text:
s prádlem je vymezen v provozním řádu MŠ.
 je volně přístupná zvenčí pouze v době, stanovené pro přijímání dětí, nebo kdy je dozírajícími zaměstnanci školy zajištěna kontrola přicházejících osob. Každý z pracovníků školy, který otevírá budovu cizím příchozím, je povinen zjistit důvod jejich návštěvy a zajistit, aby se nepohybovali samostatně po budově. Během provozu školy jsou zevnitř volně otevíratelné dveře hlavního vchodu i všech únikových východů.
 Objekt mateřské školy
 v celém objektu mateřské školy platí přísný zákaz kouření a požívání alkoholu, používání nepovolených elektrických spotřebičů a odkládání osobních věcí zaměstnanců na místa, která k tomu nejsou určena. Do prostoru školy a školní zahrady není povolen vstup se psy.
 Čl. VIII ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Účinnost a platnost Školního řádu Tento Školní řád nabývá platnosti dnem podpisu ředitele ZŠ a MŠ a je účinný od 1. 9. 2014.
 Změny a dodatky Školního řádu Veškeré dodatky, popřípadě změny tohoto Školního řádu mohou být provedeny pouze písemnou formou a před nabytím jejich účinnosti budou s nimi seznámeni všichni zaměstnanci mateřské školy a budou o nich informování zákonní zástupci dětí.
 Seznámení zaměstnanců a zákonných zástupců se Školním řádem Tento Školní řád je závazný pro všechny zaměstnance a je účinný od 1.9.2015, nahrazuje dokument z 30.8.2011.
 Mateřská škola zajistí seznámení se Školním řádem zákonné zástupce dětí a výtisk Školního řádu vyvěsí na nástěnce.
 V Jakubově 24 .8. 2015 ......................................................
 vedoucí učitelka MŠ .....................................................
 DODATEK KE ŠKOLNÍMU ŘÁDU č.1 Povinné předškolní vzdělávání
 Stanovuje se povinnost předškolního vzdělávání dítěte, která nastává od 1. září školního roku následujícího po datu, kdy dítě dosáhne pěti let věku, až do doby, kdy dítě zahájí povinnou školní docházku.
 Tyto děti mohou být zapsány do MŠ, i když nesplňují povinné očkování.
 Zákonný zástupce může řediteli MŠ, kam bylo přijato, písemně oznámit, že dítě bude individuálně vzděláváno. Ředitel MŠ doporučí zákonnému zástupci oblasti, v nichž má být dítě individuálně vzděláváno. Také ho informuje o termínu a způsobu ověření. Ověření bude probíhat v období od listopadu do prosince. Ředitel MŠ ukončí individuální vzdělávání dítěte, pokud zákonný zástupce dítěte nezajistí účast dítěte u ověření očekávaných výstupů, a to ani v náhradním termínu.
 Povinné předškolní vzdělávání bude probíhat pravidelně denní docházkou v pracovních dnech, minimálně od 8.00 do 12.00 hod. Povinnost předškolního vzdělávání není dána ve dnech, které připadají na období školních prázdnin. Dítě má právo vzdělávat se v MŠ po celou dobu provozu.
 Pokud se dítě nemůže zúčastnit povinného předškolního vzdělávání je povinen zákonný zástupce nejpozději do 3 dnů písemně dítě omluvit.
 Platnost od 1.1.2017.
 ŠKOLNÍ VZDĚLÁVACÍ PROGRAM PRO PŘEDŠKOLNÍ VZDĚLÁVÁNÍ Název školy: Mateřská škola Jakubov
 Název programu: „ Hrajeme si celý rok“ Motto: „ Nad zlato dražší klenot je dítě,
 ale nad sklo křehčí.
 Snadno se může ublížit
 a škoda odtud nesmírná.“
 Jan Amos Komenský, Informatorium školy mateřské
 Tak jako navlékáme korálky na šňůrku při hře, přibývají dny ve školce. Každý den je jiný, plný her, zábavy i poznání. Až bude šňůrka plná, uděláme uzel. Potom by měla být z dítěte osobnost připravená na další etapu.
 Náš ŠVP má název „ Hrajeme si celý rok“. Základní


text:
obsah vzdělávací části byl sestaven tak, aby v návaznosti odpovídal cílům a záměrům vzdělávání, aby respektoval věk, předpoklady a zkušenosti dětí předškolního věku, jejich současné i budoucí potřeby, stejně tak i prostředí a možnosti MŠ.
 Vzdělávací program je zpracován do pěti tématických bloků s tématy, které dotváříme s využitím navržených podtémat ke krátkodobému plánování každodenních činností. Na základě ŠVP se bude vytvářet třídní program. Motivací třídního plánu bude pohádková postava (Krtek, Ferda mravenec apod.). Zaměříme se na rozvoj osobnosti samostatného, sebevědomého dítěte, schopného spolupracovat a komunikovat, podporovat zdravý vývoj s přiměřenou pohybovou aktivitou. Našim cílem je, aby dítě, které odchází do školy, bylo zdatné, jak po stránce psychické, tak i fyzické. Bylo schopné vyrovnat se s nároky prostředí, dokázat ovládat své tělo a souvisle hovořit o tom, co právě vnímá a prožívá. Zaměříme se také na chování dětí, vztahy mezi nimi, dodržování pravidel. Obsahem předškolního vzdělávání je život v MŠ a konkrétní životní situace – příchod nových dětí do MŠ, střídání ročních období, svátky, oslavy v obci, rodině, příprava na vstup do základní školy, oslava narozenin dětí a podobně. Proto se snažíme vytvářet vhodné prostředí, které je pro dítě podnětné, zajímavé. Cílem dítěte v MŠ je hrát si (přitom se učit rozvíjet svoji osobnost), dobře se cítit. Chceme v MŠ vytvořit prostředí spolupráce, aktivity a respektování ostatních, ve kterém se bude rozvíjet osobnost každého dítěte v souvislosti s jeho individuálními zvláštnostmi a s důrazem na zdravé sebevědomí. Jen dítě, které věří ve vlastní síly, je schopno úspěšně a bez stresů zvládnout start do školy a později i do života. Snažíme se hledat, na co má dítě nadání, co ho baví, aby nám z dětí nevyrostli lidé bez zájmu. Snažíme se z dítěte udělat našeho partnera, který bude spolurozhodovat, kam budeme směřovat, bude pomocníkem při vytváření pravidel skupiny a pak je dříve přijme za své a bude je respektovat.
 Celý ŠVP k nahlédnutí v šatně MŠ a na nástěnkách.

type: other


text:
Otázky a odpovědi týkající se používání nařízení (EU) č. 1169/2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům - PDF Free Download
 Download "Otázky a odpovědi týkající se používání nařízení (EU) č. 1169/2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům"
 1 31. ledna 2013 Otázky a odpovědi týkající se používání nařízení (EU) č. 1169/2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům 1 Úvod Dne 25. října 2011 přijaly Evropský parlament a Rada nařízení (EU) č. 1169/2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům (dále jen nařízení ). Nařízení upravuje stávající předpisy o označování potravin v Unii s cílem umožnit spotřebiteli informovaný výběr potravin a jejich bezpečné použití a současně zajistit volný pohyb legálně vyráběných a na trh uváděných potravin. Nařízení vstoupilo v platnost dne 12. prosince Použije se ode dne 13. prosince 2014, s výjimkou ustanovení týkajících se výživových údajů, která se použijí ode dne 13. prosince Na základě neformálního pracovního postupu zřídilo Generální ředitelství Komise pro zdraví a spotřebitele pracovní skupinu, jejíž součástí jsou odborníci z členských států, s cílem poskytnout odpovědi na řadu otázek týkajících se používání nařízení. Účelem tohoto dokumentu je pomoci všem subjektům v potravinovém řetězci a rovněž příslušným vnitrostátním orgánům nařízení lépe pochopit a řádně je uplatňovat. Tento dokument však nemá oficiální právní status a v případě sporu má konečnou odpovědnost za výklad práva Soudní dvůr Evropské unie. 1
 2 2 Obecné požadavky na označování 2.1 Dostupnost a umístění povinných informací o potravinách (články 6, 8, 12, 13 a 37 nařízení) V případě balených potravin musí být povinné informace o dané potravině uvedeny přímo na obalu nebo na etiketě k němu připojené. Jaký druh etiket lze k tomuto účelu použít? V případě balených potravin musí být povinné informace o dané potravině uvedeny přímo na obalu nebo na etiketě k němu připojené. Etiketa je definována jako jakýkoli štítek, značka, známka, obrazový nebo jiný popis, který je napsán, vytištěn, natištěn pomocí šablony, vyznačen, proveden jako reliéf nebo vytlačen na obalu nebo nádobě potraviny nebo k nim připojen. Etikety musí být dobře viditelné, snadno čitelné, a je-li to vhodné, nesmazatelné. Povinné informace o potravině nesmějí být žádným způsobem skryty, zastřeny ani přerušeny jiným textem nebo vyobrazením či jiným zasahujícím materiálem ani od nich nesmí být odváděna pozornost. Etikety proto nesmí být snadno odstranitelné, aby nebyla ohrožena dostupnost nebo přístupnost povinných informací o potravinách pro spotřebitele. Aby bylo zajištěno, že prostor na etiketách potravin je provozovateli potravinářských podniků využíván vyváženým způsobem, právní předpisy stanoví, že dobrovolně poskytované informace o potravinách nesmějí být uvedeny na úkor prostoru pro povinné informace o potravinách. Použít lze všechny druhy etiket, o nichž se usuzuje, že splňují výše uvedená kritéria. V případě snímatelných etiket připojených k obalu lze v každém jednotlivém případě posoudit, zda jsou splněny obecné požadavky na dostupnost a umístění povinných informací o potravinách. Zvláštní pozornost je nutno věnovat tomu, zda lze informace o dané potravině uvedené na tomto druhu etikety snadno nalézt Měly by být v případě skupinového balení, které se skládá z jednotlivě balených jednotek, jež jsou prodávány výrobci velkoobchodníkům/maloobchodníkům, povinné údaje požadované podle článků


text:
9 a 10 nařízení uvedeny na každé jednotlivě balené jednotce? Tato transakce se týká fáze, která předchází prodeji konečnému spotřebiteli a při níž nejsou potraviny prodávány/dodávány do zařízení společného stravování. V tomto případě jsou povinné údaje požadované podle článků 9 a 10 nařízení uvedeny na některém z těchto míst: na balení [tj. na skupinovém balení] nebo na etiketě, která je k němu připojena, nebo na obchodních dokladech týkajících se daných potravin, lze-li zaručit, že tyto doklady jsou buď přiloženy k příslušné potravině, nebo byly zaslány před dodávkou nebo 2
 3 současně s dodávkou. V těchto případech však musí být na vnějším obalu, v němž jsou balené potraviny uváděny na trh, uvedeny tyto údaje: název potraviny; datum minimální trvanlivosti nebo datum použitelnosti; zvláštní podmínky uchovávání nebo podmínky použití; jméno nebo obchodní název a adresa provozovatele potravinářského podniku. Proto není nutné opatřit etiketou každou jednotlivě balenou jednotku. Pokud se však velkoobchodník/maloobchodník rozhodne prodávat jednotlivě balené jednotky konečnému spotřebiteli, musí zajistit, aby byly povinné údaje požadované podle článků 9 a 10 nařízení uvedeny na každé jednotce, a to na základě informací uvedených na balení nebo etiketě, která je k němu připojena, nebo na připojených obchodních dokladech Kde mají být uvedeny povinné údaje požadované podle článků 9 a 10 nařízení v případě skupinového balení, které je prodáváno do zařízení společného stravování podle čl. 8 odst. 7 nařízení a které se skládá z jednotlivě balených jednotek? V případě skupinových balení, která jsou prodávána do zařízení společného stravování a která se skládají z jednotlivě balených jednotek, musí být povinné údaje uvedeny přímo na skupinovém balení nebo na etiketě, která je k němu připojena. Pokud však jednotlivě balené jednotky (ve skupinovém balení) představují prodejní jednotky určené konečnému spotřebiteli, musí být povinné informace uvedeny rovněž na každé jednotlivé prodejní jednotce. Je-li největší plocha těchto jednotlivých prodejních jednotek menší než 10 cm 2, jsou povinné informace, které musí být uvedeny na balení nebo na etiketě, omezeny na tyto údaje: název potraviny; každou látku nebo pomocnou látku uvedenou na seznamu v příloze II nebo odvozenou z látky či produktu uvedených na seznamu v příloze II způsobující alergie nebo nesnášenlivost, která byla použita při výrobě nebo přípravě potraviny a je v konečném výrobku stále přítomna, byť v pozměněné podobě; čisté množství potraviny; datum minimální trvanlivosti nebo datum použitelnosti. Seznam složek se uvede jinými prostředky nebo se poskytne na žádost spotřebitele. Vzhledem k různým formám dodávání potravin konečnému spotřebiteli v zařízeních společného stravování je třeba uvést, že by se za prodejní jednotky neměly považovat kelímky obsahující jednu porci (např. džem, marmeláda, hořčice), které se hostům zařízení společného stravování podávají jako součást jídla. V těchto případech proto postačuje, aby byly informace o dané potravině uvedeny na skupinových baleních. 3
 4 (Poznámka: V každém případě musí být konečnému spotřebiteli poskytnuty povinné údaje týkající se alergenů). 2.2 Seznam povinných údajů (článek 9 nařízení) Může provozovatel potravinářského podniku použít v návodu k použití symbol pánve nebo trouby bez uvedení slov pánev nebo trouba? Nemůže. Povinné údaje jako návod k použití musí být uvedeny slovy a čísly.


