text:
která mají být uplatněna v případě zpracování údajů bez souhlasu subjektu údajů, jsou účel zpracování a zájmy, kterým zpracování slouží, ve srovnání se zájmy subjektu údajů, a nikoli subjektivní preference uvedené osoby. Samotná subjektivní preference nepředstavuje naléhavý legitimní důvod ve smyslu čl. 14 písm. a) směrnice.
 109. I kdyby Soudní dvůr konstatoval, že poskytovatelé služeb internetového vyhledávače jsou jako správci odpovědní za osobní údaje uvedené na zdrojových internetových stránkách třetích osob, což si nemyslím, subjekt údajů by stále neměl absolutní „právo být zapomenut“, jehož by se mohl dovolávat vůči uvedeným poskytovatelům služeb. Poskytovatel služby by se však musel postavit do pozice vydavatele zdrojové internetové stránky a ověřit, zda šíření osobních údajů na této stránce lze v současnosti pro účely směrnice považovat za legální a oprávněné. Jinými slovy, poskytovatel služby by se musel vzdát své funkce zprostředkovatele mezi uživatelem a vydavatelem a převzít odpovědnost za obsah zdrojové internetové stránky a v případě potřeby cenzurovat tento obsah tím, že zamezí nebo omezí přístup k němu.
 110. Pro úplnost je užitečné připomenut, že návrh všeobecného nařízení o ochraně údajů předložený Komisí v článku 17 upravuje právo být zapomenut. Tento návrh se však podle všeho setkal se značným nesouhlasem, přičemž nejde o kodifikaci platného práva, ale o významnou změnu právní úpravy. Proto tento návrh zřejmě nemá vliv na odpověď na předběžnou otázku. Je však zajímavé, že podle čl. 17 odst. 2 uvedeného návrhu „v případě, že správce [...] zveřejnil osobní údaje, musí podniknout všechny přiměřené kroky související s údaji, které mají být zveřejněny, za které správce nese odpovědnost [...], s cílem informovat třetí strany, které zpracovávají tyto údaje, že subjekt údajů je žádá, aby odstranily všechny odkazy na tyto osobní údaje nebo jejich kopie či replikace“. Podle tohoto ustanovení se poskytovatelé služeb internetového vyhledávače považují spíše za třetí osoby než za správce v pravém smyslu slova.
 111. Proto jsem dospěl k závěru, že čl. 12 písm. b) a čl. 14 písm. a) směrnice neupravují právo být zapomenut. Nyní posoudím, zda je tento výklad uvedených ustanovení v souladu s Listinou.
 C – Dotčená základní práva
 112. Článek 8 Listiny zaručuje každému právo na ochranu osobních údajů. Tyto údaje musí být zpracovány korektně, k přesně stanoveným účelům a na základě souhlasu dotčené osoby nebo na základě jiného oprávněného důvodu stanoveného zákonem. Každý má právo na přístup k údajům, které o něm byly shromážděny, a má právo na jejich opravu. Dodržování těchto pravidel podléhá kontrole nezávislého orgánu.
 113. Podle mého názoru toto základní právo, které vyjadřuje acquis Evropské unie a Rady Evropy v této oblasti, zdůrazňuje význam ochrany osobních údajů, ale samo o sobě neposkytuje žádné významné nové skutečnosti týkající se výkladu směrnice.
 114. Podle článku 7 Listiny má každý právo na respektování svého soukromého a rodinného života, obydlí a komunikace. Toto ustanovení, které je v podstatě shodné s článkem 8 Evropské úmluvy o lidských právech a základních svobodách podepsané dne 4. listopadu 1950 v Římě (dále jen „EÚLP“), je třeba náležité zohlednit při výkladu relevantních ustanovení směrnice, podle kterých musí členské státy chránit zejména právo na


text:
soukromí.
 115. Připomínám, že se článek 8 EÚLP v kontextu uvedené úmluvy vztahuje také na otázky týkající se ochrany osobních údajů. Z toho důvodu je judikatura Evropského soudu pro lidská práva týkající se článku 8 EÚLP podle čl. 52 odst. 3 Listiny relevantní jak pro výklad článku 7 Listiny, tak pro uplatnění směrnice v souladu s článkem 8 Listiny.
 116. Evropský soud pro lidská práva dospěl v rozsudku Niemietz v. Německo k závěru, že výdělečná a podnikatelská činnost fyzické osoby může spadat do oblasti soukromého života chráněné podle článku 8 EÚLP(79). Uvedený soud uplatňoval tento přístup ve své pozdější judikatuře.
 117. Kromě toho Soudní dvůr v rozsudku Volker und Markus Schecke a Eifert(80) rozhodl, že „se jednak respektování práva na soukromý život v souvislosti se zpracováním osobních údajů, přiznaného články 7 a 8 Listiny, vztahuje na veškeré informace [kurziva provedena autorem tohoto stanoviska] o identifikované nebo identifikovatelné fyzické osobě [...] a jednak že omezení, kterými lze legitimně omezit právo na ochranu osobních údajů, odpovídají omezením připouštěným v rámci článku 8 EÚLP“.
 118. Na základě rozsudku Volker und Markus Schecke a Eifert jsem dospěl k závěru, že se ochrana soukromého života podle Listiny v souvislosti se zpracováním osobních údajů vztahuje na všechny informace týkající se fyzické osoby bez ohledu na to, zda tato osoba jedná výlučně v soukromé oblasti jako hospodářský subjekt nebo například jako politik. Vzhledem k extenzivnímu chápání pojmů „osobní údaje“ a „zpracování osobních údajů“ v unijním právu z již citované judikatury podle všeho vyplývá, že každé oznámení založené na automatických prostředcích, například prostřednictvím telekomunikačních prostředků, e‐mailu nebo sociálních médií, týkající se fyzické osoby, představuje jako takové domnělý zásah do tohoto základního práva, který vyžaduje odůvodnění(81).
 119. V bodě 75 tohoto stanoviska jsem dospěl k závěru, že poskytovatel služeb internetového vyhledávače provádí zpracování osobních údajů zobrazených na zdrojových internetových stránkách třetích osob. Proto z rozsudku Soudního dvora ve věci Volker und Markus Schecke a Eifert vyplývá, že bez ohledu na to, jak je úloha poskytovatele klasifikována podle směrnice, dochází k zásahu do práva subjektů údajů na soukromí podle článku 7 Listiny. Podle EÚLP a Listiny musí mít každý zásah do chráněných práv oporu v zákoně a musí být v demokratické společnosti nevyhnutelný. V projednávané věci nejde o zásah orgánů veřejné moci, který by vyžadoval odůvodnění, ale o to, do jaké míry lze tolerovat tento zásah ze strany soukromých subjektů. Příslušná omezení jsou stanovena ve směrnici, a mají tedy oporu v zákoně, jak to vyžadují EÚLP a Listina. Proto při výkladu směrnice jde právě o výklad omezení zpracování údajů soukromými subjekty z hlediska Listiny. Z toho vyplývá otázka, zda existuje pozitivní povinnost Evropské unie a členských států zaručit, aby poskytovatelé služeb internetového vyhledávače, kteří jsou soukromými subjekty, respektovali právo být zapomenut(82). To dále vede k otázce odůvodnění zásahu do práv stanovených v článku 7 a 8 Listiny a konkurenčního vztahu se svobodou projevu, právem na informace a svobodou podnikání.
 D – Právo na svobodu projevu, právo na informace a právo na podnikání.
 120. Projednávaná věc se týká z mnoha hledisek

type: other


text:
svobody projevu a práva na informace, které jsou zakotveny v článku 11 Listiny, který odpovídá článku 10 EÚLP. Článek 11 odst. 1 Listiny stanoví, že „[k]aždý má právo na svobodu projevu. Toto právo zahrnuje svobodu zastávat názory a přijímat a rozšiřovat informace nebo myšlenky bez zasahování veřejné moci a bez ohledu na hranice(83)“.
 121. Právo uživatelů internetu vyhledávat a přijímat informace zpřístupněné na internetu je chráněné článkem 11 Listiny(84). Týká se to jak informací uvedených na zdrojových internetových stránkách, tak informací poskytovaných internetovými vyhledávači. Jak jsem již uvedl, internet revolučním způsobem změnil přístup ke všem druhům informací a jejich šíření a umožnil vznik nových forem komunikace a sociální interakce mezi jednotlivci. Podle mého názoru si základní právo na informace zaslouží v unijním právu zvláštní ochranu, zejména vzhledem ke skutečnosti, že autoritativní režimy jinde ve světě stále více omezují přístup k internetu nebo cenzurují obsah zpřístupněný na internetu(85).
 122. Vydavatelé internetových stránek rovněž požívají ochrany podle článku 11 Listiny. Zpřístupňování obsahu na internetu samo o sobě představuje výkon svobody projevu(86), a tím spíše v případě, kdy vydavatel propojil svoji stránku s jinými stránkami a neomezil její indexaci nebo archivaci prostřednictvím vyhledávačů, a dal tím najevo, že chce dosáhnut rozsáhlého šíření obsahu. Zveřejnění na internetu je nástrojem, prostřednictvím kterého se fyzické osoby podílejí na diskuzi nebo šíří svůj vlastní obsah, nebo obsah, který jiné osoby uložily na internet(87).
 123. Projednávaná žádost o rozhodnutí o předběžné otázce se týká osobních údajů uveřejněných v archivech novin. Evropský soud pro lidská práva v rozsudku Times Newspapers Ltd v. Spojené království (č. 1 a 2) poznamenal, že internetové archivy do značné míry přispívají k zachování a zpřístupnění zpráv a informací: „Takové archivy představují důležitý pramen pro vzdělávání a historický výzkum zejména proto, že jsou pro veřejnost okamžitě dostupné a zpravidla bezplatné. [...] Prostor pro posouzení poskytovaný státem při hledání rovnováhy mezi konkurujícími právy však může být větší, když jde o archívy událostí, které se staly v minulosti, a nikoli o zprávy o aktuálních událostech. Zejména povinnost tisku jednat v souladu se zásadami odpovědného žurnalismu zaručením správnosti [kurziva provedena autorem tohoto stanoviska] uveřejněných historických – spíše než pomíjivých – informací může být přísnější v případě, kdy zveřejnění materiálu není naléhavé(88)“.
 124. Komerční poskytovatelé služeb internetového vyhledávače poskytují svoje služby vyhledávání informací v rámci podnikatelské činnosti za účelem dosažení příjmů z reklamy na základě klíčových slov. Jde tedy o podnikání, přičemž svoboda podnikání je uznána v článku 16 Listiny v souladu s unijním právem a vnitrostátními předpisy(89).
 125. Kromě toho je třeba připomenout, že ani jedno ze základních práv, o které jde v projednávané věci, není absolutní. Tyto práva mohou být omezena, pokud existuje přijatelné odůvodnění s ohledem na podmínky uvedené v čl. 52 odst. 1 Listiny(90).
 E – Lze „právo [subjektu údajů] být zapomenut“ odvodit z článku 7 Listiny?
 126. Nakonec je třeba zvážit, zda by výklad čl. 12 písm. b) a čl. 14 písm. a) směrnice z hlediska Listiny a konkrétně jejího článku 7 mohl vést k uznání „práva být zapomenut“ ve smyslu uvedeném vnitrostátním soudem.


