text:
jedná o spotřebitelskou smlouvu, je právě postavení účastníků.
 Na spotřebitelské smlouvy nově dopadají ustanovení části prvé hlavy páté občanského zákoníku (§§ 52-57 ObčZ). Smyslem této úpravy je poskytnutí zvýšené zákonné ochrany spotřebiteli. Koncepce spotřebitelských smluv totiž vychází z myšlenky, že ve spotřebitelských smlouvách je třeba poskytnout tomu z účastníků, který je ve smluvním vztahu reálně slabším, zvýšenou zákonnou ochranu. To se projevuje především zpřísněným způsobem uzavírání těchto smluv, informační povinností dodavatele vůči spotřebiteli, zákonným zákazem sjednávání pro spotřebitele znevýhodňujících klauzulí, a poskytnutím možnosti, a zvýhodněným režimem jednostranného odstoupení od smlouvy spotřebitelem. Co se však sázky, hry, losu a loterie týče, platí zde výjimka, totiž že pokud nebylo toto odstoupení výslovně účastníky smlouvy ujednáno, není možné od smlouvy odstoupit (§ 53 odst. 7 písm. f) ObčZ). Tím není obecně vyloučeno právo některého z účastníků smlouvy od ní odstoupit v souladu se smlouvou nebo ostatními ustanoveními zákona.
 III.3 Společné principy sázek a her
 De lege lata je třeba sázky a hry ( 7) dělit na ty, jež jsou provozovány na základě příslušného povolení poskytnutého příslušným orgánem veřejné správy, a na ty, které jsou provozovány bez tohoto povolení. Sázky a hry, které jsou provozovány bez úředního povolení, nejsou však apriori neplatné.
 Pokud jsou provozovány sázky a hry způsobem, který podléhá povinnosti úředního povolení (např. dostihové sázky), pak je takováto smlouva o hře nebo sázce absolutně neplatná pro rozpor se zákonem (§ 39 ObčZ). Pokud jsou však sázky a hry provozovány způsobem, který úřednímu povolení nepodléhá (např. sázka o vědomost, kde výhrou je 100 Kč), pak jsou tyto smlouvy platné, pokud neplyne ze zákona jiný důvod jejich neplatnosti. Provozování sázek a her, které podléhají povinnosti úředního povolení, bez tohoto povolení, je možné posuzovat podle povahy a okolností konkrétního případu, je-li tímto jednáním způsobena třetí osobě vážná újma na jejích právech v důsledku uvedení v omyl, nebo využití jejího omylu provozovatelem těchto sázek nebo her újma na jejích právech, jako trestný čin Poškozování cizích práv podle § 209 trestního zákona.
 Předmětem sázky nebo hry (tzv. herním vkladem) může být téměř cokoliv, pouze s jistými omezeními. Především předmětem sázky nemohou být věci, práva nebo jiné majetkové hodnoty, které jsou zvláštními předpisy vyhrazeny do vlastnictví státu nebo jím určených právnických osob (§ 125 odst. 2 ObčZ), dále věci, práva a jiné majetkové hodnoty, které jsou nepřevoditelné, anebo stran kterých je zvláštními předpisy stanoven zvláštní režim zacházení. ( 8) Dále to nemohou být neovladatelné přírodní síly, anebo jiné hodnoty osobní povahy (např. právo na ochranu osobnosti podle § 11 a násl. ObčZ) a majetková práva osobnostní povahy. ( 9)
 Předmětem sázky nebo hry může být i určité jednání nebo opomenutí. Tak např. je možné se vsadit, že ten, kdo sázku nebo hru prohraje, stane se na dobu 1 týdne abstinentem, nebo že pro souseda obstará určitou záležitost. Je však zcela nepřípustné, aby se předmětem sázky nebo hry stala povinnost chovati se zákonem zakázaným způsobem (např. spáchání úkladné vraždy), anebo naopak povinnost opomenutí jednání tam, kde zákon určité jednání vyžaduje (např. závazek podnikání bez opatření si příslušného podnikatelského oprávnění).


text:
Někteří autoři ( 10) mají za to, že sázka i hra jsou vždy smlouvami úplatnými. S tím nelze bezezbytku souhlasit. Je sice pravdou, že absolutní většina těchto smluv je smlouvami úplatnými, avšak není tomu tak vždy. Může být uzavřena např. sázka pro čest, tj. že ten, kdo prohrál, uzná např. vynikající znalost vítěze v určitém oboru. Obdobně tak může být uzavřena smlouva o hře, přičemž do hry nebude učiněn žádný majetkový vklad, ( 11) neboť hra nebyla vedena za účelem výhry některého z účastníků, nýbrž výlučně pro pobavení a ukrácení si dlouhé chvíle.
 Hra může být provozována též prostřednictvím hracího přístroje. Pak offerentem je provozovatel tohoto hracího přístroje, a akceptantem ten, kdo vloží předmět, resp. vklad do hry do hracího přístroje; tímto je též smlouva o hře uzavřena.
 III.4 K problematice platnosti smluv o sázce nebo hře
 Současná právní úprava oproti úpravě obsažené v ABGB neobsahuje ani rámcové vymezení sázky. Oproti předchozí úpravě zde ani není stanovena neplatnost sázky tehdy, pokud měla jedna ze stran jistotu o výsledku, a zatajila to druhé straně. Takovou situaci ovšem nelze v praxi vyloučit.
 Tak např. dvě osoby uzavřou sázku o době skončení 2. světové války. Osoba A ovšem najisto ví, že se tak stalo v r. 1945, protože se jedná o profesionálního historika. Podle § 1270 druhé věty ABGB by byla takto uzavřená sázka neplatná. Současná právní úprava to ovšem nestanoví. V dané situaci nelze postupovat jinak než in concreto, s přihlédnutím ke zvláštním okolnostem toho kterého případu. Pokud by se ve výše řečeném případě osoba A dopustila lsti zatajujíce osobě B, že je profesionálním historikem, a osoba B by o tom ničeho netušila, pak je podle § 39 ObčZ sázka neplatná pro zjevný rozpor s dobrými mravy (§ 3 odst. 1 ObčZ). Pokud by ovšem osoba B věděla, že se osoba A je profesionálním historikem a přesto sázku uzavřela, ( 12) pak je sázka platná, neboť zde ke lsti nedošlo; i profesionální historik může být na pochybách stran správnosti určité informace.
 K této problematice se vyjádřil již starorakouský Nejvyšší soudní a kasační dvůr, ( 13) který judikoval, že: "Platná sázka předpokládá nevědomost události na obou stranách. I tehdy, jestliže jedna z obou stran se netají tím, že o události bezpečně ví a druhá strana přesto na sázce trvá, není tu platná sázka. V takovém případě odpadá ovšem nárok na náhradu škody, ježto nebyla uvedena v omyl. ( 14)
 Otázkou je, jak posuzovat případ, pokud by v daném případě osoba A nejednala lstivě, ale v omylu domnívajíc se, že osoba B ví, že je profesionálním historikem, anebo prostě opomenula osobu B informovat. Zde by opět záleželo na povaze konkrétního případu, avšak podle všeho by šlo opět o sázku neplatnou, neboť osoba B by se ocitla v nerovném postavení, které by jí nedávalo možnost úspěchu.
 Obdobně je neplatnou sázka, kde je předmět sázky neurčitý nebo objektivně nemožný. Při sázce platí, že smluvní strany nemají svým jednáním nedovoleným nebo nemravným způsobem působit, aby k události, jež je předmětem sázky nebo hry, došlo anebo nedošlo. (

type: other


text:
15) Platí, že strany se mají chovat vždy slušně.
 Rovněž tak vždy neplatnou je sázka nebo hra, kde nebyla dodržena spravedlivá možnost rovné výhry pro všechny kontrahenty; jinými slovy řečeno, neplatnou je sázka nebo hra, kde nebyla dodržena pravidla "fair play", nebo-li spravedlnosti a rovnosti. To ostatně plyne i z dikce § 1 odst. 5 LotZ, podle něhož jsou zakázány loterie nebo jiné podobné hry, které nezaručují všem účastníkům hry rovné podmínky včetně možnosti výhry. Provozování sázek a her, jejíž pravidla nezaručují rovné možnosti výhry všem účastníkům, by bylo možno považovat za trestný čin Provozování nepoctivých sázek a her podle § 250c trestního zákona.
 Pokud by sázka byla z některého z výše uvedených důvodů neplatná, a jeden z účastníků i přesto, že by mu neplatnost sázky byla známa, přesto plnil předmět sázky, pak je nutno na takovéto jednání nahlížet jako na dar (viz § 628 a násl. ObčZ).
 Rovněž tak je nutno posuzovat sázku, kde se účastníci dohodnou o sázkové události, která je všem účastníkům známa, a přesto zde dochází k plnění předmětu sázky. Pak platí, že smlouva o sázce je simulovaným právním úkonem, a platným právním úkonem je darovací smlouva (viz § 41a ObčZ).
 Občanský zákoník ani LotZ neřeší, zda je provozovatel sázky, hry nebo loterie, který je povinen mít ke své činnosti zákonem požadované úřední povolení, avšak nemá jej, může uzavřít s účastníkem sázky nebo hry o tom platně smlouvu.
 Podle všeho je možné i v tomto případě uzavřít platnou smlouvu o sázce nebo hře, protože ObčZ ani LotZ výslovně nestanoví opak, a úřední povolení je vyžadováno pouze ve vazbě na legálnost výkonu této podnikatelské aktivity sui generis. Opačný závěr by se též rozcházel s obecným pravidlem, totiž že sázky a hry jsou obecně platné a legální, pouze s tou výhradou, že výhry a pohledávky z těchto her jsou nevymahatelné.
 III.5 Řešení sporů ze sázka a hry
 Účastníci sázky nebo hry se mohou dohodnout, že rozhodnutí o to, zda sázková událost nastala (a taktéž o tom, kdo sázku vyhrál), učiní nestranná třetí osoba. Pokud však tato třetí osoba odmítne rozhodovat, pak připadají v úvahu pouze tři možnosti:
 1/ účastníci sázky se dohodnou na jiné osobě, jež bude souhlasit s tím, že rozhodne o vítězství v sázce, nebo
 2/ účastníci sázky se sami dohodnou, kdo sázku vyhrál, nebo
 3/ na návrh některého z účastníků rozhodne ve věci soud.
 Pravomoc soudu k rozhodnutí o tom, zda určitá sázková událost nastala nebo nenastala, zde zásadně je, neboť soudy projednávají v civilním řízení věci, které (mimo jiné) vyplývají z občanskoprávních vztahů (§ 7 odst. 1 občanského soudního řádu). Jestliže je sázka a výslovně upravena v §§ 845-846 ObčZ, pak je uzavření smlouvy o sázce nebo hře chováním právem aprobovaným, a tudíž i dovoleným právním úkonem. Zákonný zákaz vymahatelnosti výher a pohledávek z půjček poskytnutých do sázky na tom nemůže nic změnit. Soud by v takovémto řízení nerozhodoval o vymahatelnosti výhry, nýbrž by deklaratorním rozhodnutím konstatoval, zda určitá událost nastala nebo nenastala, a tudíž i kdo sázku nebo hru vyhrál.
 Podle všeho by


text:
se však účastníci nemohli obrátit na rozhodce nebo rozhodčí soud, neboť rozhodnutí o tom, kdo sázku vyhrál, není rozhodnutím o majetkovém sporu ve smyslu § 2 odst. 1 zákona č. 216/1994 Sb., o rozhodčím řízení a výkonu rozhodčích nálezů, i když samo rozhodnutí o tom, kdo sázku vyhrál, se může promítat do majetkové sféry účastníků. Samo rozhodnutí o vítězi sázky je však rozhodnutím deklarujícím určitou skutečnost, nikoliv rozhodnutím o majetkových otázkách sporných mezi účastníky; zřejmá je tato skutečnost u těch sázek, kde není žádný majetkový vklad, tj. u sázek pro čest.
 Informace nemusí být aktuální protože byla publikována 4.4.2001 a legislativa od této doby mohla dostát změny


