtoku vody musí zajišťovat, aby v bazénu docházelo k důkladnému směšování vody přiváděné do bazénu


text: z úpravny vody s vodou v bazénu. Splnění tohoto požadavku se zabezpečuje dostatečným počtem vtokových a odtokových otvorů vhodně rozmístěných tak, aby při proudění vody nevznikaly v bazénu zkratové proudy a místa s pomalou výměnou vody, aby výměna vody probíhala na krátké dráze a v celém objemu bazénu. Odtok vody z bazénu se realizuje tak, aby umožňoval vtok vody na úpravnu jak z úrovně hladiny, tak i ze dna bazénu, případně v kombinaci obou odtoků. Odtokové otvory v bazénech musí být řešeny tak, aby nedošlo k přisátí uživatelů bazénů; v době jeho využívání koupajícími musí voda odtékat výhradně z úrovně hladiny. (3) Odvětrávání prostoru nad hladinou se u bazénů zajišťuje úrovní hladiny, která nesmí být níže než 30 cm pod úrovní ochozů; v úrovni hladiny se zřizuje přelivný žlab, který musí být dimenzován tak, aby se voda nevracela zpět do bazénu. (4) V soustavě bazénů nesmí být voda přepouštěna z bazénu do bazénu. Přívod recirkulační vody do úpravny musí být pro každý bazén opatřen průtokoměrem. Pro přívod ředící vody musí být navržen a instalován samostatný registrační vodoměr. Bazén musí být v nejhlubším místě opatřen vypouštěcím zařízením, aby bylo možno vypustit vodu z bazénu do kanalizace nebo vodoteče, podle možností navazujícího kanalizačního řadu nebo recipientu, a to po dohodě s jeho správcem. Pro každý bazén musí být samostatný a měřitelný přívod vody. Musí být zajištěna možnost nárazové dezinfekce veškerého zařízení. (5) Kolem krytých bazénů musí být snadno čistitelný ochoz s protiskluzovou úpravou a s takovým spádem, aby veškerá voda odtékala do odvodňovacích zařízení. (6) Kolem nekrytých bazénů musí být zřízeny zpevněné ochozy s odklonem vně bazénu a s odvodem dešťových vod ze zpevněné plochy ochozu. Ochozy těchto bazénů se od ostatních ploch oddělují tak, aby návštěvníci museli projít brodítky. (7) Okraj bazénu musí být proveden a provozně zajištěn tak, aby nečistoty nebyly splachovány do vody bazénu. (8) U nekrytých bazénů musí být brodítka ve směru průchodu nejméně 2 m široká s nástupnou výškou vody 10 až 15 cm a se stálou intenzitou průtoku odpovídající výměně vody v brodítku nejméně jednou za hodinu. Kolem brodítek musí být zpevnění široké nejméně 2 m při přechodu na travnatou plochu. Vodu do brodítka lze odebírat z recirkulačního systému za chlorovnou nebo použít vody odtékající z bazénu přepadem. Brodítka musí být opatřena sprchami. Tyto sprchy slouží pouze k oplachu těla bez použití mýdla a saponátu. § 9 Úpravna vody bazénu, rozvod pitné vody a zvláštní ustanovení pro plavecké stadióny (1) Technologie a kapacita úpravny vody musí zajišťovat splnění ukazatelů jakosti bazénové vody stanovené přílohou č. 4. Intenzita recirkulace vody pro plavecké bazény se stanoví podle přílohy č. 3. (2) Zařízení úpravny vody musí zajistit požadovanou jakost vody a umožnit snadné čištění všech součástí sloužících k zachycení nečistot. Všechny plochy v prostorách úpravny musí být vyspádovány a napojeny na kanalizaci; podlahy musí být omyvatelné. V prostorách úpravny se zřizuje též laboratorní místnost nebo kout, místnost pro obsluhu se šatnou, záchodem a umývárnou a místnost pro sklad chemikálií. (3) V areálu umělého koupaliště je nutno zajistit rozvod pitné


text: vody. (4) Umělé koupaliště, které je používáno jako plavecký stadión, musí mít místa určená pro diváky oddělená od prostorů vyhrazených pro koupání; přístup k těmto místům musí být zajištěn zvláštním vchodem. Podle projektovaného počtu diváků musí být k dispozici šatny a potřebný počet záchodů s umyvadly. Podlaha tribuny pro diváky musí být vyspádována do kanalizace. Prostor pro diváky musí být oddělen (například přenosným zábradlím) od prostorů vyhrazených pro plavce. § 10 Brouzdaliště (1) Při určování kapacity brouzdaliště pro děti se počítá s plochou 1 m2 na jedno dítě. (2) Brouzdaliště musí mít pozvolný sklon dna od 0 cm z přístupové strany k maximální hloubce 40 cm; v této výši musí být opatřeno přepadem. (3) Způsob přívodu a odtoku vody musí zajišťovat směšování vody a přívod vody musí být samostatný. Výměna nebo přefiltrování celého objemu vody se provádí nejméně jednou za hodinu. (4) Do koutku pro dětské hry musí být zajištěn přívod pitné vody a koutek musí být vyspádován k odpadu. (5) Pro hrouzdaliště platí též požadavky uvedené v § 8 odst. 3 až 7. § 11 Požadavky na mikroklimatické podmínky a osvětlení (1) Požadavky na mikroklimatické podmínky a osvětlení krytých koupališť jsou uvedeny v příloze č. 6. (2) Osvětlení umělých koupališť nesmí oslňovat. Stanoví se 250 luxů pro veřejné koupání a plavecký výcvik, 500 luxů pro závodění v bazénech o délce 50 m a 100 luxů pro úklid. Měření se provádí 1 m od vodní plochy nebo podlahy. Osvětlení 100 luxů musí mít i související prostory, jako šatny, záchody, sprchy, chodby a další prostory. (3) V bazénové hale musí být teplota vzduchu vyšší než teplota vody v bazénu, zpravidla o 1 až 3 °C. Teplota vzduchu ve sprchách má být 24 až 27 °C, v šatnách a dalších místnostech určených k pobytu osob 20 až 22 °C a ve vstupní hale 17 až 19 °C. (4) Všechny místnosti a prostory objektů krytých umělých koupališť musí být větrány; pokud nestačí přirozená výměna vzduchu okny, musí být vybaveny zvláštním větracím zařízením. Větrání sprch a bazénů musí být podtlakové. (5) Relativní vlhkost vzduchu v hale bazénu činí maximálně 65 procent, ve sprchách 85 procent, v prohřívárně 15 % a v ostatních prostorách maximálně 50 procent. (6) Větrání je dostatečné, pokud se vzduch v bazénové hale vymění nejméně dvakrát, ve sprchách osmkrát, v šatnách pětkrát až šestkrát za hodinu a v ostatních prostorách tak, aby byly splněny požadavky na relativní vlhkost vzduchu. Ve vstupní hale se počítá s výměnou vzduchu jednou za hodinu. § 12 Úklid Umělé koupaliště musí být udržováno v čistotě, záchody, sprchy a šatny musí být uklízeny nejméně jednou denně. § 13 Jakost vody Požadavky na jakost vody v umělých koupalištích s recirkulací a bez recirkulace s dezinfekcí jsou stanoveny v příloze č. 4. § 14 Místa pro odběr vzorků vody (1) U velkých bazénů, kterými se rozumějí bazény delší než 25 m, se pro mikrobiologický rozbor odebírá samostatný vzorek na přítoku do bazénu a po samostatném vzorku ve všech 4 rozích bazénu. Pro chemický rozbor se odebírá samostatný vzorek na