text:
Použití piktogramů nebo symbolů představuje pouze dodatečný prostředek k vyjádření těchto údajů. Komise však může v budoucnu přijmout akty v přenesené pravomoci / prováděcí akty, které umožní vyjádřit jeden nebo více údajů piktogramy nebo symboly místo slov nebo čísel. 2.3 Definice největší plochy s ohledem na minimální velikost písma pro uvádění povinných údajů (čl. 13 odst. 3), vypuštění určitých povinných údajů (čl. 16 odst. 2) a osvobození od požadavku na výživové údaje (příloha V bod 18) Jak se určuje největší plocha, zejména u plechovek nebo lahví? V případě pravoúhlých nebo krabicových obalů je určení největší plochy jednoduché, tj. jedna celá strana dotyčného obalu (výška x šířka). U obalů válcového tvaru (např. plechovky) nebo lahvovitého tvaru (např. lahve), jež mají často nepravidelný tvar, je určení největší plochy složitější. Pragmatickým způsobem vyjasnění pojmu největší plocha u obalů ve tvaru válce nebo lahve, které mají často nepravidelný tvar, by mohlo být např. její vymezení jako plochy mimo víčko, dno, okraje na vrchní a dolní části plechovek, kuželovitých částí a hrdel lahví a sklenic. 2.4 Označování alergenů (u balených potravin) (čl. 21 odst. 1 písm. b) a příloha II) Je třeba v případě, že název složky částečně zahrnuje název látky/produktu vyvolávajícího alergie nebo nesnášenlivost v jednom slově (např. německé slovo Milchpulver pro sušené mléko ), zvýraznit celý název složky, nebo pouze část odkazující na látku/produkt vyvolávající alergie nebo nesnášenlivost (Milchpulver nebo Milchpulver)? Při uvádění seznamu složek musí provozovatelé potravinářských podniků zvýraznit název látky/produktu ze seznamu v příloze II nařízení. Měla by být proto zvýrazněna ta 4
 5 část názvu složky, která odpovídá látkám/produktům uvedeným v příloze II (např. Milchpulver ). V duchu pragmatického přístupu se však bude mít za to, že rovněž zdůraznění celého názvu dotyčné složky (např. Milchpulver ) splňuje právní požadavky. Pokud se název složky skládá z několika samostatných slov, měly by být zdůrazněny pouze látka/produkt vyvolávající alergie nebo nesnášenlivost (např. poudre de lait, latte in polvere ) Jak lze v případě, že jsou všechny složky určité potraviny látkami nebo produkty vyvolávajícími alergie nebo nesnášenlivost uvedenými na seznamu v příloze II nařízení, zdůraznit jejich přítomnost? Jsou-li všechny složky potraviny látkami vyvolávajícími alergie nebo nesnášenlivost, musí být všechny uvedeny v seznamu složek a být zdůrazněny. Způsoby takového zvýraznění jsou do určité míry flexibilní, zvýraznit je možno například typem či stylem písma nebo barvou pozadí. Jsou-li všechny složky uvedeny na seznamu v příloze II, musí být zvýrazněny oproti ostatním povinným informacím, například slovu složení, které uvádí seznam složek. Zvýraznění látek vyvolávajících alergie nebo nesnášenlivost v seznamu složek zajišťuje, že spotřebitelé tento seznam i nadále kontrolují. To spotřebitelům, kteří trpí alergií na potraviny nebo nesnášenlivostí (zejména pokud je vyvolávají látky, které nejsou v nařízení uvedeny, např. hrách), umožňuje informovaný výběr potravin, které jsou pro ně bezpečné Jak má být uváděna přítomnost látek nebo produktů vyvolávajících alergie nebo nesnášenlivost, které jsou obsaženy v dotyčné potravině, v případě obalů nebo nádob potravin, jejichž největší plocha je menší než 10 cm 2? V případě obalů nebo nádob potravin, jejichž největší plocha je menší než 10 cm 2, lze


text:
seznam složek vypustit. Pokud však seznam složek chybí, musí být povinně uveden údaj o přítomnosti látek nebo produktů vyvolávajících alergie nebo nesnášenlivost v dotyčné potravině uvedením slova obsahuje, za nímž následuje název látky nebo produktu vyvolávajícího alergie nebo nesnášenlivost. V tomto případě se použije obecné pravidlo, podle něhož nemusí být přítomnost látek nebo produktů vyvolávajících alergie nebo nesnášenlivost uvedena, pokud název potraviny na danou látku nebo produkt jasně odkazuje. V takovém případě se obdobně nevyžaduje ani zvýraznění či jiné zdůraznění látek nebo produktů vyvolávajících alergie nebo nesnášenlivost. 2.5 Označování alergenů (u nebalených potravin) (článek 44) Může provozovatel potravinářského podniku poskytnout informace o látkách nebo produktech vyvolávajících alergie nebo 5
 6 nesnášenlivost, které jsou použity při výrobě nebo přípravě nebalené potraviny, jen a pouze na žádost spotřebitele? Nikoli. Poskytnutí informací o alergenech/nesnášenlivosti v případě, že jsou při výrobě nebalené potraviny použity látky uvedené v příloze II, je povinné. Tyto informace musí být k dispozici a snadno dostupné, aby byl spotřebitel informován, že nebalená potravina způsobuje problémy v souvislosti s alergeny a nesnášenlivostí. Informace o alergenech/nesnášenlivosti proto nelze poskytnout pouze na žádost spotřebitele Může provozovatel potravinářského podniku poskytnout informace o látkách nebo produktech vyvolávajících alergie nebo nesnášenlivost, které jsou použity při výrobě nebo přípravě nebalené potraviny, jinými prostředky než na etiketě, včetně nástrojů moderních technologií nebo slovního sdělení? Členské státy mohou přijmout vnitrostátní opatření týkající se způsobu poskytování údajů o alergenech. Pokud jde o poskytování informací o potravinách, včetně informací o alergenech/nesnášenlivosti, jsou v zásadě přípustné všechny komunikační prostředky, aby měli spotřebitelé možnost informovaného výběru, například etiketa, jiný průvodní materiál nebo jiné prostředky, včetně nástrojů moderních technologií nebo slovního sdělení (tj. ověřitelné slovní informace). Jestliže takováto vnitrostátní opatření neexistují, řídí se označování látek nebo produktů vyvolávajících alergie nebo nesnášenlivost v nebalených potravinách ustanoveními nařízení týkajícími se balených potravin. Tyto informace proto musí být dobře viditelné, snadno čitelné, a je-li to vhodné, nesmazatelné. To znamená, že pokud členské státy nepřijaly zvláštní vnitrostátní opatření, musí být informace o alergenech/nesnášenlivosti poskytnuty písemně Mohou členské státy prostřednictvím vnitrostátních opatření povolit poskytování informací o látkách nebo produktech vyvolávajících alergie nebo nesnášenlivost, které jsou použity při výrobě nebo přípravě nebalené potraviny, jen a pouze na žádost spotřebitele? Poskytování informací o alergenech na vyžádání se nepovažuje za způsob poskytnutí informací. V duchu pragmatického přístupu však mohou vnitrostátní opatření orientačně stanovit, že podrobné informace o alergenech/nesnášenlivosti mohou být s ohledem na výrobu nebo přípravu nebalených potravin poskytnuty na žádost spotřebitele za předpokladu, že údaj o tom, že tyto informace lze získat na žádost, uvede provozovatel potravinářského podniku na viditelném místě tak, aby byl tento údaj dobře viditelný, snadno čitelný, a je-li to vhodné, nesmazatelný. Tato kombinace požadavků na údaje pomůže spotřebiteli naznačit, že nebalená potravina způsobuje problémy v souvislosti s alergeny/nesnášenlivostí a že příslušné informace jsou k dispozici a snadno dostupné. 6
 7 2.6 Prodej na dálku (články 8 a 14) Kdo je v případě potravin nabízených k prodeji na dálku odpovědný a) za poskytnutí informací spotřebitelům a b) za uvedení a přesnost informací o potravinách? Za informace o potravině


text:
odpovídá provozovatel potravinářského podniku, pod jehož jménem nebo obchodním názvem je potravina uváděna na trh. Provozovatel musí zajistit uvedení a přesnost poskytnutých informací. Jsou-li potraviny nabízeny k prodeji na dálku, nese odpovědnost za poskytnutí povinných informací o potravinách před dokončením nákupu vlastník internetových stránek Jaký druh informací by měl odpovědný provozovatel potravinářského podniku poskytnout v případě, jsou-li potraviny uváděny na trh prostřednictvím prodeje na dálku, a v jaké fázi? Je třeba rozlišovat mezi balenými potravinami 1 a nebalenými potravinami nabízenými k prodeji prostřednictvím prodeje na dálku. Balené potraviny: Před dokončením nákupu musí odpovědný provozovatel potravinářského podniku poskytnout všechny povinné informace o potravinách 2 s výjimkou data minimální trvanlivosti nebo data použitelnosti. Definice povinných informací o potravinách zahrnuje veškeré informace, které mají být poskytnuty konečnému spotřebiteli podle práva EU obecně, a nejen informace vyžadované nařízením. Povinné informace o potravinách by buď měly být uvedeny na materiálu podporujícím prodej na dálku, nebo musí být poskytnuty jinými vhodnými prostředky jasně určenými provozovatelem potravinářského podniku, a to bez dodatečných nákladů pro konečného spotřebitele. V okamžiku doručení musí mimoto odpovědný provozovatel potravinářského podniku poskytnout veškeré povinné údaje (včetně data minimální trvanlivosti nebo data použitelnosti). Nebalené potraviny: S výjimkou případů, kdy vnitrostátní opatření vyžadují poskytnutí některých či všech údajů uvedených v článcích 9 a 10 nařízení, musí provozovatel potravinářského podniku poskytnout pouze informace o alergenech. Informace o alergenech nebo jakékoli jiné údaje vyžadované vnitrostátním právem by měly být poskytnuty a) před dokončením nákupu, a to uvedením na materiálu podporujícím prodej na dálku nebo jinými vhodnými prostředky jasně určenými provozovatelem 1 Balené potraviny jsou definovány v čl. 2 odst. 2 písm. e) nařízení. 2 Povinné informace o potravinách jsou definovány v čl. 2 odst. 2 písm. c) nařízení. 7
 8 potravinářského podniku, bez dodatečných nákladů pro konečného spotřebitele, a b) v okamžiku doručení Musí provozovatel potravinářského podniku v případě, že jsou balené potraviny uváděny na trh prostřednictvím prodeje na dálku, poskytnout před dokončením nákupu číslo šarže v souladu se směrnicí 2011/91/EU? Povinné informace o potravinách zahrnují veškeré údaje, které musí být konečnému spotřebiteli poskytnuty podle předpisů Unie. Číslo šarže je stanoveno ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/91/EU ze dne 13. prosince 2011 o údajích nebo značkách určujících šarži, ke které potravina patří. Tyto informace však nejsou určeny konečnému spotřebiteli. Jedná se především o nástroj, který má zajistit možnost zpětného vysledování a který neovlivňuje rozhodnutí spotřebitele. V rámci pragmatického přístupu by proto nemělo být poskytnutí této informace před dokončením nákupu povinné. 2.7 Seznam složek (články 18 a 20) Měly by být v seznamu složek označeny umělé nanomateriály? Existují nějaké výjimky? Všechny složky vyskytující se v podobě umělých nanomateriálů musí být jasně uvedeny v seznamu složek. Za názvy těchto složek se v závorce uvede slovo nano. Umělé nanomateriály není nutné do seznamu složek zařazovat, jsou-li ve formě jedné z následujících součástí potravin: potravinářské přídatné látky a potravinářské enzymy: o které jsou v dané potravině obsaženy pouze proto, že byly obsaženy v jedné nebo více složkách této potraviny, v souladu se zásadou přenosu uvedenou v čl. 18 odst. 1