text:
Úvodem je třeba poznamenat, že takové konstatování by neodporovalo čl. 51 odst. 2 Listiny, jelikož by se týkalo upřesnění rozsahu práva subjektu údajů na přístup a na námitku, která jsou již uznána směrnicí, a nikoli vytvoření nových práv nebo rozšíření rozsahu působnosti unijního práva.
 127. Evropský soud pro lidská práva v rozsudku Alexej Ovčinnikov v. Rusko(91) rozhodl, že „za určitých okolností může být omezení kopírování již zveřejněných informací odůvodněno, například s cílem zamezit dalšímu šíření podrobností o soukromém životě fyzické osoby, které nejsou součástí jakékoli politické nebo veřejné diskuse o otázce všeobecného významu“. Základního práva na ochranu soukromého života se tedy v zásadě lze dovolávat také tehdy, když už dotčené informace byly zveřejněny.
 128. Právo subjektu údajů na ochranu jeho soukromého života je však třeba vyvážit s jinými základními právy, zejména se svobodou projevu a právem na informace.
 129. Právo vydavatele novin na informace chrání jeho právo opakovaně zveřejnit tištěné noviny v digitální podobě na internetu. Podle mého názoru orgány, včetně orgánů na ochranu údajů, nemohou takové opakované zveřejnění cenzurovat. Rozsudek Evropského soudu pro lidská práva ve věci Times Newspapers Ltd v. Spojené království (č. 1 a 2)(92) svědčí o tom, že odpovědnost vydavatele za správnost historických publikací může být přísnější než v případě publikací týkajících se aktuálních zpráv a může vyžadovat použití vhodných varování doplňujících sporný obsah. Podle mého názoru však nemůže být odůvodněn požadavek, aby opakované zveřejnění výtisku novin v digitální podobě mělo jiný obsah než původně zveřejněná tištěná verze. To by se rovnalo padělání historie.
 130. Problém ochrany údajů, který je podstatou projednávané věci, vzniká pouze tehdy, když uživatel internetu zadá jméno a příjmení subjektu údajů do vyhledávače, v důsledku čehož se mu zobrazí spojení na internetové stránky novin se spornými oznámeními. V takové situaci uživatel internetu aktivně využívá své právo přijímat informace o subjektu údajů z veřejně dostupných zdrojů z důvodů, které jsou známy jen jemu(93).
 131. V současné informační společnosti je právo vyhledávat informace zveřejněné na internetu prostřednictvím vyhledávačů jedním z nejdůležitějších způsobů výkonu tohoto základního práva. Toto právo bezpochyby zahrnuje právo vyhledávat informace týkající se jiných fyzických osob, které jsou v zásadě chráněny právem na soukromý život, jako například informace týkající se činnosti fyzické osoby jako podnikatele nebo politika zveřejněné na internetu. Právo uživatele internetu na informace by bylo ohroženo, pokud by jeho vyhledávání informací o určité fyzické osobě nepřineslo výsledky vyhledávání poskytující věrný obraz o relevantních internetových stránkách, ale jejich „bowdlerovanou(94)“ verzi.
 132. Poskytovatel služeb internetového vyhledávače, který zpřístupňuje nástroje na vyhledávání informací na internetu založené na vyhledávači, legálně vykonává jak svoji svobodu podnikání, tak svoji svobodu projevu.
 133. Vzhledem k mimořádně spletité a složité konstelaci základních práv v projednávané věci nelze odůvodnit posílení právního postavení subjektů údajů podle směrnice a přiznání práva být zapomenut. Vedlo by to k obětování klíčových práv, jakými jsou svoboda projevu a právo na informace. Rovněž nedoporučuji Soudnímu dvoru, aby konstatoval, že tyto odporující si zájmy by bylo možné uspokojivě vyvážit v jednotlivých případech individuálně, přičemž rozhodnutí by bylo na poskytovateli služeb internetového vyhledávače. Pokud by Soudní dvůr


text:
vyžadoval takové „postupy oznámení a výmazu“, mohlo by to vést k automatickému odstraňování propojení na jakýkoli sporný obsah nebo k nezvládnutelnému počtu žádostí, které by nejoblíbenější a nejdůležitější poskytovatelé služeb internetového vyhledávače museli vyřizovat(95). V této souvislosti je důležité připomenut, že „postupy oznámení a výmazu“, které jsou stanoveny ve směrnici 2000/31 o elektronickém obchodu, se týkají nelegálního obsahu, ale v projednávané věci jde o žádost o odstranění legitimních a legálních informací, které byly zveřejněny.
 134. Taková povinnost by zejména neměla být uložena poskytovatelům služeb internetového vyhledávače. Znamenalo by to zásah do svobody projevu vydavatele internetové stránky, který by v takové situaci nepožíval adekvátní právní ochrany, jelikož jakýkoli neupravený „postup oznámení a výmazu“ by byl soukromou věcí subjektu údajů a poskytovatele služeb vyhledávačů(96). Znamenalo by to cenzuru obsahu, který vydavatel zveřejnil, soukromou osobou(97). Úplně jinak je tomu v případě, kdy státy mají pozitivní povinnost poskytnout účinný prostředek nápravy proti vydavateli porušujícímu právo na soukromý život, který by v kontextu internetu směřoval proti vydavateli internetové stránky.
 135. Jak poznamenala pracovní skupina zřízená podle článku 29, sekundární odpovědnost poskytovatelů služeb vyhledávačů podle vnitrostátních předpisů může vést k povinnosti zablokovat přístup k internetovým stránkám třetích osob s nelegálním obsahem, jako jsou internetové stránky porušující práva duševního vlastnictví nebo obsahující nactiutrhačné nebo trestné informace(98).
 136. Naproti tomu se vůči těmto poskytovatelům na základě směrnice nelze dovolávat jakéhokoli všeobecného práva být zapomenut, a to ani v případě, kdy je směrnice vykládána v souladu s Listinou.
 137. Proto navrhuji, aby Soudní dvůr odpověděl na třetí předběžnou otázku tak, že práva na výmaz a blokování údajů upravená v čl. 12 písm. b) a právo na námitku upravené v čl. 14 písm. a) směrnice neposkytují právo být zapomenut, jak je popsáno v žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce.
 VIII – Závěry
 138. Ve světle výše uvedených úvah mám za to, že Soudní dvůr by měl odpovědět na otázky položené Audiencia Nacional následovně:
 „1) Ke zpracování osobních údajů dochází v kontextu činností ‚provozovny‘ správce ve smyslu čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, pokud společnost, která je poskytovatelem vyhledávače, zřídí ve členském státu pobočku nebo dceřinou společnost za účelem podpory a prodeje reklamního prostoru vyhledávače, která zaměřuje svoji činnost na obyvatele tohoto státu.
 2) Poskytovatel služeb internetového vyhledávače, jehož vyhledávač vyhledává informace, které na internetu zveřejnily nebo umístily třetí osoby, a automaticky je zařazuje do indexu, dočasně je ukládá a poté je zpřístupňuje uživatelům internetu v určitém preferenčním pořadí, ‚zpracovává‘ osobní údaje ve smyslu čl. 2 písm. b) směrnice 95/46, pokud uvedené informace obsahují osobní údaje.
 Poskytovatele služeb internetového vyhledávače však nelze považovat za ‚správce‘ odpovědného za zpracování takových osobních údajů ve smyslu čl. 2 písm. d) směrnice 95/46, s výjimkou obsahu indexu jeho vyhledávače, pokud poskytovatel služeb nezařazuje do indexu nebo nearchivuje osobní údaje v rozporu s pokyny nebo žádostmi vydavatele internetové stránky.
 3) Práva na výmaz a blokování údajů upravená v čl.


text:
12 písm. b) a právo na námitku upravené v čl. 14 písm. a) směrnice 95/46 neposkytují subjektu údajů právo obrátit se na poskytovatele služeb internetového vyhledávače s cílem zabránit zařazení do indexu informací týkajících se jeho osoby, které byly legálně zveřejněny na internetových stránkách třetích osob, a uplatňovat své přání, aby tyto informace nebyly známy uživatelům internetu, pokud má za to, že tyto informace jej mohou poškodit, nebo pokud si přeje, aby se na ně zapomnělo.“
 1 – Původní jazyk: angličtina.
 2 – Harvard Law Review Sv. IV, 15. prosince 15, 1890, č. 5.
 3 – „Internet“ ve skutečnosti zahrnuje dvě hlavní služby, a to World Wide Web (globální internetová síť) a e‐mailové služby. Zatímco internet jako síť vzájemně propojených počítačů v různých formách již nějaký čas v té době existovala, počínaje Arpanetem (Spojené státy), volně přístupná otevřená síť s adresami globální internetové sítě (www) a společnou kódovací strukturou vznikla až počátkem 90. let. Zdá se, že z historického hlediska je správným pojmem globální internetová síť. Vzhledem k současnému používání a terminologii zvolené Soudním dvorem v judikatuře bude nadále používáno slovo „internet“ primárně k odkazu na tu část, která sestává ze sítě adres www.
 4 – Umístění internetových stránek je označeno individuální adresou „URL“ (Uniform Resource Locator, jednotný lokátor zdroje), což je systém vytvořený v roce 1994. Na internetovou stránku se lze dostat zadáním URL do internetového vyhledávače, buď přímo, nebo prostřednictvím jména domény. Internetové stránky musí být kódované některým značkovacím jazykem (markup language). HyperText Markup Language (HTML; značkovací jazyk pro hypertext) je hlavním značkovacím jazykem používaným při tvorbě internetových stránek a dalších informací, které lze zobrazit v internetovém prohlížeči.
 5 – O významu těchto tří otázek svědčí následující informace (ačkoli přesné údaje nejsou k dispozici). Zaprvé se odhaduje, že na internetu je více než 600 milionů internetových stránek. Na těchto internetových stránkách je zřejmě více než 40 miliard internetových podstránek. Zadruhé, počet vyhledávačů je mnohem nižší: existuje méně než 100 významných vyhledávačů a Google má v současnosti významný podíl na mnoha trzích. Úspěch vyhledávače Google se připisuje velmi výkonným vyhledávacím programům, účinným indexačním systémům a technologii umožňující třídit výsledky vyhledávání podle relevance pro uživatele (včetně patentovaného algoritmu PageRank) – viz Lopez‐Tarruella, A., „Introduction: Google Pushing the Boundaries of law“, v Google and the Law. Empirical Approaches to Legal Aspects of Knowledge‐Economy Business Models, Vyd. Lopez‐Tarruella, A., T. M.C: Asser Press, Haag, 2012, s. 2. Zatřetí, více než tři čtvrtiny osob v Evropě používají internet a pokud používají vyhledávače, mohou být jejich osobní údaje, jako osobní údaje uživatelů internetu, shromažďovány a zpracovány používaným vyhledávačem.
 6 – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, s. 31; Zvl. vyd. 13/15, s. 355).
 7 – Viz obecně stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené na základě článku 29, které se týká otázek ochrany údajů v souvislosti s vyhledávači (WP 148). Orgány členských států na ochranu údajů zkoumají politiku společnosti Google


text:
týkající se soukromí ve vztahu k uživatelům jejího internetového vyhledávače. Vedoucí úlohu má francouzský orgán na ochranu údajů (CNIL). Ohledně nejnovějšího vývoje, viz dopis pracovní skupiny zřízené na základě článku 29 ze dne 16. října 2012 zaslaný společnosti Google, který je dostupný na internetové stránce zmíněné v poznámce pod čarou 22 níže.
 8 – Viz bod 19 níže.
 9 – V tomto stanovisku „internetový vyhledávač“ označuje spojení softwaru a zařízení, jež umožňuje vyhledávat text a audiovizuální obsah na internetu. Konkrétní otázky týkající se vyhledávačů fungujících v rámci určité internetové domény (nebo stránky), jako například http://curia.europa.eu, nejsou předmětem tohoto stanoviska. Hospodářský subjekt, který poskytuje přístup k vyhledávači je označován jako „poskytovatel služeb internetového vyhledávače“. V projednávané věci je podle všeho společnost Google Inc. poskytovatelem služeb umožňujícím přístup k vyhledávači Google, jakož i k mnoha dalším vyhledávacím funkcím, jako například maps.google.com a news.google.com.
 10 – Rozsudek ze dne 6. listopadu 2003, Lindqvist (C‐101/01, Recueil, s. I‐12971).
 11 – Rozsudek ze dne 20. května 2003, Österreichischer Rundfunk a další (spojené věci C‐465/00, C‐138/01 a C‐139/01, Recueil, s. I‐4989).
 12 – Rozsudek ze dne 16. prosince 2008, Satakunnan Markkinapörssi a Satamedia (C‐73/07, Sb. rozh. s. I‐9831).
 13 – Rozsudek ze dne 9. listopadu 2010, Volker und Markus Schecke a Eifert (C‐92/09 a C‐93/09, Sb. rozh. s. I‐11063).
 14 – Rozsudky ze dne 23. března 2010, Google France a Google (spojené věci C‐236/08 až C‐238/08, Sb. rozh. s. I‐2417); ze dne 8. července 2010, Portakabin (C‐558/08, Sb. rozh. s. I‐6963); ze dne 12. července 2011, L’Oréal a další (C‐324/09, Sb. rozh. s. I‐6011); ze dne 22. září 2011, Interflora a Interflora British Unit (C‐323/09, Sb. rozh. s. I‐8625), a ze dne 19. dubna 2012, Wintersteiger (C‐523/10).
 15 – Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o ochraně fyzických osob při správě osobních údajů a o volném pohybu takových údajů (Všeobecné nařízení o ochraně údajů). COM(2012) 11 final, 25.1.2012.
 16 – BOE č. 298 ze dne 14. prosince 1999, s. 43088.
 17 – Podle bodu 11 odůvodnění „vzhledem k tomu, že zásady ochrany lidských práv a svobod, zejména práva na soukromí, obsažené v této směrnici upřesňují a rozšiřují zásady obsažené v Úmluvě Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů“.
 18– Viz stanovisko č. 1/2010 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, které se týká pojmů „správce“ a „zpracovatel“ (WP 169), s. 3–4.
 19 – Viz například rozsudek ze dne 25. října 2011, eDate Advertising a Martinez (spojené věci C‐509/09 a C‐161/10, Sb. rozh. s. I‐10269, bod 45).
 20 – V novinách jsou obyčejně uvedeny osobní údaje, například jména fyzických osob. Tyto osobní údaje jsou zpracovány při automatickém prohlížení. Toto zpracování spadá do působnosti směrnice, pokud ho neprovádí fyzická osoba během výlučně osobní nebo domácí činnosti. Viz čl. 2 písm. a) a b) a čl. 3 odst. 2 směrnice. Kromě toho čtení tištěného dokumentu nebo zobrazování obrázků obsahujících osobní údaje také představuje jejich zpracování. Viz Dammann, U. a Simitis, S., EG‐Datenschutzrichtlinie, Nomos Verlagsgesellschaft, Baden–Baden, 1997, s. 110
 21 –