text:
Zákon è. 413/2005 Sb.
 ze dne 21.09.2005
 Zákon o zmìnì zákonù v souvislosti s pøijetím zákona o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti
 Zákon è. 141/1961 Sb., o trestním øízení soudním (trestní øád), ve znìní zákona è. 57/1965 Sb., zákona è. 58/1969 Sb., zákona è. 149/1969 Sb., zákona è. 48/1973 Sb., zákona è. 29/1978 Sb., zákona è. 43/1980 Sb., zákona è. 159/1989 Sb., zákona è. 178/1990 Sb., zákona è. 303/1990 Sb., zákona è. 558/1991 Sb., zákona è. 25/1993 Sb., zákona è. 115/1993 Sb., zákona è. 292/1993 Sb., zákona è. 154/1994 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 214/1994 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 8/1995 Sb., zákona è. 152/1995 Sb., zákona è. 150/1997 Sb., zákona è. 209/1997 Sb., zákona è. 148/1998 Sb., zákona è. 166/1998 Sb., zákona è. 191/1999 Sb., zákona è. 29/2000 Sb., zákona è. 30/2000 Sb., zákona è. 227/2000 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 77/2001 Sb., zákona è. 144/2001 Sb., zákona è. 265/2001 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 424/2001 Sb., zákona è. 200/2002 Sb., zákona è. 226/2002 Sb., zákona è. 320/2002 Sb., zákona è. 218/2003 Sb., zákona è. 279/2003 Sb., zákona è. 237/2004 Sb., zákona è. 257/2004 Sb., zákona è. 283/2004 Sb., zákona è. 539/2004 Sb., zákona è. 587/2004 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 45/2005 Sb. a nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 239/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 8 odst. 4 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 2. V § 8 odst. 5 se slovo "skuteènosti" nahrazuje slovem "informace" a slova "tyto skuteènosti" se nahrazují slovy "tyto informace".
 3. V § 17 odst. 1 písm. a) se slovo "skuteènosti" nahrazuje slovem "informace".
 6. V èásti první hlavì druhé se za oddíl osmý doplòuje oddíl devátý, který vèetnì nadpisu a poznámek pod èarou è. 1 a 1a zní:
 Pøístup k utajovaným informacím
 § 51b (1) Jsou-li v trestním øízení projednávány utajované informace, musí být tlumoèník, obvinìný, zákonný zástupce obvinìného, obhájce, zúèastnìná osoba, poškozený, zmocnìnec poškozeného, zmocnìnec zúèastnìné osoby, dùvìrník obžalovaného, znalec, osoby podávající odborné vyjádøení, jakož i další osoby, které se podle zákona musí zúèastnit trestního øízení, pøedem pouèeny podle zvláštního právního pøedpisu [1)].
 § 51b (2) Pouèení podle odstavce 1 provede v pøípravném øízení policejní orgán nebo státní zástupce a v øízení pøed soudem pøedseda senátu. Ten, kdo toto pouèení provedl, založí písemný záznam o pouèení do trestního spisu.
 § 51b (3) Pouèení podle odstavce 1 není potøebné u tìch osob, které se prokáží platným osvìdèením fyzické osoby pro pøíslušný stupeò utajení utajovaných informací a pouèením, vydanými podle zvláštního právního pøedpisu [1a)].
 [1] § 58 odst. 5 zákona è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.
 [1a] Zákon è. 412/2005 Sb.".
 7. V § 55 odst. 2 se vìta poslední nahrazuje vìtou "Pominou-li dùvody pro utajení podoby svìdka a oddìlené vedení osobních údajù svìdka, orgán, který v té dobì vede trestní øízení, zruší stupeò utajení tìchto informací, pøipojí uvedené údaje k trestnímu spisu a podoba svìdka ani údaje o jeho totožnosti se nadále neutajují.".


text:
8. V § 65 odst. 5, § 99 odst. 1 a § 201 odst. 2 a 3 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 9. V § 99 odst. 3 se slovo "skuteènostech" nahrazuje slovem "informacích" a u slov "Dùvìrné" a "Vyhrazené" se uvozovky zrušují.
 11. V § 200 odst. 1 a § 201 odst. 3 se slovo "skuteènosti" nahrazuje slovem "informace".
 Zákon è. 99/1963 Sb., obèanský soudní øád, ve znìní zákona è. 36/1967 Sb., zákona è. 158/1969 Sb., zákona è. 49/1973 Sb., zákona è. 20/1975 Sb., zákona è. 133/1982 Sb., zákona è. 180/1990 Sb., zákona è. 328/1991 Sb., zákona è. 519/1991 Sb., zákona è. 263/1992 Sb., zákona è. 24/1993 Sb., zákona è. 171/1993 Sb., zákona è. 117/1994 Sb., zákona è. 152/1994 Sb., zákona è. 216/1994 Sb., zákona è. 84/1995 Sb., zákona è. 118/1995 Sb., zákona è. 160/1995 Sb., zákona è. 238/1995 Sb., zákona è. 247/1995 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 31/1996 Sb., zákona è. 142/1996 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 269/1996 Sb., zákona è. 202/1997 Sb., zákona è. 227/1997 Sb., zákona è. 15/1998 Sb., zákona è. 91/1998 Sb., zákona è. 165/1998 Sb., zákona è. 326/1999 Sb., zákona è. 360/1999 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 2/2000 Sb., zákona è. 27/2000 Sb., zákona è. 30/2000 Sb., zákona è. 46/2000 Sb., zákona è. 105/2000 Sb., zákona è. 130/2000 Sb., zákona è. 155/2000 Sb., zákona è. 204/2000 Sb., zákona è. 220/2000 Sb., zákona è. 227/2000 Sb., zákona è. 367/2000 Sb., zákona è. 370/2000 Sb., zákona è. 120/2001 Sb., zákona è. 137/2001 Sb., zákona è. 231/2001 Sb., zákona è. 271/2001 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 276/2001 Sb., zákona è. 317/2001 Sb., zákona è. 451/2001 Sb., zákona è. 491/2001 Sb., zákona è. 501/2001 Sb., zákona è. 151/2002 Sb., zákona è. 202/2002 Sb., zákona è. 226/2002 Sb., zákona è. 309/2002 Sb., zákona è. 320/2002 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 476/2002 Sb., zákona è. 88/2003 Sb., zákona è. 120/2004 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 153/2004 Sb., zákona è. 237/2004 Sb., zákona è. 257/2004 Sb., zákona è. 340/2004 Sb., zákona è. 436/2004 Sb., zákona è. 501/2004 Sb., zákona è. 554/2004 Sb., zákona è. 555/2004 Sb., zákona è. 628/2004 Sb., zákona è. 59/2005 Sb., zákona è. 170/2005 Sb., zákona è. 205/2005 Sb., zákona è. 216/2005 Sb. a zákona è. 342/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 24 odstavec 2 vèetnì poznámky pod èarou è. 56 zní:
 "(2) Jsou-li v øízení projednávány utajované informace, mohou úèastníky zastupovat pouze fyzické osoby, které se prokáží platným osvìdèením fyzické osoby pro pøíslušný stupeò utajení tìchto utajovaných informací vydaným podle zvláštního právního pøedpisu [56)], nebo které byly pouèeny zpùsobem uvedeným v § 40a odst. 1.
 [56] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 2. § 40a vèetnì poznámky pod èarou è. 56a zní:
 "§ 40a (1) Jsou-li v øízení projednávány utajované informace, je pøedseda senátu povinen pøísedící, úèastníky, osoby oprávnìné za nì jednat (§ 21 až 21b), zástupce úèastníkù, znalce, tlumoèníky, osoby uvedené v § 116 odst.


text:
3 a další osoby, které se podle zákona musí zúèastnit øízení, pøedem podle zvláštního právního pøedpisu pouèit [56a)]. Písemný záznam o tomto pouèení založí pøedseda senátu do spisu a jeho kopii zašle nejpozdìji do 30 dnù ode dne pouèení Národnímu bezpeènostnímu úøadu.
 "§ 40a (2) Pouèení podle odstavce 1 není potøebné u tìch osob, které se prokáží platným osvìdèením fyzické osoby pro pøíslušný stupeò utajení utajovaných informací a pouèením, vydanými podle zvláštního právního pøedpisu [56)].
 [56a)] § 58 odst. 5 zákona è. 412/2005 Sb.".
 3. V § 44 odst. 3 a § 116 odst. 2 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 4. V § 116 odst. 3 a § 124 se slovo "skuteènostech" nahrazuje slovem "informacích".
 Zmìna zákona o požární ochranì
 V § 90 zákona è. 133/1985 Sb., o požární ochranì, ve znìní zákona è. 237/2000 Sb., se slova "Pøedpisy o ochranì utajovaných skuteèností [10)]" nahrazují slovy "Zvláštní právní pøedpisy o ochranì utajovaných informací [10)]".
 " [10)] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 Zmìna zákona o vynálezech a zlepšovacích návrzích
 Zákon è. 527/1990 Sb., o vynálezech a zlepšovacích návrzích, ve znìní zákona è. 519/1991 Sb., zákona è. 116/2000 Sb., zákona è. 207/2000 Sb., zákona è. 173/2002 Sb., zákona è. 501/2004 Sb. a zákona è. 59/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 24 odst. 4 se slovo "skuteènosti" nahrazuje slovem "informace".
 2. Poznámka pod èarou è. 4a zní:
 " [4a] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 Zmìna zákona, kterým se stanoví nìkteré další pøedpoklady pro výkon nìkterých funkcí ve státních orgánech a organizacích Èeské a Slovenské Federativní Republiky, Èeské republiky a Slovenské republiky
 V § 10 zákona è. 451/1991 Sb., kterým se stanoví nìkteré další pøedpoklady pro výkon nìkterých funkcí ve státních orgánech a organizacích Èeské a Slovenské Federativní Republiky, Èeské republiky a Slovenské republiky, se slovo "skuteènostmi" nahrazuje slovem "informacemi".
 V § 14 odst. 3 zákona è. 582/1991 Sb., o organizaci a provádìní sociálního zabezpeèení, ve znìní zákona è. 241/1994 Sb., zákona è. 159/2000 Sb., zákona è. 411/2000 Sb., zákona è. 151/2002 Sb., zákona è. 424/2003 Sb. a zákona è. 436/2004 Sb., se na konci písmene l) teèka nahrazuje èárkou a doplòuje se písmeno m), které vèetnì poznámky pod èarou è. 50c zní:
 "m) informace získané pøi výbìru pojistného na sociální zabezpeèení a pøíspìvku na státní politiku zamìstnanosti Národnímu bezpeènostnímu úøadu, zpravodajské službì nebo Ministerstvu vnitra, pro potøeby provádìní bezpeènostního øízení podle zvláštního zákona [50c)].
 [50c] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 V § 38 odst. 3 zákona è. 21/1992 Sb., o bankách, ve znìní zákona è. 292/1993 Sb., zákona è. 84/1995 Sb., zákona è. 61/1996 Sb., zákona è. 306/1997 Sb., zákona è. 127/1998 Sb., zákona è. 165/1998 Sb., zákona è. 120/2001 Sb., zákona è. 319/2001 Sb., zákona è. 126/2002 Sb. a zákona è. 453/2003 Sb., se na konci písmene i) teèka nahrazuje èárkou a doplòuje se písmeno j), které vèetnì poznámky pod èarou è. 10c zní:
 "j) Národního bezpeènostního úøadu,


text:
zpravodajské služby nebo Ministerstva vnitra pøi provádìní bezpeènostního øízení podle zvláštního zákona [10c)].
 [10c] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 Zmìna zákona o spoøitelních a úvìrních družstvech
 V § 25a odst. 4 zákona è. 87/1995 Sb., o spoøitelních a úvìrních družstvech a nìkterých opatøeních s tím souvisejících a o doplnìní zákona è. 586/1992 Sb., o daních z pøíjmù, ve znìní pozdìjších pøedpisù, ve znìní zákona è. 280/2004 Sb., se na konci písmene j) teèka nahrazuje èárkou a doplòuje se písmeno k), které vèetnì poznámky pod èarou è. 18b zní:
 "k) Národního bezpeènostního úøadu, zpravodajské služby nebo Ministerstva vnitra pøi provádìní bezpeènostního øízení podle zvláštního zákona [18b)].
 [18b] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 Zmìna zákona na ochranu zvíøat proti týrání
 Èl. XV
 Zákon è. 246/1992 Sb., na ochranu zvíøat proti týrání, ve znìní zákona è. 162/1993 Sb., zákona è. 193/1994 Sb., zákona è. 243/1997 Sb., zákona è. 30/1998 Sb. a zákona è. 77/2004 Sb., se mìní takto:
 1. V § 17f odst. 5 písm. a) bodì 3 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 2. Poznámka pod èarou è. 5a zní:
 " [5a] Napøíklad zákon è. 121/2000 Sb., o právu autorském, právech souvisejících s právem autorským a o zmìnì nìkterých zákonù (autorský zákon), obchodní zákoník, zákoník práce, zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 3. V § 18b odst. 4 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 Zmìna zákona o Vìzeòské službì a justièní stráži Èeské republiky
 Èl. XVII
 V § 4a písm. c) zákona è. 555/1992 Sb., o Vìzeòské službì a justièní stráži Èeské republiky, ve znìní zákona è. 460/2000 Sb., se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 Zmìna zákona o pojistném na všeobecné zdravotní pojištìní
 Èl. XVIII
 Zákon è. 592/1992 Sb., o pojistném na všeobecné zdravotní pojištìní, ve znìní zákona è. 10/1993 Sb., zákona è. 15/1993 Sb., zákona è. 161/1993 Sb., zákona è. 324/1993 Sb., zákona è. 42/1994 Sb., zákona è. 241/1994 Sb., zákona è. 59/1995 Sb., zákona è. 149/1996 Sb., zákona è. 48/1997 Sb., zákona è. 127/1998 Sb., zákona è. 29/2000 Sb., zákona è. 118/2000 Sb., zákona è. 258/2000 Sb., zákona è. 492/2000 Sb., zákona è. 138/2001 Sb., zákona è. 49/2002 Sb., zákona è. 176/2002 Sb., zákona è. 309/2002 Sb., zákona è. 424/2003 Sb., zákona è. 437/2003 Sb., zákona è. 455/2003 Sb., zákona è. 53/2004 Sb., zákona è. 438/2004 Sb. a zákona è. 123/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 23 odst. 6 se za písmeno b) vkládá nové písmeno c), které vèetnì poznámky pod èarou è. 25d zní:
 "c) informace získané pøi výbìru pojistného Národnímu bezpeènostnímu úøadu, zpravodajské službì nebo Ministerstvu vnitra, pro potøeby provádìní bezpeènostního øízení podle zvláštního zákona [25d)],
 [25d] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 Dosavadní písmena c) až f) se oznaèují jako písmena d) až g).
 2. V § 27 odst. 1 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 Zmìna celního zákona
 Èl. XIX
 V § 37d odst. 3 zákona è. 13/1993