text:
písm. a) a b) nařízení (ES) č. 1333/2008, pokud v konečném výrobku již neplní technologickou funkci, nebo o které se používají jako pomocné látky; nosiče a látky, které nejsou potravinářskými přídatnými látkami, avšak jsou používány stejným způsobem a ke stejnému účelu jako nosiče, a které jsou použity v nezbytně nutném množství; látky, které nejsou potravinářskými přídatnými látkami, avšak jsou používány stejným způsobem a ke stejnému účelu jako pomocné látky a jsou nadále přítomny v konečném výrobku, třebaže ve změněné formě. 8
 9 2.8 Přechodná opatření (článek 54) Mohou provozovatelé potravinářských podniků uvádět na trh produkty opatřené etiketou, jež je v souladu s požadavky nařízení, před 13. prosincem 2014? Ano, provozovatelé potravinářských podniků mohou uvádět na trh produkty opatřené etiketou v souladu s nařízením před 13. prosincem 2014, pokud neexistuje žádný rozpor s požadavky na označování uvedenými ve směrnici 2000/13/ES, která platí až do dne 12. prosince Podle směrnice 2000/13/ES musí být například minimální trvanlivost uvedena ve stejném zorném poli jako název, pod nímž je výrobek prodáván, čisté množství (u balených potravin) a skutečný obsah alkoholu (u nápojů s obsahem alkoholu vyšším než 1,2 %). Podle nařízení však již minimální trvanlivost ve stejném zorném poli být nemusí. Pokud by provozovatelé potravinářských podniků dodrželi v tomto případě nařízení před jeho vstupem v platnost, tj. před 13. prosincem 2014, porušili by směrnici 2000/13/ES. 2.9 Uvádění a pojmenování složek (příloha VII) Je možné uvést na etiketě prohlášení: řepkový nebo částečně ztužený palmový olej, pokud výrobce mění zdroj rostlinného oleje? Nikoli, tento údaj by nebyl v souladu s nařízením. Na etiketě nesmí být uvedeny informace o charakteristikách potravin, které nejsou dostatečně přesné nebo konkrétní a v jejichž důsledku by mohl být spotřebitel uveden v omyl Jsou údaje o konkrétním rostlinném původu povinné u všech potravin, které obsahují oleje nebo tuky rostlinného původu, bez ohledu na množství oleje nebo tuku v dotyčné potravině? Ano, tento údaj je povinný bez ohledu na množství oleje nebo tuku v dotyčné potravině. 9
 10 2.10 Datum zmrazení nebo, u produktů zmrazených více než jednou, datum prvního zmrazení při označování zmrazeného masa, zmrazených masných polotovarů a zmrazených nezpracovaných produktů rybolovu (příloha III) Je datum zmrazení nebo, u produktů zmrazených více než jednou, datum prvního zmrazení povinné na etiketě nebaleného zmrazeného masa, zmrazených masných polotovarů a zmrazených nezpracovaných produktů rybolovu? Nikoli. Datum zmrazení je povinné pouze na etiketě baleného zmrazeného masa, zmrazených masných polotovarů a zmrazených nezpracovaných produktů rybolovu. Členské státy mohou rozhodnout o rozšíření tohoto požadavku na nebalené produkty Jak jsou v nařízení definovány nezpracované produkty rybolovu? Produkty rybolovu zahrnují všechny mořské nebo sladkovodní živočichy (kromě živých mlžů, živých ostnokožců, živých pláštěnců a živých mořských plžů a všech savců, plazů a žab), volně žijící nebo farmově chované, včetně všech poživatelných forem, částí a produktů těchto živočichů. Nezpracované produkty rybolovu jsou produkty rybolovu, které neprošly zpracováním, a zahrnují produkty, které byly děleny, porcovány, odseknuty, plátkovány, vykostěny, rozsekány, zbaveny kůže, rozdrceny, nakrájeny, očištěny, ořezány, zchlazeny, zmraženy, hluboce zmraženy nebo rozmraženy Jak se vyjádří datum zmrazení? Datum zmrazení nebo datum prvního zmrazení musí být


text:
uvedeno následovně: před datem se uvede výraz Zmrazeno dne ; k tomuto výrazu se připojí buď vlastní datum, nebo odkaz na místo, kde je datum uvedeno na etiketě nebo obalu; datum se uvádí v nekódovaném tvaru v pořadí den, měsíc a rok, např. Zmrazeno dne DD/MM/RRRR. 10
 11 2.11 Údaj o přítomnosti přidané vody obsažený v názvu potraviny (příloha VI bod 6) Tento požadavek má spotřebitele chránit před nepoctivými a klamavými praktikami, pokud jde o maso, které má podobu krájeného masa, kusu masa, plátku masa, porce masa nebo jatečně upraveného těla zvířat, nebo o rybí produkty, které mají podobu krájeného masa, kusu masa, plátku masa, porce masa, filé nebo celého produktu rybolovu, k nimž byla během výrobního procesu přidána voda, aniž by to vyžadovaly technologické důvody. Spotřebitelé v těchto potravinách neočekávají významné množství vody. Přidání vody může zvýšit hmotnost polotovarů z masa/ryb. Údaj o přítomnosti přidané vody v názvu těchto potravin proto spotřebiteli umožní tyto potraviny na první pohled odlišit V jakých případech musí název potraviny obsahovat údaj o přítomnosti přidané vody, jejíž hmotnost přesahuje 5 % hmotnosti konečného výrobku? Údaj o přítomnosti přidané vody, která tvoří více než 5 % hmotnosti konečného výrobku, musí být v názvu potraviny uveden v těchto případech: masné výrobky a masné polotovary, které mají podobu krájeného masa, kusu masa, plátku masa, porce masa nebo jatečně upraveného těla zvířat; produkty rybolovu a upravené produkty rybolovu, které mají podobu krájeného masa, kusu masa, plátku masa, porce masa, filé nebo celého produktu rybolovu. Určení, zda potravinářský produkt splňuje tyto požadavky, musí provést v každém jednotlivém případě především provozovatelé potravinářských podniků a posléze členské státy v rámci kontrolních činností. V tomto ohledu je třeba vzít v úvahu podobu potraviny. Tento údaj se orientačně nevyžaduje u potravin jako salámy a párky (např. mortadela, párky v rohlíku), jelita, sekaná, masové/rybí paštiky, masové/rybí kuličky Údaj o čistém množství (příloha IX body 4 a 5) Musí provozovatel potravinářského podniku v případě, je-li čisté množství uvedeno na balených potravinách, které se skládají z několika jednotlivě balených jednotek, jejichž velikost se může lišit, uvést rovněž celkový počet jednotlivých balení? Lze odkázat na průměrný počet? V případě balených potravin, které se skládají ze dvou nebo více jednotlivých balení, která nejsou považována za prodejní jednotky a která neobsahují stejné množství téhož výrobku, se uvedení čistého množství skládá z údaje o celkovém čistém množství a z údaje o celkovém počtu jednotlivých balení. Jestliže při dodržení správné výrobní praxe nelze uvést přesný údaj o celkovém počtu jednotlivých balení kvůli technickým (neprovádění kontroly počtu kusů) či jiným výrobním omezením, může tento údaj výjimečně odkazovat na průměrný počet. Je možno použít výraz přibližně nebo podobné znění / zkratky. 11
 12 Nařízení stanoví, že v případě potravin s glazurou se uvádí čistá hmotnost potraviny bez glazury. Znamená to, že v těchto případech bude čistá hmotnost potraviny totožná s čistou hmotností po odkapání. Musí být na etiketě uvedena čistá hmotnost i čistá hmotnost po odkapání? U pevných potravin v nálevu se při označování uvádí kromě čisté hmotnosti/množství též čistá hmotnost této potraviny


text:
po odkapání. Za tímto účelem se voda ve zmrazeném nebo hluboce zmrazeném stavu považuje za nálev, což znamená povinnost uvést na etiketě informaci o čisté hmotnosti i o hmotnosti po odkapání. Nařízení mimoto uvádí, že by v případě potravin ve zmrazeném a hluboce zmrazeném stavu s glazurou neměla čistá hmotnost zahrnovat samotnou glazuru (hmotnost bez glazury). Uvedená čistá hmotnost glazovaných potravin je proto totožná s jejich čistou hmotností po odkapání. S přihlédnutím k této skutečnosti a rovněž k nutnosti zamezit klamání spotřebitele jsou možné tyto údaje o čisté hmotnosti: Dvojí údaj: Čistá hmotnost: X g; a Čistá hmotnost po odkapání: X g; Srovnávací údaj: Čistá hmotnost = čistá hmotnost po odkapání = X g; Jediný údaj: Čistá hmotnost po odkapání: X g. 12
 13 3 Výživové údaje 3.1 Vztahují se pravidla týkající se výživových údajů, která jsou stanovena v nařízení, na všechny potraviny? (Článek 29) Tato pravidla se nevztahují na níže uvedené potraviny, které mají vlastní pravidla pro výživové označování výživových údajů: - doplňky stravy; - přírodní minerální vody; - potraviny určené pro zvláštní výživu, kromě případů, kdy neexistují žádná zvláštní pravidla týkající se konkrétních aspektů výživového označování (viz rovněž směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/39/ES ze dne 6. května 2009 o potravinách určených pro zvláštní výživu a zvláštní směrnice uvedené v čl. 4 odst. 1 zmíněné směrnice). 3.2 Co je třeba uvést? (Články 13, 30, 32, 34 a 44, přílohy IV a XV) Povinné výživové označování musí obsahovat všechny níže uvedené údaje a rovněž obsah jakékoli živiny nebo jiné látky, pro kterou je výživové nebo zdravotní tvrzení uvedeno: Energetická hodnota a obsah tuků, nasycených mastných kyselin, sacharidů, cukrů, bílkovin a soli. Energetická hodnota musí být uvedena v kj (kilojoulech) i v kcal (kilokaloriích). Energetická hodnota v kilojoulech musí být uvedena jako první a za ní následuje hodnota v kilokaloriích. Lze používat zkratku kj/kcal. Pořadí uvádění příslušných informací je toto: energetická hodnota tuky z toho nasycené mastné kyseliny sacharidy z toho cukry 13
 14 bílkoviny sůl Je-li dostatek místa, uvádějí se údaje v tabulce s přiřazenými číselnými hodnotami. Při nedostatku místa pro poskytnutí údajů v tabulce se údaje uvedou v řadě za sebou. Na výživové údaje se vztahují pravidla týkající se minimální velikosti písma a tyto údaje musí být vytištěny písmem, jehož výška malého písmene x činí nejméně 1,2 mm. V případě obalů nebo nádob, jejichž největší plocha je menší než 80 cm 2, činí výška malého písmene x nejméně 0,9 mm. Výška písmene x je definována v příloze IV nařízení. (Poznámka: Potraviny v obalech nebo nádobách, jejichž největší plocha je menší než 25 cm 2, jsou od povinného výživového označování osvobozeny (viz otázka 3.5 bod 18). Jsou-li energetická hodnota nebo obsah živin ve výrobku zanedbatelné, lze informace o nich nahradit například prohlášením Obsahuje zanedbatelné množství umístěným v těsné blízkosti výživových údajů (pokud jde o pojem zanedbatelné množství, viz otázka 3.15). U nebalených potravin může být obsah výživových údajů omezen na energetickou hodnotu, nebo energetickou hodnotu a obsah tuků, nasycených mastných kyselin, cukrů a soli. 3.3 Jaké je referenční množství