text:
Viz výše uvedený rozsudek Lindqvist (body 67 až 70), pokud jde o výklad článku 25 směrnice.
 22 – Stanoviska jsou dostupná na internetové adrese http://ec.europa.eu/justice/data‐protection/article‐29/index_en.htm.
 23 – Internetové vyhledávače se neustále rozvíjí a v tomto stanovisku uvádím pouze přehled nejdůležitějších znaků relevantních v projednávané věci.
 24 – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES ze dne 8. června 2000 o některých právních aspektech služeb informační společnosti, zejména elektronického obchodu, na vnitřním trhu (směrnice o elektronickém obchodu) (Úř. věst. L 178, s. 1; Zvl. vyd. 13/25, s. 399).
 25 – Viz bod 18 odůvodnění a čl. 2 písm. a) směrnice 2000/31 o elektronickém obchodu ve spojení s čl. 1 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů (Úř. věst. L 204, s. 37; Zvl. vyd. 13/20, s. 337), pozměněné a doplněné směrnicí Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES z 20. července 1998 (Úř. věst. L 217, s. 18; Zvl. vyd. 13/21, s. 8).
 26 – Výše uvedený rozsudek Lindqvist, body 25 až 27.
 27 – Typický současný vylučovací kód (neboli protokol na vyloučení robotů) se nazývá „robots.txt“; viz http://en.wikipedia.org/wiki/Robots.txt nebo http://www.robotstxt.org/.
 28 – Vylučovací kódy však technicky nebrání indexování nebo zobrazování, ale poskytovatel služby, který provozuje vyhledávač, se může rozhodnout, že je bude ignorovat. Významní poskytovatelé služeb vyhledávačů, včetně společnosti Google, tvrdí, že takové kódy zahrnuté ve zdrojové internetové stránce respektují. Viz stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 14.
 29 – Viz rozsudek Evropského soudu pro lidská práva K. U. v. Finsko ze dne 2. prosince 2008 (2872/02, body 43 a 48), kde se hovoří o existenci pozitivních povinností, které vyplývají z účinného respektování soukromí a rodinného života. Tyto povinnosti mohou zahrnovat přijetí opatření určených k zajištění respektování soukromého života také v oblasti vzájemných vztahů mezi jednotlivci. Ve věci K. U. v. Finsko měl stát pozitivní povinnost zaručit dostupnost účinného prostředku nápravy proti vydavateli.
 30 – Internet však není jedinou velkou databází vytvořenou „velkým bratrem“, ale decentralizovaným systémem informací pocházejících z nespočetných nezávislých zdrojů, kde dostupnost a šíření informací závisí na zprostředkovacích službách, které samy o sobě nemají nic společného s obsahem.
 31 – Viz v této souvislosti bod 54 a následující mého stanoviska předneseného ve výše uvedené věci L’Oréal a další.
 32 – To odpovídá třetí situaci uvedené v bodě 3 tohoto stanoviska.
 33 – Pokud jde systém reklamy na základě klíčových slov (AdWords od společnosti Google), viz výše uvedený rozsudek Google France a Google (body 22 a 23). Viz také rozsudek ze dne 25. března 2010, BergSpechte (C‐278/08, Sb. rozh. s. I‐2517, body 5 až 7); výše uvedené rozsudky Portakabin (body 8 až 10) a Interflora a Interflora British Unit (body 9 až 13).
 34 – Rozsudky ze dne 5. října 2010, McB. (C‐400/10 PPU, Sb. rozh. s. I‐8965, body 51 a 59); ze dne 15. listopadu 2011, Dereci a další (C‐256/11, Sb. rozh. s. I‐11315, body 71 a 72); ze dne 8. listopadu 2012, Iida (C‐40/11, bod 78), a ze


text:
dne 26. února 2013, Åkerberg Fransson (C‐617/10, bod 23).
 35 – Soudní dvůr například ve výše uvedeném rozsudku McB nepřijal široký výklad pojmu „opatrovnické právo“ uvedeného v čl. 2 bodu 9 nařízení Rady (ES) Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské odpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000 (Úř. věst. L 338, s. 1; Zvl. vyd. 19/06, s. 243), který se měl zakládat na článku 7 Listiny. Pokud však ustanovení unijních předpisů nelze vykládat v souladu se základními právy chráněnými unijním právem, je samozřejmě třeba takové ustanovení prohlásit za neplatné. Viz rozsudek ze dne 1. března 2011, Association belge des Consommateurs Test-Achats a další (C‐236/09, Sb. rozh. s. I‐773, body 30 až 34).
 36 – Stanovisko č. 8/2010 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, které se týká použitelných právních předpisů (WP 179), s. 8.
 37 – Stanovisko č. 8/2010 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 24 a 31.
 38 – Článek 3 odst. 2 písm. a) návrhu předloženého Komisí.
 39 – Viz výše uvedený rozsudek L’Oréal a další a směrnici 2000/31 o elektronickém obchodu.
 40 – Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, s. 1; Zvl. vyd. 19/04, s. 42); rozsudky ze dne 7. prosince 2010, Pammer a Hotel Alpenhof (C‐585/08 a C‐144/09, Sb. rozh. s. I‐12527), a Wintersteiger (výše uvedený). Viz též stanovisko přednesené ve věci Pinckney (projednávaná před Soudním dvorem).
 41 – Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/29/ES ze dne 22. května 2001 o harmonizaci určitých aspektů autorského práva a práv s ním souvisejících v informační společnosti (Úř. věst. L 167, s. 10; Zvl. vyd. 17/01, s. 230) a rozsudek ze dne 21. června 2012, Donner (C‐5/11).
 42 – V žádosti o rozhodnutí o předběžné otázce se neuvádí, co se má rozumět pod pojmem „těžiště“, ale tento výraz použil generální advokát Cruz Villalón v bodech 32 a 55 stanoviska předneseného ve výše uvedené věci eDate Advertising a Martinez.
 43 – Stanovisko č. 8/2010 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 8 a 9. Pracovní skupina též poukazuje na to, že slovo „zařízení“ použité v anglickém znění směrnice je příliš omezující, neboť v jiných jazykových zněních se hovoří o „prostředcích“, kterými jsou také nehmotné nástroje, jako například soubory „cookies“ (s. 20 a 21).
 44 – Viz zejména stanovisko č. 8/2010 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 19, kde se uvádí, že čl. 4 odst. 1 písm. c) směrnice by měl být navzdory jeho znění uplatněn, pokud má správce provozovnu v Unii, ale jeho činnost nesouvisí s dotčeným zpracováním osobních údajů.
 45 – Viz výše uvedený rozsudek Google France a Google (bod 23).
 46 – Tamtéž, bod 25, a stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 5 a 6. Lze snadno ověřit, že použití stejných klíčových slov na různých vnitrostátních doménách společnosti Google může vést k zobrazení odlišných


text:
výsledků vyhledávání a reklam.
 47 – Stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 10.
 48 – Viz čl. 2 písm. a) směrnice, podle kterého osobní údaje znamenají „jakékoli informace, které se týkají identifikované nebo identifikovatelné fyzické osoby“. Pracovní skupina zřízená podle článku 29 uvádí ve stanovisku č. 4/2007 k pojmu osobní údaje (WP 136) velké množství příkladů. Soudní dvůr potvrdil tento extenzívní výklad ve výše uvedeném rozsudku Lindqvist (body 24 až 27). Viz též výše uvedené rozsudky Österreichischer Rundfunk a další (bod 64); Satakunnan Markkinapörssi a Satamedia (body 35 až 37); rozsudek ze dne 16. prosince 2008, Huber (C‐524/06, Sb. rozh. s. I‐9705, bod 43); ze dne 7. května 2009, Rijkeboer (C‐553/07, Sb. rozh. s. I‐3889, bod 62); ze dne 19. dubna 2012, Bonnier Audio a další (C‐461/10, bod 93), a výše uvedený rozsudek Volker und Markus Schecke a Eifert (body 23, 55 a 56).
 49 – Pracovní skupina zřízená podle článku 29 připomíná, že „není nutné za osobní údaje považovat informace, které jsou obsaženy ve strukturované databázi nebo souboru. Za osobní údaje lze pokládat také informace obsažené ve volném textu v elektronickém dokumentu [...]“ (viz stanovisko č. 4/2007, s. 8).
 50 – Existují vyhledávače nebo funkce vyhledávačů, které jsou zaměřeny zvláště na osobní údaje, které lze jako takové identifikovat na základě jejich formy (například čísla sociálního pojištění) nebo složení (řetězce znaků odpovídající jménům a příjmením). Viz stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 14. Takové vyhledávače mohou vzbuzovat zvláštní otázky týkající se ochrany údajů, které vybočují z rámce tohoto stanoviska.
 51 – Takzvané osiřelé stránky bez jakýchkoli propojení na jiné internetové stránky však pro vyhledávače nejsou dostupné.
 52 – Internetové stránky nalezené vyhledávacím programem se ukládají do databáze indexů společnosti Google, která je řazena abecedně podle vyhledávaného slova, přičemž v každé položce indexu je uložený seznam dokumentů, v nichž se objevuje toto slovo, a místo v textu, kde se toto slovo nachází. Některá slova, jako například členy, zájmena a běžná příslovce nebo některé jednotlivé číslice nebo písmena se do indexu nezařazují. Viz http://www.googleguide.com/google_works.html.
 53 – Tyto kopie (takzvané momentky) internetových stránek uložené ve vyrovnávací paměti Google se skládají pouze z kódu HTML a neobsahují obrázky, které se musí načítat z původního umístnění. Viz Peguera, M.: Copyright Issues Regarding Google Images and Google Cache. V: Google and the Law, c. d., s. 169–202, s. 174.
 54 – Poskytovatelé služeb internetového vyhledávače obyčejně poskytují správcům internetových stránek možnost požádat o aktualizaci kopie internetové stránky uložené ve vyrovnávací paměti. Návod k tomuto postupu se nachází na stránce Google s nástroji pro správce internetových stránek (Webmaster Tools).
 55 – V jazykových zněních směrnice, s výjimkou anglického, například ve francouzském, německém, španělském, švédském a nizozemském znění se hovoří o subjektu, který je „odpovědný“ za zpracování údajů, a nikoli o správci. V některých jazykových zněních, například ve finském a polském, jsou použity neutrálnější pojmy („rekisterinpitäjä“ ve finštině a „administrator danych“ v polštině).
 56 – Výše uvedený rozsudek Lindqvist (bod 68).
 57– Stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku


text:
29, s. 14, poznámka pod čarou 17. Podle tohoto stanoviska úloha uživatelů stojí mimo působnost směrnice o ochraně údajů, jako „výlučně osobní činnost“. Podle mého názoru tuto domněnku nelze obhájit. Uživatelé internetu též obyčejně používají vyhledávače při činnostech, které nejsou výlučně osobní, například pro účely související s prací, studiem, podnikáním nebo činnostmi třetího sektoru.
 58 – Pracovní skupina zřízená podle článku 29 uvádí ve stanovisku č. 4/2007 mnohé příklady pojmu „osobní údaje a jejich zpracování“, včetně správce, a podle mého názoru je tato podmínka ve všech uvedených příkladech splněna.
 59 – Stanovisko č. 1/2010 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 9.
 60 – Tamtéž, s. 14.
 61 – Dammann a Simitis (s. 120) poznamenávají, že zpracování automatickými prostředky se nemusí týkat pouze nosiče, na kterém jsou údaje uloženy (Datenträger), ale musí se týkat také údajů v jejich sémantickém nebo materiálním významu. Podle mého názoru je rozhodující, že osobní údaje jsou podle směrnice „informace“, tedy sémanticky relevantní obsah.
 62 – Stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 14.
 63 – Výše uvedený rozsudek Lindqvist (bod 27).
 64 – Výše uvedený rozsudek Satakunnan Markkinapörssi a Satamedia (bod 37).
 65 – Stanovisko č. 1/2010 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 4 a 9.
 66 – Stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 14.
 67 – Ve stanovisku č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 14, se však dále uvádí, že míra, v jaké existuje povinnost vymazat nebo blokovat osobní údaje, se může odvíjet od obecného přestupkového práva a předpisů daného členského státu týkajících se odpovědnosti. V některých členských státech právní předpisy upravují postupy „oznámení a výmazu“, které poskytovatelé služeb internetového vyhledávače musí dodržovat, aby se vyhnuli odpovědnosti.
 68 – Podle jednoho autora takové filtrování provádí společnost Google téměř ve všech zemích, například v souvislosti s porušováním práv duševního vlastnictví. Kromě toho ve Spojených státech jsou filtrovány podstatné informace o scientologii. Ve Francii a Německu společnost Google filtruje výsledky vyhledávání týkající se „sběratelských předmětů souvisejících s nacismem, popírání holokaustu, přívrženců nadvlády bílé rasy a propagandistických stránek, které jsou zaměřené proti demokratickému ústavnímu zřízení“. Pokud jde o další příklady, viz Friedmann, D.: Paradoxes, Google and China: How Censorship can Harm and Intellectual Property can Harness Innovation. V: Google and the Law, c. d., s. 303–327, s. 307.
 69 – Viz bod 41 tohoto stanoviska.
 70 – První zpráva o uplatňování [směrnice 2000/31 o elektronickém obchodu], COM(2003) 702 final, s. 13, poznámka pod čarou 69, a stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 13, poznámka pod čarou 16.
 71 – Viz bod 41 tohoto stanoviska.
 72 – Možnost identifikovat fyzickou osobu na základě vlastního jména závisí na kontextu. Běžné jméno nemusí osobu na internetu individualizovat, ale určitě ji může individualizovat například ve školní třídě. Při zpracování osobních údajů pomocí výpočetní techniky se osobě obyčejně přiřadí jedinečný identifikátor s cílem zabránit záměně dvou osob. Typickými příklady takových identifikátorů jsou čísla sociálního pojištění. Viz v této souvislosti stanovisko č. 4/2007 pracovní skupiny zřízené podle článku