text:
Sb., celní zákon, ve znìní zákona è. 265/2001 Sb. a zákona è. 1/2002 Sb., se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 Zmìna zákona o Nejvyšším kontrolním úøadu
 Èl. XXI
 Zákon è. 166/1993 Sb., o Nejvyšším kontrolním úøadu, ve znìní zákona è. 331/1993 Sb., zákona è. 117/1994 Sb., zákona è. 224/1994 Sb., zákona è. 58/1995 Sb., zákona è. 236/1995 Sb., zákona è. 296/1995 Sb., zákona è. 148/1998 Sb., zákona è. 132/2000 Sb., zákona è. 220/2000 Sb., zákona è. 442/2000 Sb., zákona è. 239/2001 Sb., zákona è. 127/2002 Sb., zákona è. 282/2002 Sb. a zákona è. 179/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 21 písm. c) se slovo "skuteènostmi" nahrazuje slovem "informacemi" a slovo "skuteèností" se nahrazuje slovem "informací".
 2. Poznámka pod èarou è. 4 zní:
 " [4] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 Zmìna zákona o státním zastupitelství
 Èl. XXII
 Zákon è. 283/1993 Sb., o státním zastupitelství, ve znìní zákona è. 261/1994 Sb., zákona è. 201/1997 Sb., zákona è. 169/1999 Sb., zákona è. 11/2001 Sb., zákona è. 14/2002 Sb., zákona è. 151/2002 Sb., zákona è. 310/2002 Sb., zákona è. 192/2003 Sb. a zákona è. 630/2004 Sb., se mìní takto:
 1. § 7a se vèetnì poznámky pod èarou è. 1a zrušuje.
 2. V § 13d písm. l) se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 4. V § 14 odst. 5 a § 15 odst. 2 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 5. Poznámka pod èarou è. 5l zní:
 ["5l)] Napøíklad § 63 odst. 3 písm. h) zákona è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 Zmìna zákona o zahranièním obchodu s vojenským materiálem
 Èl. XXIII
 Zákon è. 38/1994 Sb., o zahranièním obchodu s vojenským materiálem a o doplnìní zákona è. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znìní pozdìjších pøedpisù, a zákona è. 140/1961 Sb., trestní zákon, ve znìní pozdìjších pøedpisù, ve znìní zákona è. 310/2002 Sb. a zákona è. 357/2004 Sb., se mìní takto:
 1. V § 7 odst. 1 písm. b) se v úvodní èásti textu za slovo "prokuristé" vkládají slova " , je-li prokura udìlena, a èlenové dozorèí rady, je-li zøízena,".
 2. V § 7 odst. 1 písm. b) bod 5 vèetnì poznámky pod èarou è. 2 zní:
 "5. splòují pøedpoklady pro výkon nìkterých funkcí ve státních orgánech a organizacích podle zvláštního právního pøedpisu [2)].
 [2] § 2 odst. 1 písm. a) a b) zákona è. 451/1991 Sb., kterým se stanoví nìkteré další pøedpoklady pro výkon nìkterých funkcí ve státních orgánech a organizacích Èeské a Slovenské Federativní Republiky, Èeské republiky a Slovenské republiky.".
 3. V § 7 odst. 1 se na konci písmene b) teèka nahrazuje èárkou a doplòuje se bod 6, který vèetnì poznámky pod èarou è. 2a zní:
 "6. splòují pøedpoklady pro výkon citlivé èinnosti podle zvláštního zákona [2a)].
 [2a] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 4. V § 7 odst. 3 se za slova "ve lhùtì do 30 dnù" vkládají slova "od provedení zmìny" a na konci textu odstavce se doplòují


text:
slova " , v dozorèí radì nebo v osobì prokuristy".
 Za citlivou èinnost podle zvláštního zákona [2a)] se považuje
 a) výkon funkce èlena statutárního orgánu právnické osoby, která provádí obchod s vojenským materiálem,
 c) výkon funkce èlena dozorèí rady právnické osoby, která provádí obchod s vojenským materiálem.".
 6. V § 9 odst. 1 písm. b) se za slova "právnické osoby" vkládají slova "a prokuristy, je-li prokura udìlena," a na konci textu písmene se doplòují slova " , jakož i jména, trvalý pobyt a rodná èísla èlenù dozorèí rady, je-li zøízena".
 7. V § 9 odst. 2 písmeno c) vèetnì poznámky pod èarou è. 3 zní:
 "c) doklady o státním obèanství, trvalém pobytu, výpisy z evidence Rejstøíku trestù ne staršími 3 mìsícù, èestným prohlášením o zpùsobilosti k právním úkonùm, osvìdèením o splnìní pøedpokladù pro výkon nìkterých funkcí ve státních orgánech a organizacích podle zvláštního právního pøedpisu [3)] a dokladem o bezpeènostní zpùsobilosti fyzické osoby pro výkon citlivé èinnosti nebo osvìdèením fyzické osoby pro stupeò utajení Dùvìrné nebo vyšším, vydanými podle zvláštního zákona [2a)], u èlenù statutárního orgánu právnické osoby, prokuristù, je-li prokura udìlena, a èlenù dozorèí rady, je-li zøízena,
 [3] § 4 odst. 1 zákona è. 451/1991 Sb.".
 Èl. XXIV
 Právnické osoby, které jsou držiteli povolení pro zahranièní obchod s vojenským materiálem a zøídily dozorèí radu, jsou povinny pøedložit ministerstvu pro každého èlena dozorèí rady doklady podle § 7 odst. 1 písm. b) do 8 mìsícù ode dne nabytí úèinnosti zákona è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.
 Zmìna zákona o zemìmìøictví
 Èl. XXV
 Zákon è. 200/1994 Sb., o zemìmìøictví a o zmìnì a doplnìní nìkterých zákonù souvisejících s jeho zavedením, ve znìní zákona è. 120/2000 Sb., zákona è. 186/2001 Sb. a zákona è. 319/2004 Sb., se mìní takto:
 1. V § 11 odst. 1 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 2. Poznámka pod èarou è. 11 zní:
 ["11)] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 Zmìna atomového zákona
 Èl. XXVI
 Zákon è. 18/1997 Sb., o mírovém využívání jaderné energie a ionizujícího záøení (atomový zákon) a o zmìnì a doplnìní nìkterých zákonù, ve znìní zákona è. 83/1998 Sb., zákona è. 71/2000 Sb., zákona è. 132/2000 Sb., zákona è. 13/2002 Sb., zákona è. 310/2002 Sb., zákona è. 320/2002 Sb., zákona è. 279/2003 Sb., zákona è. 186/2004 Sb., zákona è. 1/2005 Sb. a zákona è. 253/2005 Sb., se mìní takto:
 1. Za § 2 se vkládá nový § 2a, který vèetnì nadpisu a poznámky pod èarou è. 1c zní:
 Citlivé èinnosti
 Za citlivé èinnosti se podle zvláštního právního pøedpisu [1c)] považují
 a) v oblasti organizace a øízení na jaderném zaøízení
 1. organizace a øízení provozu jaderného zaøízení,
 2. organizace nebo øízení èinností podle vnitøního havarijního plánu nebo havarijního øádu,
 3. organizace nebo øízení èinnosti úložiš� radioaktivních odpadù,
 4. smìnové øízení jaderné elektrárny vèetnì jednotlivých energetických blokù,
 5. smìnové øízení výzkumného jaderného reaktoru,
 b) v oblasti nakládání s jadernými materiály zaøazenými do I. nebo II. kategorie z hlediska fyzické ochrany
 1. evidence a kontrola jaderných


text:
materiálù,
 2. øízení nebo kontrola manipulace s jadernými materiály,
 3. øízení nebo kontrola skladování jaderných materiálù,
 4. organizování pøeprav jaderných materiálù,
 5. organizování pøeprav zdrojù ionizujícího záøení vyžadujících povolení Úøadu,
 c) v oblasti zajiš�ování fyzické ochrany jaderných materiálù nebo jaderných zaøízení
 1. øízení nebo kontrola fyzické ostrahy jaderných materiálù nebo jaderných zaøízení,
 2. øízení nebo kontrola obsluhy a zajištìní provozu øídícího centra a obsluha øídícího centra technického systému fyzické ochrany,
 3. øízení nebo kontrola údržby a opravy technického systému fyzické ochrany a jeho komponent.
 [1c] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 "i) zajistit výkon stanovených èinností pouze osobami splòujícími podmínky zvláštní odborné zpùsobilosti a zdravotnì a psychicky zpùsobilými a zajistit výkon citlivé èinnosti podle § 2a osobou bezpeènostnì zpùsobilou podle zvláštního právního pøedpisu [1c)],".
 3. Poznámky pod èarou è. 9 a 9a se zrušují.
 4. V § 18 odst. 1 písm. l) a § 39 odst. 2 vìtì tøetí se slovo "pøedpisu [9)]" nahrazuje slovem "pøedpisu [1c)]" a slova "dle zvláštního právního pøedpisu [9a)]" se nahrazují slovy "podle § 2a".
 Èl. XXVII
 V zákonì è. 49/1997 Sb., o civilním letectví a o zmìnì a doplnìní zákona è. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znìní pozdìjších pøedpisù, ve znìní zákona è. 189/1999 Sb., zákona è. 146/2000 Sb., zákona è. 258/2002 Sb., zákona è. 309/2002 Sb. a zákona è. 167/2004 Sb., se za § 86 vkládá nový § 86a, který vèetnì nadpisu a poznámek pod èarou è. 5b a 5c zní:
 Citlivou èinností podle zvláštního právního pøedpisu [5b)], týkající se civilního letectví, jejímž zneužitím by mohlo dojít k ohrožení bezpeènosti státu nebo jiného dùležitého zájmu státu, je na letištích urèených k obchodní letecké dopravì
 a) øízení èinností k zajiš�ování ochrany civilního letectví pøed protiprávními èiny,
 b) provádìní osobních prohlídek a prohlídek zavazadel a pøepravovaného nákladu podle § 86 odst. 1,
 c) provádìní bezpeènostních pøedletových kontrol letadel a zajiš�ování ostrahy letiš�,
 d) provádìní kontrolní èinnosti v oblasti ochrany civilního letectví pøed protiprávními èiny,
 e) èinnost èlena letištního výboru pro bezpeènost zøizovaného podle mezinárodní smlouvy [5c)],
 f) nastavování citlivosti detekèních systémù a provádìní jejich údržby, nebo
 g) podnikání a èinnosti vykonávané v pracovním, služebním nebo obdobném pomìru nebo pøi dodávání zboží nebo služeb na palubu letadel ve vyhrazeném bezpeènostním prostoru urèeném provozovatelem letištì, bez doprovodu osoby urèené provozovatelem letištì, která splòuje požadavky pro výkon citlivé èinnosti podle zvláštního právního pøedpisu [5b)].
 [5b] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.
 [5c] Úmluva o mezinárodním civilním letectví ze dne 7. prosince 1944 (Chicagská úmluva), uveøejnìná pod è. 147/1947 Sb.".
 ÈÁST DVACÁTÁ SEDMÁ
 Zmìna zákona o právu na informace o životním prostøedí
 Èl. XXVIII
 V § 8 odst. 1 písm. a) zákona è. 123/1998 Sb., o právu na informace o životním prostøedí, ve znìní zákona è. 6/2005 Sb., se slovo "skuteèností [5)]" nahrazuje slovem "informací [5)]".
 ["5)] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 ÈÁST DVACÁTÁ OSMÁ
 Zmìna zákona o ochranì utajovaných skuteèností
 Èl. XXIX
 Zákon è. 148/1998 Sb.,