text: přítoku do bazénu a slévaný ze všech 4 rohů bazénu. (2) Pro mikrobiologický rozbor malých bazénů se odebírá samostatný vzorek na přítoku do bazénu a po jednom vzorku u obou protilehlých stran bazénu. Pro chemický rozbor se odebírá samostatný vzorek na přítoku do bazénu a slévaný z odběru u obou protilehlých stran bazénu. (3) Odběry se provádějí vždy za provozu a vzorky se analyzují metodami splňujícími požadavky § 3 odst. 5. § 15 Úprava, recirkulace a dezinfekce vody (1) U bazénů s recirkulační úpravou vody musí být recirkulace včetně dezinfekce v provozní době nepřetržitá. U bazénů bez recirkulace musí být v provozní době nepřetržitá obměna vody a dezinfekce. V době provozního klidu může být intenzita recirkulace či obměna vody snížena, u malých bazénů i přerušena. Do zahájení provozu musí být recirkulací či napouštěním vyměněn alespoň jedenkrát celý objem bazénu. U sestav bazénů musí být recirkulovaná voda rozdělena do jednotlivých bazénů podle jejich typů. U jednotlivých bazénů s proměnnou hloubkou musí být celkové stanovené recirkulované množství vody přiváděné do bazénu rozděleno podle jednotlivých hloubek. (2) Množství ředící vody musí zajišťovat splnění požadavků na jakost vody podle přílohy č. 4 a řídí se počtem návštěvníků za den, přičemž na každého návštěvníka se počítá s 30 l vody. Množství ředící vody musí být zvlášt' měřeno samostatným registračním vodoměrem. (3) Stěny bazénu do hloubky 1,5 m, dno bazénu neplavecké části a brodítka musí být čištěny denně, hlubší části bazénu nejméně dvakrát týdně. Brouzdaliště s recirkulací vody musí být alespoň jednou za týden vypuštěna, vyčištěna a povrchově dezinfikována. (4) Voda k napuštění bazénu i jeho doplňování musí jít přes úpravnu recirkulačních vod. (5) K dezinfekci bazénové vody lze použít pouze dezinfekční prostředky k tomuto účelu schválené příslušným orgánem ochrany veřejného zdraví.5) Při použití dezinfekčního prostředku musí být dodržen návod stanovený výrobcem. (6) K omezení výskytu řas a sinic lze použít pouze algicidní prostředky k tomuto účelu schválené příslušným orgánem ochrany veřejného zdraví.5) § 16 Kontrola a hodnocení jakosti vody v bazénu umělého koupaliště (1) Požadavky na četnost kontroly jsou stanoveny v příloze č. 5. Pokud není zajištěno sledování hodnot obsahu volného a vázaného chloru a provozu dezinfekčního zařízení automatickou registrací na přítoku vody do bazénu, popřípadě za úpravnou a na odtoku vody z bazénu, stanoví se tyto hodnoty ve vodě bazénu jednu hodinu před zahájením provozu a dále každou čtvrtou hodinu. Vzorky se odebírají 10 cm pod hladinou, v mělké části a v části pro plavce. Správný chod dezinfekčního zařízení se kontroluje nejméně každou druhou hodinu. Užívá-li se recirkulačních vod též pro provoz sprch, kontroluje se každou čtvrtou hodinu obsah chloru a redox-potenciál i v přítoku vody do sprch. Tyto požadavky se vztahují i na použití jiných dezinfekčních prostředků než chloru. (2) Jakost vody v bazénu se orientačně kontroluje nejméně třikrát denně sledováním stavu průhlednosti vody v nejhlubší části bazénu. Při vločkování Al-solemi se v bazénové vodě jednou týdně stanovuje obsah hliníku, při vločkování Fe-solemi obsah železa. Sledování mikrobiologických ukazatelů ve vodě před vstupem do bazénu i v samotné vodě bazénu se provádí jedenkrát měsíčně,


text: popřípadě podle pokynů orgánu státního zdravotního dozoru. (3) Teplota vody v bazénu a teplota vzduchu v hale se měří alespoň třikrát denně, a to před zahájením provozu a po 4 a 8 hodinách provozu, a vyznačuje se na tabuli umístěné na viditelném místě. (4) O výsledcích kontrol a o účinných opatřeních se vede písemný záznam. § 17 Čekárna sauny Před vlastním prostorem sauny musí být vybudována čekárna. To neplatí pro sauny ubytovacích zařízení.6) U samostatně fungující sauny se zřizuje čekárna s kapacitou nejméně pro dvě třetiny počtu míst prohřívárny. § 18 Prohřívárna sauny (1) Prostor prohřívárny na jednu osobu musí být nejméně 2 m3. Výška prohřívárny musí byt nejméně 210 cm. Prohřívárna musí být dobře tepelně izolována s parotěsnou zábranou. Použité materiály v prohřívárně nesmějí tepelně degradovat. (2) Stěny i strop prohřívárny se obkládají dobře absorbujícím vyschlým dřevem na povrchu obroušeném, bez smolných ložisek a suků. Dveře jsou dřevěné, s dostatečně pevným rámem a izolací, se zaskleným okénkem, s dřevěným madlem z obou stran a musí se otvírat ven. Dveře musí spolehlivě umožnit východ z prohřívárny. Dřevo nesmí být impregnováno, napuštěno nebo nalakováno. (3) Prohřívárna musí být vybavena alespoň 2 stupni dřevěných pryčen o šířce nejméně 0,5 m, přičemž nejvyšší stupeň musí být umístěn alespoň 120 cm od stropu. Na osobu se počítá s 1 m délky plošiny. Sedací plochy musí být zhotoveny z latí přišroubovaných zespodu nebo se zapuštěnými a zakolíkovanými hlavami šroubů. Jednotlivé díly plošin musí být vyjímatelné, o maximální hmotnosti 15 kg. V prohřívárně nesmějí být žádné kovové předměty nebo součástky, se kterými by mohla saunující se osoba přijít do styku. (4) Podlaha musí být z dobře omyvatelných materiálů s protiskluzovou úpravou a vyspádována k odpadní gule. Gula se umístí mimo prostor prohřívárny. (5) Saunové topidlo musí být zajištěno proti náhodnému dotyku saunujících se osob. Přenos nadměrného sálavého tepla do prostoru musí být omezen konstrukcí kamen nebo vhodnými kryty. U topidel na pevná či plynná paliva se do prostoru prohřívárny umisťuje pouze tepelný výměník. Komín musí být umístěn mimo prostor prohřívárny. (6) Prohřívárna musí být dostatečně větratelná, s možností regulace podle přílohy č. 7. Prohřívárna musí být dostatečně osvětlena a opatřena nouzovým osvětlením. Osvětlovací tělesa musí byt umístěna tak, aby nedošlo k ohrožení saunujících se osob. § 19 Ochlazovna sauny (1) K ochlazení těla se zřizuje vnější nebo vnitřní ochlazovna, popřípadě obojí současně. (2) Vnitřní ochlazovnu tvoří bazének s minimální hloubkou 50 cm nebo sprchovací zařízení či kombinace bazénku a sprch. Velikost bazénku musí být minimálně 0,5 m2 na jedno místo v prohřívárně. Bazének je uvnitř objektu, v blízkosti prohřívárny. Stěny a dno bazénku musí být opatřeny dobře omyvatelným povrchem. Povrch musí být hladký a nepórovitý s protiskluzovou úpravou dna. Bazének musí být opatřen ve výši hladiny vody přepadem, s výpustí do kanalizace. Během provozu bazénku musí být voda trvale přiváděna ke dnu a odtékat z přepadu. Dno musí mít spád k výpustnímu otvoru. Vstup do bazénku hlubšího než 70 cm musí být opatřen schůdky se zábradlím. Podlaha v okolí bazénku musí mít prutiskluzovou úpravu a spád


