text:
rostoucí životní úrovni obyvatelstva, změnám ve způsobu života a vyššímu stupni vybavenosti domácností,
 c) dále zdokonalovat systém důchodového zabezpečení, pomoci společnosti rodinám s dětmi a zabezpečení pracujících v době nemoci v souladu s vytvářenými ekonomickými možnostmi a s celkovým vývojem reálných příjmů obyvatelstva,
 d) všestranně zlepšovat podmínky bydlení a vytvářet územní, technickoekonomické, materiální a kapacitní podmínky pro výstavbu 295 tisíc nových bytů včetně občanské a technické vybavenosti; důsledněji využívat stávající bytový fond, intenzivněji pokračovat v jeho modernizaci, zvyšovat rozsah a kvalitu jeho oprav a údržby a podporovat individuální bytovou výstavbu,
 e) zaměřit široce rozvinutý systém péče o zdraví obyvatelstva zejména na zlepšování kvality zdravotnických služeb včetně prevence; racionalizovat a modernizovat síť zdravotnických zařízení a dále ji rozšířit,
 f) přizpůsobovat výchovně vzdělávací proces na školách a strukturu jednotlivých oborů studia uplatňovaným hlavním směrům vědeckotechnického rozvoje a strategickým záměrům sociálně ekonomického rozvoje.
 (2) V oblasti mzdové a pracovní politiky se stanoví:
 a) opírat růst příjmů obyvatelstva o zvyšování produktivity práce; zajišťovat větší diferenciaci v odměňování,
 b) zabezpečovat proporcionalitu mzdového vývoje ve výrobní i nevýrobní sféře,
 c) rozvíjet brigádní formy organizace práce a odměňování,
 d) zvyšovat za účasti odborových orgánů a pracujících péči organizací o zlepšování pracovních a životních podmínek, pracovního prostředí, hygieny a bezpečnosti při práci.
 K zabezpečení tvorby a ochrany životního prostředí, jakožto jedné z klíčových otázek zvyšování životní úrovně občanů a základního předpokladu péče o člověka, se stanoví:
 a) realizovat na území České socialistické republiky na jmenovité ekologické akce účelové prostředky v objemu minimálně 11,6 mld Kčs, z toho v odvětvích řízených vládou ČSR 9 mld Kčs,
 b) řešit postupně problémy životního prostředí, zejména zastavením růstu znečisťování ovzduší, důslednou ochranou a racionálním využíváním zdrojů podzemní a povrchové vody, zvýšenou ochranou zemědělské a lesní půdy, likvidací komunálního odpadu a celkovým posilováním ekologické stability krajiny.
 Rozvoj hlavního města Prahy
 K zabezpečení dalšího rozvoje hlavního města Prahy se stanoví:
 a) vytvářet předpoklady pro výrazné urychlení procesu modernizace výrobní základny na nejvyšší technické úrovni,
 b) věnovat soustavnou pozornost programu bytové výstavby a dokončit ve všech jejích formách 48 tisíc bytů; dále modernizovat nejméně 6 tisíc bytů,
 c) urychlit realizaci programu rozvoje pražského zdravotnictví,
 d) pokračovat ve výstavbě metra a do konce roku 1990 rozšířit jeho síť na 40 km.
 Podmínky a předpoklady pro realizaci pětiletého plánu
 Úkoly vlády
 a) zabezpečuje ve své řídící činnosti konkretizaci základních úkolů stanovených tímto zákonem,
 b) upřesňuje úkoly stanovené tímto zákonem a soustavně kontroluje jejich plnění,
 c) koordinuje v rámci své působnosti a podle předchozích ustanovení činnost orgánů státní správy a orgánů hospodářského řízení tak, aby úkoly stanovené tímto zákonem byly plněny optimálním způsobem a aby bylo dosaženo nejpříznivějších hospodářských i společenských výsledků,
 d) organizuje práce na prováděcích (ročních) státních plánech tak, aby se zabezpečilo splnění pětiletého plánu,
 e) zabezpečuje zdokonalování systému řízení národního hospodářství.