text:
o ochranì utajovaných skuteèností a o zmìnì nìkterých zákonù, ve znìní zákona è. 164/1999 Sb., zákona è. 18/2000 Sb., zákona è. 29/2000 Sb., zákona è. 30/2000 Sb., zákona è. 363/2000 Sb., zákona è. 60/2001 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 322/2001 Sb., zákona è. 151/2002 Sb., zákona è. 310/2002 Sb., zákona è. 320/2002 Sb., zákona è. 436/2003 Sb., zákona è. 257/2004 Sb., zákona è. 386/2004 Sb., zákona è. 190/2005 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 220/2005 Sb. a zákona è. 290/2005 Sb., se mìní takto:
 2. Èást první se vèetnì nadpisu a poznámek pod èarou è. 1 až 19 zrušuje.
 3. Èást druhá se vèetnì nadpisu a poznámek pod èarou è. 20 a 21 zrušuje.
 4. V § 89 se odstavec 2 zrušuje a zároveò se zrušuje oznaèení odstavce 1.
 ÈÁST DVACÁTÁ DEVÁTÁ
 Zmìna zákona o svobodném pøístupu k informacím
 Èl. XXX
 Zákon è. 106/1999 Sb., o svobodném pøístupu k informacím, ve znìní zákona è. 101/2000 Sb., zákona è. 159/2000 Sb. a zákona è. 39/2001 Sb., se mìní takto:
 1. V § 7 se v nadpisu slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací" a v textu se slovo "skuteènost" nahrazuje slovem "informaci".
 ÈÁST TØICÁTÁ
 Èl. XXXI
 Zákon è. 219/1999 Sb., o ozbrojených silách Èeské republiky, ve znìní zákona è. 352/2001 Sb., zákona è. 320/2002 Sb. a zákona è. 253/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 7 odst. 5 se slovo "skuteènostmi" nahrazuje slovem "informacemi".
 2. Poznámka pod èarou è. 7 zní:
 " [7] Napøíklad zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti, zákon è. 101/2000 Sb., o ochranì osobních údajù a o zmìnì nìkterých zákonù, ve znìní pozdìjších pøedpisù, § 12 obèanského zákoníku.".
 ÈÁST TØICÁTÁ DRUHÁ
 Zmìna zákona o zajiš�ování obrany Èeské republiky
 Èl. XXXIII
 V § 49 odst. 5 zákona è. 222/1999 Sb., o zajiš�ování obrany Èeské republiky, se slovo "skuteènosti" nahrazuje slovem "informace" a slovo "skuteèností" se nahrazuje slovem "informací".
 ÈÁST TØICÁTÁ TØETÍ
 Zmìna zákona o prevenci závažných havárií
 Èl. XXXIV
 Zákon è. 353/1999 Sb., o prevenci závažných havárií zpùsobených vybranými nebezpeènými chemickými látkami a chemickými pøípravky a o zmìnì zákona è. 425/1990 Sb., o okresních úøadech, úpravì jejich pùsobnosti a o nìkterých dalších opatøeních s tím souvisejících, ve znìní pozdìjších pøedpisù, (zákon o prevenci závažných havárií), ve znìní zákona è. 258/2000 Sb., zákona è. 320/2002 Sb., zákona è. 82/2004 Sb. a zákona è. 253/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 13 odst. 3 se slovo "skuteèností [13c)]" nahrazuje slovem "informací [13c)]".
 ["13c)] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 2. V § 13 odst. 4 se slovo "skuteèností [13c)]" nahrazuje slovem "informací [13c)]".
 ÈÁST TØICÁTÁ PÁTÁ
 Zmìna zákona, kterým se mìní nìkteré zákony v souvislosti s pøijetím zákona o Veøejném ochránci práv
 Èl. XXXVI
 V zákonì è. 18/2000 Sb., kterým se mìní nìkteré zákony v souvislosti s pøijetím zákona o Veøejném ochránci práv, se èást druhá vèetnì nadpisu zrušuje.
 ÈÁST TØICÁTÁ ŠESTÁ
 Zmìna zákona o poštovních službách
 Èl. XXXVII
 V zákonì è. 29/2000 Sb., o poštovních


text:
službách a o zmìnì nìkterých zákonù (zákon o poštovních službách), ve znìní zákona è. 517/2002 Sb., zákona è. 225/2003 Sb., zákona è. 501/2004 Sb. a zákona è. 95/2005 Sb., se èást šestá vèetnì nadpisu zrušuje.
 ÈÁST TØICÁTÁ SEDMÁ
 Zmìna zákona, kterým se mìní obèanský soudní øád a nìkteré další zákony
 Èl. XXXVIII
 V zákonì è. 30/2000 Sb., kterým se mìní zákon è. 99/1963 Sb., obèanský soudní øád, ve znìní pozdìjších pøedpisù, a nìkteré další zákony, ve znìní zákona è. 6/2002 Sb., se èást devátá vèetnì nadpisu zrušuje.
 ÈÁST TØICÁTÁ OSMÁ
 Zmìna zákona o nìkterých opatøeních pøi vývozu nebo dovozu výrobkù a o licenèním øízení
 Èl. XXXIX
 V § 16 odst. 1 zákona è. 62/2000 Sb., o nìkterých opatøeních pøi vývozu nebo dovozu výrobkù a o licenèním øízení a o zmìnì nìkterých zákonù, se slovo "skuteènostmi [8]" nahrazuje slovem "informacemi [8]".
 „ [8)] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 ÈÁST TØICÁTÁ DEVÁTÁ
 Zmìna zákona o ochranì pøed dovozem subvencovaných výrobkù
 Èl. XL
 Zákon è. 63/2000 Sb., o ochranì pøed dovozem subvencovaných výrobkù a o zmìnì zákona è. 2/1969 Sb., o zøízení ministerstev a jiných ústøedních orgánù státní správy Èeské republiky, ve znìní pozdìjších pøedpisù, a zákona è. 13/1993 Sb., celní zákon, ve znìní pozdìjších pøedpisù, se mìní takto:
 1. V § 12 odst. 2 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 2. Poznámka pod èarou è. 6 zní:
 ["6)] Napøíklad zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti, zákon è. 101/2000 Sb., o ochranì osobních údajù a o zmìnì nìkterých zákonù, ve znìní pozdìjších pøedpisù, zákon è. 21/1992 Sb., o bankách, ve znìní pozdìjších pøedpisù.".
 ÈÁST ÈTYØICÁTÁ
 Zmìna zákona o ochranì osobních údajù
 Èl. XLI
 Zákon è. 101/2000 Sb., o ochranì osobních údajù a o zmìnì nìkterých zákonù, ve znìní zákona è. 227/2000 Sb., zákona è. 177/2001 Sb., zákona è. 450/2001 Sb., zákona è. 107/2002 Sb., zákona è. 309/2002 Sb., zákona è. 310/2002 Sb., zákona è. 517/2002 Sb., zákona è. 439/2004 Sb., zákona è. 480/2004 Sb. a zákona è. 626/2004 Sb., se mìní takto:
 1. V § 37 písm. c) se slovo "skuteènostmi" nahrazuje slovem "informacemi".
 2. Poznámka pod èarou è. 31 zní:
 " [31] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 ÈÁST ÈTYØICÁTÁ PRVNÍ
 Èl. XLII
 Zákon è. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zøízení), ve znìní zákona è. 273/2001 Sb., zákona è. 320/2001 Sb., zákona è. 450/2001 Sb., zákona è. 311/2002 Sb., zákona è. 313/2002 Sb., zákona è. 59/2003 Sb., zákona è. 22/2004 Sb., zákona è. 216/2004 Sb., zákona è. 257/2004 Sb., zákona è. 421/2004 Sb., zákona è. 501/2004 Sb. a zákona è. 626/2004 Sb., se mìní takto:
 1. V § 13 odst. 2 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 ["4)] Napøíklad zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti, zákon è. 101/2000 Sb., o ochranì osobních údajù a o zmìnì nìkterých zákonù, ve znìní pozdìjších pøedpisù, zákon è. 89/1995 Sb., o státní statistické službì, ve znìní pozdìjších pøedpisù.".
 ÈÁST ÈTYØICÁTÁ DRUHÁ


text:
Zmìna zákona o krajích
 Èl. XLIII
 Zákon è. 129/2000 Sb., o krajích (krajské zøízení), ve znìní zákona è. 273/2001 Sb., zákona è. 320/2001 Sb., zákona è. 450/2001 Sb., zákona è. 231/2002 Sb., nálezu Ústavního soudu vyhlášeného pod è. 404/2002 Sb., zákona è. 229/2003 Sb., zákona è. 216/2004 Sb., zákona è. 257/2004 Sb., zákona è. 421/2004 Sb., zákona è. 501/2004 Sb. a zákona è. 626/2004 Sb., se mìní takto:
 1. V § 15 odst. 2 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 Dosavadní písmena g) až i) se oznaèují jako písmena f) až h).
 ÈÁST ÈTYØICÁTÁ ÈTVRTÁ
 Zmìna zákona o hospodáøských opatøeních pro krizové stavy
 Èl. XLV
 Zákon è. 241/2000 Sb., o hospodáøských opatøeních pro krizové stavy a o zmìnì nìkterých souvisejících zákonù, ve znìní zákona è. 320/2002 Sb., zákona è. 354/2003 Sb. a zákona è. 237/2004 Sb., se mìní takto:
 1. V § 16 odst. 1 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 2. Poznámka pod èarou è. 13 zní:
 ["13)] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 ÈÁST ÈTYØICÁTÁ PÁTÁ
 Zmìna zákona o obranné standardizaci, katalogizaci a státním ovìøování jakosti výrobkù a služeb urèených k zajištìní obrany státu
 Èl. XLVI
 Zákon è. 309/2000 Sb., o obranné standardizaci, katalogizaci a státním ovìøování jakosti výrobkù a služeb urèených k zajištìní obrany státu a o zmìnì živnostenského zákona, se mìní takto:
 1. V § 6 odst. 2 písm. c) se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 2. Poznámka pod èarou è. 3 zní:
 ["3)] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 ÈÁST ÈTYØICÁTÁ ŠESTÁ
 Zmìna zákona o informaèních systémech veøejné správy
 Èl. XLVII
 Zákon è. 365/2000 Sb., o informaèních systémech veøejné správy a o zmìnì nìkterých dalších zákonù, ve znìní zákona è. 517/2002 Sb., se mìní takto:
 1. V § 3 odst. 3 písmeno d) vèetnì poznámky pod èarou è. 5 zní:
 "d) Národním bezpeènostním úøadem, zpravodajskou službou nebo Ministerstvem vnitra pøi provádìní bezpeènostního øízení a vedení evidencí podle zvláštního zákona [5)],
 [5] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 "(6) Zákon se rovnìž nevztahuje na informaèní systémy veøejné správy nakládající s utajovanými informacemi [5)].".
 Dosavadní odstavce 6 a 7 se oznaèují jako odstavce 7 a 8.
 ÈÁST ÈTYØICÁTÁ SEDMÁ
 Zmìna zákona, kterým se mìní zákon o Policii Èeské republiky, zákon o ochranì utajovaných skuteèností a zákon o provozu na pozemních komunikacích
 Èl. XLVIII
 V zákonì è. 60/2001 Sb., kterým se mìní zákon è. 283/1991 Sb., o Policii Èeské republiky, ve znìní pozdìjších pøedpisù, zákon è. 148/1998 Sb., o ochranì utajovaných skuteèností a o zmìnì nìkterých zákonù, ve znìní pozdìjších pøedpisù, a zákon è. 361/2000 Sb., o provozu na pozemních komunikacích a o zmìnách nìkterých zákonù, se èást druhá vèetnì nadpisu zrušuje.
 ÈÁST ÈTYØICÁTÁ OSMÁ
 Zmìna zákona o zvláštní ochranì svìdka a dalších osob v souvislosti s trestním øízením
 Èl. XLIX
 Zákon è. 137/2001 Sb., o zvláštní ochranì svìdka a dalších osob v souvislosti s trestním øízením a o zmìnì zákona è. 99/1963 Sb., obèanský soudní øád, ve znìní pozdìjších


text:
pøedpisù, ve znìní zákona è. 349/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 7 odst. 3 písm. d) se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 2. V § 21 odst. 1 se slovo "skuteènosti" nahrazuje slovem "informace".
 3. Poznámka pod èarou è. 10 zní:
 " [10)] § 74 zákona è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 ÈÁST ÈTYØICÁTÁ DEVÁTÁ
 Èl. L
 V § 21 odst. 5 zákona è. 254/2001 Sb., o vodách a o zmìnì nìkterých zákonù (vodní zákon), ve znìní zákona è. 20/2004 Sb., se slovo "skuteènosti" nahrazuje slovem "informace".
 ÈÁST PADESÁTÁ
 Zmìna zákona o soudech a soudcích
 Èl. LI
 V § 123 odst. 1 písm. n) zákona è. 6/2002 Sb., o soudech, soudcích, pøísedících a státní správì soudù a o zmìnì nìkterých dalších zákonù (zákon o soudech a soudcích), ve znìní zákona è. 192/2003 Sb., se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 ÈÁST PADESÁTÁ PRVNÍ
 Zmìna zákona o podpoøe výzkumu a vývoje
 Èl. LII
 Zákon è. 130/2002 Sb., o podpoøe výzkumu a vývoje z veøejných prostøedkù a o zmìnì nìkterých souvisejících zákonù (zákon o podpoøe výzkumu a vývoje), ve znìní zákona è. 41/2004 Sb., zákona è. 215/2004 Sb. a zákona è. 342/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 12 odst. 3 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 2. Poznámka pod èarou è. 14 zní:
 ["14)] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 3. V § 17 odst. 6 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 ÈÁST PADESÁTÁ DRUHÁ
 Èl. LIII
 Zákon è. 150/2002 Sb., soudní øád správní, ve znìní zákona è. 192/2003 Sb., zákona è. 22/2004 Sb., zákona è. 237/2004 Sb., zákona è. 436/2004 Sb., zákona è. 555/2004 Sb., zákona è. 127/2005 Sb., zákona è. 350/2005 Sb. a zákona è. 357/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 28 písm. g) a § 49 odst. 2 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 2. V § 45 odst. 3, § 45 odst. 6 a § 49 odst. 2 a 6 se slovo "skuteènosti" nahrazuje slovem "informace".
 3. V § 45 odst. 6 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 ÈÁST PADESÁTÁ TØETÍ
 Zmìna zákona, kterým se mìní nìkteré zákony v souvislosti s pøijetím soudního øádu správního
 Èl. LIV
 V zákonì è. 151/2002 Sb., kterým se mìní nìkteré zákony v souvislosti s pøijetím soudního øádu správního, ve znìní zákona è. 436/2004 Sb. a zákona è. 127/2005 Sb., se èást ètrnáctá vèetnì nadpisu zrušuje.
 ÈÁST PADESÁTÁ PÁTÁ
 Zmìna zákona o nìkterých opatøeních souvisejících se zákazem bakteriologických (biologických) a toxinových zbraní
 Èl. LVI
 Zákon è. 281/2002 Sb., o nìkterých opatøeních souvisejících se zákazem bakteriologických (biologických) a toxinových zbraní a o zmìnì živnostenského zákona, ve znìní zákona è. 186/2004 Sb., se mìní takto:
 1. V § 18 odst. 8 se slovo "skuteènosti" nahrazuje slovem "informace".
 " [7] Napøíklad zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti, obchodní zákoník.".
 ÈÁST PADESÁTÁ ŠESTÁ
 Zmìna zákona è. 310/2002 Sb.
 Èl. LVII
 V zákonì è. 310/2002 Sb., kterým se mìní zákon è. 148/1998 Sb., o ochranì utajovaných