text:
pro výživové údaje? (Články 32, 33, příloha XV) Pokud jde o údaje o vitaminech a minerálních látkách, viz otázka 3.7. Obsah živin se vyjádří v gramech (g) na 100 g nebo na 100 ml a energetická hodnota se vyjádří v kilojoulech (kj) a v kilokaloriích (kcal) na 100 g nebo na 100 ml potraviny. Obsah živin může být navíc uveden na jednu porci / jednotku spotřeby potraviny. Vymezení porce nebo jednotky spotřeby musí být pro spotřebitele snadno srozumitelné, velikost porce nebo jednotky spotřeby musí být vyznačena na etiketě v těsné blízkosti výživových údajů a na etiketě musí být uveden počet porcí nebo jednotek obsažených v balení. Energetickou hodnotu a obsah tuků, nasycených mastných kyselin, sacharidů, cukrů, bílkovin a soli lze mimoto vyjádřit rovněž jako procentní podíl referenčních hodnot příjmu stanovených v následující tabulce na 100 g nebo 100 ml. Vedle údajů vztažených na 100 g nebo na 100 ml nebo místo nich může být procentní podíl referenčních hodnot příjmů uveden na jednu porci / jednotku spotřeby. 14
 15 Energetická hodnota nebo název živiny Energetická hodnota Tuky celkem Nasycené mastné kyseliny Sacharidy Cukry Bílkoviny Sůl Referenční hodnota příjmu kj/2 000 kcal 70 g 20 g 260 g 90 g 50 g 6 g Jsou-li procentní podíly referenčních hodnot příjmu vyjádřeny na 100 g nebo 100 ml, výživové údaje obsahují toto prohlášení: Referenční hodnota příjmu u průměrné dospělé osoby (8400 kj / 2000 kcal). U nebalených potravin mohou být výživové údaje vyjádřeny pouze v přepočtu na jednu porci nebo jednotku spotřeby. 3.4 Lze použít další způsoby vyjadřování? (Článek 35) Vedle výše uvedeného způsobu vyjadřování údajů (na 100 g/ml, na jednu porci, procentní podíl referenční hodnoty příjmu) a způsobu uvádění údajů (název živiny, číselná hodnota) lze použít jiné způsoby vyjádření a/nebo uvádění údajů za využití grafického znázornění nebo symbolů, pokud: - jsou založeny na důkladných a vědecky ověřených spotřebitelských výzkumech a neuvádějí spotřebitele v omyl; - jsou vytvořeny na základě konzultací s velkým počtem skupin zúčastněných subjektů; - jejich cílem je usnadnit spotřebitelům pochopení příspěvku nebo významnosti potraviny pro obsah energie a živin v jejich stravě; - pokud jde o jiné způsoby vyjadřování, vycházejí z harmonizovaných referenčních hodnot příjmu uvedených v příloze XIII, nebo nejsou-li k dispozici, z obecně 15
 16 přijatých vědeckých doporučení o příjmu týkajících se energetické hodnoty a živin; - jsou objektivní a nediskriminační a - nevytvářejí překážky volnému pohybu zboží. 3.5 Existují nějaké výjimky? (Čl. 16 odst. 4 a čl. 44 odst. 1 písm. b), příloha V) Od povinného výživového označování jsou osvobozeny níže uvedené výrobky vyjma případu, kdy je uvedeno výživové nebo zdravotní tvrzení: 1. Nezpracované produkty obsahující jedinou složku nebo skupinu složek 2. Produkty zpracované pouze zráním, které obsahují jedinou složku nebo skupinu složek 3. Vody určené k lidské spotřebě včetně vod, do kterých nebyly přidány jiné složky než oxid uhličitý nebo aromata 4. Byliny, koření nebo jejich směsi 5. Sůl a náhražky soli 6. Stolní sladidla 7. Kávové a cikorkové extrakty, celá nebo mletá kávová zrna a celá nebo mletá kávová zrna bez kofeinu 8. Bylinné


text:
a ovocné čaje, čaj, čaj bez kofeinu, instantní nebo rozpustný čaj nebo čajový extrakt, instantní nebo rozpustný čaj nebo čajový extrakt bez kofeinu, které neobsahují jiné přidané složky než aromata, která nemění výživovou hodnotu čaje 9. Kvasné octy a náhražky octa, včetně octů, jejichž jedinými přidanými složkami jsou aromata 10. Aromata 11. Potravinářské přídatné látky 12. Pomocné látky 13. Potravinářské enzymy 14. Želatina 15. Želírující složky 16. Kvasnice (droždí) 16
 17 17. Žvýkačky 18. Potraviny v obalech nebo nádobách, jejichž největší plocha je menší než 25 cm Potraviny, včetně řemeslně vyrobených potravin, dodávané výrobcem v malých množstvích přímo konečnému spotřebiteli nebo do místních maloobchodů přímo zásobujících konečného spotřebitele 20. Alkoholické nápoje (o obsahu alkoholu vyšším než 1,2 % objemových) 21. Nebalené potraviny (pokud to nevyžadují vnitrostátní opatření) Jsou-li výživové údaje poskytovány dobrovolně, musí dodržovat pravidla pro povinné výživové označování. Avšak: - u alkoholických nápojů nejsou výživové údaje povinné a mohou být omezeny na energetickou hodnotu. Nevyžaduje se žádný zvláštní formát; - u nebalených potravin mohou být výživové údaje omezeny na energetickou hodnotu, nebo na energetickou hodnotu a obsah tuků, nasycených mastných kyselin, cukrů a soli. Mohou být vyjádřeny v přepočtu na jednu porci nebo jednotku spotřeby, pokud je vyznačena velikost porce / jednotky spotřeby a je uveden počet porcí/jednotek. 3.6 Jaké jiné živiny je možno uvést? (Čl. 30 odst. 2, články 32, 33 a 34, příloha XV) Povinné výživové označování může být doplněno rovněž údaji o obsahu jedné nebo více následujících živin: a) mononenasycené mastné kyseliny (monoenové mastné kyseliny); b) polynenasycené mastné kyseliny (polyenové mastné kyseliny); c) polyalkoholy; d) škroby; e) vláknina; f) vitaminy a minerální látky (viz rovněž otázka 3.7). Pořadí uvádění příslušných informací je toto: energetická hodnota tuky z toho 17
 18 nasycené mastné kyseliny, mononenasycené mastné kyseliny (monoenové mastné kyseliny), polynenasycené mastné kyseliny (polyenové mastné kyseliny), sacharidy z toho cukry, polyalkoholy, škroby, vláknina bílkoviny sůl vitaminy a minerální látky Je-li dostatek místa, údaje se uvádějí v tabulce s přiřazenými číselnými hodnotami. Při nedostatku místa pro poskytnutí údajů v tabulce se údaje uvedou v řadě za sebou. Tyto živiny se uvádějí v gramech (g) 3 na 100 g nebo na 100 ml a navíc mohou být uvedeny v přepočtu na jednu porci nebo jednotku spotřeby daného produktu. U nebalených potravin mohou být výživové údaje uvedeny v přepočtu na porci nebo jednotku spotřeby. 3.7 Které vitaminy a minerální látky mohou být uvedeny na etiketě? Jaké jsou podmínky týkající se minimálního množství ve výrobku? Jaká jednotka by se měla v údajích použít? (Čl. 30 odst. 2, čl. 32 odst. 2 a 3 a čl. 33 odst. 1, příloha XIII) Na etiketě mohou být uvedeny veškeré vitaminy nebo minerální látky ze seznamu v následující tabulce, které jsou přítomné ve významných množstvích. Významné množství se vypočítává takto: 3 Viz rovněž zvláštní měrné jednotky pro vitaminy a minerální látky uvedené v tabulce v otázce
 19 15 % referenční výživové hodnoty uvedené v následující tabulce na 100 g nebo na 100 ml v případě produktů jiných, než jsou nápoje, 7,5 % referenční výživové hodnoty


text:
uvedené v následující tabulce na 100 ml v případě nápojů nebo 15 % referenční výživové hodnoty uvedené v následující tabulce na porci v případě, že balení obsahuje pouze jednu porci. Vitaminy a minerální látky mohou být uváděny pomocí jednotek stanovených v následující tabulce a jako procentní podíl referenčních výživových hodnot stanovených v téže tabulce na 100 g nebo na 100 ml. Tyto informace mohou být navíc uvedeny v přepočtu na porci / jednotku spotřeby. Vitaminy a minerální látky, které mohou být uváděny Referenční výživové hodnoty Vitamin A (μg) 800 Vitamin D (μg) 5 Vitamin E (mg) 12 Vitamin K (μg) 75 Vitamin C (mg) 80 Thiamin (mg) 1,1 Riboflavin (mg) 1,4 Niacin (mg) 16 Vitamin B6 (mg) 1,4 Kyselina listová (μg) 200 Vitamin B12 (μg) 2,5 Biotin (μg) 50 Kyselina (mg) pantothenová 6 Draslík (mg) Chlor (mg) 800 Vápník (mg)
 20 Vitaminy a minerální látky, které mohou být uváděny Referenční výživové hodnoty Fosfor (mg) 700 Hořčík (mg) 375 Železo (mg) 14 Zinek (mg) 10 Měď (mg) 1 Mangan (mg) 2 Fluor (mg) 3,5 Selen (μg) 55 Chrom (μg) 40 Molybden (μg) 50 Jód (μg) Jak lze určit obsah živiny v potravině? (Čl. 31 odst. 4) Uvedené hodnoty jsou průměrné hodnoty vycházející z výsledků: analýzy dané potraviny; výpočtu s použitím známých nebo skutečných průměrných hodnot použitých složek, nebo výpočtu s použitím obecně zjištěných a přijímaných údajů. 3.9 Jak lze určit energetickou hodnotu potraviny? (Čl. 31 odst. 1, příloha XIV) Energetická hodnota se vypočítá pomocí těchto převodních faktorů: Živina sacharidy (s výjimkou polyalkoholů) polyalkoholy Převodní faktor 17 kj/g 4 kcal/g 10 kj/g 2,4 kcal/g 20
 21 Živina bílkoviny tuky salatrimy alkohol (ethanol) organické kyseliny vláknina erythritol Převodní faktor 17 kj/g 4 kcal/g 37 kj/g 9 kcal/g 25 kj/g 6 kcal/g 29 kj/g 7 kcal/g 13 kj/g 3 kcal/g 8 kj/g 2 kcal/g 0 kj/g 0 kcal/g 3.10 Měl by se obsah živin uvádět pro potravinu připravenou ke spotřebě nebo potravinu ve stavu, v němž je prodávána? (Čl. 31 odst. 3) Výživové údaje musí být uvedeny pro potravinu ve stavu, v němž je prodávána, je-li to však vhodné, mohou se tyto informace týkat potraviny připravené ke spotřebě, pokud jsou připojeny podrobné pokyny pro přípravu ke spotřebě. Je proto možné uvést pouze výživové údaje pro potraviny připravené ke spotřebě, jako jsou například polévky v prášku Kdy lze použít formulaci uvádějící, že sůl je v potravině obsažena výlučně v důsledku přirozeně se vyskytujícího sodíku? (Čl. 30 odst. 1) Formulace uvádějící, že sůl je v potravině obsažena výlučně v důsledku přirozeně se vyskytujícího sodíku, se může nacházet v těsné blízkosti výživových údajů na potravinách, do nichž nebyla přidána sůl, jako je mléko, zelenina, maso a ryby. Jestliže byla sůl přidána při zpracování nebo v důsledku přidání složek, které obsahují sůl, jako je šunka, sýr, olivy, ančovičky atd., nelze tuto formulaci použít Může být energetická hodnota uvedena pouze v kcal, pokud se výživové údaje dobrovolně opakují v hlavním zorném poli? (Čl. 32 odst. 1, příloha XV) Nikoli. Je-li uváděn údaj o energetické hodnotě, udává se systematicky v