 Úkoly orgánů státní správy, národních výborů, orgánů hospodářského řízení a organizací
 (1) Orgány státní správy a orgány hospodářského řízení odpovídají za důslednou realizaci úkolů stanovených tímto zákonem, za stanovení konkrétních úkolů a povinností podřízeným orgánům a organizacím a za jejich soustavnou kontrolu a vyhodnocování.


text:
(2) Orgány středního článku řízení a organizace jsou povinny aktivně a iniciativně hledat a uplatňovat nejúčinnější postupy a opatření při zabezpečování svých povinností a k tomuto účelu využívat i vstřícného plánování a socialistického soutěžení.
 (3) Národní výbory kromě úkolů uvedených v odstavcích 1 a 2 zabezpečují stanovené směry hospodářské politiky na svém území a v místních podmínkách, zejména racionálním rozmisťováním a využíváním pracovních sil a materiální základny nevýrobních odvětví, rozvíjejí a organizují též účast občanů na dobrovolných zvelebovacích pracích.
 (4) Všechny stupně řízení jsou povinny provádět kontrolu plnění pětiletého plánu a vytvářet podmínky pro jeho realizaci.
 Zdokonalování plánovitého řízení národního hospodářství
 S cílem posílit vliv na urychlování procesu intenzifikace, růstu efektivnosti a kvality se stanoví:
 a) posílit perspektivnost centrálního plánování, zvýšit jeho vědeckou úroveň a zabezpečit formování progresivní struktury výroby a její intenzifikaci, při tom zajistit soustavné propojování pětiletých a ročních plánů,
 b) vytvořit předpoklady pro účinnější působení hodnotových vztahů, zejména cenové soustavy, kalkulací a technickoekonomických norem s důrazem na uplatnění náročných podmínek; zdokonalovat a důsledněji využívat finanční nástroje a posilovat tak optimální spojení plánu a chozrasčotu s cílem účinněji působit na ekonomickou a finanční rovnováhu,
 c) zvyšovat účinnost práce státního aparátu, zjednodušit a zhospodárnit jeho činnost a snižovat administrativní náročnost řízení,
 d) vytvářet podmínky pro zvyšování účasti pracujících na řízení jako základního předpokladu mobilizace pracovních kolektivů a jejich iniciativy k dosažení záměrů stanovených tímto zákonem.
 Úkoly finanční a rozpočtové soustavy
 (1) Státní rozpočty České socialistické republiky vycházejí ze základních úkolů pětiletého plánu, z rozpočtového výhledu České socialistické republiky na léta 1986-1990, z prováděcích státních plánů, ze vztahu ke státním rozpočtům federace a ze zásad finanční politiky stanovených vládou Československé socialistické republiky.
 (2) Státní rozpočty České socialistické republiky podporují záměry a úkoly státních plánů a pomocí finančně ekonomických nástrojů aktivně působí na jejich plnění a na prosazování hospodárnosti.
 (3) Ke konkretizaci cílů a k zabezpečení celospolečenských záměrů finanční, rozpočtové a měnové politiky stanoví vláda České socialistické republiky odpovídající úkoly.
 (4) Orgány odpovědné za vypracování návrhů rozpočtů České socialistické republiky usilují při jejich přípravě a v průběhu rozpočtového hospodaření o zpevnění úkolů uložených podle odstavce 3.
 (5) Státní rozpočty České socialistické republiky jsou v zásadě vyrovnané.
 (1) Vláda České socialistické republiky může pro účely experimentálního ověřování nových prvků plánovitého řízení národního hospodářství a pro účely zajištění realizace integračních akcí stanovených v pětiletém plánu povolit výjimky z ustanovení zákonů České národní rady, upravujících řízení národního hospodářství.
 (2) K zabezpečení hospodárného využívání vybraných materiálových a surovinových zdrojů mohou ústřední orgány státní správy na základě tohoto zákona a zásad stanovených vládou České socialistické republiky vydávat obecně závazné právní předpisy.
 Postavení státního plánu rozvoje národního hospodářství České socialistické republiky na rok 1986
 Státní plán rozvoje národního hospodářství České socialistické republiky na rok 1986, stanovený na základě zákona České národní rady č. 129/1985 Sb., je prováděcím státním plánem k pětiletému plánu.