text:
skuteèností a o zmìnì nìkterých zákonù, ve znìní pozdìjších pøedpisù, zákon è. 101/2000 Sb., o ochranì osobních údajù a o zmìnì nìkterých zákonù, ve znìní pozdìjších pøedpisù, zákon è. 18/1997 Sb., o mírovém využití jaderné energie a ionizujícího záøení (atomový zákon) a o zmìnì a doplnìní nìkterých zákonù, ve znìní pozdìjších pøedpisù, zákon è. 38/1994 Sb., o zahranièním obchodu s vojenským materiálem a o doplnìní zákona è. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znìní pozdìjších pøedpisù, a zákon è. 140/1961 Sb., trestní zákon, ve znìní pozdìjších pøedpisù, zákon è. 283/1993 Sb., o státním zastupitelství, ve znìní pozdìjších pøedpisù, a zákon è. 42/1992 Sb., o úpravì majetkových vztahù a vypoøádání majetkových nárokù v družstvech, ve znìní pozdìjších pøedpisù, ve znìní zákona è. 436/2003 Sb., se èást první vèetnì nadpisu zrušuje.
 ÈÁST PADESÁTÁ SEDMÁ
 Zmìna zákona o zmìnì a zrušení nìkterých zákonù v souvislosti s ukonèením èinnosti okresních úøadù
 Èl. LVIII
 V zákonì è. 320/2002 Sb., o zmìnì a zrušení nìkterých zákonù v souvislosti s ukonèením èinnosti okresních úøadù, ve znìní zákona è. 426/2002 Sb., zákona è. 518/2002 Sb., zákona è. 354/2003 Sb., zákona è. 356/2003 Sb., zákona è. 22/2004 Sb., zákona è. 41/2004 Sb., zákona è. 99/2004 Sb., zákona è. 237/2004 Sb., zákona è. 326/2004 Sb., zákona è. 436/2004 Sb., zákona è. 499/2004 Sb., zákona è. 586/2004 Sb., zákona è. 587/2004 Sb. a zákona è. 179/2005 Sb., se èást padesátá ètvrtá vèetnì nadpisu zrušuje.
 ÈÁST PADESÁTÁ OSMÁ
 Zmìna zákona o služebním pomìru pøíslušníkù bezpeènostních sborù
 Èl. LIX
 Zákon è. 361/2003 Sb., o služebním pomìru pøíslušníkù bezpeènostních sborù, ve znìní zákona è. 186/2004 Sb., zákona è. 436/2004 Sb., zákona è. 586/2004 Sb., zákona è. 626/2004 Sb., zákona è. 169/2005 Sb. a zákona è. 253/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 13 odst. 1 písm. g), § 25 odst. 1 písm. b) a § 32 odst. 1 písm. b) se slovo "skuteènostmi" nahrazuje slovem "informacemi".
 2. V § 42 odst. 2 a 3 se slovo "skuteènostmi" nahrazuje slovem "informacemi".
 ÈÁST PADESÁTÁ DEVÁTÁ
 Zmìna zákona, kterým se mìní zákon o Vìzeòské službì a justièní stráži Èeské republiky
 Èl. LX
 V zákonì è. 436/2003 Sb., kterým se mìní zákon è. 555/1992 Sb., o Vìzeòské službì a justièní stráži Èeské republiky, ve znìní pozdìjších pøedpisù, a nìkteré další zákony, ve znìní zákona è. 127/2005 Sb., se èást šestá vèetnì nadpisu zrušuje.
 ÈÁST ŠEDESÁTÁ
 Zmìna zákona o nakládání se surovými diamanty, o podmínkách jejich dovozu, vývozu a tranzitu
 Èl. LXI
 Zákon è. 440/2003 Sb., o nakládání se surovými diamanty, o podmínkách jejich dovozu, vývozu a tranzitu a o zmìnì nìkterých zákonù, ve znìní zákona è. 60/2005 Sb., se mìní takto:
 1. V § 6 odst. 7 se slovo "skuteènostech" nahrazuje slovem "informacích".
 " [5a] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 ÈÁST ŠEDESÁTÁ DRUHÁ
 Zmìna zákona, kterým se mìní nìkteré zákony v souvislosti s pøijetím zákona o podnikání na kapitálovém trhu, zákona o kolektivním investování a zákona o dluhopisech
 Èl. LXIII
 V zákonì è. 257/2004 Sb., kterým se mìní


text:
nìkteré zákony v souvislosti s pøijetím zákona o podnikání na kapitálovém trhu, zákona o kolektivním investování a zákona o dluhopisech, ve znìní zákona è. 669/2004 Sb., se èást dvacátá devátá vèetnì nadpisu zrušuje.
 ÈÁST ŠEDESÁTÁ TØETÍ
 Zmìna zákona o pøezkoumávání hospodaøení územních samosprávných celkù a dobrovolných svazkù obcí
 Èl. LXIV
 Zákon è. 420/2004 Sb., o pøezkoumávání hospodaøení územních samosprávných celkù a dobrovolných svazkù obcí, se mìní takto:
 1. V § 6 odst. 1 písm. b) se slovo "skuteènostmi" nahrazuje slovem "informacemi".
 2. Poznámka pod èarou è. 18 zní:
 ["18)] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 ÈÁST ŠEDESÁTÁ ÈTVRTÁ
 Zmìna zákona o zamìstnanosti
 Èl. LXV
 V § 138 zákona è. 435/2004 Sb., o zamìstnanosti, se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 ÈÁST ŠEDESÁTÁ PÁTÁ
 Zmìna zákona o archivnictví a spisové službì a o zmìnì nìkterých zákonù
 Èl. LXVI
 Zákon è. 499/2004 Sb., o archivnictví a spisové službì a o zmìnì nìkterých zákonù, se mìní takto:
 1. V § 13 odst. 1 se slovo "skuteènosti [2)]" nahrazuje slovem "informace [2)]".
 ["2)] Zákon è. 412/2005 Sb., o ochranì utajovaných informací a o bezpeènostní zpùsobilosti.".
 2. V § 53 odst. 3 a 5 a § 68 odst. 2 se slovo "skuteènosti" nahrazuje slovem "informace".
 ÈÁST ŠEDESÁTÁ ŠESTÁ
 Zmìna správního øádu
 Èl. LXVII
 Zákon è. 500/2004 Sb., správní øád, se mìní takto:
 1. V § 17 odst. 3 a § 49 odst. 2 se slovo "skuteèností" nahrazuje slovem "informací".
 2. V § 38 odst. 6 se slova "utajované skuteènosti" nahrazují slovy "utajované informace".
 3. V § 55 odst. 2 se slovo "skuteènostech" nahrazuje slovem "informacích".
 ÈÁST ŠEDESÁTÁ SEDMÁ
 Èl. LXVIII
 Tento zákon nabývá úèinnosti dnem 1. ledna 2006, s výjimkou ustanovení èl. XXII bodù 1 a 3, které nabývají úèinnosti dnem 1. bøezna 2006, a èl. LV bodù 2 až 8, které nabývají úèinnosti dnem 1. ledna 2007.


text:
Město Strážov - clanek system nakladani s odpady 2009021204.html
 Vydáno dne 12. 02. 2009 (3617 x přečteno)
 Obecně závazná vyhláška č. 28/2005
 o systému shromažďování, sběru, přepravy, třídění, využívání a odstraňování komunálních odpadů, včetně systému nakládání se stavebním odpadem.
 Zastupitelstvo obce Strážov vydává dne 24. listopadu 2005 podle ustanovení § 17 zákona č. 185/2001 Sb., o odpadech a o změně některých dalších zákonů, a v souladu s ustanoveními § 10 písm. d) a § 84 odst. 2 písm. i) zákona č. 128/2000 Sb., o obcích (obecní zřízení) ve znění pozdějších předpisů tuto obecně závaznou vyhlášku (dále jen „vyhláška“).
 (1) Tato vyhláška upravuje systém shromažďování, sběru, přepravy, třídění, využívání a odstraňování komunálních odpadů (dále jen „nakládání s odpady“), včetně systému nakládání se stavebním odpadem vznikajících na území obce, které mají původ v činnosti fyzických osob.
 (2) Tato vyhláška je závazná pro všechny fyzické osoby, které mají na území obce Strážov trvalý pobyt a dále pak pro fyzické osoby, které mají na území obce Strážov ve vlastnictví stavbu určenou nebo sloužící k individuální rekreaci, ve které není hlášena k trvalému pobytu žádná fyzická osoba.
 (3) Tato vyhláška je dále závazná pro původce stavebních odpadů na území obce Strážov – právnické osoby nebo fyzické osoby oprávněné k podnikání v rozsahu, jak je dále v této vyhlášce stanoven.
 (1) Odpad je každá movitá věc, které se osoba zbavuje nebo má úmysl nebo povinnost se jí zbavit a přísluší do některé ze skupin odpadů uvedených v příloze č. 1 k zákonu č. 185/2001 Sb., o odpadech a o změně některých dalších zákonů.
 (2) Nebezpečný odpad je odpad uvedený v Seznamu nebezpečných odpadů uvedeném v prováděcím právním předpise zákona č. 185/2001 Sb., o odpadech a o změně některých dalších zákonů, a jakýkoliv jiný odpad vykazující jednu nebo více nebezpečných vlastností uvedených v příloze č. 2 k zákonu č. 185/2001 Sb.,
 o odpadech a o změně některých dalších zákonů.
 (3) Komunální odpad je veškerý odpad vznikající na území obce při činnosti fyzických osob, s výjimkou odpadů vznikajících u právnických osob nebo fyzických osob oprávněných k podnikání.
 Nakládání s odpadem a sběrné nádoby
 (1) Nakládání s odpady, které mají původ v činnosti fyzických osob, zajišťuje obec za poplatek stanovený ve vyhlášce obce o místním poplatku za provoz systému shromažďování, sběru, přepravy, třídění, využívání a odstraňování komunálních odpadů. Právnické osoby a fyzické osoby oprávněné k podnikání, které produkují odpad zařazený podle Katalogu odpadů jako odpad, mohou na základě smlouvy s obcí využít systému zavedeného obcí pro nakládání s komunálním odpadem.
 (2) Pro nakládání se zbytkovým komunálním odpadem po vytřídění, tj. smetí, popel, saze, nevratné obaly z domácnosti a kuchyňské odpady, jsou občanům k dispozici tyto sběrné nádoby a zařízení:
 a) Sběrné nádoby (popelnice) – slouží k ukládání zbytkového odpadu. Doporučuje se maximálně jedna sběrná nádoba pro každou domácnost. Sběrné nádoby určené ke svozu musí být umístěny na dostupné místo po dohodě s firmou provozující svoz. Svoz sběrných nádob je realizován ve Strážově, Lukavici, Opálce, Vítni, Brtí a Lehomi. Pravidelný svoz bude prováděn v dohodnutých svozových dnech a časových intervalech