text:
kj (kilojoulech) a kcal (kilokaloriích). 21
 22 3.13 Lze označit obsah součástí dobrovolně uváděných živin, například omega-3 mastných kyselin jako součástí polynenasycených mastných kyselin (polyenových mastných kyselin)? (Článek 30) Nikoli. Výživové údaje představují uzavřený seznam informací o energetické hodnotě a obsahu živin a nemohou být doplněny o další výživové údaje (viz však rovněž otázka 3.14) Je nutno uvádět rovněž obsah živiny nebo jiné látky, pro niž je uvedeno výživové nebo zdravotní tvrzení. Může to být provedeno v rámci výživových údajů? (Články 30 a 49) Pokud je živina, pro niž je uvedeno výživové nebo zdravotní tvrzení, součástí výživových údajů, nevyžaduje se dodatečné označování. Není-li živina nebo jiná látka, pro niž je uvedeno výživové nebo zdravotní tvrzení, součástí výživových údajů, musí být údaj o obsahu živiny nebo jiné látky uveden v těsné blízkosti výživových údajů (viz rovněž otázka 3.13) Je nutné v případě, že výrobek má zanedbatelný obsah živin, u nichž se vyžaduje povinné označování, nebo zanedbatelnou energetickou hodnotu, uvést tyto živiny nebo energetickou hodnotu v tabulce s údaji o živinách? (Čl. 34 odst. 5) Nikoli, jsou-li energetická hodnota nebo obsah živin zanedbatelné, lze informace o nich nahradit například prohlášením Obsahuje zanedbatelné množství umístěným v těsné blízkosti výživových údajů. Při určování zanedbatelného množství mohou pomoci pokyny týkající se přípustných odchylek Které výživové údaje se mohou na obalu opakovat? (Čl. 30 odst. 3, čl. 32 odst. 2 a článek 33) Na obalu se mohou opakovat některé povinné výživové údaje, a to v hlavním zorném poli (obecně označovaném jako přední strana balení) s použitím jednoho z následujících formátů: - energetická hodnota, nebo - energetická hodnota a obsah tuků, nasycených mastných kyselin, cukrů a soli. Pro tyto opakované údaje platí pravidla týkající se minimální velikosti písma (čl. 13 odst. 2, příloha IV, viz rovněž otázka 3.2). V případě opakování představují výživové údaje i nadále seznam s přesně stanoveným a omezeným obsahem. U výživových údajů uvedených v hlavním zorném poli nejsou přípustné žádné další informace. 22
 23 V případě opakování mohou být údaje uvedeny v přepočtu na porci / jednotku spotřeby (pokud je velikost porce / jednotky spotřeby vyznačena v těsné blízkosti výživových údajů a na obalu je uveden počet porcí/jednotek). Energetická hodnota však musí být navíc vyjádřena rovněž na 100 g nebo na 100 ml Musí být v případě, jsou-li opakované výživové údaje v hlavním zorném poli (na přední straně balení) vyjádřeny jako procentní podíl referenčních hodnot příjmu, tyto informace uvedeny rovněž v povinných výživových údajích (na zadní straně balení)? (Čl. 30 odst. 3, čl. 32 odst. 4 a článek 33, příloha XIII) Dobrovolně opakované výživové údaje v hlavním zorném poli (na přední straně balení) musí obsahovat pouze informace o energetické hodnotě, nebo o energetické hodnotě a obsahu tuků, nasycených mastných kyselin, cukrů a soli. Tyto informace musí být uvedeny rovněž v povinných výživových údajích (na zadní straně balení). Informace na přední straně balení však lze vyjádřit jako procentní podíl referenčních hodnot příjmu (kromě vyjádření v absolutních hodnotách), i když tato forma vyjádření není v povinných výživových údajích použita Lze použít zkratku RHP? (Články 32


text:
a 33) Pokud se použije zkratka, například RHP pro referenční hodnotu příjmu, měla by být někde na balení vysvětlena. Prohlášení Referenční hodnota příjmu u průměrné dospělé osoby (8400 kj / 2000 kcal) nelze upravovat Lze použít zkratku DDD? (Články 32 a 33) Záměrem nařízení je harmonizovat obsah, způsob vyjadřování a uvádění výživových údajů poskytovaných spotřebitelům, včetně dobrovolných informací. Vzhledem k tomuto záměru není možné používat pojem doporučená denní dávka nebo zkratku DDD v rámci uplatňování článků 32 a 33 nařízení (viz rovněž otázka 3.18). Je třeba rovněž uvést, že se pojem referenční hodnota příjmu liší od pojmu doporučená denní dávka, jelikož pojem referenční hodnota příjmu neznamená výživové doporučení na rozdíl od pojmu doporučený. Neexistuje žádné výživové doporučení týkající se například konzumace 20 g nasycených mastných kyselin denně a spotřebitelé by se neměli domnívat, že se jedná o minimální množství nezbytné k udržení zdraví Mělo by být dodatečné prohlášení: Referenční hodnota příjmu u průměrné dospělé osoby (8 400 kj / kcal) uvedeno v těsné blízkosti výživových údajů? (Články 32 a 33) Ano, pokud je údaj vyjádřen jako procentní podíl referenčních hodnot příjmu na 100 g nebo 100 ml. Ne, pokud je vyjádřen v přepočtu na jednu porci. 23
 24 3.21 Referenční hodnoty příjmu pro energetickou hodnotu a živiny jsou stanoveny pro dospělé osoby. Mohou být energetická hodnota a obsah živin vyjádřeny dobrovolně jako procentní podíl referenčních hodnot příjmu u dětí místo procentních podílů referenčních hodnot příjmu u dospělých osob nebo jako jejich doplnění? (Čl. 32 odst. 4, čl. 36 odst. 3 a článek 43, příloha XIII) Nikoli. Dobrovolné informace o referenčních hodnotách příjmu pro konkrétní skupiny obyvatelstva jsou přípustné pouze tehdy, byly-li přijaty předpisy Unie, nebo pokud takovéto předpisy neexistují, vnitrostátní pravidla. Energetická hodnota a obsah živin mohou být vyjádřeny pouze jako procentní podíl referenčních hodnot příjmu u dospělých osob jako doplnění vyjádření v absolutních hodnotách. Nařízení však požaduje, aby Komise přijala prováděcí akty týkající se uvádění referenčních hodnot příjmu pro konkrétní skupiny obyvatelstva pro doplnění referenčních hodnot příjmu u dospělých osob, a referenční hodnoty příjmu pro děti mohou být k dispozici v budoucnu. Do doby přijetí takovýchto předpisů Unie mohou členské státy přijmout vnitrostátní pravidla, která stanoví vědecky podložené referenční hodnoty příjmu pro tyto skupiny obyvatelstva. Používání referenčních hodnot příjmu u jiných konkrétních skupin obyvatelstva, například dětí, nebude proto po skončení přechodného období, tj. od 13. prosince 2014, přípustné, pokud předpisy Unie nebo vnitrostátní pravidla nestanoví vědecky podložené referenční hodnoty příjmu pro tyto skupiny Co je to jednotka spotřeby? Lze ke stanovení porce použít piktogramy? Lze použít symbol nebo ~ ve smyslu odpovídá přibližně k uvedení počtu porcí v balení? (Článek 33) Jednotka spotřeby musí být pro spotřebitele snadno srozumitelná a znamená jednotku, kterou lze spotřebovat jednotlivě. Jedna jednotka spotřeby nutně nepředstavuje jednu porci. Například čtvereček tabulky čokolády může být jednotkou spotřeby, jedna porce však bude větší než jeden čtvereček čokolády. Ke stanovení porce nebo jednotky spotřeby lze použít symboly nebo piktogramy. Nařízení pouze vyžaduje, aby byla jednotka spotřeby snadno srozumitelná a aby byla na etiketě vyznačena její velikost. V


text:
případě použití symbolů nebo piktogramů musí být spotřebiteli jasný jejich smysl a tyto symboly nebo piktogramy nesmí spotřebitele uvádět v omyl. Malé odchylky v počtu jednotek spotřeby nebo porcí ve výrobku lze označit pomocí symbolu nebo ~ uvedeného před údajem o počtu porcí nebo jednotek spotřeby. 24
 25 3.23 Lze k označení živin a/nebo energetické hodnoty použít místo slov pouze ikony (Článek 34, příloha XV) Nikoli. Povinné i dobrovolné výživové údaje musí dodržovat určitý formát, který vyžaduje, aby byly energetická hodnota a živiny označeny svým názvem. Obecná zásada, že povinné informace musí být uvedeny ve slovním nebo číselném vyjádření, se vztahuje rovněž na případy, kdy jsou výživové údaje poskytovány dobrovolně. Piktogramy a symboly lze použít doplňkově Mohou být v případě, kdy jsou výrobky určeny k prodeji ve více než jedné zemi, uvedeny jako doplnění výživových údajů, které vyhovují požadavkům nařízení, výživové údaje ve formátu požadovaném USA a Kanadou? (Články 30 a 34, přílohy XIV a XV) Nikoli. Výživové údaje ve formátu požadovaném USA nebo Kanadou by nebyly v souladu s požadavky EU, jelikož povinné i dobrovolné informace musí dodržovat pravidla stanovená v nařízení. Takovéto označení by rovněž mohlo uvádět spotřebitele v omyl kvůli rozdílným převodním faktorům používaným v USA k výpočtu energetické hodnoty a obsahu živin Obsah soli uvedený v tabulce s povinnými výživovými údaji bude vypočten pomocí vzorce: sůl = sodík 2,5. Musí být v tomto výpočtu zahrnut sodík pocházející z jakékoli jiné složky, jako je například sacharin sodný, askorban sodný atd.? Ano, obsah ekvivalentu soli je vždy odvozen z celkového obsahu sodíku v potravinářském produktu, a to pomocí vzorce: sůl = sodík 2, Odkdy platí nová pravidla týkající se výživového označování? (Články 49, 50, 54 a 55) Nová pravidla týkající se výživového označování platí od 13. prosince Potraviny uvedené na trh nebo označené etiketou před tímto datem smějí být uváděny na trh do vyčerpání zásob. Jestliže se podniky rozhodnou poskytovat v období od 13. prosince 2014 do 12. prosince 2016 výživové údaje dobrovolně, musí dodržovat pravidla týkající se způsobu uvádění a obsahu uvedená v nařízení. Pokud je uvedeno výživové a/nebo zdravotní tvrzení nebo pokud byly do potraviny přidány vitaminy a/nebo minerální látky, musí povinné výživové údaje vyhovovat nařízení ode dne 13. prosince Mohou provozovatelé přizpůsobit své etikety novým pravidlům týkajícím se výživových údajů před 13. prosincem 2014? Bude možné rozhodnout se pro částečné přijetí nových pravidel týkajících se výživového označování, nebo bude přijetí jednoho 25
 26 z ustanovení vyžadovat dodržování všech nových ustanovení? (Články 54 a 55) Ano, provozovatelé potravinářských podniků mohou přijmout nová pravidla týkající se výživového označování před 13. prosincem 2014 místo dodržování pravidel stanovených ve směrnici Rady 90/496/EHS ze dne 24. září 1990 o nutričním označování potravin. Provozovatelé potravinářských podniků, kteří se rozhodnou pro nová pravidla týkající se výživového označování, budou muset dodržovat všechna tato pravidla. Jsou-li například používána nová pravidla pro určování významného množství vitaminů a minerálních látek, budou platit všechna nová pravidla týkající se výživového označování. 26