type: other


text:
4 VSPH 1737/2015-B-33
 MSPH 95 INS 17839/2014 4 VSPH 1737/2015-B-33
 Vrchní soud v Praze jako soud odvolací rozhodl v senátě složeném z předsedkyně Mgr. Markéty Hudečkové a soudců JUDr. Tomáše Zadražila a JUDr. Alexandry Jiříčkové v insolvenčním řízení dlužníků-manželů Jaroslavy Schvengerové, nar. 22.6.1967, a Josefa anonymizovano , anonymizovano , oba bytem Nezamyslova 12, Praha 2, o odvolání dlužnice proti usnesení Městského soudu v Praze č.j. MSPH 95 INS 17839/2014-B-23 ze dne 30. července 2015,
 Usnesení Městského soudu v Praze č.j. MSPH 95 INS 17839/2014-B-23 ze dne 30. července 2015 se v bodech I. a III. výroku p o t v r z u j e.
 Městský soud v Praze ve výroku označeným usnesením v bodě I. výroku neschválil oddlužení manželů Jaroslavy Schvengerové a Josefa anonymizovano (dále též dlužník, dlužnice), věc dlužníka vyloučil k samostatnému řízení, jež bude vedena pod samostatnou spisovou značkou (bod II. výroku), na majetek dlužnice i dlužníka prohlásil konkurs (body III. a IV. výroku) konstatoval, že účinky rozhodnutí o prohlášení konkursu nastávají zveřejněním v insolvenčním rejstříku (bod V. výroku).
 V odůvodnění soud prvního stupně zejména uvedl, že se dlužníci podáním ze dne 27.6.2014 jako jediný dlužník domáhali zjištění jejich úpadku a povolení oddlužení plněním splátkového kalendáře. V návrhu uvedli, že mají jedenáct věřitelů se splatnými pohledávkami v celkové výši 370.085,-Kč, vlastní pouze movité věci nízké hodnoty, nemají vyživovací povinnost vůči žádné jiné osobě (jen k sobě navzájem). Mezi své příjmy zahrnuli mzdu dlužnice v průměrné měsíční výši 15.000,-Kč a mzdu dlužníka ve výši 16.000,-Kč až 19.000,-Kč měsíčně. Usnesením ze dne 1.9.2014 (A-12) soud rozhodl o zjištění úpadku dlužníků a o povolení oddlužení a dlužníkům mimo jiné uložil povinnost k placení záloh na odměnu a náhradu hotových výdajů ustanoveného insolvenčního správce VJV INSOLVENCE, v.o.s. (dále jen správce) za každý započatý kalendářní měsíc. Do řízení se přihlásilo 14 věřitelů pohledávkami v celkové výši 654.990,57 Kč; všechny pohledávky byly zjištěny. Dlužník se na přezkumné jednání ani na schůzi věřitelů bez předchozí omluvy nedostavil. Ze zpráv správce plyne, že dlužníci nežijí ve společné domácnosti, společně pečují o nezletilého syna (dcera je již zletilá), sňatek dlužníci uzavřeli v roce 2006 poté, co se v r. 1997 rozvedli. Dlužník po zjištění úpadku prodal (v seznamu majetku neuvedené) motorové vozidlo, dlužníci v seznamu majetku neuvedli ani pohledávku dlužníka z penzijního připojištění ve výši 43.978,-Kč. Dlužnice na výzvu soudu předložila pouze doklady o rozvodu původního manželství a o tom, že řízení o návrhu na rozvod manželství ze dne 4.7.2013 bylo usnesením Obvodního soudu pro Prahu 2 ze dne 20.10.2014 zastaveno, další soudem požadované dokumenty vážící se k původně uzavřenému sňatku, nově uzavřenému sňatku a vyživovacím povinnostem dlužníci nepředložili. Ze zprávy správce ze dne 6.1.2015 plyne, že dlužníci neuhradili zálohu na odměnu a náhradu hotových výdajů správce za měsíce říjen až prosinec 2014. Dlužník odmítl převést zůstatek na účtu penzijního připojištění na účet majetkové podstaty, podal nový návrh na rozvod manželství a platí výživné na syna ve výši 3.000,-Kč měsíčně. Dlužnice dohodou ukončila dosavadní pracovní poměr a od 1.1.2015 nastoupila do nového zaměstnání s předpokládaným příjmem


text:
ve výši 9.000,-Kč měsíčně.