text:
(v zimním období 1x týdně a v letním období 1x za 14 dní).
 b) Velkoobjemové kontejnery – slouží k ukládání zbytkového odpadu. Tyto kontejnery jsou umístěny v Božtěšicích, Horních Němčicích, Záhorčicích a Rovné.
 c) Igelitové pytle (speciálně od firmy, která provozuje svoz) – slouží k ukládání zbytkového odpadu z míst, kde není zajišťován svoz pomocí sběrných nádob a velkoobjemových kontejnerů. Pytle dostanou občané, jichž se tento druh sběrného systému týká, při platbě místního poplatku Obecním úřade ve Strážově. Fyzické osoby, které mají na území obce Strážov trvalý pobyt obdrží 42 pytlů na číslo popisné, fyzické osoby, které mají na území obce Strážov ve vlastnictví stavbu určenou nebo sloužící k individuální rekreaci obdrží 12 pytlů. Sběrnými místy igelitových pytlů, které je nutné řádně zavázat, jsou Patraska (autobusová zastávka u německé školy), Víteň (u kontejnerů na tříděný odpad), Lukavice (autobusová zastávka na návsi) a Strážov (U Martikánů). Pravidelný svoz bude prováděn v dohodnutých svozových dnech a časových intervalech (1x týdně v zimním období a 1x za 14 dní v letním období). Na základě telefonické objednávky odvozu na obecním úřadě je možné realizovat svoz přímo od konkrétních objektů, přičemž v tomto případě je vhodné shromáždit pytle za delší období.
 (3) Pro nakládání s tříděným odpadem jsou občanům k dispozici tyto nádoby a zařízení:
 a)Kontejnery na tříděný odpad – plastové nádoby na sklo, plasty a papír, které jsou umístěny ve Strážově na náměstí, u sokolovny, u bytovek a v Káclinku, ve Vítni (jen sklo a plasty) a v Zahorčicích (jen sklo a plasty). Svoz bude obcí organizován dle naplněnosti nádob.
 b)Sběr železného šrotu – kontejner je umístěn ve Strážově na obecním pozemku s místním názvem „U Martikánů“.
 c) Odvoz nebezpečných odpadů (tj. akumulátorů, pneu, televizorů, lednic a dalších) je obcí organizován minimálně 2x ročně prostřednictvím specializované firmy. Uvedený svoz je určen pouze pro místní občany a pro osoby, které mají v obvodu obce objekt sloužící nebo určený k rekreaci. Občané budou na tuto akci vždy včas upozorněni.
 a) dávat do sběrných nádob pro komunální odpad ropné látky, zeminu, stavební odpad, uhynulá nebo zabitá zvířata, žhavý popel, zahradní odpad a ostatní podobné látky, které nemají charakter komunálního odpadu,
 b) do sběrných nádob určených pro tříděné druhy odpadu ukládat jiné druhy komunálního odpadu.
 (1) Odstraňování a přepravu stavebního odpadu si jako placenou službu zajišťuje fyzická osoba, které tento odpad vznikl, a to prostřednictvím smluvně sjednané oprávněné osoby.
 (2) Stavební odpad vznikající na území obce Strážov při stavební činnosti fyzických osob, právnických osob a fyzických osob oprávněných k podnikání musí být shromažďován do rozměrově vhodných kontejnerů osoby provádějící v souladu s obecně závaznými právními předpisy činnosti nakládání s odpady, pokud není stavební odpad přímo přepravován z místa jeho vzniku k využití nebo odstranění.
 (3) Přepravu kontejnerů naplněných stavebním odpadem je nutno realizovat bezodkladně tak, aby nedocházelo k hygienickým závadám, k ohrožování bezpečnosti a zdraví osob, k neoprávněnému záboru veřejného prostranství a k nepříznivému estetickému vlivu na prostředí v obci.
 Nakládání s odpadem ze hřbitova
 (1) Odpad ze hřbitova je ukládán do přistavených kontejnerů a odtud po jejich


text:
naplnění obcí odvážen na řízenou skládku. Je zakázáno ukládat do kontejnerů jiný než hřbitovní odpad.
 (1) Umožnit přístup k sběrným nádobám v době jejich vyprazdňování.
 (2) Udržovat nejbližší okolí a samotné stanoviště sběrných nádob v čistotě.
 (3) Sběrné nádoby plnit pouze tak, aby se daly jejich kryty uzavřít.
 (4) Při používání sběrných pytlů, tyto řádně zavázat a uložit jen na místa k tomu určená.
 (5) Do sběrných nádob na shromažďování tříděného odpadu ukládat pouze odpad, pro který jsou určeny.
 Povinnosti obce jako původce komunálního odpadu
 Obec se stává původcem komunálních odpadů v okamžiku, kdy fyzická osoba odpady odloží na místě a způsobem v této vyhlášce určeném, obec se současně stane vlastníkem těchto odpadů.
 Porušení této vyhlášky se postihuje v souladu s obecně závaznými právními předpisy.
 Kontrolní činnost nad dodržováním ustanovení této vyhlášky, včetně kontroly, zda fyzická osoby se zbavuje odpadu v souladu se zákonem o odpadech, zajišťuje Obecní úřad Strážov a členové Zastupitelstva obce Strážov.
 Zrušuje se obecně závazná vyhláška Obce Strážov č. 22, o systému shromažďování, sběru, přepravy, třídění, využívání a odstraňování komunálních odpadů, včetně systému nakládání se stavebním odpadem ze dne 23. 9. 2004.


text:
Bulletin advokacie, odborný právnický portál | Některé zásadní souvislosti nové úpravy soukromého práva s postihem hospodářské a majetkové kriminality
 Některé zásadní souvislosti nové úpravy soukromého práva s postihem hospodářské a majetkové kriminality
 autor: JUDr. František Púry, Ph.D.
 Již více než jeden rok jsou v České republice účinné nové právní předpisy, jimiž byla provedena zásadní rekodifikace celého soukromého práva. Jejím základem je nový občanský zákoník, který byl publikován jako zákon č. 89/2012 Sb. (dále též ve zkratce „o. z.“) a je doplněn zejména zákonem č. 90/2012 Sb., o obchodních korporacích (dále též ve zkratce „z. o. k.“), zákonem č. 91/2012 Sb., o mezinárodním právu soukromém, a dalšími souvisejícími novelami celé řady jiných právních předpisů soukromého i veřejného práva. Trestní zákoník ani trestní řád sice původně nebyly v této souvislosti novelizovány, ale nová úprava soukromého práva se zde nepochybně projeví mimo jiné i při postihu některých případů trestných činů hospodářských a majetkových, jejichž skutkové podstaty jsou obsaženy zejména v ustanoveních hlavy V. a hlavy VI. zvláštní části zákona č. 40/2009 Sb., trestního zákoníku, ve znění pozdějších předpisů (dále ve zkratce „tr. zák.“). Dodatečně pak došlo k některým změnám trestního zákoníku a trestního řádu (a některých dalších souvisejících zákonů) v návaznosti na nový občanský zákoník až novelou provedenou s účinností od 1. 6. 2015 zákonem č. 86/2015 Sb.
 Z hlediska trestního postihu hospodářské a majetkové kriminality je dále významné, že nový občanský zákoník zcela zrušil nejen dřívější občanský zákoník, ale též obchodní zákoník, zákon o cenných papírech, zákon o rodině a mnoho dalších právních předpisů (viz § 3080 o. z.), které dílem nahradil vlastní úpravou a dílem byly nahrazeny novým zákonem o obchodních korporacích, snad již bez zbytečných duplicit v některých směrech (ve srovnání např. s dřívější složitou úpravou obchodních závazků částečně v obchodním zákoníku a částečně v občanském zákoníku). V některých případech se však tato dřívější právní úprava ještě může uplatnit, pokud půjde o činy spáchané za její účinnosti, jejichž trestnost se posuzuje podle pravidel o časové působnosti zákonů (§ 16 odst. 1 zákona č. 140/1961 Sb., trestního zákona, ve znění pozdějších předpisů, § 2 tr. zák.).
 Na druhé straně byla zachována samostatná úprava pracovního práva (jejíž základ je v zákoně č. 262/2006 Sb., zákoníku práce, ve znění pozdějších předpisů). Podobně zůstaly v platnosti některé samostatné a specifické právní předpisy navazující především na občanský zákoník a zákon o obchodních korporacích, které se mohou uplatnit i při postihu hospodářské kriminality, např. zákon č. 121/2000 Sb., autorský zákon, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 182/2006 Sb., insolvenční zákon, ve znění pozdějších předpisů, zákon č. 455/1991 Sb., živnostenský zákon, ve znění pozdějších předpisů atd. Na tomto místě je vhodné připomenout i rozsáhlou navazující novelu civilního procesu, provedenou zejména zákonem č. 293/2013 Sb. a přijetím nového zákona č. 292/2013 Sb., o zvláštních řízeních soudních.
 2. Některé obecné souvislosti s trestním právem
 Na první pohled by se mohlo zdát, že zmíněné významné změny se týkají především soukromého práva a že nemají žádný podstatný vliv na trestní právo hmotné jako typické právo veřejné, zejména po jeho rekodifikaci provedené


text:
novým trestním zákoníkem a doplněné zákonem č. 418/2011 Sb., o trestní odpovědnosti právnických osob a řízení proti nim (nyní ve znění zákona č. 105/2013 Sb., č. 141/2014 Sb. a č. 86/2015 Sb., dále ve zkratce „ZTOPO“). Přesto se domnívám, že poněkud jinak tomu bude právě v případě postihu hospodářské a majetkové kriminality (viz zejména skutkové podstaty podle § 205 až § 271 tr. zák.), kde trestní právo v mnoha směrech souvisí s určitou mimotrestní právní úpravou, na kterou navazuje a od níž se odvozuje trestní odpovědnost. Ostatně trestní právo poskytuje subsidiární ochranu právě těm vztahům a hodnotám, které primárně upravuje a chrání též nový občanský zákoník a zákon o obchodních korporacích, např. lidskému životu, zdraví, osobnostním právům člověka, majetku, řádnému podnikání atd.[1]
 Je tomu tak mimo jiné v případech blanketních a odkazovacích skutkových podstat trestných činů, které se dovolávají jiného právního předpisu (tj. jiného, než je trestní zákoník, který obsahuje takové skutkové podstaty), např. u trestného činu porušení předpisů o pravidlech hospodářské soutěže podle § 248 odst. 1 tr. zák., kde se k trestní odpovědnosti vyžaduje porušení jiného právního předpisu o nekalé soutěži, jímž jsou nyní ustanovení § 2976 až § 2989 o. z.
 Podobně při výkladu tzv. normativních znaků některých skutkových podstat trestných činů zařazovaných mezi hospodářskou a majetkovou kriminalitu bude nutné vycházet z nové úpravy soukromého práva. Jde třeba o pojmy „věřitel“ a „dlužník“ u trestných činů poškození věřitele podle § 222 tr. zák., zvýhodnění věřitele podle § 223 tr. zák., způsobení úpadku podle § 224 tr. zák. atd., kde se uplatní zejména ustanovení § 1721 a násl. o. z. o závazcích. Normativním znakem v tomto smyslu je i pojem „veřejná soutěž“ v ustanovení § 256 tr. zák. o trestném činu sjednání výhody při zadání veřejné zakázky, při veřejné soutěži a veřejné dražbě a v ustanovení § 257 tr. zák. o trestném činu pletich při zadání veřejné zakázky a při veřejné soutěži; právní úpravu veřejné soutěže nyní obsahují ustanovení § 1772 až § 1779 o. z.
 Stejně tak posouzení otázky, jestli je naplněna podmínka protiprávnosti činu jako zákonného znaku každého trestného činu (§ 13 odst. 1 tr. zák.), bude často závislé na tom, jaká je mimotrestní právní úprava, od níž se odvozuje případná protiprávnost v tomto smyslu, např. typicky v případě neoprávněného podnikání podle § 251 tr. zák. Zde se mohou projevit jak ustanovení nového občanského zákoníku (např. o podnikateli podle § 420 a násl. o. z.), tak i zákona o obchodních korporacích (např. stran vzniku či zániku obchodních korporací jako typických podnikatelů nebo ohledně jejich oprávnění k podnikání – viz § 2 odst. 2 z. o. k.).
 Konečně i řešení dalších právních otázek bude vyžadovat uplatnění nové právní úpravy soukromého práva, třeba pokud jde o zákonem uloženou nebo smluvně převzatou povinnost opatrovat či spravovat cizí majetek ve smyslu § 220 odst. 1 a § 221 odst. 1 tr. zák., kde se uplatní ustanovení § 1400 a násl. o. z. o správě cizího majetku, nebo ustanovení § 51 a § 52 z. o. k. o povinnosti členů orgánů


text:
obchodních korporací jednat s péčí řádného hospodáře.
 Nová úprava soukromého práva může mít vliv i na posuzování trestní odpovědnosti právnických osob, protože např. podrobná obecná ustanovení o právnických osobách jsou nyní obsažena v ustanoveních § 118 a násl. o. z., a pokud jde o obchodní společnosti a družstva, též v zákoně č. 90/2012 Sb., o obchodních korporacích. Dodržení těchto pravidel bude důležité zejména pro úvahu, jestli lze určitý čin vykazující znaky trestného činu uvedeného v § 7 ZTOPO vůbec přičítat právnické osobě ve smyslu § 8 odst. 2 ZTOPO, resp. zda mohl založit trestní odpovědnost určité právnické osoby i její zaměstnanec podle § 8 odst. 1 písm. d), odst. 2 písm. b) ZTOPO, a to např. z hlediska provedení potřebných opatření nebo kontroly k zamezení nebo odvrácení následků spáchaného trestného činu.
 Nový občanský zákoník a zákon o obchodních korporacích vycházejí jen z částečné kontinuity s dřívějším právním stavem ve sféře soukromého práva, protože přinášejí některé výrazné změny, podrobnější úpravu určitých otázek a institutů, ale též změnu terminologie a značnou diskontinuitu s předchozím stavem. Bude-li nezbytné dovozovat trestní odpovědnost i z nové občanskoprávní úpravy ve výše uvedených případech, je nutné si uvědomit, že občanský zákoník obsahuje mnoho dispozitivních ustanovení a že posiluje smluvní volnost stran (§ 1 odst. 2 o. z.), která umožňuje celou řadu odchylek od ustanovení zákona, byť v souvislosti s tím respektuje dobré mravy, veřejný pořádek nebo právo týkající se postavení osob, včetně práva na ochranu osobnosti. Za pozornost zde jistě stojí i základní zásady soukromého práva vyjádřené v ustanovení § 3 o. z., jimž nepochybně poskytuje významnou ochranu i trestní právo.
 Konečně nová podrobná úprava soukromého práva by mohla mít význam i pro posuzování právního omylu v trestním právu (§ 19 odst. 1 tr. zák.) a pro hodnocení otázky, zda se ho pachatel mohl vyvarovat či nikoli (§ 19 odst. 2 tr. zák.). Zde totiž platí, že ten, kdo při spáchání trestného činu neví, že jeho čin je protiprávní (např. nezná mimotrestní právní úpravu, od jejíhož porušení se dovozuje protiprávnost činu), nejedná zaviněně, nemohl-li se omylu vyvarovat. Přitom omylu bylo možné se vyvarovat, pokud povinnost seznámit se s příslušnou právní úpravou vyplývala pro pachatele ze zákona nebo jiného právního předpisu, z úředního rozhodnutí nebo smlouvy, z jeho zaměstnání, povolání, postavení nebo funkce, anebo mohl-li pachatel protiprávnost činu rozpoznat bez zřejmých obtíží. Povinnost seznámit se s příslušnou právní úpravou pak lze dovozovat např. u člena voleného orgánu právnické osoby z ustanovení § 159 odst. 1 o. z., které mimo jiné vyžaduje, aby vykonával funkci „i s potřebnými znalostmi“. Tentýž požadavek obdobně formuluje i ustanovení § 51 odst. 1 z. o. k.
 3. Nová úprava určitých otázek významných pro postih hospodářské a majetkové kriminality
 3.1 Závazkové právní vztahy
 Se vznikem a existencí určitých závazkových právních vztahů mohou souviset různé trestné činy zahrnované do rámce hospodářské a majetkové kriminality. Praxe se typicky zabývá porušením závazkových právních vztahů zejména v případě trestných činů zpronevěry (§ 206 tr. zák.), podvodu (§ 209 tr. zák.), pojistného podvodu (§ 210 tr. zák.), úvěrového podvodu