text: k odpadní gule. Voda v bazénku musí mít teplotu maximálně 10 °C a musí odpovídat požadavkům stanoveným pro vodu v umělých koupalištích. Voda v bazénku může recirkulovat jen za předpokladu jejího stálého chlorování. Koncentrace volného chloru musí být udržována v rozmezí 0,2 až 0,5 mg/l vody. Vnitřní ochlazovna se vybavuje sprchou se studenou vodou. (3) Vnější ochlazovnu tvoří zčásti krytý prostor pro ochlazování těla vodou nebo vzduchem, spojený s ostatními prostorami sauny. Velikost vnější ochlazovny musí činit minimálně 2 m2 na jedno místo v prohřívárně. Je vybavena lavicemi z hladkého, snadno omyvatelného materiálu, vysazuje se zelení a v případě zřízení bazénku ve vnější ochlazovně musí tento bazének odpovídat dalším požadavkům podle této vyhlášky. Pro zimní období je nutné zajistit přístupovou komunikaci k bazénku proti namrzání. § 20 Odpočívárna sauny Velikost odpočívárny musí činit minimálně 2 m2 na jedno místo v prohřívárně. Odpočívárna musí být vybavena lehátky nebo křesly v počtu odpovídajícím kapacitě prohřívárny, s omyvatelným povrchem. Podlaha v odpočívárně musí být snadno omyvatelná a beze spár. § 21 Další požadavky na prostorové a konstrukční řešení sauny (1) Pro ukládání čisticích a dezinfekčních prostředků se zřizuje úklidová místnost, větratelná, vybavená výlevkou s teplou a studenou vodou. Stěny musí být opatřeny do výše minimálně 180 cm od podlahy snadno omyvatelným povrchem. (2) V saunách s výdejem prádla musí být čisté a použité prádlo uloženo odděleně ve zvláštním prostoru. Není-li použité prádlo denně expedováno do prádelny, musí být zajištěna možnost jeho sušení v sušárně s podlahou vyspádovanou k podlahové výpusti. § 22 Mikroklimatické podmínky saun (1) Požadavky na mikroklimatické podmínky a osvětlení saun jsou upraveny v příloze č. 7. (2) V prohřívárně musí být instalován teploměr s rozsahem do 150 °C a jeho instalace musí být 1 m od tepelného zdroje, ve výšce 200 cm nad podlahou a 5 cm od stěny. § 23 Čištění a úklid sauny (1) Nejméně jednou denně, a to zejména po skončení provozu, se musí všechny prostory sauny umýt vodou s čisticím prostředkem a vydezinfikovat. Podlaha a pryčny prohřívárny se musí při provozu delším než 8 hodin denně dezinfikovat nejméně dvakrát denně během provozu. Dveře, omyvatelné části stěn, šatnové skříňky a ostatní nábytek, radiátory topení apod. se dezinfikují nejméně jednou za týden. (2) Voda z ochlazovacího bazénku, pokud není napojen na recirkulaci, se po skončení provozu vypustí, stěny a dno se mechanicky vyčistí, vydezinfikují dezinfekčním roztokem a řádně vystříkají čistou vodou. § 24 Venkovní hrací plochy Hygienické limity mikrobiálního a parazitárního znečištění písku užívaného ke hrám na venkovních hracích plochách určených pro hry a sport dětí a mladistvých, jakož i písku nebo jiného materiálu tvořícího povrch ploch určených pro hry a sport dětí a mladistvích jsou upraveny v příloze č. 8. Závěrečná ustanovení § 25 Stavební a prostorové požadavky umělých koupališť a saun, jejichž užívání bylo povoleno před datem účinnosti této vyhlášky, se posuzují podle tehdy platných právních předpisů. § 26 Zrušují se: 1. směrnice Ministerstva zdravotnictví ČSR-hlavního hygienika ČSR o hygienických požadavcích na zřizování a provoz veřejných saun, uveřejněná pod č. 9/1977 ve sbírce Hygienické předpisy a