 Soud prvního stupně citoval § 395 odst. 1, 2 a 405 odst. 1 a 2 IZ, dle nichž věc posuzoval, se závěrem, že dosavadní výsledky insolvenčního řízení dokládají lehkomyslný a nedbalý přístup dlužníků k plnění jejich základních povinností, když po zjištění úpadku a povolení oddlužení nesplnili své povinnosti, konkrétně nehradili správci zálohy na odměnu a náhradu hotových výdajů, dlužník se bez omluvy nedostavil k nařízenému přezkumnému jednání a nakládal s majetkovou podstatou v rozporu s omezeními danými insolvenčním zákonem; dlužníci dále zatajili část svého majetku, v insolvenčním návrhu neuvedli všechny své věřitele a zkreslili celkovou výši svých závazků. Uvedené skutečnosti tak odůvodňovaly zamítnutí návrhu na povolení oddlužení podle § 395 odst. 1 písm. a) IZ, proto soud postupoval podle § 405 odst. 1 IZ a oddlužení neschválil a podle § 405 odst. 2 IZ a na majetek dlužníků prohlásil konkurs, když současně vyloučil věc dlužníka k samostatnému řízení.
 Proti tomuto usnesení se dlužnice včas odvolala, a to v rozsahu bodu I. a III. výroku, a požadovala, aby odvolací soud rozhodl o schválení jejího oddlužení plněním splátkového kalendáře. Namítala, že ona sama k podání insolvenčnímu návrhu lehkomyslně nepřistupovala, spolupráce s jejím manželem však nebyla možná. Dlužnice se snažila zajistit alespoň nějaké podklady pro oddlužení, neuvedla pouze tři ze svých věřitelů, o nichž nevěděla, zjišťování aktuálních zůstatků u věřitelů je obtížné. V poslední době začala být spolupráce se správkyní komplikovaná, správkyně ji ani nekontaktovala se sdělením, že chybí dlužné zálohy. Vyjádřila přesvědčení, že je pro účely oddlužení po rozvodu manželství s dlužníkem samostatnou osobou a s příjmem 14.500,-Kč čistého je i při zohlednění jedné vyživované osoby a po odečtení úplaty správkyni, schopna uhradit 31,8 % pohledávek věřitelů; prohlášení konkursu brání jejímu oddlužení.
 Vrchní soud v Praze, aniž nařizoval jednání (§ 94 odst. 2 písm. c/ IZ), přezkoumal napadené usnesení v rozsahu dotčeném odvoláním dlužnice i řízení jeho vydání předcházející a dospěl přitom k následujícím zjištěním a závěrům:
 V dané věci soud prvního stupně neschválil oddlužení dlužnice vycházeje ze zjištění:
 -dlužník se bez omluvy nedostavil (ač řádně obeslán) k přezkumnému jednání spojenému se schůzí věřitelů konanému dne 13.11.2014, -dlužníci neplnili povinnost uloženou jim usnesením ze dne 1.9.2014 (A-12; bod IX. výroku) platit od rozhodnutí o úpadku a povolení oddlužení zálohy na odměnu a náhradu hotových výdajů správce, -v insolvenčním návrhu neuvedli pravdivé a úplné údaje o svém majetku, počtu vyživovacích povinností, počtu věřitelů a výši závazků, -dlužník po zahájení insolvenčního řízení prodal automobil, který dlužníci neuvedli v seznamu závazků, -dlužník odmítl převést zůstatek ze smlouvy o penzijní připojištění na účet majetkové podstaty, -dlužnice dohodou rozvázala dosavadní pracovní poměr, podle nové smlouvy je dán předpoklad jejího příjmu pouze ve výši 9.000,-Kč, -dlužníci zastírali rozhodující skutečnosti týkající se jejich rodinného života, vyživovacích povinností k dětem a dříve probíhajících řízení o rozvod manželství, dlužnice přes výzvu soudu nepředložila požadované dokumenty vážící se k původně uzavřenému sňatku, nově uzavřenému sňatku a vyživovacím povinnostem manžela, z čehož dovodil lehkomyslný a nedbalý přístup dlužníků k plnění jejích základních povinností a skutečnost, že podání a to,


text:
že podáním návrhu na povolení oddlužení nesledují čestný úmysl.