text:
(§ 211 tr. zák.) a pak zejména úpadkových trestných činů v podobě poškození věřitele (§ 222 tr. zák.), zvýhodnění věřitele (§ 223 tr. zák.) a způsobení úpadku (§ 224 tr. zák.), kde bylo dokonce judikováno, že závazkový právní vztah mezi dlužníkem a věřitelem je obligatorním znakem skutkové podstaty trestného činu poškození věřitele (viz rozhodnutí pod č. 17/2009 Sb. rozh. tr.). Existence závazkového vztahu se tedy bude zkoumat především v návaznosti na závazkové právo jako významnou část nového soukromého práva.
 Novou a již společnou právní úpravu závazků pro celou oblast soukromého práva nyní obsahují ustanovení § 1721 až § 3014 o. z., a to včetně např. ustanovení o lichvě (§ 1796 a § 1797 o. z.) a závazků z deliktů, tj. ze způsobení škody a nemajetkové újmy (§ 2894 až § 2971 o. z.), z bezdůvodného obohacení (§ 2991 až § 3005 o. z.) a z nekalé soutěže (§ 2976 až § 2989 o. z.). V souvislosti s trestním postihem se tedy uplatní jak všeobecná ustanovení o závazcích (§ 1721 až § 2054 o. z.), tak ustanovení o závazcích z právních jednání (§ 2055 až § 2893 o. z.), ustanovení o závazcích z deliktů (§ 2894 až § 2990 o. z.) a konečně i ustanovení o závazcích z jiných právních důvodů (§ 2991 až 3014 o. z.).[2]
 Tato nová právní úprava závazků je sice – jak lze zjistit už jen z počtu jednotlivých ustanovení – v mnoha směrech poměrně obsáhlá a podrobná, ovšem nesporně pozitivní na ní je zejména to, že již zde nejsou dva paralelní systémy závazkových právních vztahů, jak tomu bylo dříve za účinnosti starého občanského zákoníku a vedle něj existujícího obchodního zákoníku. Jak je odborné veřejnosti známo, zákon č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník, ve znění pozdějších předpisů (dále ve zkratce „obch. zák.“), obsahoval poměrně složité vymezení nejen okruhu obchodních závazků, na něž se vztahoval, ale i rozsahu, v němž upravoval určité otázky závazkových právních vztahů jednak obchodní zákoník, a jednak občanský zákoník (viz zejména § 261 obch. zák.). Navíc bylo možné obchodní zákoník vztáhnout i na jiné závazky, pokud si to dohodly smluvní strany (§ 262 obch. zák.). Zároveň je třeba z hlediska případné trestní odpovědnosti zdůraznit, že nový občanský zákoník je založen na poměrně liberálních pravidlech i co do formy právních jednání a změn jejich obsahu (viz např. § 559, § 560 a § 564 o. z.), což může přinést určité důkazní problémy při prokazování existence a obsahu určitého právního jednání, které bylo učiněno pouze ústně nebo konkludentně. To se sice netýká jen závazkových vztahů, nicméně právě u nich se mohou projevit protichůdné zájmy obou stran takového vztahu a snaha některé ze stran o zpochybnění existence a obsahu určitého právního jednání.
 Dále je třeba upozornit, že právní úprava závazků je obsažena nejen v již zmíněných ustanoveních § 1721 až § 3014 o. z., ale částečně se objevuje též v řadě jiných ustanovení občanského zákoníku. Zajímavé je v této souvislosti např. ustanovení § 1701 odst. 1 o. z., které v rámci dědického práva obsahuje pravidlo, že dluhy zůstavitele


text:
přecházejí na dědice, ledaže zákon stanoví jinak.
 Mnohem podrobnější právní úprava práv a povinností v rámci závazkových vztahů, včetně poměrně širokých možností zajištění a utvrzení dluhů (viz zejména § 2010 až § 2054 o. z.),[3] či povinnosti k náhradě majetkové a nemajetkové újmy (podle § 2894 a násl. o. z.),[4] by měla mít význam též z hlediska uplatňování zásady subsidiarity trestní represe. Jedním z kritérií, které je třeba podle § 12 odst. 2 tr. zák. obligatorně zvažovat při úvahách o vyvozování trestní odpovědnosti, je totiž právě možnost uplatnění odpovědnosti podle jiného právního předpisu. To pak u závazkových právních vztahů znamená, že je nezbytné zvažovat, jak závažné důsledky má porušení práv a povinností z nich vyplývajících a jakými mimotrestními opatřeními lze reagovat na takové porušení, a to např. využitím zajišťovacího institutu ke splnění dluhu, vymáháním povinnosti k náhradě škody nebo jiné újmy atd.[5]
 3.2 Lichva
 Na rozdíl od dřívějšího stavu nový občanský zákoník již obsahuje výslovnou úpravu lichvy v ustanoveních § 1796 a § 1797 o. z., která jsou zařazena mezi další ustanovení týkající se obsahu závazků.[6] Podle § 1796 o. z. je neplatná smlouva, při jejímž uzavírání někdo zneužije tísně, nezkušenosti, rozumové slabosti, rozrušení nebo lehkomyslnosti druhé strany a dá sobě nebo jinému slíbit či poskytnout plnění, jehož majetková hodnota je k vzájemnému plnění v hrubém nepoměru. Jak je z této formulace patrné, lichva je zde vymezena v podstatě shodně jako ve skutkové podstatě stejně nazvaného trestného činu podle § 218 odst. 1 alinea 1 tr. zák. Ten sice nepatří mezi nejčastěji páchané trestné činy v rámci hospodářské a majetkové kriminality, nicméně praxe se s ním v poslední době setkává přece jen poněkud častěji, jak o tom svědčí i rozvíjející se judikatura k trestnému činu lichvy.[7] Trestní zákoník však navíc – oproti občanskému zákoníku – obsahuje další alternativu skutkové podstaty trestného činu lichvy, a to tzv. palichvu podle § 218 odst. 1 alinea 2 tr. zák., které se dopustí pachatel, jenž uplatní lichvářskou pohledávku nebo ji převede na sebe v úmyslu uplatnit ji.
 Určitou zajímavostí zde je, že ustanovení § 1797 o. z. vylučuje, aby se neplatnosti lichevní smlouvy podle § 1796 o. z. dovolával podnikatel, který uzavřel takovou smlouvu při svém podnikání. To je v souladu s celkovým pojetím nového občanského zákoníku, který klade na podnikatele jako kvalifikovanou osobu určité vyšší požadavky, a to např. v ustanovení § 5 odst. 1 o. z., podle něhož platí, že kdo se veřejně nebo ve styku s jinou osobou přihlásí k odbornému výkonu jako příslušník určitého povolání nebo stavu, dává tím najevo, že je schopen jednat se znalostí a pečlivostí, která je s jeho povoláním nebo stavem spojena. Jedná-li bez této odborné péče, jde to k jeho tíži. I kdyby tedy někdo zneužil tísně, nezkušenosti, rozumové slabosti, rozrušení nebo lehkomyslnosti podnikatele a dal sobě nebo jinému slíbit či poskytnout plnění, jehož majetková hodnota je k vzájemnému plnění v hrubém nepoměru, nemohl by se zneužitý podnikatel domáhat neplatnosti lichevní smlouvy.
 To ovšem podle mého názoru nevylučuje spáchání trestného činu lichvy podle § 218


text:
tr. zák. i na úkor takového podnikatele. V takovém případě pak vyvstává otázka, jestli je únosné, aby podnikatel nemohl dosáhnout neplatnosti uzavřené lichevní smlouvy, přestože osoba, s níž uzavřel lichevní smlouvu, byla případně odsouzena za trestný čin lichvy. Nabízí se zde sice možnost dovolat se v tomto případě neplatnosti lichevní smlouvy pro rozpor s dobrými mravy podle § 580 odst. 1 o. z., nicméně v odborné literatuře to vyvolává pochybnosti, protože ustanovení § 1797 o. z. se považuje za speciální ve vztahu k ustanovení § 580 o. z., jehož použití se u lichevní smlouvy vylučuje.[8] Proto bude zajímavé sledovat, jak se k uvedené problematice postaví judikatura.
 Nepůjde-li o lichvu ve shora zmíněném smyslu, může mít závazek stran k vzájemnému plnění, při němž je plnění jedné ze stran v hrubém nepoměru k tomu, co poskytla druhá strana, důsledky uvedené v ustanoveních § 1793 až § 1795 o. z. o neúměrném zkrácení. Ustanovení § 1793 odst. 1 o. z. o možnosti požadovat zrušení takové smlouvy se ovšem rovněž netýká podnikatele, který ji uzavřel při svém podnikání (§ 1797 o. z.).
 Protože trestný čin lichvy podle § 218 tr. zák. bývá v praxi často páchán tím, že pachatel si dá poskytnout nebo slíbit hrubě nepřiměřené úroky z půjčky nebo úvěru, resp., že takové úroky uplatňuje (viz např. rozhodnutí publikovaná pod č. 52/2005 a č. 23/2013 Sb. rozh. tr.), mohou být v této souvislosti zajímavá i ustanovení § 1802 až § 1806 o. z. o úrocích, zejména pak již první z nich, protože podle § 1802 o. z. se stanoví, že mají-li být plněny úroky a není‐li jejich výše ujednána, platí dlužník úroky ve výši stanovené právním předpisem. Nejsou-li úroky takto stanoveny, platí dlužník obvyklé úroky požadované za úvěry, které poskytují banky v místě bydliště nebo sídla dlužníka v době uzavření smlouvy. Zde pak bude důležité i to, zda a jakou nejvyšší hranici úroků nebo tzv. roční procentní sazby nákladů (RPSN) stanoví zákonodárce a jestli v tomto směru novelizuje zákon č. 145/2010 Sb., o spotřebitelském úvěru, ve znění pozdějších předpisů.[9]
 K tomu lze připomenout, že nikoli ve všech případech, kdy půjde o lichvu podle § 1796 o. z. nebo o sjednání úroků ve výši, jež bude v rozporu s ustanovením § 1802 o. z., může být automaticky spáchán trestný čin lichvy. Za tento trestný čin – v souladu se zásadou subsidiarity trestní represe ve smyslu § 12 odst. 2 tr. zák. – je třeba považovat až závažnější a výraznější excesy, aby byl dán prostor i uplatnění odpovědnosti podle jiného právního předpisu, tj. podle nového občanského zákoníku.
 3.3 Nabytí vlastnického práva od neoprávněného
 Právní úprava nabytí vlastnického práva od neoprávněného je nyní obsažena v ustanoveních § 1109 až § 1113 o. z.[10] Jimi bylo nahrazeno dřívější ustanovení § 446 obch. zák., které umožňovalo nabytí vlastnického práva kupujícího i v případě, když prodávající nebyl vlastníkem prodávaného zboží. Tohoto posledně citovaného ustanovení se pak poněkud účelově zneužívalo za použití § 262 odst. 1 obch. zák., když si smluvní strany dohodly, že se jejich vztah, který byl jinak