text:
29, s. 13, a stanovisko č. 1/2008 téže skupiny, s. 9, poznámka pod čarou 11.
 73 – Je však zajímavé poznamenat, že v souvislosti s údaji uschovávanými státními orgány Evropský soud pro lidská práva rozhodl, že „vnitrostátní právo má především zaručit, aby takové údaje byly relevantní a nebyly nepřiměřené ve vztahu k účelu, k němuž se ukládají, a aby byly ukládány ve formě, která neumožní identifikaci subjektů údajů po dobu delší, než je třeba k účelu, k němuž jsou tyto údaje ukládány“ (viz rozsudek ESLP, S. a Marper v. Spojené království ze dne 4. prosince 2008, žaloba č. 30562/04 a 30566/04, ESLP 2008, bod 103; viz též rozsudek ESLP, Segerstedt-Wiberg a další v. Švédsko ze dne 6. června 2006, žaloba č. 62332/00, ESLP 2006‐VII, bod 90). Evropský soud pro lidská práva však v souvislosti s článkem 10 EÚLP (právo na svobodu projevu) též uznal „značný přínos internetových archivů k ukládání a zpřístupnění zpráv a informací“ [rozsudek ESLP, Times Newspapers Ltd v. Spojené království (č. 1 a 2) ze dne 10. března 2009, žaloba č. 3002/03 a 23676/03, ESLP 2009, bod 45].
 74 – Viz bod 41 tohoto stanoviska.
 75 – Viz článek 14 směrnice o elektronickém obchodu.
 76– Stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 14.
 77 – Tento přístup uplatnil Soudní dvůr ve výše uvedeném rozsudku McB. (body 44 a 49).
 78 – Rozsudek ze dne 24. listopadu 2011, Asociación Nacional de Establecimientos Financieros de Crédito (C‐468/10 a C‐469/10, Sb. rozh. s. I‐12181, body 44 a 45). Evropský soud pro lidská práva poukázal na to, že zveřejnění osobních údajů na jiném místě vylučuje naléhavý zájem související s ochranou důvěrnosti – viz rozsudek ESLP, Alexej Ovčinnikov v. Rusko, ze dne 16. prosince 2010 (žaloba č. 24061/04, bod 49).
 79 – Rozsudky ESLP Niemietz v. Německo, ze dne 16. prosince 1992 (řada A 251-ESLP, bod 29); Amann v. Švýcarsko, ze dne 16. února 2000 (žaloba č. 27798/95, ESLP 2000-II, bod 65), a Rotaru v. Rumunsko, ze dne 4. května 2000 (žaloba č. 28341/95, ESLP 2000-V, bod 43).
 80 – Bod 52 rozsudku.
 81 – Naproti tomu, Evropský soud pro lidská práva odmítl pozitivně vymezit pojem soukromý život. Podle jeho názoru je pojem soukromý život široký a nelze jej taxativně vymezit (viz rozsudek ESLP Costello‐Roberts v. Spojené království ze dne 25. března 1993, řada A č. 247‐C, bod 36).
 82 – Ohledně pozitivní povinnosti státu v oblasti ochrany soukromí v případě, kdy jej narušují soukromoprávní subjekty, a ohledně potřeby vyvážit takovou povinnost s právem soukromoprávního subjektu na svobodu projevu viz například rozsudky ESLP Von Hannover v. Německo, ze dne 24. června 2004 (žaloba č. 59320/00, ESLP 2004‐VI) a Agejevij v. Rusko, ze dne 13. dubna 2013 (žaloba č. 7075/10).
 83 – Rozsudky ESLP Handyside v. Spojené království, ze dne 7. prosince 1976 (řada A č. 24, bod 49), Müller a další v. Švýcarsko, ze dne 24. května 1988 (řada A č. 133, bod 33), Vogt v. Německo, ze dne 26. září 1995 (žaloba č. 17851/91, řada A č. 323,


text:
bod 52), a Guja v. Moldavsko, ze dne 12. února 2008 (žaloba č. 14277/04, ESLP 2008, bod 69). Viz též rozsudek Soudního dvora ze dne 6. března 2001, Connolly v. Komise (C‐274/99 P, Sb. rozh. s. I‐1611, bod 39), a stanovisko generální advokátky Kokott ve výše uvedené věci Satakunnan Markkinapörssi a Satamedia (bod 38).
 84 – Rozsudek ze dne 16. února 2012, SABAM (C‐360/10, bod 48).
 85 – Organizace spojených národů, Rada pro lidská práva, Zpráva zvláštního zpravodaje o podpoře a ochraně práva na svobodu názoru a projevu, Frank La Rue (dokument A/HRC/17/27) ze dne 16. května 2011.
 86 – Výše uvedený rozsudek Satakunnan Markkinapörssi a Satamedia (bod 60).
 87 – Na tomto místě je třeba připomenut, že výjimka pro novináře uvedená v článku 9 směrnice se uplatňuje „nejen na podniky sdělovacích prostředků, ale také na jakoukoli osobu vykonávající novinářskou činnost“ – viz výše uvedený rozsudek Satakunnan Markkinapörssi a Satamedia (bod 58).
 88 – Rozsudek Evropského soudu pro lidská práva ve věci Times Newspapers Ltd v. Spojené království (č. 1 a 2) (bod 45).
 89 – Rozsudek ze dne 24. listopadu 2011, Scarlet Extended (C‐70/10, Sb. rozh. s. I‐11959, bod 46), a výše uvedený rozsudek SABAM (bod 44).
 90 – Viz též rozsudek ze dne 18. března 2010, Alassini a další (C‐317/08 až C‐320/08, Sb. rozh. s. I‐2213, bod 63), v němž se uvádí, že „[z] ustálené judikatury nicméně vyplývá, že základní práva nejsou absolutními výsadami, avšak mohou být předmětem omezení za podmínky, že tato omezení skutečně odpovídají cílům obecného zájmu sledovaným dotčeným opatřením a nejsou vzhledem ke sledovanému cíli nepřiměřeným a neúnosným zásahem, jímž je ohrožena samotná podstata takto zaručených práv (v tomto smyslu viz rozsudek ze dne 15. června 2006, Dokter a další, C‐28/05, Sb. rozh. s. I‐5431, bod 75 a citovaná judikatura, jakož i rozsudek ESLP Fogarty v. Spojené království, ze dne 21. listopadu 2001, č. 37112/97, Sbírka rozsudků a rozhodnutí 2001‐XI, bod 33)“.
 91 – Bod 50 rozsudku.
 92 – Výše uvedený.
 93 – O právu přijímat informace viz rozsudky ESLP Observer a Guardian v. Spojené království ze dne 26. listopadu 1991 (řada A č. 216, bod 60) a Timpul Info-Magazin a Anghel v. Moldavsko ze dne 27. listopadu 2007 (žaloba č. 42864/05, bod 34).
 94 – Thomas Bowdler (1754–1825) zveřejnil upravenou verzi děl Williama Shakespeara, která měla být pro ženy a děti 19. století vhodnější než originál.
 95 – Výše uvedený rozsudek SABAM (body 45 až 47).
 96 – Viz stanovisko přednesené v již uvedené věci L’Oréal a další (bod 155).
 97 – Výše uvedený rozsudek SABAM (body 48 a 50).
 98 – Stanovisko č. 1/2008 pracovní skupiny zřízené podle článku 29, s. 14 a 15.


text:
SAINT-GOBAIN ADFORS CZ s.r.o. | FIRMOFirmo, podnikání bez starostíMenu Ukázkový subjektUkázka Vyzkoušet ZDARMAVyzkoušet Přihlásit
 RegistraceSAINT-GOBAIN ADFORS CZ s.r.o.Základní informace
 Struktura společnostiÚčast ve společnostechGraf vazebZjištěné problémyDotacePředmět činnostiEkonomické údajeInsolvenční rejstříkVolná místaVeřejné zakázkySbírka listinOchranné známky Zavřít panel Zobrazit panelTrendy5 909 484 tis. KčCelkové výnosy za rok 2014Trendy1 058 769 tis. KčZisk za rok 2014Trendy6 303 179 tis. KčAktiva celkem za rok 2014Trendy1 750Zaměstnanců za rok 2014Základní údaje
 od 20.10.2015Sokolovská 106, Nedošín, 570 01 Litomyšl Historické adresy
 1.6.2006 - 20.10.2015Litomyšl, Sokolovská 106, PSČ 5702129.11.1995 - 1.6.2006Litomyšl, Sokolovská 106, okres Svitavy, PSČ 570214.5.1993 - 29.11.1995Litomyšl, okr.Svitavy, Ropkova 51, PSČ 570213.12.1990 - 4.5.1993Litomyšl, okr.Svitavy, Robkova 51IČ
 CZ00012661
 3. prosince 1990
 kpe7zw7
 1.6.2006 - 1.9.2011
 2.10.2001 - 1.6.2006
 Saint-Gobain Vertex, a.s.
 12.11.1993 - 2.10.2001
 VERTEX, a. s.
 3.12.1990 - 12.11.1993
 VERTEX , akciová společnost
 1.7.1988 - 3.12.1990
 VERTEX, státní podnik
 Krajský soud v Hradci Králové, odd. vložka: C 22416
 Základní jměníod 8.7.1999 2 045 816 000 Kč
 Historické jmění2.11.1994 - 8.7.1999
 1 704 846 000 Kč
 1.8.1994 - 2.11.1994
 1 578 846 000 Kč
 4.5.1993 - 1.8.1994
 1 278 846 000 Kč
 Bankovní účtyzvěřejněno 3.11.2015
 CZ1826000000002062150302
 od 17.10.2016 Název neuveden v RŽPAdresy:
 669 02, Dyje 75
 22. října 2015 : Na základě Projektu fúze sloučením ze dne 28. srpna 2015 jmění zanikající společnosti SAINT-GOBAIN ADFORS CZ Glass Mat s.r.o. se sídlem Litomyšl, Sokolovská 106, PSČ 570 21, ident
 Na základě Projektu fúze sloučením ze dne 28. srpna 2015 jmění zanikající společnosti SAINT-GOBAIN ADFORS CZ Glass Mat s.r.o. se sídlem Litomyšl, Sokolovská 106, PSČ 570 21, ident...ifikační číslo 259 70 712 přešlo na společnost SAINT-GOBAIN ADFORS CZ s.r.o. se sídlem Litomyšl, Sokolovská 106, PSČ 570 21, identifikační číslo 000 12 661 zobrazit více
 1. července 2014 : Počet členů statutárního orgánu: 5
 1. července 2014 : Společnost se ve smyslu ust. § 777 odst. 5 zákona č. 90/2012 Sb., o obchodních korporacích a družstvech (zákon o obchodních korporacích) podrobuje změnou své společenské smlouvy zá
 Společnost se ve smyslu ust. § 777 odst. 5 zákona č. 90/2012 Sb., o obchodních korporacích a družstvech (zákon o obchodních korporacích) podrobuje změnou své společenské smlouvy zá...konu o obchodních korporacích jako celku.. zobrazit více
 28. července 2012 : Na základě fúze sloučením přešlo na společnost SAINT-GOBAIN ADFORS CZ s.r.o., jako společnost nástupnickou, jmění zanikající společnosti SAINT-GOBAIN ADFORS CZ Fabrics s.r.o. se sí
 Na základě fúze sloučením přešlo na společnost SAINT-GOBAIN ADFORS CZ s.r.o., jako společnost nástupnickou, jmění zanikající společnosti SAINT-GOBAIN ADFORS CZ Fabrics s.r.o. se sí...dlem Litomyšl, Sokolovská 106, PSČ 570 21, identifikační číslo 259 18 966, v Obchodním rejstříku vedeném Krajským soudem v Hradci Králové zapsané v odd. C, vložka 14524. zobrazit více
 1. června 2006 : Společnost změnila právní formu rozhodnutím o změně právní formy ze dne 31.3.2006 ze společnosti Saint-Gobain Vertex, a.s. se sídlem Litomyšl, Sokolovská 106, PSČ 570 21, identifik
 Společnost změnila právní formu rozhodnutím o změně právní formy ze dne 31.3.2006 ze společnosti Saint-Gobain Vertex, a.s. se sídlem Litomyšl, Sokolovská 106, PSČ 570 21, identifik...ační číslo 000 12 661, vedené obchodním rejstříkem Krajského soudu v Hradci Králové oddíl