text: oznámená v částce 9/1977 Sb.; 2. směrnice Ministerstva zdravotnictví ČSR-hlavního hygienika ČSR o hygienických požadavcích na zřizování a provoz hromadných ubytoven, uveřejněná pod č. 47/1978 ve sbírce Hygienické předpisy a oznámená v částce 3/1978 Sb.; 3. směrnice Ministerstva zdravotnictví ČSR-hlavního hygienika ČSR pro zřizování a provoz bazénů s recirkulací vody, uveřejněná pod č. 48/1978 ve sbírce Hygienické předpisy a oznámená v částce 11/1978 Sb.; 4. směrnice Ministerstva zdravotnictví ČSR o hygienických požadavcích při stanovení režimu na rekreačních rybnících, uveřejněná ve Sbírce směrnic pro Národní výbory a oznámená v částce 38/1962 Sb.; 5. směrnice Ministerstva zdravotnictví ČSR o hygienických požadavcích pro výstavbu a provoz zařízení cestovního ruchu, uveřejněná v částce 5/1964 Věstníku Ministerstva zdravotnictví a oznámená v částce 26/1987 Sb. § 27 Účinnost Tato vyhláška nabývá účinnosti dnem 1. ledna 2001. Ministr: prof. MUDr. Fišer, CSc. v. r. 1) Nařízení vlády č. 82/1999 Sb., kterým se stanoví ukazatele a hodnoty přípustného stupně znečištění vod. 2) Například ČSN ISO 5667-4,6 Jakost vod-Odběr vzorků. Část 4: Pokyny pro odběr vzorků z vodních nádrží. Část 6: Pokyny pro odběr vzorků z řek a potoků. ČSN EN ISO 7393-1 až 3 Jakost vod. Stanovení volného a celkového chloru. 3) Vyhláška č. 174/1994 Sb., kterou se stanoví obecně technické požadavky zabezpečující užívání staveb osobami s omezenou schopností pohybu a orientace. 4) Vyhláška č. 136/2000 Sb., kterou se stanoví požadavky na pitnou vodu a rozsah a četnost její kontroly. 5) § 77 zákona č. 258/2000 Sb., o ochraně veřejného zdraví a o změně některých souvisejících zákonů. 6) Vyhláška č. 137/1998 Sb., o obecných technických požadavcích na výstavbu. Příloha č. 1 k vyhlášce č. 464/2000 Sb. (Příloha je dostupná na adrese: http://aplikace.mvcr.cz/sbirka-zakonu.Na www.sagit.cz není v textové podobě) Příloha č. 2 k vyhlášce č. 464/2000 Sb. (Příloha je dostupná na adrese: http://aplikace.mvcr.cz/sbirka-zakonu.Na www.sagit.cz není v textové podobě) Příloha č. 3 k vyhlášce č. 464/2000 Sb. (Příloha je dostupná na adrese: http://aplikace.mvcr.cz/sbirka-zakonu.Na www.sagit.cz není v textové podobě) Příloha č. 4 k vyhlášce č. 464/2000 Sb. (Příloha je dostupná na adrese: http://aplikace.mvcr.cz/sbirka-zakonu.Na www.sagit.cz není v textové podobě) Příloha č. 5 k vyhlášce č. 464/2000 Sb. (Příloha je dostupná na adrese: http://aplikace.mvcr.cz/sbirka-zakonu.Na www.sagit.cz není v textové podobě) Příloha č. 6 k vyhlášce č. 464/2000 Sb. (Příloha je dostupná na adrese: http://aplikace.mvcr.cz/sbirka-zakonu.Na www.sagit.cz není v textové podobě) Příloha č. 7 k vyhlášce č. 464/2000 Sb. (Příloha je dostupná na adrese: http://aplikace.mvcr.cz/sbirka-zakonu.Na www.sagit.cz není v textové podobě) Příloha č. 8 k vyhlášce č. 464/2000 Sb. (Příloha je dostupná na adrese: http://aplikace.mvcr.cz/sbirka-zakonu.Na www.sagit.cz není v textové podobě) E-shopRozhodnutí ve věcech trestních se vzory rozhodnutí soudů a podání advokátů, 3. vydáníProf. JUDr. Jiří Jelínek, CSc., JUDr. Bc. Jiří Říha, Ph.D., JUDr. Zdeněk Sovák - Nakladatelství Leges, s. r. o.Publikace podrobně vykládá všechny otázky, které souvisejí s rozhodnutími vydávanými orgány činnými v trestním řízení. Třetí, aktualizované a podstatně přepracované vydání reaguje především na změny ...Cena: 690 KčKOUPITÚZ č. 1158 - Ústava ČR, Listina základních práv a svobodSagit, a. s.Vedle Ústavy a Listiny obsahuje tato publikace také novelizovaný jednací řád Poslanecké sněmovny a novelizovaný zákon o volbě prezidenta


text: a zákon o volbách do Parlamentu ČR, novelizovaný jednací řád Senátu, dále zákon o Ústavním soudu, zákon o Veřejném ochránci práv, kompetenční ...Cena: 99 KčKOUPITPodvojné účetnictví a účetní závěrka 2017Ing. Petr Ryneš - Anag, spol. s r. o.Již 17. vydání této jedinečné a pro každého účetního nezbytné publikace se zabývá problematikou vedení podvojného účetnictví pro podnikatele v roce 2017 a sestavováním účetní závěrky za rok 2016 a předkládá rovněž přehled změn v účetnictví od 1. 1. 2017 ve všech právních a daňových ...Cena: 579 KčKOUPIT


text:
Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5 Praha 5 - Smíchov IČO 28944402 kontakty (14.12.2017) | Finance.cz
 Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5 Praha 5 - Smíchov IČO: 28944402
 Tato stránka obsahuje výpis dat z různých rejstříků pro firmu Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5, která sídlí v obci Praha 5 - Smíchov a bylo jí přiděleno IČO 28944402.
 Výpis obsahuje aktuální i historická data z obchodního rejstříku (Justice.cz) včetně sbírky listin a živnostenského rejstříku (RŽP). Pokud firma Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5 má i datovou schránku, pak zde naleznete i údaje o její datové schránce.
 Firma s názvem Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5 se sídlem v obci Praha 5 - Smíchov byla založena v roce 2009. Společnost je stále aktivní. V jejím vedení se dosud vystřídalo 2 osob.
 Základní údaje o Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5 IČO: 28944402
 Městský soud v Praze 10.9.2009
 S 10611
 Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5
 Společenství vlastníků jednotek 10.9.2009
 Kontakty na Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5 IČO: 28944402
 Grafická 37 , 150 00 Praha 5 - Smíchov Česká republika
 Praha 5 - Smíchov, Grafická 37/958, PSČ 15000 10.9.2009
 Grafická 958/37, Praha 150 00
 Vedení firmy Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5 IČO: 28944402
 Mgr. Milan Libánský 13.1.2016
 Grafická 958 , 150 00 Praha 5 Česká republika
 Grafická 958/37, Smíchov, 150 00 Praha 5
 Ing. Robert Kůta 25.1.2017
 Ing. Robert Kůta 13.1.2016 - 25.1.2017
 Sbírka Listin Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5 IČO: 28944402
 S 10611/SL 4 ostatní zápis z jed. výboru Městský soud v Praze 4.11.2015 12.1.2016 19.1.2016 1
 S 10611/SL 3 ostatní zápis ze shromáždění Městský soud v Praze 4.11.2015 12.1.2016 19.1.2016 4
 S 10611/SL 2 podpisové vzory +ČP Městský soud v Praze 3.8.2009 14.9.2009 3
 S 10611/SL 1 notářský zápis, stanovy společnosti NZ 253/2009 Městský soud v Praze 26.2.2009 14.9.2009 24
 Hodnocení Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5
 Výpis dat pro firmu Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5 obsahuje pouze taková data, která lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
 výpis firmy Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5, 28944402 na obchodním rejstříku
 Společenství vlastníků jednotek domu Grafická 37/958, Praha 5 - 28944402 - Praha 5 - Smíchov , Grafická 37
 Vyšší odborná škola grafická a Střední průmyslová škola grafická, Praha 1, Hellichova 22 - 70837783 - Praha , Hellichova 535/22
 Soukromá vyšší odborná škola grafická a Střední umělecká škola grafická, s.r.o. - 25335022 - Jihlava , Křížová 124
 Společenství vlastníků jednotek domu K Netlukám 956,957,958, Praha 10 - 26445387 - Praha 10 , K Netlukám 956
 Společenství vlastníků jednotek Grafická 2337/30, Praha - 04368665 - Praha 5 , Grafická 2337
 Silvie Michalová - 05772885 - Litomyšl, Mařákova1111
 Jihočeská správa nemovitostí s.r.o. - 26022371 - Písek, Vladislavova250
 MAŠOUNI s.r.o. - 05205085 - Vojkovice, Družstevní367
 Balcar, Polanský & Spol. s.r.o., advokátní kancelář - 05202876