 Odvolací soud se s uvedenými zjištěními a z nich vyplývajícími závěry soudu zcela ztotožňuje a v podrobnostech dlužnici odkazuje na přesvědčivé odůvodnění napadeného usnesení. Na těchto důvodech ničeho nemění ani to, že bylo manželství dlužníků následně rozvedeno-manželé, kteří podali společný návrh na povolení oddlužení se po dobu trvání řízení o tomto návrhu a po dobu trvání oddlužení považují za jednoho dlužníka (§ 394a odst. 3), dlužnici ostatně nic nebránilo v tom, aby i za trvání manželství insolvenční návrh s návrhem na povolení oddlužení podala sama. Ani to, že dlužník neposkytoval dlužnici v souvislosti s insolvenčním řízení potřebnou součinnost, nemůže změnit na skutečnosti, že dlužníci neplnili svou povinnost hradit zálohy na odměnu a hotové výdaje správce, údaje o majetku dlužníků, výši jejich závazků, počtu věřitelů a vyživovacích povinnostech byly přinejmenším neúplné. Ze zprávy insolvenčního správce ze dne 2.10.2015(B-31) navíc plyne, že podle sdělení ČSSZ dlužnice pobírá invalidní důchod ve výši 4.716,-Kč; na výzvu správce, aby vzhledem k souběhu příjmů zasílala do majetkové podstaty částky nad nezabavitelné minimum, dlužnice nereagovala, správcem požadované výplatní pásky mu rovněž nezaslala.
 Vedle důvodů pro neschválení oddlužení (správně shledaných soudem prvního stupně) odvolací soud dále zjistil, že na nepoctivost návrhu dlužníků na povolení oddlužení lze usuzovat též z dalších okolností věci.
 Z obsahu insolvenčního spisu odvolací soud zjistil, že dlužníci ve svém insolvenčním návrhu (kolonka č. 7 návrhu na povolení oddlužení; A-1) a v připojených seznamech svých věřitelů opatřených prohlášeným o jejich správnosti a úplnosti (A-8) uvedli, že mají jedenáct věřitelů, jimž dluží celkem 370.085,-Kč. Do insolvenčního řízení se přihlásilo šest věřitelů dlužníky v seznamech neuvedených, (Komerční banka, a.s., O2 Czech Republic, a.s., BOHEMIA ENERGY ENTITY, a.s.
 Generali Pojišťovna, a.s., Door Financial, a.s., a ESSOX s.r.o.), přičemž tyto závazky většinou (s výjimkou dvou) plynou ze smluv, jež uzavírala sama dlužnice. S ohledem na počet věřitelů a výši jejich pohledávek, jež dlužníci neuvedli (tedy zatajili) v insolvenčním návrhu ani v seznamu svých závazků, a na to, že dlužnice a žádnou z přihlášených pohledávek nepopřela, nelze tuto skutečnost dle odvolacího soudu ničím uspokojivě vysvětlit. Odvolací soud zastává názor, že si oddlužení zaslouží výlučně dlužník, jenž aktivně spolupracuje s insolvenčním správcem a soudem prvního stupně, tedy který před uvedenými subjekty nic neskrývá a který je zavčasu, úplně a pravdivě informuje o svých majetkových poměrech.
 Za situace, kdy soudem stupně správně zjištěný skutkový stav věci zůstal nezměněn i za odvolacího řízení, kdy k důvodům pro neschválení oddlužení shledaných soudem prvního stupně (§ 395 odst. 2 IZ) nadto přibyl další důvod nalezený odvolacím soudem a kdy dlužnice ani v odvolacím řízení ničím hodnověrně nevyvrátila důvody, jež brání schválení oddlužení, postupoval soud prvního stupně právem podle § 405 IZ, když oddlužení neschválil a na majetek dlužníků prohlásil konkurs.