text:
B, vložka 71. zobrazit více
 5. října 2005 - 1. června 2006 : Mimořádná valná hromada, konaná dne 2. září 2005 v souladu s ustanovením § 183i zákona č. 513/1991, Sb. obchodního zákoníku v platném znění, přijala usnesení následujícího obsahu:"... Mimořádná valná hromada v souladu s ustanovením § 183i zákona č. 513/1991, Sb. obchodního zákoníku v platném znění- konstatuje, že společnost SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH, se sídlem Herzogenrath, Spolková republika Německo vlastní celkem 2.039.932 z celkového počtu 2.045.816 kmenových akcií na majitele o jmenovité hodnotě 1.000,- Kč na jednou akcii, ISIN 770990001388, vydaných Společností v zaknihované podobě, jejichž jmenovitá hodnota činí přibližně 99,71 % základního kapitálu společnosti, což je osvědčeno výpisy z registru emitenta Společnosti ze Střediska cenných papírů vyhotovenými k 25. červenci 2005 a k rozhodnému dni pro konání této mimořádné valné hromady, tj. k 26. srpnu 2005. Společnost SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH je tedy hlavním akcionářem společnosti Saint-Gobain Vertex, a.s. ve smyslu ustanovení § 183i odst. 1 obchodního zákoníku.- rozhoduje podle § 183i obchodního zákoníku o přechodu všech ostatních účastnických cenných papírů vydaných společností Saint-Gobain Vertex, a.s., tj. akcií o jmenovité hodnotě 1.000 Kč (slovy: jeden tisíc korun českých) Kč na jednu akcii vydaných v zaknihované podobě ve formě na majitele ISIN 770990001388, které jsou ve vlastnictví ostatních akcionářů na hlavního akcionáře, tj. společnost SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH, se sídlem Herzogenrath, Spolková republika Německo, za protiplnění ve výši 5.021 Kč (slovy: pět tisíc dvacet jedna korun českých) za jednu akcii. Právní účinky spojené s přechodem akcií společnosti Saint Gobain Vertex, a.s. na hlavního akcionáře nastávají uplynutím lhůty jednoho (1) měsíce od zveřejnění zápisu tohoto usnesení mimořádné valné hromady do obchodního rejstříku v Obchodním věstníku (dále jen "Den účinnosti"). Dnem účinnosti se stává hlavní akcionář SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH vlastníkem všech akcií společnosti, které budou k danému okamžiku ve vlastnictví ostatních akcionářů společnosti odlišných od hlavního akcionáře a současně na hlavního akcionáře přecházejí veškerá práva spojená s vykupovanými akciemi společnosti Saint-Gobain Vertex, a.s.- určuje, že společnost SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH poskytne všem ostaním akcionářům společnosti Saint-Gobain Vertex, a.s. resp. zástavním věřitelům či jiným oprávněným osobám protiplnění ve výši 5.021 Kč (slovy: pět tisíc dvacet jedna korun českých) za jednu akcii ISIN 770990001388 o jmenovité hodnotě 1.000,- Kč (slovy: jeden tisíc korun českých). Přiměřenost stanovené výše protiplnění byla v souladu s § 183i a násl. obchodního zákoníku doložena posudkem znalce vypracovaným znaleckým ústavem TACOMA Consulting, a.s., se sídlem Olivova 2096/4 Praha 1, PSČ 110 00, IČ: 639 98 581, pod č. 69-1/2005 ze dne 22. července 2005, podle kterého je hodnota protiplnění určená společností SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH v rámci práva výkupu účastnických cenných papírů ve výši 5.021 Kč (slovy: pět tisíc dvacet jedna korun českých) přiměřená ve smyslu § 183i a násl. obchodního zákoníku. V souladu s ustanovením § 183j odst. 2 obchodního zákoníku představenstvo společnosti Saint-Gobain Vertex, a.s. projednalo přiměřenost protiplnění a vyjádřilo se k tomu, zda považuje výši protiplnění stanovenou společností SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH za spravedlivou ve smyslu § 183j odst. 2 obchodního zákoníku tak, že


text:
výše protiplnění stanovená společností SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH v její žádosti o svolání valné hromady dle § 183i obchodního zákoníku, je přiměřená hodnotě akcií společnosti. Společnost SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH poskytne (v souladu s § 183m odst. 2, 3 a 5 obchodního zákoníku) protiplnění oprávněným osobám bez zbytečného odkladu, nejpozději však do dvou měsíců ode dne zápisu vlastnického práva společnost SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH k vykoupeným akciím na majetkovém účtu v příslušné evidenci cenných papírů (Středisko cenných papírů). Osobou oprávněnou k poskytnutí protiplnění bude vždy vlastník vykoupených akcií, ledaže bude prokázáno zastavení akcií. V takovém případě hlavní akcionář poskytne příslušnou částku zástavnímu věřiteli: to neplatí, prokáže-li vlastník, že zástavní právo již zaniklo, nebo že dohoda mezi ním a zástavním věřitelem určuje jinak.- pověřuje představenstvo společnosti Saint-Gobain Vertex, a.s. k provedení veškerých kroků potřebných k zápisu tohoto usnesení mimořádné valné hromady do obchodního rejstříku a k realizaci dalších kroků vyžadovaných právními předpisy v této souvislosti: a dále k poskytnutí potřebné součinnosti společnosti SAINT-GOBAIN Vetrotex Deutschland GmbH v souvislosti s výplatou protiplnění oprávněným osobám." zobrazit více
 1. srpna 1994 - 1. června 2006 : Právní poměry - změny schváleny na valné hromadě dne25.5.1994.
 27. ledna 1994 - 1. června 2006 : generální ředitel - ing. Jiří Z a g o r aul. Jateční čp. 155, 570 01 Litomyšl
 3. prosince 1990 - 1. června 2006 : Údaje o zřízení:Akciová společnost byla založena podle ustanovení §u 15 a násl.zák. o akciových společnostech rozhodnutím ministra průmysluČeské republiky č.485/ /90 ze dne 26.11.1... 990 s účinností od1.12.1990. zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Základní charakteristika:- počet akcií: 340.970 ks- jmenovitá hodnota jedné akcie: 1.000,- Kč- emisní kurz: 2.900,- Kč/ks- forma akcií: na doručitele- druh akcií: kmenové- podoba a... kcií: zaknihovaná- obchodovatelnost: neveřejně obchodovatelné zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Úpisu se zúčastní osoby, jenž budou k tomuto dni vlastníky akciíspolečnosti nebo osoby, jenž prokáží, že řádně nabyly samostatnépřevoditelné přednostní právo na úpis akcií. Upisova... tel se dáleprokáže občanským průkazem, v případě zastoupení plnou mocí súředně ověřeným podpisem zmocnitele, právnická osoba navícúředně ověřenou kopií výpisu z obchodního rejstříku. zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Upisovatel se zapíše do listiny upisovatelů. Zápis zahrnujepočet, jmenovitou hodnotu, formu, podobu, popřípadě druhupisovaných akcií, hodnotu vkladu s uvedením, zda se jedná ovklad... peněžitý nebo nepeněžitý, emisní kurs upsaných akcií,lhůty pro splácení upsaných akcií, obchodní jméno nebo název asídlo právnické osoby nebo jméno a bydliště fyzické osoby, kteráje upisovatelem, a její podpis. zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Při splacení vkladu nebo jeho části vydá společnost upisovatelipísemné potvrzení, ve kterém uvede:- druh, formu, podobu, počet a jmenovitou hodnotu upsaných akcií- celkovou hodnotu... emisního kursu upsaných akcií- rozsah splacení emisního kursu upsaných akcií zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Akcie, které nebudou upsány s využitím přednostního práva budouvšechny nabídnuty zájemci- VETROTEX Deutschland GmbH se sídlem BICHEROUX strasse 61, 521 34 Herzogenrath, SRN.
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Upisování akcií touto


text:
osobou proběhne v patnáctidenní lhůtěpočínající prvním pracovním dnem následujícím po ukončeníprvního kola v sídle společnosti VERTEX, a.s., a to na adreseLit... omyšl, Sokolovská 106, v kanceláři č. 309, III. poschodí, od9.oo do 14.oo hod. v pracovních dnech. Emisní kurs taktoupisovaných akcií je 2.900,- Kč/ks. zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Upisovatelé, jenž budou využívat přednostního práva, i osobaurčená valnou hromadou pro upisování akcií bez využitípřednostního práva, jsou povinni splatit 100% ceny upsanýchakcií v... četně emisního ažia nejpozději do sedmi dnů po skončenílhůt stanovených k upisování. Výši ceny upsaných akcií, kteránepřevýší 50.000,- Kč, je upisovatel povinen uhradit v plnévýši v hotovosti při úpisu. Ostatní platby mohou probíhat buď vhotovosti složením celé částky do pokladny v sídle společnosti,nebo převodem na účet společnosti č.: 160380209/1900 u SocieteGenerale pobočka Praha, variabilní symbol: IČO nebo rodné číslofyzické osoby. Při platbě ze zahraničí uveďte bankovní spojení:Societe Generale, Prague branchPobřežní 3, 186 00, Prague 8Czech RepublicSWIFT: SOGECZPPaccount number: 16038020beneficiary: VERTEX zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Platba se považuje za včasnou, bude-li nejpozději v poslední denstanovené lhůty připsána na účet společnosti. V opačném případěbude společnost postupovat dle stanov společnosti a ... příslušnýchustanovení zákona. zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Usnesení mimořádné valné hromady akciové společnosti VERTEX,a.s.Rozhodnutí o zvýšení základního jmění společnosti.
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Základní jmění akciové společnosti VERTEX, a.s. se sídlemLitomyšl, Sokolovská 106, PSČ 570 21, IČO 00 012 661, zapsané vobchodním rejstříku Krajského soudu v Hradci Králové, oddílu... B,vložka 71, dále jen "společnost", se zvyšuje o 340.970.000,- Kč,slovy třistačtyřicetmilionůdevětsetsedmdesáttisíc korun českých,upsáním nových akcií. Celková výše základního jmění společnostipo zvýšení činí: 2.045.816.000,- Kč,slovy: dvěmiliardyčtyřicetpětmilionůosmsetšestnácttisíc zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Upisování nových akcií nad částku tohoto zvýšení, t.j. nad340.970.000,- Kč se nepřipouští.
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Upisování bude probíhat dvoukolově, upisované akcie musí býtsplaceny peněžitými vklady.
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Při upisování akcií mají stávající akcionáři nebo osoby, kterélistinami prokáží, že řádně nabyly samostatné převoditelnépřednostní právo na úpis akcií, přednostní právo upsat částn... ových akcií společnosti v rozsahu jejich podílů na dosavadnímzákladním jmění /dále jen přednostní právo/.Za jednu stávající akcii o jmenovité hodnotě 1.000,- Kč získáakcionář jednu akcii nové série o jmenovité hodnotě 1.000,- Kč.Přednostní právo lze vykonat v sídle společnosti VERTEX, a.s., ato na adrese Litomyšl, Sokolovská 106, v kanceláři č. 309, III.poschodí, od 9.oo do 14.oo hod. v pracovních dnech. zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Lhůta pro vykonání přednostního práva činí 15 dnů a začíná běžetnásledující den po zveřejnění usnesení mimořádné valné hromady ozvýšení základního jmění společnosti v Obchodním věs... tníku. zobrazit více
 4. května 1999 - 8. července 1999 : Rozhodným dnem pro uplatnění přednostního práva je první denvýše uvedené lhůty, tedy den následující po zveřejnění usnesenímimořádné valné hromady o zvýšení základního jmění společ... nosti vObchodním věstníku. zobrazit více
 2. listopadu 1994 - 8. července 1999 : Ostatní skutečnosti:Základní jmění zvýšeno rozhodnutím představenstva ze dne21.9.1994.
 12. listopadu 1993 -