text:
Kompetenční spory: žádost o úhradu ztráty v důsledku plnění ... | Sbírka rozhodnutí Nejvyššího správního soudu
 Kompetenční spory: žádost o úhradu ztráty v důsledku plnění závazku veřejné služby
 k § 104 odst. 1, § 221 odst. 1 písm. c) a § 243b odst. 4 občanského soudního řádu ve znění zákonů č. 519/1991 Sb., č. 171/1993 Sb., č. 238/1995 Sb., č. 30/2000 Sb. a č. 59/2005 Sb.
 k § 100 odst. 2 soudního řádu správního
 k § 19 odst. 3 zákona č. 111/1994 Sb., o silniční dopravě, ve znění zákona č. 304/1997 Sb.
 k § 44 správního řádu (č. 500/2004 Sb.)
 k § 18 správního řádu (č. 71/1967 Sb.)
 I. Výrok, kterým soud ve shodě s § 243b odst. 4 o. s. ř., resp. § 104 odst. 1 o. s. ř. nebo § 221 odst. 1 písm. c)
 o. s. ř. vysloví, že po právní moci bude věc postoupena určitému správnímu orgánu, nebrání správnímu orgánu vyvolat kompetenční spor před Nejvyšším správním soudem.
 (Podle rozsudku Nejvyššího správního soudu ze dne 7. 3. 2012, čj. Komp 6/2011-59)
 č. 2082/2010 Sb. NSS; nález Ústavního soudu č. 185/1999 Sb. ÚS (sp. zn. II. ÚS 89/97); č. 50/2009 Sb. NS.
 Ministerstvo dopravy proti Ministerstvu financí za účasti 1) akciové společnosti Autobusy Karlovy Vary, 2) Úřadu pro zastupování státu ve věcech majetkových, 3) Krajského úřadu Karlovarského kraje, o určení pravomoci mezi ústředními správními úřady.
 Žalobou podanou Okresnímu soudu v Karlových Varech dne 16. 2. 1998 se akciová společnost ČSAD autobusy Plzeň (právní předchůdkyně akciové společnosti Autobusy Karlovy Vary) domáhala proti Okresnímu úřadu Karlovy Vary zaplacení částky 1 146 089 Kč s příslušenstvím. Tvrzený nárok měl vzniknout akciové společnosti ČSAD autobusy Plzeň jako dopravci v souvislosti se závazkem veřejné služby ve veřejném zájmu. Závazek veřejné služby vznikl rozhodnutím Okresního úřadu v Karlových Varech ze dne 19. 12. 1996. Dopravce zajistil v souladu s rozhodnutím na určených dopravních linkách provoz svými dopravními prostředky.
 Po sérii meritorních rozhodnutí civilních soudů rozhodl ve věci Nejvyšší soud rozsudkem ze dne 29. 8. 2008, sp. zn. 33 Odo 926/2006, č. 50/2009 Sb. NS. Nejvyšší soud se neztotožnil s názorem soudů nižšího stupně, že vztah mezi dopravcem a žalovanou Českou republikou je sporem vyplývajícím z občanskoprávního vztahu, o němž přísluší rozhodovat soudům v občanském soudním řízení. Právním předpisem, který upravuje závazky veřejné služby v linkové osobní dopravě, je zákon o silniční dopravě. Právní vztah založený rozhodnutím dopravního úřadu o závazku veřejné služby je vztahem subordinačním, v němž jeho subjekty nemají rovné postavení. Správní orgán autoritativním rozhodnutím jednostranně ukládá a může vymáhat povinnosti dopravce při zajištění závazku veřejné služby, přičemž je zároveň povinen rozhodovat o výši prokazatelné ztráty. Rozhodovat o zaplacení prokazatelné ztráty měl ve sporném období Okresní úřad v Karlových Varech (§ 2 odst. 8, § 19 odst. 4 a § 39 zákona o silniční dopravě.). Nejvyšší soud v tomto odkázal též na usnesení zvláštního senátu ze dne 21. 5. 2008, sp. zn. Konf 31/2007–82, č. 1675/2008 Sb. NSS, podle něhož příslušným vydat rozhodnutí ve věci sporu ze smlouvy o závazku veřejné služby je


text:
správní orgán. Závěry zvláštního senátu lze vztáhnout i na závazek veřejné služby založený rozhodnutím dopravního úřadu podle § 19 odst. 3 zákona o silniční dopravě ve znění účinném do 30. 6. 2000. Nejvyšší soud proto zrušil rozhodnutí soudů obou stupňů, řízení zastavil a věc postoupil Krajskému úřadu Karlovarského kraje, tj. dopravnímu úřadu, do jehož pravomoci věc náleží. Právní účinky spojené s podáním žaloby (návrhu na zahájení řízení) zůstaly zachovány.
 Krajský úřad Karlovarského kraje dovodil, že není příslušným správním orgánem k vydání rozhodnutí ve věci. Proto usnesením ze dne 21. 6. 2010 věc postoupil žalobci. Ten zaujal právní názor, že není příslušným správním orgánem k vydání rozhodnutí ve věci, a proto ji postoupil žalovanému. Ten však svou příslušnost k vydání rozhodnutí popřel a usnesením věc postoupil zpět žalobci.
 Žalobce v kompetenční žalobě došlé soudu 2. 8. 2011 tvrdil, že podle rozhodnutí Nejvyššího soudu by mělo být postupováno stejně bez ohledu na to, zda závazek veřejné služby byl založen rozhodnutím dopravního úřadu nebo veřejnoprávní smlouvou. Skutečnost, že smlouvy o závazku veřejné služby uzavřené podle zákona o silniční dopravě, byly veřejnoprávními subordinačními smlouvami podle § 161 správního řádu z roku 2004, byla několikrát judikována. O sporu z takového závazku rozhoduje správní orgán nadřízený správnímu orgánu, který je stranou závazku. Pro určení správního orgánu, který je příslušný v dané věci o nároku dopravce rozhodnout, je tudíž podstatné, který subjekt je vedle uvedeného dopravce stranou závazku veřejné služby založené rozhodnutím Okresního úřadu v Karlových Varech. V případě vzniku závazku veřejné služby rozhodnutím nebo veřejnoprávní smlouvou byl vedle dopravce stranou závazku veřejné služby dopravní úřad, kterým byl ve smyslu § 2 odst. 8 zákona o silniční dopravě ve znění účinném k 19. 12. 1996 příslušný okresní úřad. Zásadní otázkou pak je, který správní orgán se stal kompetenčním nástupcem zaniklého Okresního úřadu Karlovy Vary jakožto strany závazku veřejné služby. Příslušným k provedení sporného řízení a vydání rozhodnutí ve věci bude správní orgán nadřízený tomuto orgánu. Je přitom lhostejné, který subjekt by byl k založení závazku veřejné služby příslušný podle současné právní úpravy, neboť se jedná o spor z dříve založeného závazku. K zániku Okresního úřadu Karlovy Vary došlo podle čl. CXVII bodu 1 zákona č. 320/2002 Sb., o změně a zrušení některých zákonů v souvislosti s ukončením činnosti okresních úřadů, ke dni účinnosti tohoto zákona, tedy k 1. 1. 2003. Klíčovým pro posouzení celé věci je zejména bod 14 téhož článku. Nabytím účinnosti tohoto zákona byl také v čl. XCI bodě 1 změněn zákon o silniční dopravě tak, že dopravními úřady nadále budou namísto okresních úřadů krajské úřady. Příslušnost k uzavírání nových smluv o závazku veřejné služby s dopravci tedy přešla do
 krajských úřadů a prokazatelná ztráta z nově uzavřených smluv byla dopravcům hrazena z rozpočtů krajů. Doposud nevypořádané závazky, ať již závazky veřejné služby založené veřejnoprávní smlouvou nebo závazky založené rozhodnutím dopravního úřadu, na základě tohoto ustanovení na krajské úřady nepřešly. Žalobce tvrdí, že nástupcem Okresního úřadu Karlovy Vary jako strany závazku veřejné služby založené rozhodnutím ze dne 19. 12. 1996 je proto Úřad pro zastupování