text:
Insolvence - Slovinsko
 Insolvenční řízení a řízení o preventivní restrukturalizaci jsou stanovena v zákoně o finančních operacích, insolvenčním řízení a nucené likvidaci (Zakon o finančnem poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju) (dále jen „ZFPPIPP“).
 I. INSOLVENČNÍ ŘÍZENÍ
 1. Řízení o finanční restrukturalizaci – reorganizaci
 Řízení o nuceném vyrovnání může být zahájeno proti:
 – právnické osobě zřízené jako obchodní společnost nebo družstvo, nestanoví-li zákon u konkrétní společnosti nebo družstva jinak vzhledem k činnosti, kterou vykonává,
 – podnikateli nebo
 – jakékoli jiné právnické osobě, stanoví-li tak zákon.
 Řízení o nuceném vyrovnání obsahuje rovněž zvláštní pravidla pro nucené vyrovnání velké, střední nebo malé společnosti. Toto řízení nabízí širší výběr opatření týkajících se finanční restrukturalizace závazků dlužníka (například zajištěné pohledávky věřitelů).
 Řízení o zjednodušeném nuceném vyrovnání je přípustné pouze proti společnosti, která se podle pravidel zákona o obchodních společnostech (Zakon o gospodarskih družbah) považuje za mikropodnik, nebo proti podnikateli, který splňuje kritéria týkající se mikropodniku nebo malého podniku.
 2. Konkursní řízení
 Konkursní řízení proti právnímu subjektu lze zahájit proti jakémukoli právnímu subjektu, nestanoví-li jinak zákon, který upravuje zvláštní právní formu nebo určitý typ právního subjektu nebo určitou právnickou osobu. Konkursní řízení proti společnosti zdravotně postižených je přípustné pouze se souhlasem slovinské vlády.
 Osobní bankrot může být vyhlášen na majetek:
 – podnikatele,
 – fyzické osoby (lékaře, notáře, advokáta, zemědělce či jiné fyzické osoby, která není podnikatelem a která vykonává určitou činnost jako povolání), nebo
 – spotřebitele.
 Insolvenční řízení týkající se dědictví může být zahájeno s ohledem na majetek předluženého zůstavitele – zesnulé fyzické osoby.
 II. PŘEDINSOLVENČNÍ ŘÍZENÍ
 Řízení o preventivní restrukturalizaci
 Řízení o preventivní restrukturalizaci je přípustné pouze proti kapitálové společnosti, která se podle pravidel zákona o obchodních společnostech pokládá za velkou, střední nebo malou společnost.
 Hlavním požadavkem na zahájení insolvenčního řízení je existence podmínek insolvence. Insolvence je vymezena jako situace, kdy:
 – dlužník je insolventní dlouhodobě, jelikož není schopen hradit své všechny závazky v době splatnosti, nebo
 – dlužník se stal dlouhodobě insolventním, jelikož hodnota jeho majetku je nižší než souhrn jeho závazků (předlužení), nebo z toho důvodu, že ztráta kapitálové společnosti dlužníka spolu se ztrátou převedenou do běžného roku přesahuje polovinu základního kapitálu a ztráty nelze pokrýt z převedeného zisku nebo z rezerv.
 Předběžné a hlavní insolvenční řízení
 Insolvenční řízení zahrnuje „předběžné“ a „hlavní“ insolvenční řízení. Předběžné insolvenční řízení je zahájeno podáním návrhu na zahájení řízení (návrh na zahájení insolvenčního řízení). Během předběžného insolvenčního řízení rozhodne soud o podmínkách pro zahájení řízení. Hlavní řízení je zahájeno rozhodnutím, ve kterém soud rozhodne o zahájení insolvenčního řízení (zahájení insolvenčního řízení).
 Účastníci předběžného a hlavního insolvenčního řízení
 V předběžném řízení mohou procesní úkony provádět navrhovatel řízení, dlužník, proti němuž návrh na zahájení řízení směřuje, není-li dlužník navrhovatelem, a věřitel, který může prokázat, že je pravděpodobné, že má pohledávku vůči dlužníkovi, proti němuž byl podán návrh na zahájení řízení, pokud tento věřitel oznámí svůj záměr zúčastnit se předběžného řízení.
 V hlavním insolvenčním řízení může procesní úkony provádět věřitel, který v řízení proti dlužníkovi v úpadku přihlásí pohledávku, a dlužník v úpadku (v případě nuceného vyrovnání, zjednodušeného


text:
nuceného vyrovnání a osobního bankrotu).
 Zahájení a oznámení řízení
 Téhož dne, kdy soud vydá rozhodnutí o zahájení řízení, zveřejní toto rozhodnutí na internetových stránkách používaných k zveřejňování soudních písemností, písemností účastníků a ostatních informací v rámci insolvenčního řízení. Soud informuje věřitele o zahájení řízení oznámením, které musí být zveřejněno téhož dne a ve stejném okamžiku, kdy zveřejní rozhodnutí o zahájení řízení. V tomto rozhodnutí zveřejní důležité informace o řízení. Právní důsledky zahájení řízení nastávají ke dni zveřejnění oznámení o zahájení konkursního řízení.
 Navrhovatel řízení
 Návrh na zahájení řízení o nuceném vyrovnání může podat pouze dlužník v úpadku nebo osobně odpovědný společník či akcionář společnosti dlužníka. Návrh na zahájení řízení o nuceném vyrovnání proti velké, střední nebo malé společnosti mohou podat rovněž věřitelé, kteří společně vlastní nejméně 20 % všech finančních pohledávek. Může se jednat například o banky, které se považují za náležitě informované subjekty a které mají potřebné informace, infrastrukturu a zaměstnance pro předložení plánu finanční restrukturalizace dlužníka v úpadku.
 Řízení o nuceném vyrovnání se uskuteční se záměrem umožnit dlužníkovi v úpadku stát se v krátkodobém a dlouhodobém horizontu finančně solventním, a to provedením vhodných opatření v oblasti finanční restrukturalizace. Aby mohl dlužník během období nejistoty, kdy probíhá řízení o nuceném vyrovnání, normálně pokračovat v podnikání (a zajistit likviditu potřebnou pro běžné podnikatelské činnosti), není přípustný nucený prodej majetku dlužníka. Jako protiváha této „výhody“ a se záměrem zabránit dlužníkovi, aby ji zneužil, jsou jeho podnikatelské činnosti v průběhu řízení omezeny pouze na obvyklé činnosti.
 Návrh na zahájení řízení o zjednodušeném nuceném vyrovnání může podat pouze dlužník v úpadku. V tomto řízení jsou předmětem restrukturalizace pouze nezajištěné běžné pohledávky. Zjednodušené nucené vyrovnání nemá vliv na přednostní nebo zajištěné pohledávky ani na pohledávky na daních a příspěvcích.
 Návrh na zahájení konkursního řízení může podat dlužník, odpovědný společník či akcionář společnosti dlužníka, věřitel nebo Fond pro veřejné záruky, výživné a dávky pro zdravotně postižené osoby Republiky Slovinsko (Javni jamstveni, preživninski in invalidski sklad Republike Slovenije). Věřitel musí prokázat, že je pravděpodobné, že jeho pohledávka vůči dlužníkovi bude úspěšná a že dlužník je s úhradou pohledávky v prodlení o více jak dva měsíce. Fond pro veřejné záruky, výživné a dávky pro zdravotně postižené osoby Republiky Slovinsko musí prokázat pravděpodobnost toho, že existují pohledávky zaměstnanců vůči dlužníkovi v navrhovaném konkursním řízení a že dlužník je s úhradou těchto pohledávek v prodlení o více než dva měsíce.
 Řízení o preventivní restrukturalizaci je vedeno s cílem umožnit dlužníkovi, který bude do jednoho roku pravděpodobně insolventní, provést určitá opatření k restrukturalizaci jeho finančních závazků a jiná opatření v oblasti finanční restrukturalizace, která jsou nezbytná k odstranění příčin možné insolvence, a to na základě dohody o finanční restrukturalizaci. Návrh na zahájení řízení o preventivní restrukturalizaci může podat pouze dlužník. Návrh na zahájení řízení o preventivní restrukturalizaci musí schválit věřitelé, kteří vlastní nejméně 30 % všech finančních pohledávek vůči dlužníkovi. Dlužník musí k návrhu připojit notářsky ověřenou kopii prohlášení věřitelů, že se zahájením řízení souhlasí.
 Internetové stránky pro zveřejňování insolvenčních řízení
 U všech insolvenčních řízení musí být na internetových stránkách


text:
pro zveřejňování insolvenčních řízení zveřejněny tyto údaje:
 informace o jednotlivých řízeních o nuceném vyrovnání, konkursních řízeních, nucené likvidaci, zjednodušeném nuceném vyrovnání, preventivní restrukturalizaci a dědictví v insolvenci,
 soudní rozhodnutí vydaná v řízení (kromě určitých zákonem stanovených výjimek),
 oznámení o zahájení řízení, oznámení o datu jednání a jiná oznámení a žádosti o hlasování, které soud vydá v souladu se zákonem,
 protokoly z jednání a zasedání věřitelského výboru,
 zprávy insolvenčních správců a dlužníků v úpadku v případě řízení o nuceném vyrovnání,
 seznam ověřených pohledávek,
 podání stran v řízení a ostatní soudní písemnosti, které musí být podle ZFPPIPP zveřejněny, a
 veškerá oznámení o veřejných dražbách v rámci konkursního řízení a výzvy k podání nabídek v souvislosti se zpeněžením majetkové podstaty.
 Internetové stránky pro zveřejňování insolvenčních řízení spravuje Agentura Republiky Slovinsko pro veřejné právní záznamy a související služby (Agencija Republike Slovenije za javnopravne evidence in storitve; dále jen „AJPES“). Existuje nevyvratitelná právní domněnka, že účastníci insolvenčního řízení a všechny ostatní osoby se o soudních rozhodnutích, návrzích ostatních účastníků řízení a ostatních právních úkonech dozví do osmi dnů od jejich zveřejnění. Z tohoto důvodu jsou internetové stránky veřejné a bezplatné.
 Řízení o nuceném vyrovnání
 Po zahájení řízení o nuceném vyrovnání musí dlužník zachovat svůj majetek. Může prodat pouze majetek, který není potřebný pro jeho podnikatelské činnosti, je-li prodej tohoto majetku stanoven jako opatření v oblasti finanční restrukturalizace v plánu finanční restrukturalizace. Po zahájení řízení o nuceném vyrovnání může dlužník přijímat půjčky pouze se souhlasem soudu a tyto půjčky jsou omezeny podle výše celkové hodnoty likvidních aktiv potřebných k financování obvyklých podnikatelských činností a k uhrazení nákladů řízení o nuceném vyrovnání.
 Pohledávky, které vzniknou v souvislosti s financováním obvyklých podnikatelských činností dlužníka v rámci řízení o nuceném vyrovnání a v řízení o preventivní restrukturalizaci, jsou v rámci případného následného konkursního řízení uhrazeny z obecné majetkové podstaty před uhrazením přednostních pohledávek (tj. nákladů řízení).
 Majetková podstata dlužníka, který je právnickou osobou, zahrnuje majetek dlužníka v úpadku v době zahájení řízení, veškerý majetek získaný zpeněžením a správou majetkové podstaty a napadením právních úkonů dlužníka v úpadku a majetek získaný pokračováním podnikatelských činností, pokud dlužník v úpadku po zahájení konkursního řízení pokračuje v činnosti v souladu se ZFPPIPP. Majetková podstata zahrnuje rovněž majetek získaný podáním žalob na osobně odpovědné společníky nebo akcionáře společnosti dlužníka v úpadku, s výjimkou majetku, který je nezbytně nutný k uspokojení základních potřeb.
 Majetková podstata dlužníka v osobním bankrotu zahrnuje veškerý majetek, který dlužník v úpadku získá během období ověřování do doby oddlužení nebo ukončení konkursního řízení. V rámci osobního bankrotu jsou z majetkové podstaty vyloučeny:
 – věci (předměty osobní potřeby (oděvy, obuv atd.), vybavení domácnosti (nábytek, lednička, sporák, pračka atd.), které jsou pro dlužníka a členy jeho domácnosti nezbytně nutné, věci nezbytně nutné pro výkon pracovní činnosti dlužníka, odměny a ocenění, snubní prsten, osobní dopisy, ručně psané dokumenty a jiné osobní dokumenty (obrázky a fotografie rodinných příslušníků atd.) a
 – pohledávky (pohledávky ze zákonného výživného, pohledávky z náhrady škody za tělesnou újmu na základě invalidního pojištění, pohledávky z finanční sociální pomoci atd.).
 Majetková podstata