text:
mimo dosah obchodního zákoníku (§ 261 obch. zák.), přesto řídil obchodním zákoníkem, přičemž na podkladě takové konstrukce často docházelo ke smluvnímu převodu zboží získaného trestnou činností.
 Podle § 1109 o. z. se vlastníkem věci stane ten, kdo získal věc, která není zapsána ve veřejném seznamu, a byl vzhledem ke všem okolnostem v dobré víře v oprávnění druhé strany vlastnické právo převést na základě řádného titulu, pokud k nabytí došlo
 V těchto taxativně vyjmenovaných případech tedy postačí dobrá víra nabyvatele vlastnického práva, přičemž dřívější vlastník nemá možnost zpochybnit nabytí vlastnického práva novým vlastníkem. V ostatních případech (§ 1110 až § 1112 o. z.) se pak vyžaduje splnění dalších podmínek, pokud ovšem nejde o investiční nástroj, cenný papír nebo listinu vystavené na doručitele nebo o věci nabyté ve veřejné dražbě, v dražbě při výkonu rozhodnutí nebo při provádění exekuce prodejem movitých věcí nebo o věci nabyté při obchodu na komoditní burze, u nichž platí jen režim ustanovení § 1109 o. z. (viz § 1113 o. z.).
 Získal-li někdo v dobré víře za úplatu použitou movitou věc od podnikatele, který při své podnikatelské činnosti v rámci běžného obchodního styku obchoduje s takovými věcmi (např. od provozovatele bazaru, zastavárny), vydá ji vlastníku, který prokáže, že věc pozbyl ztrátou nebo že mu věc byla odňata svémocně a že od ztráty nebo odnětí věci uplynuly nejvýše tři roky (§ 1110 o. z.). Zde tedy původní vlastník věci nese důkazní břemeno (např. že mu byla věc odcizena) a je vázán zmíněnou lhůtou.
 Podle § 1111 o. z. platí, že získal-li někdo movitou věc za jiných okolností, než které stanoví § 1109 nebo § 1110 o. z., stane se vlastníkem věci, pokud prokáže dobrou víru v oprávnění převodce převést vlastnické právo k věci. To neplatí, jestliže vlastník prokáže, že věc pozbyl ztrátou nebo činem povahy úmyslného trestného činu. V tomto případě nese důkazní břemeno ten, kdo má nabýt vlastnické právo, ale i když ho unese a prokáže svou dobrou víru v oprávnění převodce převést vlastnické právo, může vlastník prokázat ztrátu věci nebo její pozbytí úmyslným trestným činem (§ 15 tr. zák.), aniž je výslovně vázán – na rozdíl od předchozího případu – nějakou lhůtou; zde by se zřejmě uplatnila jen obecná ustanovení o promlčení (§ 609 a násl. o. z.).
 Konečně podle § 1112 o. z. vlastnického práva ani dobré víry svého předchůdce se nemůže k svému prospěchu dovolat ten, kdo získal movitou věc s vědomím, že vlastnické právo bylo nabyto od neoprávněného. Toto ustanovení se bude týkat především podílníka (§ 214 a § 215 tr. zák.), resp. pachatele trestného činu legalizace výnosů z trestné činnosti (§ 216 a § 217 tr. zák.), a to pokud by hodlal nabýt vlastnické právo k movité věci získané trestným činem spáchaným jinou osobou. V případě uvedených trestných činů spáchaných z nedbalosti (§ 215 a § 217 tr. zák.) se ovšem ustanovení § 1112 o. z. uplatní jen tehdy, půjde-li o vědomou nedbalost [§ 16 odst. 1 písm. a) tr. zák.], neboť se zde vyžaduje získání movité věci s vědomím, že vlastnické


text:
právo bylo nabyto od neoprávněného (ponechávám stranou poněkud nevhodnou formulaci vyvolávající pochybnost, jestli vůbec mohlo být vlastnické právo „nabyto“).
 Přestože ustanovení § 1109 až § 1113 o. z. znamenají výrazný posun ve srovnání s dřívější úpravou podle § 446 obch. zák., je zde přece jen několik sporných otázek. Jde např. o to, jaký je okruh věcí zapsaných ve veřejném seznamu, na něž se nevztahuje ustanovení § 1109 o. z.; jsou to nepochybně nemovité věci zapsané v katastru nemovitostí (§ 498 odst. 1 o. z.), ale je otázkou, zda půjde i o osobní automobily, jež jsou tak často předmětem trestné činnosti a které jsou sice evidovány, ale patrně nikoli ve veřejném seznamu. Podobně není zřejmé, jestli tříletá lhůta v § 1110 o. z. je promlčecí nebo prekluzivní, a pochybnosti může vyvolávat i skutečnost, zda vlastník bude muset prokázat pozbytí věci činem povahy úmyslného trestného činu ve smyslu § 1111 věty druhé o. z. jen na podkladě pravomocného odsuzujícího trestního rozsudku, nebo i jinak, zejména nedojde-li k odsouzení pachatele (např. při pravomocném podmíněném zastavení jeho trestního stíhání podle § 307 tr. ř. nebo schválení narovnání podle § 309 tr. ř.).
 3.4 Správa cizího majetku
 Další zcela nově upravenou oblastí právních vztahů jsou ustanovení § 1400 až § 1447 o. z. o správě cizího majetku, která jsou doplněna ustanoveními § 1448 až § 1474 o. z. o svěřenském fondu.[11] Obecná právní úprava správy cizího majetku má význam zejména pro tu část hospodářské a majetkové kriminality, kterou lze kvalifikovat jako trestné činy porušení povinnosti při správě cizího majetku podle § 220 a § 221 tr. zák., protože tyto skutkové podstaty předpokládají úmyslné nebo nedbalostní (z hrubé nedbalosti) porušení zákonem uložené nebo smluvně převzaté povinnosti opatrovat nebo spravovat cizí majetek. Výše citovaná ustanovení nového občanského zákoníku tedy mohou být východiskem pro úvahu, jestli určitá osoba, která má být pachatelem zmíněného trestného činu, měla takovou povinnost a zda ji porušila.
 Přitom občanský zákoník zde rozlišuje prostou správu cizího majetku (§ 1405 až § 1408 o. z.) a plnou správu cizího majetku (§ 1409 a § 1410 o. z.). Ten, kdo vykonává prostou správu cizího majetku, činí vše, co je nutné k jeho zachování (§ 1405 o. z.). Správce uplatňuje při prosté správě všechna práva týkající se spravovaného majetku a řádně s ním hospodaří; nesmí bez souhlasu beneficienta změnit účel spravovaného majetku (§ 1406 o. z.). Ten, komu je svěřena plná správa cizího majetku, dbá o jeho rozmnožení a uplatnění v zájmu beneficienta, tj. toho, v jehož prospěch je vykonávána správa (§ 1400 odst. 1 o. z.). V tomto případě může správce činit se spravovaným majetkem cokoli, co je nutné a užitečné (§ 1410 o. z.). Z hlediska trestného činu porušení povinnosti při správě cizího majetku podle § 220 a § 221 tr. zák. ovšem zmíněné rozlišení v podstatě nemá význam, ledaže se rozsah správy v konkrétním případě projeví na rozsahu a závažnosti trestného činu spáchaného právě porušením povinnosti při správě cizího majetku.
 Nový občanský zákoník dále stanoví podrobná pravidla správy cizího majetku a v jejich rámci


text:
především formuluje základní povinnost správce cizího majetku, aby vykonával svou působnost a plnil povinnosti s péčí řádného hospodáře (§ 1411 o. z.).[12] Není zde ovšem již její bližší konkretizace, proto patrně bude možné vycházet i z toho, jak obdobnou povinnost vymezuje zákon o obchodních korporacích pro členy orgánů obchodních společností a družstev (viz níže pod bodem 3.5.). Správce je dále povinen – kromě jiného – vést spolehlivé záznamy o spravovaném majetku a nesmí smísit svůj vlastní majetek s majetkem pod svou správou (§ 1414 o. z.). Správce může bezúplatně převést svěřený majetek jen tehdy, je-li to přímo v povaze správy, nebo jedná-li se o majetek nepatrné hodnoty, jehož se správce zbavuje v zájmu beneficienta či ve shodě s účelem správy (§ 1416 o. z.). Z hlediska případné trestní odpovědnosti za porušení povinnosti při správě cizího majetku je rovněž podstatné, že správce cizího majetku je povinen činit jen obezřetné investice podle pravidel vymezených v ustanoveních § 1432 až § 1435 o. z.
 V této souvislosti je třeba ovšem upozornit na skutečnost, že ustanovení § 1400 a násl. o. z. se podle výslovné dikce v § 59 odst. 1 větě druhé z. o. k. nepoužijí na úpravu práv a povinností mezi obchodní korporací a členem jejího orgánu. Tento vztah se totiž řídí přiměřeně ustanoveními o příkazu podle § 2430 až § 2444 o. z., ledaže ze smlouvy o výkonu funkce, byla-li uzavřena, nebo ze zákona o obchodních korporacích plyne něco jiného; přitom v citovaných ustanoveních o příkazu není obsažena žádná povinnost týkající se správy cizího majetku. Otázka, proč byla zvolena popsaná konstrukce, není zřejmá z důvodových zpráv k novému občanskému zákoníku, ani k zákonu o obchodních korporacích; snad tím však zákonodárce nehodlal zpochybnit dosavadní judikaturu založenou na tom, že i pro člena statutárního orgánu je majetek obchodní společnosti nebo družstva majetkem cizím a že jeho zaviněné porušení povinnosti spravovat ho může být trestným činem porušení povinnosti při správě cizího majetku podle § 220 nebo § 221 tr. zák. (viz zejména rozhodnutí publikované pod č. 41/2010 Sb. rozh. tr.).
 Jako problematický by se mohl jevit též institut svěřenského fondu upravený v souvislosti se správou cizího majetku. Svěřenský fond vzniká a působí poměrně neformálně, snad s výjimkou jeho povinného statutu, který vyžaduje formu veřejné listiny (§ 1452 odst. 3 o. z.). Jinak je vše v dispozici zakladatele a svěřenského správce, popřípadě i obmyšleného, a to i pokud jde o dohled nad správou svěřenského fondu (§ 1463 odst. 1 o. z.). Do svěřenského fondu může jeho zakladatel vyčlenit jakýkoli majetek svěřený správci k určitému účelu (§ 1448 odst. 1 o. z.), přičemž vznikem svěřenského fondu vzniká oddělené a nezávislé vlastnictví vyčleněného majetku a svěřenský správce je povinen ujmout se tohoto majetku a jeho správy (§ 1448 odst. 2 o. z.).
 Konečně za pozornost stojí též ustanovení § 1448 odst. 3 o. z., podle něhož vlastnická práva k majetku ve svěřenském fondu vykonává vlastním jménem na účet fondu svěřenský správce; majetek ve svěřenském fondu však není ani vlastnictvím správce, ani vlastnictvím zakladatele, ani vlastnictvím osoby, které


text:
má být ze svěřenského fondu plněno (obmyšleného). Svěřenskému správci náleží plná správa majetku ve svěřenském fondu. Do veřejného seznamu nebo do jiné evidence se svěřenský správce zapíše jako vlastník majetku ve svěřenském fondu s poznámkou „svěřenský správce“ (§ 1456 o. z.).
 Je tedy otázkou, zda popsaný a pro laika poměrně složitý režim vlastnického práva k majetku ve svěřenském fondu nebude zneužíván k různým machinacím či zastírání původu majetku získaného trestným činem. Nicméně po novele trestního zákoníku a dalších právních předpisů provedené zákonem č. 86/2015 Sb. již může soud podle § 101 odst. 2 písm. b) a c) tr. zák. uložit jako ochranné opatření zabrání věci – nebyl-li uložen trest propadnutí takové věci (§ 70 tr. zák.) a nebylo-li vysloveno ani její zabrání podle § 101 odst. 1 tr. zák. – pouze v případě, že věc je, byť nikoli bezprostředním, výnosem trestného činu, zejména
 • byla-li věc nabyta jinou osobou než pachatelem nebo je-li součástí majetku svěřenského fondu nebo podílového fondu a byla-li nabyta, byť jen zčásti, za věc, která byla získána trestným činem nebo jako odměna za něj, pokud hodnota věci, která byla získána trestným činem nebo jako odměna za něj, není ve vztahu k hodnotě nabyté věci zanedbatelná, nebo
 • byla-li věc nabyta jinou osobou než pachatelem nebo je-li součástí majetku svěřenského fondu nebo podílového fondu a byla-li nabyta, byť jen zčásti, za věc, kterou pachatel, byť jen zčásti, nabyl za věc, která byla získána trestným činem nebo jako odměna za něj, pokud hodnota věci, která byla získána trestným činem nebo jako odměna za něj, není ve vztahu k hodnotě nabyté věci zanedbatelná.
 3.5 Povinnost péče řádného hospodáře
 Jak již bylo zmíněno shora v části 3.4 tohoto příspěvku, povinnost vykonávat působnost a plnit povinnosti s péčí řádného hospodáře je základní povinností správce cizího majetku (§ 1411 o. z.). Nový občanský zákoník však již tuto povinnost nikde nekonkretizuje a navíc se jeho ustanovení o správě cizího majetku nepoužijí ve vztahu mezi obchodní korporací a členem jejího orgánu (§ 59 odst. 1 věta druhá z. o. k.). Přitom v souvislosti s postihem hospodářské a majetkové kriminality se povinnost zejména členů statutárních orgánů obchodních společností a družstev dovozovala především ze skutečnosti, že spravovali majetek těchto obchodních korporací, který je pro ně majetkem cizím, a že si v rámci toho byli povinni počínat s péčí řádného hospodáře. Taková povinnost byla stanovena především v ustanoveních § 79a, § 135 odst. 2, § 194 odst. 5 a § 243 odst. 8 obch. zák.[13]
 Povinnost postupovat s péčí řádného hospodáře pak má význam nejen jako jedna ze zákonem uložených povinností opatrovat nebo spravovat cizí majetek, jejíž porušení (úmyslné nebo z hrubé nedbalosti) může být trestným činem porušení povinnosti při správě cizího majetku podle § 220 tr. zák. nebo § 221 tr. zák., ale též v případě jiných trestných činů, kde se od ní dovozuje, např. u zpronevěry podle § 206 tr. zák. svěření cizí věci nebo jiné majetkové hodnoty, u porušení předpisů o pravidlech hospodářské soutěže podle § 248 odst. 2 tr. zák. rozpor s jiným