text:
státu ve věcech majetkových (dále jen „Úřad“). Spory ze subordinačních veřejnoprávních smluv rozhoduje ve smyslu § 169 odst. 1 písm. d) správního řádu z roku 2004 správní orgán nadřízený správnímu orgánu, který je stranou závazku z veřejnoprávní smlouvy. Nadřízeným správním orgánem je podle § 178 odst. 1 správního řádu z roku 2004 ten správní orgán, o němž to stanoví zvláštní zákon nebo který podle zákona rozhoduje o odvolání, případně vykonává dozor. Podle § 15 odst. 1 zákona č. 201/2002 Sb., o Úřadu pro zastupování ve věcech majetkových, vykonává dohled nad činností Úřadu Ministerstvo financí. Podle § 178 odst. 1 správního řádu z roku 2004 je tak Ministerstvo financí nadřízeným správním orgánem Úřadu, příslušným k provedení sporného řízení a vydání rozhodnutí ve věci.
 Žalovaný ve svém vyjádření ze dne 29. 8. 2011 upozornil, že úhrada prokazatelné ztráty zaplacená okresním úřadem představovala dle aplikovatelné úpravy výdaj státního rozpočtu České republiky. Povinnost (závazek) úhrady prokazatelné ztráty dopravce, který plnil závazek veřejné služby, ať již uložený veřejnoprávní smlouvou nebo rozhodnutím, nelze ztotožňovat s peněžitými závazky státu. Finanční prostředky na vyrovnání prokazatelné ztráty plynuly do rozpočtu okresních úřadů jako úřadů dopravních ve smyslu zákona. Zprostředkování dotačních titulů nelze zaměňovat se závazky okresních úřadů jako takových, vzniklých z jejich činnosti. Úřad se nestal univerzálním zástupcem zrušených okresních úřadů. Pokud jde o závazky státu, přešla na Úřad příslušnost k plnění úkolů spojených s odpovědností za závazky České republiky jen v případech vymezených zákonem č. 320/2002 Sb. Na Úřad, který není správním orgánem, nepřešla a ani nemohla přejít příslušnost k plnění závazků spojených s působností okresních úřadů jako správních orgánů. Žalovaný proto shrnul, že část 117, čl. CXVII bod 14 zákona č. 320/2002 Sb. nelze aplikovat na závazek k úhradě prokazatelné ztráty dopravce plnícího ve veřejném zájmu závazek veřejné služby v linkové osobní dopravě. Žalobce argumentoval § 15 odst. 1 zákona č. 201/2002 Sb., podle něhož odborný dohled nad činností Úřadu vykonává žalovaný. S tímto výkladem žalovaný zásadně nesouhlasil. Dohledová, kontrolní a metodická činnost žalovaného se týká oblasti hospodaření s majetkem státu, tzn. plnění povinností při výkonu vlastnického práva a jiných majetkových práv státu a při právní ochraně majetku a oprávněných majetkových zájmů státu. Jde tedy o oblast právních vztahů práva soukromého a ve vztahu k Úřadu též i jím vybraných právních služeb. Naproti tomu dozorová činnost nadřízeného správního orgánu se týká správního rozhodování u podřízeného správního orgánu, tedy výkonu správních agend upravených předpisy práva veřejného. Úřad nejenže není organizační složkou příslušnou k vypořádání nároků dopravců na úhradu prokazatelné ztráty vzniklé v důsledku plnění závazku veřejné služby, ale není ani správním orgánem, kterému by příslušelo (jakékoliv) správní rozhodování. Vzhledem k této skutečnosti odpadá možnost určení správního orgánu nadřízeného Úřadu. Není tedy ani možná aplikace § 178 správního řádu z roku 2004, kterou argumentoval žalobce.
 Úřad jako osoba zúčastněná na řízení ve svém vyjádření ze dne 25. 8. 2011 upozornil, že není správním úřadem, resp. orgánem, a tudíž nelze aplikovat § 169 odst. 1 písm. d) správního řádu z roku 2004, jak to činí žalobce.
 Žalobce v replice především