text:
v rámci osobního konkursu mimoto nezahrnuje výdělky dlužníka, které jsou nezbytné k zajištění minimálního sociálního příjmu (dlužník si ponechává nejméně 76 % minimální mzdy, a pokud dlužník podporuje rodinného příslušníka či jinou osobu, kterou musí podporovat ze zákona, částku stanovenou pro podporovanou osobu).
 V rámci osobního bankrotu je dlužníkovi zaručen stejný minimální sociální příjem, jaký by obdržel v případě osobní exekuce.
 Pravomoc a úkoly soudu
 K vedení insolvenčního řízení je příslušný okresní soud. V insolvenčním řízení rozhoduje samosoudce. K rozhodování o odvolání v rámci všech insolvenčních řízení je místně příslušný Vrchní soud v Lublani (Višje sodišče v Ljubljani).
 Ustanovení insolvenčního správce a jeho pravomoci
 Insolvenční správce vykonává pravomoci a plní úkoly v rámci insolvenčního řízení stanovené zákonem, aby chránil zájmy věřitelů. Insolvenční správce je ustanoven v řízení o nuceném vyrovnání a v konkursním řízení. Insolvenčního správce ustanoví soud rozhodnutím o zahájení insolvenčního řízení. V řízení o nuceném vyrovnání vedeném proti velkým, středním nebo malým společnostem ustanoví soud insolvenčního správce zvláštním rozhodnutím den poté, co obdržel návrh na zahájení řízení.
 V řízení o nuceném vyrovnání dohlíží insolvenční správce na podnikatelské činnosti dlužníka. Za tímto účelem musí dlužník v úpadku poskytnout veškeré informace, které jsou nezbytné pro dohled, a umožnit kontrolu evidence podnikatelské činnosti a dokumentace. V tomto řízení je způsobilost dlužníka k právům a právním úkonům omezena. Po zahájení řízení může dlužník provádět pouze obvyklé (běžné) činnosti související s jeho podnikáním a plněním jeho závazků v souvislosti s podnikáním. Po zahájení řízení může dlužník nakládat se svým majetkem pouze v rozsahu, v jakém je to nezbytné k provádění obvyklých činností, a nesmí přijímat půjčky a úvěry, poskytovat záruky nebo ručení nebo uzavřít smlouvu či provést jiný úkon, který by vedl k nerovnému zacházení s věřiteli nebo bránil provedení finanční restrukturalizace. Po zahájení řízení o nuceném vyrovnání může dlužník kromě obvyklých smluv a s výhradou souhlasu soudu prodat majetek, který není zapotřebí k jeho podnikání, je-li prodej majetku stanoven jako opatření v oblasti finanční restrukturalizace v plánu finanční restrukturalizace. Dlužník může přijímat půjčky nebo úvěry, které jsou omezeny podle výše celkové hodnoty likvidních aktiv potřebných k financování obvyklých podnikatelských činnosti a k uhrazení nákladů řízení o nuceném vyrovnání. Soud rozhodne o udělení svého souhlasu na základě stanoviska insolvenčního správce nebo věřitelského výboru.
 Jakmile bylo zahájeno konkursní řízení proti právnímu subjektu, jsou ukončeny pravomoci zástupců dlužníka, prokuristy a jiných osob, které jsou zmocněny k zastupování dlužníka, jakož i pravomoci vedení řídit činnosti dlužníka. Insolvenční správce získá pravomoc řídit činnosti dlužníka v úpadku během konkursního řízení v souladu s potřebami řízení a zastupovat dlužníka v případě:
 procesních a jiných právních úkonů souvisejících s ověřením pohledávek a práv na oddělení a vyloučení,
 procesních a jiných úkonů k napadení právních úkonů dlužníka v úpadku,
 právních smluv a jiných úkonů, které jsou nezbytné k zpeněžení majetkové podstaty,
 vzdání se určitého práva a výkonu jiných práv, která dlužník v úpadku získal jako právní důsledek zahájení konkursního řízení, a
 jiných právních úkonů, které může dlužník v úpadku podle zákona provést.
 Jakmile bylo zahájeno řízení o osobním bankrotu, je způsobilost


text:
dlužníka v úpadku k právům a právním úkonům omezena tím, že:
 1. nemůže uzavírat smlouvy ani provádět jiné právní úkony nebo uskutečňovat jednání, jež zahrnují nakládání s majetkem zahrnutým do majetkové podstaty, a
 2. nemůže bez souhlasu soudu:
 přijímat půjčky nebo úvěry ani poskytovat záruky,
 otevřít si bankovní účet či jiný peněžní účet nebo
 odmítnout dědictví či jiná vlastnická práva.
 Právní jednání nebo jiné právní úkony dlužníka v úpadku, jež jsou v rozporu s těmito pravidly, nemají právní účinek, ledaže druhá smluvní strana v době uskutečnění právního jednání nebo provedení právního úkonu, jejichž předmětem bylo nakládání s majetkem dlužníka zahrnutým do majetkové podstaty, nevěděla a ani nemohla vědět, že proti dlužníkovi bylo zahájeno řízení o osobním bankrotu. Zpravidla se má za to (a důkazy o opaku nejsou přípustné), že druhá smluvní strana věděla, že proti dlužníkovi bylo zahájeno řízení o osobním bankrotu, pokud byla smlouva uzavřena či pokud se jiné právní jednání uskutečnilo více než osm dnů od zveřejnění oznámení o zahájení konkursního řízení na veřejných internetových stránkách pro zveřejňování insolvenčních řízení.
 Řízení o preventivní restrukturalizaci se insolvenční správce neúčastní. V tomto řízení není způsobilost dlužníka k právům a právním úkonům omezena. Insolvenční správce se neúčastní ani řízení o zjednodušeném nuceném vyrovnání.
 Oprávnění působit jako insolvenční správce
 Funkci insolvenčního správce může vykonávat pouze osoba, která má platné oprávnění vydané ministrem příslušným pro právní záležitosti související s výkonem funkce insolvenčního správce v insolvenčním řízení a řízení o nuceném vyrovnání.
 Ministr odpovědný za právní záležitosti vydá oprávnění působit jako insolvenční správce osobě, která splňuje tyto podmínky:
 je státním příslušníkem Republiky Slovinsko nebo členského státu EU, členského státu EHP nebo členského státu OECD a má praktickou znalost slovinštiny,
 je způsobilá k právům a právním úkonům a její celkový zdravotní stav je dobrý,
 absolvovala alespoň první cyklus vysokoškolského vzdělávání nebo má srovnatelné vzdělání získané v zahraničí, které bylo nostrifikováno, uznáno nebo ověřeno v souladu se zákonem o ověření a uznávání vzdělání, nebo má oprávnění k plnění úkolů auditora či autorizovaného auditora,
 má nejméně tříletou praxi související s odborným vzděláním,
 má pojistku, která kryje její odpovědnost za škody ve výši nejméně 500 000 EUR ročně,
 složila odbornou zkoušku potřebnou k tomu, aby mohla zastávat funkci insolvenčního správce,
 jedná se o osobu, která má důvěru veřejnosti, pokud jde o výkon funkce insolvenčního správce,
 předložila ministru odpovědnému za právní záležitosti prohlášení v tom smyslu, že bude svědomitě a odpovědně plnit svou úlohu insolvenčního správce a že v každém insolvenčním řízení, ve kterém bude ustanovena jako insolvenční správce, bude usilovat o rychlé ukončení řízení za co nejpříznivějších podmínek splacení pro věřitele.
 Započtení pohledávek po zahájení řízení o nuceném vyrovnání
 Pokud po zahájení řízení o nuceném vyrovnání existuje pohledávka věřitele vůči dlužníkovi v úpadku a vzájemná pohledávka dlužníka v úpadku vůči tomuto věřiteli, považují se při zahájení řízení o nuceném vyrovnání pohledávky za započtené. Toto pravidlo se vztahuje i na nepeněžité pohledávky a pohledávky, které nejsou v době zahájení řízení o nuceném vyrovnání dosud splatné. Zahájení řízení o nuceném vyrovnání nemá vliv na zajištěné a přednostní pohledávky a práva


text:
na vyloučení. V insolvenčním řízení vedeném proti velkým, středním nebo malým společnostem mohou být zajištěné pohledávky předmětem finanční restrukturalizace.
 Započtení pohledávek po zahájení konkursního řízení
 Pokud po zahájení konkursního řízení existuje pohledávka věřitele vůči dlužníkovi v úpadku a vzájemná pohledávka dlužníka v úpadku vůči tomuto věřiteli, považují se při zahájení konkursního řízení pohledávky za započtené. Toto pravidlo se vztahuje i na nepeněžité pohledávky a pohledávky, které nejsou v době zahájení konkursního řízení dosud splatné. Věřitel nepřihlašuje v konkursním řízení svou pohledávku vůči dlužníkovi, musí však do tří měsíců od zveřejnění oznámení o zahájení konkursního řízení vyrozumět o započtení insolvenčního správce. Pokud věřitel insolvenčního správce o započtení neinformuje, je věřitel povinen uhradit dlužníkovi v úpadku náklady a jiné ztráty, které dlužník v úpadku utrpí v důsledku opomenutí věřitele. Je-li pohledávka věřitele vůči dlužníkovi v úpadku podmíněná, dojde k započtení tehdy, požaduje-li započtení věřitel a souhlasí-li soud se započtením.
 Pohledávka vůči věřiteli v konkursním řízení, která vznikla před zahájením konkursního řízení, nebo kterou získal nový věřitel před zahájením konkursního řízení na základě postoupení od předchozího věřitele, nemůže být započtena proti vzájemné pohledávce dlužníka v úpadku vůči novému věřiteli, pokud tato pohledávka vznikla před zahájením konkursního řízení.
 Pohledávka vůči věřiteli v konkursním řízení, která vznikla před zahájením konkursního řízení, nemůže být započtena proti vzájemné pohledávce dlužníka v úpadku vůči tomuto věřiteli, vznikla-li tato pohledávka po zahájení konkursního řízení.
 Platnost příkazů dlužníka k uskutečnění právního jednání či provedení jiného právního úkonu skončí, pokud je dlužník vydal před zahájením konkursního řízení. Po zahájení konkursního řízení nesmí poskytovatel platebních služeb provést žádné platby z peněžních prostředků dlužníka v úpadku, na nějž se vztahuje rozhodnutí o exekuci nebo nuceném vyrovnání. Platnost nabídek dlužníka v úpadku podaných před zahájením konkursního řízení skončí, vyjma případů, kdy adresát nabídku přijal před zahájením konkursního řízení.
 Insolvenční správce může po zahájení konkursního řízení ukončit nájemní a leasingové smlouvy, pokud tyto smlouvy dlužník v úpadku uzavřel před zahájením konkursního řízení, a to s jednoměsíční výpovědní lhůtou, bez ohledu na obecné právní předpisy a podmínky smlouvy. Pokud dlužník v úpadku smlouvu ukončí sám, začíná výpovědní lhůta běžet poslední den měsíce, ve kterém druhá smluvní strana obdržela od dlužníka v úpadku výpověď, a končí poslední den následujícího měsíce. Druhá smluvní strana má nárok na náhradu škody ze strany dlužníka v úpadku, která vznikla v důsledku uplatnění jeho práva na ukončení smlouvy v rozporu s obecnými předpisy. Pohledávku na náhradu škody je nutno přihlásit v konkursním řízení a tato pohledávka je uhrazena z majetkové podstaty, kterou lze rozdělit, podle právních předpisů o uhrazení pohledávek věřitelů.
 Zahájení konkursního řízení nemá vliv na dohodu o vyrovnání ani na způsobilou finanční smlouvu, na kterou se vztahují pravidla stanovená v dohodě o vyrovnání. Pokud po vypořádání vzájemných práv a povinností v souladu s pravidly stanovenými v dohodě o vyrovnání vznikne čistá peněžitá pohledávka druhé smluvní strany vůči dlužníkovi v úpadku, musí druhá smluvní strana přihlásit pohledávku v konkursním řízení a pohledávka je uhrazena z majetkové podstaty, kterou lze rozdělit, v souladu právními předpisy o uhrazení pohledávek věřitelů.
 Nepřípustnost exekuce a