text:
14. srpna 1996 : Nové stanovy schváleny na valné hromadě dne 22.9.1993.
 12. listopadu 1993 - 24. července 1995 : Cizojazyčné mutace obchodního jména:anglicky: VERTEX Company Limitedfrancouzsky: VERTEX Societe Anonymeněmecky: VERTEX Aktiengesellschaftrusky: VERTEX Akcioněrnoje obščestvo
 3. prosince 1990 - 12. listopadu 1993 : Zastupování společnosti:Společnost navenek zastupuje představenstvo. Představenstvo můžepověřit výkonem svých práv další orgány společnosti i jiné osoby.Výkonným orgánem společnost... i je ředitel. Ředitel zastupujespolečnost navenek v rámci oprávnění udělených mupředstavenstvem.Podepisování:Za společnost podepisuje představenstvo a to tak, že kvytištěnému, nebo napsanému názvu spol.připojí svůj podpispředseda představ.,popř.místopředseda, v době nepřítomnostipředsedy a jeden člen představ., nebo dva členové představ., vpřípadě nepřítomnosti předsedy a místopředsedy. zobrazit více
 23. října 1991 - 4. května 1993 : Podnikový rejstřík bere na vědomí doplňení stanov doplňkemč.1/1991, kterým se vkládá nový článek Xa.
 25. ledna 1991 - 4. května 1993 : Zapisuje se změna Stanov v bodu IV, odst.1, nyní zní:Základní kapitál společnosti je oceněn na 1.313 279 tis.Kčsvčetně pozemků, z toho hmotná část základního kapitálu činí795.762 t... is - Kčs, cena pozemků činí 30.732 tis. Kčs.Dále bod VII, odst.2. Zakladatelský plán se doplňuje v bodě 3. zobrazit více
 3. prosince 1990 - 4. května 1993 : Výše základního kapitálu:Výše základního kapitálu společnosti činí 1 313 279 tis. Kčs,včetně započtení cen pozemků, z toho hmotná část základníhokapitálu činí 795 762 tis.Kčs. Zákl... adní kapitál byl oceněn bilanční metodou.Správnost stanovené výše základního kapitálu je stvrzenaznaleckým posudkem z oboru ekonomiky Jana Koláře, odvětví účetníevidence.Základní kapitál je rozdělen na 118 195 akcií.Jmenovitá hodnotajedné akcie je 10.000-Kčs a zní na jméno. Výhradním majitelemakcií bude stát zastoupený ministerstvem průmyslu Českérepubliky. zobrazit více


text:
Bodové hodnocení přestupků | Policie ČR
 § přest./trest. zák. Skutková podstata protiprávního jednání Body Bloková pokuta Ve správním řízení Zákaz činnosti
 § 125c/1a)1. řízení vozidla, na němž v rozporu s jiným právním předpisem 38b) není umístěna tabulka registrační značky nebo je umístěna tabulka registrační značky která nebyla vozidlu přidělena 0 0 5000–10000 6-12měs.
 § 125c/1a) 2. řízení vozidla, jehož tabulka registrační značky je zakryta, nečitelná nebo upravena anebo umístěna tak, že je znemožněna nebo podstatně ztížena její čitelnost 0 0 5000–10000 6-12měs.
 § 125c/1a) 3. řízení vozidla, které je technicky nezpůsobilé k provozu na pozemních komunikacích 34a) tak závažným způsobem, že bezprostředně ohrožuje ostatní účastníky provozu na pozemních komunikacích 5 0 5000–10000 6-12měs.
 § 125c/1b) v rozporu s § 5 odst. 2 písm. b) řízení vozidla nebo jízda na zvířeti bezprostředně po požití alkoholického nápoje nebo po užití jiné návykové látky nebo v takové době po požití alkoholického nápoje nebo užití jiné návykové látky, po kterou je jěště pod jejich vlivem, *(alkohol do 0,3 promile 7 *(0) 0 2500–20000 6-12měs.
 §125c/1c) řízení vozidla nebo jízda na zvířeti ve stavu vylučujícím způsobilost, který si ridic přivodil užitím alkoholického nápoje nebo užitím jiné návykové látky 7 0 Odnetí svobody až do tří let, peněžitý trest 1-10 let
 §125c/1d) přes výzvu podle § 5 odst. 1 písm. f) a g) odmítnutí podrobit se vyšetření, zda při řízení vozidla nebo jízdě na zvířeti nebyl ovlivněn alkoholem nebo jinou návykovou látkou, ačkoliv takové vyšetření není spojeno s nebezpečím pro jeho zdraví 7 0 25 000–50 000 1-2 roky
 § 125c/1e) 1. řízení vozidla v rozporu s § 3 odst. 3 písm. a) bez držení příslušného řidičského oprávnění podle § 81 4 0 25000–50000 1-2 roky
 § 125c/1e) 2. řízení motorového vozidla řidičem, kterému byl zadržen řidičský průkaz podle § 118b odst. 1 7 0 5 000–10 000 6-12 měs.
 § 125c/1e) 3. řízení motorového vozidla bez držení platného průkazu profesní způsobilosti řidiče 3 0 5000–10000 6-12měs.
 § 125c/1e) 4. řízení motorového vozidla bez držení platného posudku o zdravotní způsobilosti 0 0 5000–10000 6-12 měs.
 § 125c/1e) 5. řízení motorového vozidla řidičem, který jako řidič, který je držitelem řidičského průkazu Evropské unie, řidičského průkazu vydaného cizím státem, mezinárodního řidičského průkazu vydaného cizím státem, pozbyl právo k řízení motorového vozidla na území České republiky podle § 123c odst. 7 0 0 25000–50000 1-2 roky
 § 125c/1f) 1. v rozporu s § 7 odst. 1 písm. c) držení telefonního přístroje nebo jiného hovorového nebo záznamového zařízení v ruce nebo jiným způsobem při řízení vozidla 2 do 1000 1500-2500 -------
 § 125c/1f) 2. překročení nejvyšší dovolené rychlosti v obci o 40 km/h a více nebo mimo obec o 50 km/h a více 5 ------- 5000–10000 6-12 měs.
 § 125c/1f) 3. překročení nejvyšší dovolené rychlosti v obci o 20 km/h a více nebo mimo obec o 30 km/h a více 3 do 2500 2500-5000 1 – 6 měsícu (spáchá-li 2x a vícekrát za 12 měsíců po
 § 125c/1f) 4. překročí nejvyšší dovolenou rychlost v obci o méně než 20 km/h


text:
nebo mimo obec o méne než 30 km/h
 *pro body: v obci od +6 až +19 km/h, mimo obec od +11 až +29 km/h *2 do 1000 1500-2500 -------
 § 125c/1f) 5. v rozporu s § 4 odst. b) a c) nezastavení vozidla na signál, který řidiči přikazuje zastavit vozidlo nebo na pokyn "Stůj" daný při řízení nebo usměrňování provozu na pozemních komunikacích osobou k tomu oprávněnou 5 do 2500 2500–5000 1 – 6 měsíců (spáchá-li 2x a vícekrát za 12 měsíců po sobě jdoucích)
 § 125c/1f 6. v rozporu s § 5 odst. 2 písm. f)
 a) při řízení vozidla *(pro body: ohrožení chodce na přechodu a...) neumožnění chodci na přechodu pro chodce nerušené a bezpečné přejití vozovky nebo
 b) nezastavení vozidla před přechodem pro chodce v případech, kdy je řidič povinen tak učinit nebo
 c) při řízení vozidla ohrožení chodce přecházejícího pozemní komunikaci, na kterou řidič odbočuje nebo v rozporu s § 5 odst. 2 písm. g)
 d) ohrožení chodce pri odbočování s vozidlem na místo ležící mimo pozemní komunikaci, při vjíždění na pozemní komunikaci nebo při otáčení a couvání a) 4
 d) 5 do 2500 2500–5000 1 – 6 měsíců (spáchá-li 2x a vícekrát za 12 měsíců po sobě jdoucích)
 § 125c/1f) 7. předjíždení vozidla v případech, ve kterých je to kdy je to obecnou, místní nebo přechodnou úpravou provozu na pozemních komunikacích zakázáno
 *pro body: ...zákonem zakázáno *7 ------- 5000-10000 6-12 měs.
 § 125c/1f) 8. nedání přednosti v jízdě v případech, ve kterých je řidič povinen dát přednost v jízdě 4 do 2500 2500-5000 1 – 6 měsíců (spáchá-li 2x a vícekrát za 12 měsíců po sobě jdoucích)
 § 125c/1f) 9. v rozporu s § 29 odst. 1 vjíždení na železnicní prejezd v prípadech, kdy je to zakázáno 7 ------- 2500–5000 1 – 6 měsíců (spáchá-li 2x a vícekrát za 12 měsíců po sobě jdoucích)
 § 125c/1f) 10. v provozu na dálnici nebo silnici pro motorová vozidla otáčení se nebo jízda v protisměru nebo couvání v místě, kde to není dovoleno podle zvláštního právního předpisu § 36 odst. 1 písm. b) 7 ------- 5000-10000 -------
 § 125c/1f) 11. neoprávněné stání s vozidlem na parkovišti vyhrazeném pro vozidlo označené parkovacím průkazem pro osoby se zdravotním postižením nebo v rozporu s § 67 odst. 4 neoprávněné použití parkovací průkazu pro osoby se zdravotním postižením při stání nebo při jízdě 0 do 2500 5000–10000 -------
 § 125c/1g) V rozporu s § 43 porušení ustanovení o omezení jízdy některých vozidel 0 do 2500 2500-5000 1 – 6 měsíců (spáchá-li 2x a vícekrát za 12 měsíců po sobě jdoucích)
 § 125c/1h) zpusobení dopravní nehody, pri které je jinému ublíženo na zdraví 0 ------- 25000-50000 1-2 roky
 § 143, 147, 148 TZ porušením povinnosti řidiče způsobení dopravní nehody, při které došlo k usmrcení nebo těžké újme na zdraví (jiné osoby) 7 ------- Odnětí svobody až 10 let 1rok-10 let
 § 125c/1i) 1. v rozporu s § 47 odst. 2 písm. a) neprodlené nezastavení vozidla 7 do 1000 2500-5000 1rok-10 let
 § 125c/1i)


text:
2. v rozporu s § 47 odst. 3 písm. b) neohlášení dopravní nehody policistovi 0 do 1000 2500-5000 1 – 6 měsíců (spáchá-li 2x a vícekrát za 12 měsíců po sobě jdoucích)
 § 125c/1i) 3. v rozporu s § 47 odst. 3 písm. f) neprokázání totožnosti ostatním účastníkům nehody včetně sdělení údajů o vozidle, které mělo účast na dopravní nehodě 0 do 1000 2500-5000 1 – 6 měsíců (spáchá-li 2x a vícekrát za 12 měsíců po sobě jdoucích)
 § 125c/1i) 4. v rozporu s § 47 odst. 4 písm. c) nedovoleně opustí místo dopravní nehody nebo se neprodleně nevrátí na místo dopravní nehody po poskytnutí nebo přivolání pomoci nebo po ohlášení dopravní nehody 7 do 1000 2500-5000 1 – 6 měsíců (spáchá-li 2x a vícekrát za 12 měsíců po sobě jdoucích)
 § 125c/1j) v rozporu s § 3 odst. 4 použití antiradaru 0 do 1000 5000-10000 -------
 § 125c/1k) jiným jednáním, než které je uvedeno pod písmeny a) až j), nesplnění nebo porušení povinnosti stanovené v hlavě II tohoto zákona 0 do 2000 1500-2500 -------
 § 125c/1k) ohrožení jiného řidiče pri přejíždění s vozidlem z jednoho jízdního pruhu do druhého 5 do 2000 1500-2500 -------
 § 125c/1k) porušení povinnosti být za jízdy připoután bezpečnostním pásem nebo užít ochrannou přilbu 3 do 2000 1500-2500 -------
 § 125c/1k) porušení povinnosti použít dětskou autosedačku nebo bezpečnostní pás při přepravě dětí podle § 6 4 do 2000 1500-2500 -------
 § 125c/1k) neoznačení překážky provozu na pozemních komunikacích, kterou řidič způsobil 2 do 2000 1500-2500 -------
 § 125c/2 v rozporu s § 10 odst. 1 písm. d) přikáže nebo sveří samostatné rízení vozidla osobě, o níž nezná údaje potřebné k určení její totožnosti 0 1000 5000-10000 -------
 § 23/1f) zákona o přestupcích a) jako řidič vozidla při kontrole není držitelem dokladu, předložil neplatný doklad nebo nepředložil doklady požadované zvláštním právním předpisem, nevede stanoveným způsobem záznam o dobe řízení, bezpečnostních přestávkách a dobe odpočinku, záznam o provozu vozidla
 b) překročení nejdelší přípustné doby řízení (body o 20% a více) nebo nedodržení stanovené bezpečnostní přestávky v řízení vozidla podle zvláštních právních předpisů (body o 33% a více)
 c) nepředložil záznam o době řízení, bezpečnostních přestávkách a době odpočinku nebo záznam o provozu vozidla požadovaných zvláštním právním předpisem, a) 0
 c) 0 do 5000 do 10000 lze uložit 6 – 12 měs.
 § 42 a/4c) zákona č.13/1997 Sb. překročení povolených hodnot stanovených zvláštním právním předpisem při kontrolním vážení vozidla podle zvláštního právního předpisu 3 do 15000 500000 -------
 § 150 TZ Text přílohy zákona c. 361/22000 Sb.: „neposkytnutí účinné pomoci (první pomoc a přivolání záchranných složek) účastníkem silničního provozu, který není účastníkem dopravní nehody při nehodě s evidentním poškozením zdraví nebo ohrožením života“
 Text § 150 Trestního zákoníku: „Kdo osobe, která je v nebezpečí smrti nebo jeví známky vážné poruchy zdraví nebo jiného vážného onemocnění, neposkytne potřebnou pomoc, ač tak může učinit bez nebezpečí pro sebe nebo jiného, bude potrestán odnětím svobody až na dvě léta.“ 7 ------- Odnětí svobody až 2 roky -------
 Zdroj: Internet - Ministerstvo