text:
Ramsarská úmluva - překlad do ČJ
 Ramsarská úmluva - originál (AJ)
 Příl. Protokol
 Čl.1 *
 Čl.2 *
 1) Každá smluvní strana určí vhodné mokřady na svém území k zařazení do Seznamu mezinárodně významných mokřadů (dále jen „seznam“), který povede byro vytvořené podle článku 8. Hranice každého mokřadu budou přesně popsány a vymezeny na mapě a mohou zahrnovat i k mokřadům přiléhající pobřežní a příbřežní pásma, včetně ostrovů a útvarů s mořskou vodou, jejichž hloubka může při odlivu přesahovat 6 metrů, rozprostírajícími se uvnitř mokřadů, zvláště mají-li význam jako biotopy vodního ptactva.
 Čl.3 *
 1) Smluvní strany budou plánovat a uskutečňovat své záměry tak, aby podporovaly zachování mokřadů zařazených do seznamu a pokud to bude možné, i rozumné využívání ostatních mokřadů na svém území.
 Čl.4 *
 2) Pokud smluvní strana zruší nebo mezí z naléhavých státních zájmů hranice mokřadu zahrnutého do seznamu, měla by tuto ztrátu, nakolik je to možné, nahradit a měla by také vytvořit náhradní chráněné území pro vodní ptactvo a jeho ochranu, a to buď ve stejné oblasti nebo jinde, o rozloze přiměřené ploše původní lokality.
 Čl.5 *
 Čl.6 *
 d) vypracování všeobecných nebo zvláštních doporučení smluvním stranám, týkajících se ochrany, péče a racionálního využívání mokřadů s jejich flórou a faunou;
 3) Smluvní strany budou zajišťovat, aby pracovníci odpovědní za správu mokřadů byli informováni o doporučeních konferencí, týkajících se zachování, správy a rozumného využívání mokřadů, jejich flóry a fauny a brali je na vědomí.
 Čl.7 *
 Čl.8 *
 Čl.9 *
 1) Tato Úmluva zůstane otevřena k podpisu bez časového omezení.
 2) Každý člen OSN nebo jedné ze specializovaných agentur nebo Mezinárodní agentury pro atomovou energii nebo strana Statutu Mezinárodního soudního dvora se může stát stranou této Úmluvy formou:
 3) Ratifikace nebo přístup se uskuteční uložením listiny o ratifikaci nebo přístupu u generálního ředitele Organizace spojených národů pro školství, vědu a kulturu (dále „depozitář“).
 Čl.10 *
 1) Tato Úmluva vstoupí v platnost čtyři měsíce poté, co se stranami této Úmluvy stane v souladu s článkem 9odst. 2 sedm států.
 Čl.11 *
 Čl.12 *
 2) Jakmile tato Úmluva vstoupí v platnost, zaregistruje ji depozitář v souladu s článkem 102 Charty OSNu sekretariátu OSN.
 Na důkaz tohoto podepsaní, příslušně k tomu zmocnění, podepsali tuto Úmluvu.
 Protokol *
 o změně Úmluvy o mokřadech majících mezinárodní význam zejména jako biotopy vodního ptactva
 berouce v úvahu, že pro zvýšení efektivnosti Úmluvy o mokřadech majících mezinárodní význam zejména jako biotopy vodního ptactva, přijaté v Ramsaru 2. února 1971 (dále jen Úmluva“) je nezbytné zvýšit počet smluvních stran;
 Doplnit mezi článek 10 a 11Úmluvy následující článek:
 „Článek 10 bis“
 3. O textu libovolné změny, jakož i o jejím opodstatnění bude informována organizace nebo vláda, která plní úkoly stálého byra (dále jen „Byro“), o kterém se hovoří v textu Úmluvy. Byro sdělí ihned text navrhované změny všem smluvním stranám, které v průběhu třech měsíců od obdržení sdělení o změnách zašlou Byru svoje připomínky k textu. Po uplynutí doby, určené pro zaslání připomínek, Byro bude informovat smluvní strany o všech připomínkách, které byly uplatněny k tomuto datu.