text:
zástavy
 Po zahájení insolvenčního řízení vůči dlužníkovi v úpadku zákon obvykle nepřipouští vydání rozhodnutí o exekuci nebo zástavě, nestanoví-li zákon jinak.
 Po zahájení řízení o preventivní restrukturalizaci proti dlužníkovi není přípustné vydání rozhodnutí o exekuci nebo zástavě finanční pohledávky, která je předmětem preventivní restrukturalizace.
 Ukončení zahájeného řízení o exekuci nebo zástavě
 Řízení o exekuci nebo zástavě, které bylo zahájeno vůči dlužníkovi v úpadku před zahájením řízení o nuceném vyrovnání, je po zahájení posledně uvedeného řízení ukončeno a může pokračovat pouze na základě rozhodnutí soudu, u něhož probíhá řízení o nuceném vyrovnání, které je podle zákona základem pro pokračování řízení o exekuci nebo zástavě.
 Zahájení konkursního řízení má pro řízení o exekuci nebo zástavě, které bylo zahájeno proti dlužníkovi v úpadku před zahájením konkursního řízení, níže uvedené právní důsledky:
 pokud v řízení o exekuci nebo zástavě movitého či nemovitého majetku nezískal věřitel před zahájením konkursního řízení právo na oddělení, je po zahájení konkursního řízení řízení o exekuci nebo zástavě přerušeno,
 pokud v řízení o exekuci nebo zástavě movitého či nemovitého majetku získal věřitel před zahájením konkursního řízení právo na oddělení a pokud před zahájením konkursního řízení dosud nedošlo k prodeji majetku, jehož se právo na oddělení týká, je po zahájení konkursního řízení řízení o exekuci nebo zástavě přerušeno,
 pokud věřitel v řízení o exekuci získá před zahájením konkursního řízení právo na oddělení a pokud před zahájením konkursního řízení došlo k prodeji majetku, jehož se právo na oddělení týká, v řízení o exekuci, nemá zahájení konkursního řízení na řízení o exekuci vliv, a
 řízení o zajištění pohledávky prostřednictvím předběžného nebo prozatímního opatření je po zahájení konkursního řízení přerušeno a veškeré úkony učiněné v rámci tohoto řízení jsou zrušeny.
 Řízení o exekuci nebo zástavě, jež bylo zahájeno proti dlužníkovi před zahájením řízení o preventivní restrukturalizaci za účelem exekuce nebo zajištění finanční pohledávky, která je předmětem preventivní restrukturalizace, je po zahájení řízení o preventivní restrukturalizaci ukončeno. Exekuční soud rozhodne o ukončení řízení o exekuci nebo zástavě na návrh dlužníka.
 Zásada konsolidace konkursního řízení
 Věřitel může přihlásit svou pohledávku za účelem splnění závazku, který vyplynul ze vztahu s dlužníkem v úpadku, do zahájení konkursního řízení pouze v konkursním řízení vedeném proti tomuto dlužníkovi a v souladu s pravidly řízení (pravidla týkající se přihlašování a ověřování pohledávek, pokyny k soudnímu řízení (podání žaloby) týkajícímu se sporných pohledávek atd.).
 Podal-li věřitel žalobu na určení pohledávky před zahájením konkursního řízení, je soudní řízení podle pravidel občanského soudního řádu (Zakon o pravdnem postopku) přerušeno. Věřitel, který podal žalobu před zahájením konkursního řízení, musí svou pohledávku přihlásit v konkursním řízení.
 Ke dni zveřejnění rozhodnutí o ověření pohledávek skončí důvody pro přerušení soudního řízení v důsledku konkursního řízení. Je-li pohledávka věřitele uznána, jeho právní zájem na řízení týkajícím se této pohledávky končí a řízení je zastaveno. Věřiteli je vyplacen stejný přiměřený podíl jako ostatním věřitelům, jejichž nezajištěné běžné pohledávky byly v konkursním řízení uznány.
 Pokud insolvenční správce pohledávku věřitele v konkursním řízení popře, musí věřitel podat návrh na pokračování přerušeného řízení do jednoho měsíce poté, co bylo zveřejněno rozhodnutí o ověření


text:
pohledávek. V tomto případě musí věřitel v žalobě požadovat pouze zjištění existence pohledávky. Pokud pohledávku věřitele popřel jiný věřitel, musí věřitel rozšířit svou žalobu tak, aby zahrnovala i věřitele, které pohledávku popřel, jako nového žalovaného, a to do jednoho měsíce poté, co bylo zveřejněno rozhodnutí o ověření pohledávek. Byla-li pohledávka určena v soudním řízení, je věřiteli vyplacen stejný přiměřený podíl jako ostatním věřitelům, jejichž nezajištěné běžné pohledávky byly v konkursním řízení uznány.
 V hlavním insolvenčním řízením může procesní úkony provádět jakýkoli věřitel v řízení, jehož účelem je určení pohledávky vůči dlužníkovi v úpadku. Každý věřitel (jako účastník) má v insolvenčním řízení obvykle právo podat odvolání proti jakémukoli soudnímu rozhodnutí, vyjma případů, kdy zákon stanoví, že odvolání proti určitému rozhodnutí mohou podat pouze někteří účastníci. Odvolání je nutno podat do 15 dnů. Patnáctidenní lhůta pro osoby, jimž musí být podle ZFPPIPP rozhodnutí doručeno, začíná běžet ode dne doručení rozhodnutí; u ostatních osob začíná patnáctidenní lhůta běžet ode dne zveřejnění rozhodnutí.
 V insolvenčním řízení může věřitel provádět procesní úkony rovněž prostřednictvím věřitelského výboru, který je jakožto orgán věřitelů oprávněn provádět zákonem stanovené procesní úkony na účet všech věřitelů, kteří jsou účastníky řízení. Věřitelský výbor je ustanoven v řízení o nuceném vyrovnání; v konkursním řízení je ustanoven pouze tehdy, pokud o to věřitelé požádají.
 Věřitelský výbor
 V řízení o nuceném vyrovnání ustanoví soud věřitelský výbor, který je za účelem výkonu svých práv a pravomocí oprávněn kontrolovat evidenci podnikatelské činnosti dlužníka (tj. kontrola činností a finanční situace dlužníka) na ochranu zájmů věřitelů a k předkládání návrhů a stanovisek, jež jsou zapotřebí k ochraně věřitelů v řízení. V řízení o nuceném vyrovnání může věřitelský výbor za účelem finanční restrukturalizace dlužníka v úpadku za určitých zákonných podmínek přijmout rozhodnutí o navýšení základního kapitálu vložením hotovosti nebo příspěvků formou věcného plnění, které jsou předmětem pohledávek věřitelů vůči dlužníkovi v úpadku.
 Legislativní změny, které byly provedeny na konci roku 2013 s cílem usnadnit účinnou finanční restrukturalizaci velkých a středních společností, obsahovaly zvláštní pravidla pro nucené vyrovnání vztahující se na společnosti, jež významně posílí postavení věřitelů. Na základě legislativní změny přijaté v roce 2016 se pravidla tohoto řízení používají i v případě malých společností. Pro náležité plnění úkolů insolvenčního správce v řízení o nuceném vyrovnání jsou zapotřebí větší zkušenosti a odborná příprava, a z tohoto důvodu se při ustanovení správce nepoužije pravidlo o ustanovení podle automatického pořadí a soud místo toho vybere správce dle svého uvážení. Pokud věřitelé sami navrhnou zahájení řízení o nuceném vyrovnání proti dlužníkovi v úpadku v souladu s novým právním předpisem, ustanoví soud insolvenčního správce podle návrhu navrhovatelů. Podle nového systému může věřitelský výbor jmenovat rovněž zástupce věřitelů. To věřitelskému výboru umožňuje sledovat účinněji činnost společnosti dlužníka a řídící procesy při provádění opatření v oblasti finanční restrukturalizace, která spadají do jeho pravomoci (např. opatření k restrukturalizaci podniku za účelem optimalizace jeho nákladů nebo zvýšení efektivnosti podniku). Pravomoci věřitelského výboru byly dále rozšířeny tak, aby zahrnovaly možnost věřitelského výboru pozměnit plán finanční restrukturalizace.
 Opravné prostředky, které má k dispozici jednotlivý věřitel v řízení o nuceném vyrovnání


text:
Každý věřitel nebo insolvenční správce může podat námitku proti řízení o nuceném vyrovnání:
 pokud dlužník není v platební neschopnosti a může uhradit veškeré své závazky v plné výši a včas,
 pokud dlužník v úpadku může splnit své závazky z větší části či v kratším čase, než se předpokládá v návrhu na nucené vyrovnání,
 není-li pravděpodobné, že provedení plánu finanční restrukturalizace umožní dlužníkovi dosáhnout platební schopnosti v krátkodobém či dlouhodobém horizontu,
 není-li pravděpodobné, že věřitelé budou mít po potvrzení nuceného vyrovnání, jak je navrhl dlužník, příznivější podmínky pro uhrazení jejich pohledávek než v případě, že by bylo zahájeno konkursní řízení, nebo
 pokud dlužník v úpadku jedná v rozporu s pravidly omezujícími jeho podnikání během řízení o nuceném vyrovnání nebo pokud je o více než 15 dnů v prodlení s výplatou mezd zaměstnanců v minimální výši či odvodem daní a příspěvků, které musí dlužník vypočítat a uhradit současně s výplatou mezd zaměstnanců.
 Každý věřitel, jehož se týká potvrzené nucené vyrovnání, může soud požádat o zrušení potvrzeného nuceného vyrovnání, může-li dlužník v úpadku uhradit pohledávku věřitele v plné výši. Žaloba na určení odporovatelné pohledávky musí být podána do šesti měsíců poté, co uplynula lhůta pro její uhrazení, jak je stanoveno v potvrzeném nuceném vyrovnání. Každý věřitel, jehož se týká potvrzené nucené vyrovnání, může soud požádat o zrušení potvrzeného nuceného vyrovnání, pokud ho bylo dosaženo podvodem. Žalobu na určení odporovatelné pohledávky je nutno podat do dvou let poté, co rozhodnutí potvrzující nucené vyrovnání nabylo právní moci.
 V konkursním řízení je věřitelský výbor oprávněn kontrolovat veškerou dokumentaci, kterou má k dispozici insolvenční správce v konkursním řízení, a nahlížet do veškeré dokumentace týkající se řízení, kterou musí insolvenční správce vést. V konkursním řízení může věřitelský výbor:
 vydat stanovisko k provádění potřebných podnikatelských činností dlužníka v úpadku,
 udělit souhlas pokračováním podnikatelských činností dlužníka v úpadku,
 vydat stanovisko k navrhovanému plánu insolvenčního správce týkajícímu se průběhu konkursního řízení,
 vydat stanovisko k rozhodnutí o prodeji majetku,
 udělit souhlas v případě, je-li vyvolávací nebo minimální cena nižší než polovina hodnoty majetku stanovené na základě likvidační hodnoty,
 vydat stanovisko k odhadu insolvenčního správce ohledně nákladů konkursního řízení a jeho změně a
 vydat stanovisko k ukončení konkursního řízení.
 V řízení o zjednodušeném nuceném vyrovnání a preventivní restrukturalizaci není věřitelský výbor ustanoven.
 V konkursním řízení je insolvenční správce právním zástupcem dlužníka v úpadku a jako takový je oprávněn spravovat a zpeněžit majetkovou podstatu.
 Insolvenční správce spravuje majetkovou podstatu zejména pronájmem majetku dlužníka v úpadku a zvýšením peněžních prostředků dlužníka v úpadku. Insolvenční správce může uzavírat rovněž soudní či mimosoudní vyrovnání, k čemuž potřebuje stanovisko věřitelského výboru a souhlas soudu. Po zahájení konkursního řízení lze majetek dlužníka v úpadku pronajmout pouze tehdy, pokud to nezpozdí prodej majetku. Nájemní nebo leasingovou smlouvu lze uzavřít pouze s určitou dobou trvání, nejdéle však na jeden rok. Se souhlasem soudu může insolvenční správce zřídit přednostní kupní právo vztahující se na majetek, který je předmětem nájmu, ve prospěch nájemce.
 Insolvenční správce je vázán právními předpisy, pokud jde o investování peněžních prostředků dlužníka v úpadku. Peněžní prostředky lze investovat pouze