text:
Rozhodnutí Nejvyššího soudu ČR 6 Tdo 1564/2008 | Judikatura | Pravo4u.cz - služby pro právníky
 Rozhodnutí Nejvyššího soudu ČR 6 Tdo 1564/2008
 Nejvyšší soud České republiky rozhodl v neveřejném zasedání konaném dne 18. prosince 2008 o dovolání, které podal obviněný J. Z., t. č. ve výkonu trestu odnětí svobody ve Věznici Horní Slavkov, proti usnesení Krajského soudu v Hradci Králové – pobočky v Pardubicích ze dne 23. 4. 2008, sp. zn. 14 To 115/2008, jako soudu odvolacího v trestní věci vedené u Okresního soudu v Ústí nad Orlicí pod sp. zn. 3 T 246/2007, takto:
 Rozsudkem Okresního soudu v Ústí nad Orlicí ze dne 13. 2. 2008, sp. zn. 3 T 246/2007, byl obviněný J. Z. (dále jen „obviněný“) uznán vinným trestným činem násilí proti skupině obyvatelů a proti jednotlivci podle § 197a odst. 1 tr. zák., který podle skutkových zjištění jmenovaného soudu spáchal tím, že „od přesně nezjištěné doby v měsíci únoru 2007 do 28. 4. 2007 v Ch., okr. Ú. n. O., v prodejně K. opakovaně urážel N. K., hrubými vulgárními výrazy, nadával jí do štětek, kurev, krav a vyhrožoval jí tak, že si na ni počká, že si to s ní vyřídí, vytříská jí zuby, poleje kyselinou, čímž v poškozené vzbudil důvodnou obavu z uskutečnění výhrůžek“. Za tento trestný čin byl odsouzen podle § 197a odst. 1 tr. zák. k trestu odnětí svobody v trvání osmi měsíců, pro jehož výkon byl podle § 39a odst. 2 písm. c) tr. zák. zařazen do věznice s ostrahou.
 O odvolání, které proti tomuto rozsudku podal obviněný, rozhodl ve druhém stupni Krajský soud v Hradci Králové – pobočka v Pardubicích usnesením ze dne 23. 4. 2008, sp. zn. 14 To 115/2008, jímž toto odvolání podle § 256 tr. ř. zamítl.
 Proti citovanému usnesení Krajského soudu v Hradci Králové – pobočky v Pardubicích podal obviněný dovolání, přičemž uplatnil dovolací důvod uvedený v § 265b odst. 1 písm. l) tr. ř., neboť podle jeho přesvědčení soud druhého stupně zamítl jeho odvolání, ačkoliv v řízení, které předcházelo rozhodnutí odvolacího soudu, byl dán důvod dovolání uvedený v § 265b odst. 1 písm. g) tr. ř., protože rozsudek nalézacího soudu spočívá na nesprávném právním posouzení skutku, který je obsažen ve výroku o vině.
 Z těchto důvodů navrhl, aby Nejvyšší soud České republiky (dále jen „Nejvyšší soud“) podle § 265k odst. 1 tr. ř. zrušil napadené usnesení Krajského soudu v Hradci Králové – pobočky v Pardubicích ze dne 23. 4. 2008, sp. zn. 14 To 115/2008, a poté buď podle § 265l odst. 1 tr. ř. přikázal věc Krajskému soudu v Hradci Králové – pobočce v Pardubicích k novému projednání a rozhodnutí nebo podle § 265m odst. 1 tr. ř. sám ve věci rozhodl.
 K dovolání obviněného se za podmínek § 265h odst. 2 tr. ř. vyjádřila státní zástupkyně Nejvyššího státního zastupitelství (dále jen „státní zástupkyně“). Poté, co stručně zrekapitulovala rozhodnutí nalézacího a odvolacího soudu, uplatněný dovolací důvod a dovolací argumentaci obviněného, uvedla, že ze základních obecných hledisek je možno dovolání obviněného označit za přípustné. Vzápětí zdůraznila,


text:
že v daném případě je však třeba plně souhlasit se závěrem druhoinstančního soudu, který posuzoval stejnou argumentaci obviněného v rámci řešení jeho řádného opravného prostředku, jakým bylo odvolání, když dospěl k závěru, že z výpovědi poškozené, ale i z jiných důkazů (SMS zprávy) vyplynulo, že konflikt, resp. útok obviněného vůči poškozené měl gradující charakter a jednalo se o závažné jednání obviněného ve vztahu k poškozené. Tato skutečnost je podle státní zástupkyně zřejmá též z předchozích odsouzení obviněného včetně přestupkových jednání vedených proti jeho osobě v místě bydliště. Konstatovala, že z těchto skutečností jednoznačně vyplynul sklon obviněného k obdobnému způsobu jeho jednání jako v této trestní věci, včetně násilných prvků v jeho chování a také důvodnost obavy poškozené z naplnění výhružek obviněným. Státní zástupkyně proto dospěla k závěru, že s ohledem na dostupný spisový materiál je možno uzavřít, že skutková zjištění nejsou v extrémním rozporu s právním posouzením jednání obviněného.
 Dovolání proti usnesení Krajského soudu v Hradci Králové – pobočky v Pardubicích ze dne 23. 4. 2008, sp. zn. 14 To 115/2008, je přípustné z hlediska ustanovení § 265a odst. 1, odst. 2 písm. h) tr. ř., protože bylo rozhodnuto ve druhém stupni, dovolání napadá pravomocné rozhodnutí soudu ve věci samé, přičemž směřuje proti rozhodnutí, jímž byl zamítnut řádný opravný prostředek proti rozhodnutí, kterým byl obviněný uznán vinným a uložen mu trest.
 Ze skutkových zjištění, jak jsou popsána v tzv. skutkové větě výroku o vině v rozsudku soudu prvního stupně vyplývá, že obviněný : „od přesně nezjištěné doby v měsíci únoru 2007 do 28. 4. 2007... v prodejně K. opakovaně urážel N. K. ... hrubými vulgárními výrazy, nadával jí do štětek, kurev, krav a vyhrožoval jí tak, že si na ni počká, že si to s ní vyřídí, vytříská jí zuby, poleje kyselinou, čímž v poškozené vzbudil důvodnou obavu z uskutečnění výhrůžek“.
 Tato zjištění nalézací soud podrobněji rozvedl v odůvodnění svého rozhodnutí, když mimo jiné poznamenal, že: „Dokazováním provedeným v hlavním líčení bylo zjištěno, že obžalovaný chodíval nakupovat do prodejny K. v Ch., kde brigádně pracovala poškozená N. K. V prosinci roku 2006 obžalovaný začal dávat poškozené různé návrhy, zval ji na schůzku, poškozená obžalovaného odmítla s tím, že má přítele. Dne 16. 12. 2006 jí obžalovaný v 19.22 hod. poslal SMS ve znění: „Hvězdička mi říkala, že zazáří můj vzkaz o tom, jak mi chybíš a jak tě mám rád, až půjdeš spát, pak prý dohlédne na tvé sladké sny, které se ti snažím dát.“ Na tuto zprávu poškozená nereagovala a obžalovaný jí dne 17. 12. 2006 v 21.07 hod. poslal SMS s textem: „Tak jsem si myslel, že jsi správná a fajn holka, ale bohužel jsem se mýlil. Zařídím se podle toho.“ Ve 21.32 hod. obžalovaný poslal další SMS: „Vážená dámo, správná holka určitě nejste. Ty se chovají poněkud jinak. Ta SMSka byla pro Vás, ale myšlena spíš k potěšení než nějak vážně a že se zařídím, to si buďte jistá a věřte tomu, že se Vám to nebude líbit, ale jak se někdo chová ke mně, zachovám se


text:
já k němu.“ Ve 21.47 hod. byla na mobilní telefon poškozené z telefonního čísla zaslána zpráva s textem: „Ty Doroto špinavá, dostaneš od nás takovou nakládačku, že budeš ležet na ARU ještě po novém roce, to je slib, ne výhružka.“ Ve 22.12 hod. poslal obžalovaný poškozené SMS zprávu: „Ty štětko, co šukáš za prachy, ty už do té prodejny vůbec nelez.“ A ve 22.26 hod. z telefonního čísla přišla na telefon poškozené zpráva tohoto znění: „Špíno, uvidíme, jak budeš machrovat, až ti polejeme hubu kyselinou a to ti nespraví ani plastika, věř tomu, neděláme to poprvé, ale našeho kamaráda ponižovat nebudeš, tím si buď jistá.“ Poškozená poté přestala ze strachu v prodejně K. pracovat, začala až znovu od února 2007, kdy prodejnu po měsíční rekonstrukci znovu otevřeli. Od této doby až do 28. 4. 2007 obžalovaný při návštěvách prodejny častoval poškozenou vulgárními výrazy jako: „štětko, krávo, kurvo“, vyhrožoval jí, že si na ni počká, že si to s ní vyřídí, vytříská jí zuby a polije ji kyselinou. Poškozená měla z jednání obžalovaného strach, od spoluzaměstnankyň znala trestní minulost obžalovaného, věděla o jeho násilnické povaze. Spolupracovnice radili poškozené, aby s ním raději komunikovala, než aby ho hned poslala někam. Mnoho jí k tomu však neřekly, neboť se ho tam také všichni bojí. Domů ji doprovázely kolegyně či otec poškozené, neboť obžalovaný na ni občas čekával před obchodem. Poškozená sama nikam nechodila, před obžalovaným se schovávala. ... Obžalovaný byl rozsudkem Okresního soudu v Rychnově nad Kněžnou ze dne 21. 11. 1994 čj. 2 T 110/94-292 odsouzen pro spáchání trestného činu násilí proti skupině obyvatelů a proti jednotlivci podle § 197a tr. zák., když poškozené J. S. vyhrožoval mimo jiné znetvořením obličeje. Rozsudkem Okresního soudu v Ústí nad Orlicí ze dne 23. 5. 1996 ve věci sp. zn. 3 T 328/95 byl obžalovaný uznán vinným mj. ze spáchání trestných činů vydírání podle § 235 odst. 1 tr. zák., kterých se dopustil mj. tak, že vyhrožoval M. Č. znetvořením obličeje kyselinou, ke které jí dával čichat, znetvořením obličeje žiletkou a zohyzděním obličeje kyselinou hrozil i D. K. Po obou ženách takto chtěl, by se k němu nastěhovaly a žily s ním... Obžalovaný u hlavního líčení tvrdil, že se od r. 2000 změnil. S tím nekoresponduje jeho odsouzení Okresním soudem pro Prahu 9 ve věci sp. zn. 1 T 68/2003. Obžalovaný byl odsouzen mj. pro trestný čin vydírání podle § 235 odst. 1 tr. zák., kdy hrozil poškozenému zpřerážením nohou. U M. ú. v Ch. bylo pod pořadovým číslem vedeno přestupkové řízení, jehož předmětem bylo oznámení poškozené L. L., její obžalovaný mj. vyhrožoval rozřezáním obličeje žiletkou.“
 Odvolací soud se se závěry soudu prvního stupně ztotožnil a uvedl, že : „...krajský soud připomíná, že i obsah SMS zpráv zaslaných obžalovaným poškozené dne 17. 12. 2006 ve 21.07 hodin, 21.32 hodin a 22.12 hodin ve svém textu obsahují výhrůžky (byť mírnější) a plně tak korespondují s výpovědí poškozené o gradujícím charakteru a závažnosti jednání obžalovaného ve vztahu k ní. Zcela důvodně okresní soud provedl důkaz přečtením rozhodnutí


text:
o předchozích odsouzeních obžalovaného mapující jeho trestní minulost včetně přestupkových jednání vedených proti jeho osobě v místě bydliště, neboť z jejich obsahu jednoznačně vyplývají sklony obžalovaného k obdobnému způsobu jednání jako v projednávané věci, včetně násilných prvků v jeho chování. Z těchto skutečností také vyplývá důvodnost obavy poškozené z naplnění výhrůžek obžalovaným, neboť nejen poškozená, ale i další zaměstnankyně prodejny znaly problematickou minulost obžalovaného.“
 Za daných okolností je zřejmá i subjektivní stránka – úmyslné zavinění. K subjektivní stránce lze připomenout tolik, že závěry o tom, že čin byl spáchán úmyslně, lze v případech, kdy v této otázce chybí doznání pachatele, činit nepřímo z okolností činu objektivní povahy. Z výše popsaných skutečností objektivní povahy je pak patrné, že obviněný v posuzovaném případě jednal úmyslně, a to ve formě úmyslu přímého podle § 4 písm. a) tr. zák.