text:
upozornil, že odpověď na otázku, který správní orgán je příslušný o požadavku dopravce rozhodnout, plně závisí na zodpovězení otázky, jakým způsobem, v jakém řízení a podle jakého zákonného podkladu bude o požadavku dopravce rozhodováno. Správní řád neumožňuje spor řešit jinak než ve sporném řízení ve smyslu § 141 správního řádu z roku 2004. Zákon o silniční dopravě neobsahuje a neobsahoval možnost, aby se na žádosti dopravce aplikovala ustanovení o standardní žádosti podle § 45 správního řádu z roku 2004. Řízení o takové žádosti by muselo být bez dalšího zastaveno podle § 66 odst. 1 písm. b) téhož zákona, jelikož takováto žádost by byla zjevně právně nepřípustná. Nárok dopravce nelze posuzovat ani jako návrh na exekuci podle § 106 správního řádu z roku 2004 ani jako žádost o náhradu škody ve smyslu § 14 zákona č. 82/1998 Sb., o odpovědnosti za škodu způsobenou při výkonu veřejné moci rozhodnutím nebo nesprávným úředním postupem. Protože o věci bude rozhodováno ve sporném řízení, je nutno nalézt druhého účastníka, který bude vedle dopravce stranou sporného řízení. Bez tohoto určení není vůbec možné sporné řízení podle správního řádu zahájit. Navíc žalobce upozornil, že pokud by měl být příslušný k plnění závazku, nemůže být současně při postupu dle § 141 správního řádu z roku 2004 správním orgánem příslušným k rozhodnutí o jeho oprávněnosti. Nelze ani souhlasit s tím, že by Úřad pro zastupování státu ve věcech majetkových nebyl správním orgánem. Legislativní zkratka „
 “ je formulována natolik široce, že může dopadat i na Úřad, jehož činnost má veřejnoprávní aspekt a jde o činnost správní, byť nejde o činnost vrchnostenskou.
 Žalovaný v duplice upozornil, že žalobce je k rozhodnutí věci příslušný podle § 133 správního řádu z roku 2004, resp. ministr dopravy jako jeho nadřízený orgán při užití § 169 odst. 1 písm. d) a § 178 odst. 2 předposlední věty stejného zákona.
 Nejvyšší správní soud rozhodl, že příslušný rozhodnout o žádosti akciové společnosti Autobusy Karlovy Vary je Krajský úřad Karlovarského kraje.
 [17] Oba účastníci jsou ústředními správními úřady, proto se jedná o kompetenční spor ve smyslu ustanovení § 97 odst. 1 písm. c) s. ř. s. (k tomu více viz body [39] a [41] níže). V daném případě jde o záporný kompetenční spor.
 [18] V prvé řadě se Nejvyšší správní soud zabýval svou pravomocí rozhodnout, a to zejména v kontextu rozsudku Nejvyššího soudu ze dne 29. 8. 2008, sp. zn. 33 Odo 926/2006, č. 50/2009 Sb. NS. Ten zastavil řízení o žalobě společnosti Autobusy Karlovy Vary a výrokem II. rozhodl: „
 Po právní moci tohoto rozsudku bude věc postoupena Krajskému úřadu Karlovarského kraje se sídlem v Karlových Varech.
 “ Zdejší soud řešil, zda tento výrok Nejvyššího soudu zavázal správní orgán k věcnému rozhodnutí a zda v tomto smyslu založil překážku věci rozhodnuté i pro senát rozhodující o kompetenčních žalobách. Dospěl k závěru, že nikoliv.
 [19] Předně je třeba uvést, že rozhodnutí soudu podle § 243b odst. 4 o. s. ř. směřuje (obdobně jako rozhodnutí podle § 104 odst. 1 o. s. ř.) primárně k vymezení pravomoci mezi


text:
soudy a správními orgány v dané věci (nezávisle na skutečnosti, že § 104 odst. 1 o. s. ř. hovoří o orgánu, do jehož pravomoci věc náleží). Jinými slovy, soud, který postupuje podle některého ze zmíněných ustanovení, odmítá svou pravomoc. To reflektovala i
 Nejvyššího správního soudu, která připustila možnost správního orgánu, jemuž byla věc podle § 104 odst. 1 o. s. ř. postoupena, vyvolat kompetenční spor podle zákona č. 131/2002 Sb., o rozhodování některých kompetenčních sporů (srov. usnesení Nejvyššího správního soudu ze dne 18. 12. 2007, čj. Nad 39/2006-16, č. 2082/2010 Sb. NSS).
 [20] Správní orgán se v řízení před zvláštním senátem v takovýchto případech domáhá řešení kompetenčního sporu, který vznikl mezi ním a soudem tím, že se soud odmítl pro nedostatek vlastní pravomoci zabývat určitou věcí, maje za to, že věc náleží správnímu orgánu. Zákonná konstrukce řešení kompetenčních sporů podle zákona č. 131/2002 Sb. vychází z toho, že správní orgán je po postoupení věci soudem oprávněn – ba povinen (podle procesních předpisů upravujících řízení správní) – zkoumat otázku vlastní příslušnosti poté, kdy mu věc soud postoupil. Nesdílí-li názor soudu, postoupí věc správnímu orgánu příslušnému, a má-li za to, že soud se odmítl věcí zabývat nedůvodně a k jejímu projednání je právě soud ve skutečnosti příslušný (věc náleží
 ), vyvolá spor před zvláštním senátem. Takové kompetenční spory by nebyly možné, a zákonodárce by jim musel zamezit (což neučinil), kdyby vycházel z představy, že výrok o postoupení věci „
 “ podle § 243b odst. 4 a dalších o. s. ř. zakládá překážku věci rozsouzené a je jím pravomocně příslušnost správního orgánu určena.
 [21] Je tu tedy k řešení obecná otázka závaznosti postupu soudu pro správní orgán, jestliže soud podle § 104 odst. 1 o. s. ř. zastavil řízení a dále konal ve shodě s druhou větou tohoto ustanovení: „
 Nespadá-li věc do pravomoci soudů nebo má-li předcházet jiné řízení, soud postoupí věc po právní moci usnesení o zastavení řízení příslušnému orgánu
 .“ Nejvyšší správní soud má za to, že z několika důvodů takové postoupení správní orgán zavazuje jen potud, že je povinen se věcí zabývat, a to přirozeně i potud, zda je k tomu skutečně věcně, místně a popřípadě i funkčně příslušný.
 [22] Především už sám text občanského soudního řádu v základním ustanovení § 104 odst. 1 odlišuje vlastní zastavení řízení pro nedostatek pravomoci, a následné („
 po právní moci
 “) postoupení věci. Nelze dovozovat, že by takové postoupení mělo charakter závazného určení příslušnosti správního orgánu, kterou by již správní orgán nemohl v dalším průběhu řízení před ním zkoumat a případně zpochybnit. Nemá tedy charakter věci rozhodnuté.
 [23] O rozhodnutou věc zřetelně jít nemůže: správní orgán takovýmto postoupením obmyšlený není – ani nemůže být – vůbec účastníkem řízení před soudem, zpravidla o takovém řízení ani neví. Nevyžaduje se k němu jeho stanovisko (ani k jeho případné příslušnosti), soud nemá povinnost je zjišťovat a také je v praxi nezjišťuje. Ostatně „
 rozhodnutá věc
 “ je ona otázka, která byla mezi účastníky spornou, o ni se vedla pře a o ní se soud judikátním