text:
Opatření rektora UK č. 17/2014 - Univerzita Karlova
 Opatření rektora UK č. 17/2014
 Změna Opatření rektora č. 9/2014
 čl. 5, čl. 11 a čl. 13 odst. 2 Řádu habilitačního řízení a řízení ke jmenování profesorem Univerzity Karlovy
 [zrušeno OR č. 35/2019]
 Opatření rektora č. 9/2014, Doporučená hlediska hodnocení pro habilitační řízení a řízení pro jmenování profesorem a minimální požadavky na obsah odůvodnění habilitační a hodnotící komise včetně stanovení náležitostí předkládaných materiálů, se mění takto:
 V čl. 1 písm. b) se slova „povinné náležitosti“ nahrazují slovem „náležitosti“.
 V čl. 4 se slova „povinné náležitosti“ nahrazují slovem „náležitosti“.
 V čl. 4 písmeno b) zní: „b) požadavky na údaje o uchazeči v habilitačním řízení jsou stanoveny v části 2.2. přílohy tohoto opatření,“.
 V čl. 4 písmeno e) zní: „e) požadavky na údaje o uchazeči pro jmenování profesorem jsou stanoveny v části 2.5. přílohy tohoto opatření,“.
 Čl. 5 se zrušuje.
 V části 1.1. se slova v nadpise „Publikační činnost“ nahrazují slovy „Vědecká, odborná nebo umělecká činnost“ .
 V části 1.1. v odstavci „Vědecká, odborná nebo umělecká činnost“ se ve druhé větě slova „vědecko-výzkumného“ nahrazují slovy „vědeckého, odborného nebo uměleckého“.
 V části 1.1. v odstavci „Zahraniční zkušenost“ se druhá věta zrušuje.
 V části 1.2. se slova v nadpise „Publikační činnost“ nahrazují slovy „Vědecká, odborná nebo umělecká činnost“.
 V části 1.2. v odstavci „Vědecká, odborná nebo umělecká činnost“ se ve větě druhé slova „napsal významnou část textu“ nahrazují slovy „napsal nebo vytvořil významnou část textu či díla“.
 V části 1.3. se slova v nadpise „Publikační činnost“ nahrazují slovy „Vědecká, odborná činnost“.
 V části 1.3. v odstavci „Vědecká, odborná činnost“ se ve větě třetí čárka a slova „z toho první nebo jediný autor“ zrušují.
 V části 1.3. v tabulce „Jmenovací řízení“ se slova „První nebo korespondující autor“ nahrazují slovy „První, korespondující nebo senior autor** “ a vysvětlivka zní „**Posouzení záleží na zvyklostech oboru“.
 V části 1.4. v odstavci „Základní údaje“ se ve druhé větě slova „Habilitační i hodnotící komise výslovně zhodnotí splnění klinických předpokladů uchazečem“ nahrazují slovy „Habilitační i hodnotící komise výslovně zhodnotí splnění klinické odbornosti a erudici uchazeče“.
 V části 1.4. se slova v nadpisu „Publikační činnost“ nahrazují slovy „Vědecká, odborná činnost“.
 V části 1.4. v odstavci „Vědecká, odborná činnost“ se ve větě třetí čárka a slova „z toho první nebo jediný autor“ zrušují.
 V části 1.4. se dosavadní vysvětlivka *** označuje jako vysvětlivka **** a dosavadní vysvětlivka ** se v tabulkách „Habilitační řízení“ a „Jmenovací řízení“ přiřazuje k podnadpisu „Publikace s IF“.
 V části 1.4. v tabulce „Jmenovací řízení“ se slova „První nebo korespondující autor“ nahrazují slovy „První, korespondující nebo senior autor*** “ a vysvětlivka zní „***Posouzení záleží na zvyklostech oboru“; tato vysvětlivka se přiřazuje i k podnadpisu „První autor“ v tabulce „Habilitační řízení“.
 V části 2.1. se slova v tabulce „Celkové zhodnocení publikační a vědecko-výzkumné činnosti uchazeče“ nahrazují slovy „Celkové zhodnocení vědecké, odborné nebo umělecké činnosti uchazeče“.
 V části 2.1. v poznámce pod čarou č. 3 se slova „zahraničních pobytů“ nahrazují slovy „zahraničních vědeckých, odborných nebo uměleckých stáží“.
 V části 2.2. se slova v


text:
názvu „Stanovisko habilitační komise“ nahrazují slovy „Údaje o uchazeči“.
 V části 2.2. v tabulce „Průběh vzdělání a získání vědeckých hodností uchazeče / průběh zaměstnání uchazeče / zahraniční pobyty uchazeče“ se v nadpisu slova „zahraniční pobyty“ nahrazují slovy „absolvované vědecké, odborné nebo umělecké stáže“.
 V části 2.2. v tabulce „Průběh vzdělání a získání vědeckých hodností uchazeče / průběh zaměstnání uchazeče / absolvované vědecké, odborné nebo umělecké stáže“ se slova „Zahraniční pobyty“ nahrazují slovy „Absolvované stáže, včetně zahraničních“.
 V části 2.2. v poznámce pod čarou č. 5 se slova „zahraničního studia nebo stáží“ nahrazují slovy „zahraničních stáží nebo studia“.
 V části 2.2. v tabulce „Vědecko-výzkumná činnost uchazeče“ se v nadpisu slova „Vědecko-výzkumná činnost“ nahrazují slovy „Vědecká, odborná nebo umělecká činnost“.
 V části 2.2. v tabulce „Vědecko-výzkumná činnost uchazeče“ se slova v podnadpisu „Publikace vědecko-výzkumného charakteru a tvůrčího charakteru“ nahrazují slovy „Seznam vědeckých, odborných nebo uměleckých prací“.
 V části 2.2. v poznámce pod čarou č. 9 se ve druhé odrážce slova „z toho jako první či jediný autor“ zrušují.
 V části 2.3. se v nadpisu slova „Povinné přílohy“ nahrazují slovem „Přílohy“.
 V části 2.3. v odstavci „Náležitosti zápisu z Vědecké rady fakulty“ se odrážky „shrnutí průběhu následné diskuze“ a „hodnocení uchazeče vědeckou radou fakulty“ zrušují.
 V části 2.4. se slova v tabulce „Celkové zhodnocení publikační a vědecko-výzkumné činnosti uchazeče“ nahrazují slovy „Celkové zhodnocení vědecké, odborné nebo umělecké činnosti uchazeče“.
 V části 2.4. v poznámce pod čarou č. 3 se slova „zahraničních pobytů“ nahrazují slovy „zahraničních vědeckých, odborných nebo uměleckých stáží“.
 V části 2.5. se slova v názvu „Stanovisko hodnotící komise“ nahrazují slovy „Údaje o uchazeči“.
 V části 2.5. v tabulce „Průběh vzdělání a získání vědeckých hodností uchazeče / průběh zaměstnání uchazeče / zahraniční pobyty uchazeče“ se v nadpisu slova „zahraniční pobyty“ nahrazují slovy „absolvované vědecké, odborné nebo umělecké stáže“.
 V části 2.5. v tabulce „Průběh vzdělání a získání vědeckých hodností uchazeče / průběh zaměstnání uchazeče / absolvované vědecké, odborné nebo umělecké stáže“ se slova „Zahraniční pobyty“ nahrazují slovy „Absolvované stáže, včetně zahraničních“.
 V části 2.5. v poznámce pod čarou č. 5 se slova „zahraničního studia nebo stáží“ nahrazují slovy „zahraničních stáží nebo studia“.
 V části 2.5. v tabulce „Vědecko-výzkumná činnost uchazeče“ se v nadpisu slova „Vědecko-výzkumná činnost“ nahrazují slovy „Vědecká, odborná nebo umělecká činnost“.
 V části 2.5. v tabulce „Vědecko-výzkumná činnost uchazeče“ se slova v podnadpisu „Publikace vědecko-výzkumného charakteru a tvůrčího charakteru“ nahrazují slovy „Seznam vědeckých, odborných nebo uměleckých prací“.
 V části 2.5. v poznámce pod čarou č. 10 se ve druhé odrážce slova „z toho jako první či jediný autor“ zrušují.
 V části 2.6. se v nadpisu slova „Povinné přílohy“ nahrazují slovem „Přílohy“.
 V části 2.6. v odstavci „Náležitosti zápisu z Vědecké rady fakulty“ se odrážky „shrnutí průběhu následné diskuze“ a „hodnocení uchazeče vědeckou radou fakulty“ zrušují.
 Toto opatření nabývá účinnosti dne 5. května 2014.
 Doporučená hlediska hodnocení pro habilitační řízení a řízení pro jmenování profesorem a minimální požadavky na obsah odůvodnění habilitační a hodnotící komise včetně stanovení náležitostí předkládaných materiálů Univerzity Karlovy ve znění platném k 5. květnu 2014 jsou uvedena


text:
Obchodní podmínky – víno77
 Moje vína
 víno77, s.r.o.
 se sídlem Wolkerova č.ev. 218, 691 83 Drnholec
 identifikační číslo: 06429556
 zapsané v obchodním rejstříku vedeném u Krajského soudu v Brně, oddíl C, vložka 101986
 pro prodej zboží prostřednictvím on-line obchodu umístěného na internetové adrese www.vino77.cz
 Tyto obchodní podmínky (dále jen „obchodní podmínky“) obchodní společnosti víno77, s.r.o., se sídlem Wolkerova č. ev. 218, 691 83 Drnholec, identifikační číslo: 06429556, zapsané v obchodním rejstříku vedeném u Krajského soudu v Brně, oddíl C, vložka 101986 (dále jen „prodávající“) upravují v souladu s ustanovením § 1751 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „občanský zákoník“) vzájemná práva a povinnosti smluvních stran vzniklé v souvislosti nebo na základě kupní smlouvy (dále jen „kupní smlouva“) uzavírané mezi prodávajícím a jinou fyzickou osobou (dále jen „kupující“) prostřednictvím internetového obchodu prodávajícího. Internetový obchod je prodávajícím provozován na webové stránce umístěné na internetové adrese vino77.cz (dále jen „webová stránka“), a to prostřednictvím rozhraní webové stránky (dále jen „webové rozhraní obchodu“).
 Prodávající může zrušit uživatelský účet, a to zejména v případě, kdy kupující svůj uživatelský účet déle než 5 let nevyužívá, či v případě, kdy kupující poruší své povinnosti z kupní smlouvy (včetně obchodních podmínek).
 Webové rozhraní obchodu obsahuje informace o zboží, a to včetně uvedení cen jednotlivého zboží a nákladů za navrácení zboží, jestliže toto zboží ze své podstaty nemůže být navráceno obvyklou poštovní cestou. Ceny zboží zůstávají v platnosti po dobu, kdy jsou zobrazovány ve webovém rozhraní obchodu. Tímto ustanovením není omezena možnost prodávajícího uzavřít kupní smlouvu za individuálně sjednaných podmínek.
 Před zasláním objednávky prodávajícímu je kupujícímu umožněno zkontrolovat a měnit údaje, které do objednávky kupující vložil, a to i s ohledem na možnost kupujícího zjišťovat a opravovat chyby vzniklé při zadávání dat do objednávky. Objednávku odešle kupující prodávajícímu kliknutím na tlačítko „Objednat“. Údaje uvedené v objednávce jsou prodávajícím považovány za správné. Prodávající neprodleně po obdržení objednávky toto obdržení kupujícímu potvrdí (dále jen „elektronická adresa kupujícího“).
 v hotovosti v provozovně prodávajícího na adrese Wolkerova č.ev. 218, 691 83 Drnholec;
 bezhotovostně převodem na účet prodávajícího č. 1157643009/2700, vedený u společnosti UniCredit Bank Czech Republic and Slovakia, a.s. (dále jen „účet prodávajícího“);
 Kupující bere na vědomí, že dle ustanovení § 1837 občanského zákoníku nelze mimo jiné odstoupit od kupní smlouvy o dodávce zboží, které bylo upraveno podle přání kupujícího nebo pro jeho osobu, od kupní smlouvy o dodávce zboží, které podléhá rychlé zkáze, jakož i zboží, které bylo po dodání nenávratně smíseno s jiným zbožím, od kupní smlouvy o dodávce zboží v uzavřeném obalu, které spotřebitel z obalu vyňal a z hygienických důvodů jej není možné vrátit a od kupní smlouvy o dodávce zvukové nebo obrazové nahrávky nebo počítačového programu, pokud porušil jejich původní obal.
 Nejedná-li se o případ uvedený v čl. 1 obchodních podmínek či o jiný případ, kdy nelze od kupní smlouvy odstoupit, má kupující v souladu s ustanovením § 1829 odst. 1 občanského zákoníku právo od kupní smlouvy odstoupit, a to do čtrnácti (14) dnů od převzetí zboží, přičemž v případě,