text:
způsobem vyslovil. Správní orgán je v souladu s usnesením o postoupení povinen věc převzít. Pro tutéž povinnost právě také musí posoudit i to, zda se postoupení od soudu stalo správně a zákonně. Bylo-li tomu tak, musí ji v procesních formách pro něj závazných projednat a rozhodnout, není-li však dána jeho příslušnost (soud se při postoupení věci mýlil), musí správní orgán postoupit věc orgánu příslušnému, a nesouhlasil-li by ten, musí být řešen spor o příslušnost mezi správními orgány (srov. § 133 správního řádu z roku 2004). Na tom nic nemění to, že jsou tu dva výjimečné případy jiných eventualit již zmíněných (kompetenční žaloba u Nejvyššího správního soudu tam, kde se do sporu o příslušnost dostanou dva ústřední orgány a návrh zvláštnímu senátu tam, kde správní orgán tvrdí, že věc náleží do pravomoci soudu a soud mu ji neprávem postoupil).
 [24] To, že povinnost správního orgánu po postoupení věci vést vlastní řízení, nevylučuje jeho oprávnění zkoumat a případně popřít svou příslušnost věcnou či místní, ostatně uznávala již stará komentářová literatura (srov. Handl, V. Rubeš J.
 Občanský soudní řád. Komentář. I. díl.
 Praha: Panorama Praha, 1985, s. 478.).
 [25] Pokud by Nejvyšší správní soud připustil, že rozhodnutí civilního soudu o postoupení věci konkrétnímu orgánu zakládá překážku věci rozhodnuté ve vztahu k tomuto orgánu, vyvázal by jej bez jasného zákonného podkladu z povinnosti dodržovat ta ustanovení správního řádu, podle nichž je správní orgán povinen zkoumat otázku své věcné a místní příslušnosti. Nadto by tím byla založena také překážka věci rozhodnuté i ve vztahu k rozhodování Nejvyššího správního soudu podle § 97 a násl. s. ř. s.; byl by vyloučen i soudní přezkum co do možné nicotnosti správního rozhodnutí (např. z důvodu nedostatku věcné příslušnosti správního orgánu). Jen obtížně by totiž bylo možno nalézt argumentaci pro to, proč by v takovém případě neměl být stejnou překážkou věci rozhodnuté (založenou výrokem civilního soudu) vázán i správní soud, který by přezkoumával posléze vydané správní rozhodnutí, a to případně i v řízení o kasační stížnosti. Platilo-li by totiž, že výrokem o postoupení „
 “ je vázán sedmičlenný senát při rozhodování o kompetenční žalobě,
 by musel být vázán v řízení o kasační stížnosti tříčlenný senát. Podklad pro odchylné účinky vázanosti tu nalézt nelze.
 [26] Zároveň by se popsaným postupem otevřela cesta pro nejednotné a nesjednotitelné rozhodování o kompetencích správních orgánů. Ve správním soudnictví vede pravomoc rozhodovat o kasačních stížnostech i pravomoc rozhodovat o kompetenčních žalobách přirozeně i ke sjednocování náhledů na právní otázky příslušnosti správních orgánů. K tomuto sjednocování by nemohlo docházet, jestliže by postupu nebo rozhodnutí soudu civilního o tom, kterému správnímu orgánu bude věc předána k dalšímu řízení, byl přiznán charakter určení příslušnosti. Správní soud v řízení o žalobách proti rozhodnutím správních orgánů přirozeně zkoumá, zda správní orgán, který o věci rozhodoval, byl k rozhodnutí příslušný. Pouze tam, kde správnímu orgánu byla věc postoupena civilním soudem (I. stupně, odvolacím i dovolacím), by byl takový přezkum vyloučen, a to i za situace, kdy správní soud, přezkoumávající takto vydané správní rozhodnutí, má za to, že jde o nulitní akt


text:
pro nedostatek správní příslušnosti. Vznik rozbíhající se judikatury, na jedné straně určované Nejvyšším správním soudem, na straně druhé Nejvyšším soudem, resp. jakýmkoli soudem, rozhodujícím ve věcech civilních, je nasnadě, stejně tak jako neexistence mechanismu, který by takové rozpory mohl odstranit; zákon č. 131/2002 Sb. takový mechanismus nenabízí.
 [27] Nelze odhlédnout ani od systémových, ústavních pochybností o takovém řešení. Státní mechanismus České republiky vychází z principů dělby moci a respektuje požadavek oddělení a samostatnosti jednotlivých složek státní moci, tedy soudnictví od správy (a správy od soudnictví). Platí-li, že správní orgán nemůže soud zavázat hypotetickým výrokem o tom, že soud (a to konkrétní soud věcně a místně příslušný) je povinen věc původně předloženou správnímu orgánu projednat, není důvodu, aby jiný princip platil ve vztahu opačném. Nejvyšší správní soud nenalézá v pozitivním právu žádnou oporu pro názor, že tu existuje jakási supremace civilního soudu ve vztahu k moci výkonné, jejímž obsahem by byla pravomoc soudu určovat s konečnou platností, který správní orgán je příslušný k vyřízení věci, v níž civilní soud svou pravomoc odmítl.
 [28] Ze všech těchto důvodů má tedy Nejvyšší správní soud podanou kompetenční žalobu za přípustnou a přistoupil k jejímu věcnému projednání.
 [29] V prvé řadě soud zvážil povahu právního vztahu, z něhož plyne tvrzený nárok společnosti Autobusy Karlovy Vary. Tento nárok měl vzniknout ze závazku veřejné služby podle § 19 zákona o silniční dopravě ve znění účinném do 31. 3. 1998. Podle § 19 odst. 1 se závazky veřejné služby rozumí „
 závazky provozní, přepravní a tarifní v linkové osobní dopravě ve prospěch státu nebo samosprávné územní jednotky, které je dopravce v linkové osobní dopravě povinen přijmout a které by jinak ve svém obchodním zájmu nepřijal nebo by je přijal pouze zčásti
 “. Závazek veřejné služby podle aplikovatelné právní úpravy vznikal dvojím způsobem. Pravidlem byl vznik na základě písemné smlouvy uzavřené mezi dopravním úřadem a dopravcem (§ 19 odst. 2). V případě naléhavé potřeby ve veřejném zájmu mohl ovšem závazek veřejné služby vzniknout na základě rozhodnutí dopravního úřadu ještě před uzavřením písemné smlouvy o závazku veřejné služby podle odstavce 2. Toto rozhodnutí mohlo být vydáno pouze na dobu určitou, maximálně na dobu šesti měsíců (§ 19 odst. 3). V daném případě vznikl závazek veřejné služby právě způsobem podle § 19 odst. 3, tedy rozhodnutím dopravního úřadu. Dopravním úřadem byly podle aplikované právní úpravy okresní úřady (§ 2 odst. 8).
 [30] Dopravní úřad byl povinen nahradit dopravci, který plnil závazek veřejné služby, prokazatelnou ztrátu vzniklou v důsledku plnění tohoto závazku. Tato ztráta se v tomto případě hradila z rozpočtu příslušných okresních úřadů (§ 19 odst. 4).
 [31] Soud se ztotožňuje s názorem vyjádřeným ve výše citovaném rozsudku NS sp. zn. 33 Odo 926/2006, dle něhož má nárok na úhradu prokazatelné ztráty vzniklé plněním závazku veřejné služby veřejnoprávní povahu. K podpoře právě uvedeného právního názoru směřuje odkaz Nejvyššího soudu na závěry usnesení zvláštního senátu ze dne 21. 5. 2008, čj Konf 31/2007-82.
 [32] Z rozsudku Nejvyššího soudu nicméně nelze dovodit, jak činí strany kompetenčního sporu, že se při určení správního orgánu