 6.


text:
Změna přijatá smluvními stranami vstupuje pro ně v platnost první den čtvrtého měsíce ode dne, kdy byly depozitáři odevzdány listiny o přijetí dvěma třetinami smluvních stran. Pro smluvní stranu, která odevzdá k uložení listinu o přijetí po datu, kdy byly listiny o přijetí uloženy dvěma třetinami smluvních stran, změna vstupuje v platnost první den čtvrtého měsíce ode dne odevzdání listiny o přijetí k uložení.
 V závěrečných ustanoveních Úmluvy následujících po článku 12 vyškrtnout větu „V případě jakékoliv neshody je rozhodující anglický text“ a nahradit ji větou „Všechna znění mají stejnou platnost“.
 1. Každý stát, uvedený v bodě 2 článku 9Úmluvy, se může stát smluvní stranou tohoto Protokolu:
 2. Ratifikace, přijetí, schválení nebo přístup se uskutečňuje předáním listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu k uložení Generálnímu řediteli Organizace spojených národů pro školství a vědu a kulturu (dále jen „Depozitář“).
 3. Jakýkoliv stát, který se stane smluvní stranou Úmluvy po vstupu Protokolu v platnost v případě, se nevyjádří jiný názor při podpisu nebo uložení listiny podle čl. 9Úmluvy, bude považován za smluvní stranu Úmluvy změněné tímto Protokolem.
 1. Tento Protokol vstupuje v platnost první den čtvrtého měsíce ode dne, kdy dvě třetiny států, které jsou smluvními stranami Úmluvy ode dne otevření Protokolu k podpisu, jej podepsaly bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo Protokol ratifikovaly, přijaly, schválily, či k němu přistoupily.
 2. Pro jakýkoliv stát, který se stane smluvní stranou tohoto Protokolu v důsledku opatření, uvedených v bodech 1 a 2 článku 5, poté, co vstoupil v platnost, tento Protokol vstupuje v platnost v den, kdy byl jím podepsán bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo jeho ratifikací, přijetím, schválením nebo přístupem.
 Dáno v Paříži dne 3. prosince 1982


text:
Obchodní zákoník (zrušen k 1.1.2014) - Zánik účasti společníka ve společnosti - BusinessCenter
 BusinessCenter » Zákony » Obchodní zákoník (zrušen k 1.1.2014) » Zánik účasti společníka ve společnosti
 Obchodní zákoník (zrušen k 1.1.2014) - Zánik účasti společníka ve společnosti
 § 148 - Zrušení účasti společníka soudem
 § 149 - Vyloučení společníka
 § 149a - Dohoda o ukončení účasti
 § 150 - Vypořádání
 (5) Jestliže byl konkurs na majetek společníka, jehož účast ve společnosti zanikla podle odstavce 2, zrušen z jiných důvodů než po splnění rozvrhového usnesení nebo proto, že majetek dlužníka je zcela nepostačující,1a) a společnost dosud nenaložila s uvolněným obchodním podílem podle § 113 odst. 5 a 6, účast společníka ve společnosti se obnovuje; jestliže již společnost vyplatila jeho vypořádací podíl, obnoví se účast společníka jen, nahradí-li do 2 měsíců společnosti vypořádací podíl. To platí obdobně i v případě, že byl pravomocně zastaven výkon rozhodnutí postižením podílu společníka ve společnosti nebo pravomocně zastavena exekuce podle zvláštního právního předpisu.
 Společnost se může domáhat u soudu vyloučení společníka, který porušuje závažným způsobem své povinnosti, ačkoliv k jejich plnění byl vyzván a na možnost vyloučení byl písemně upozorněn. S podáním tohoto návrhu musí souhlasit společníci, jejichž vklady představují alespoň jednu polovinu základního kapitálu. Ustanovení § 113 odst. 4 tím není dotčeno. Ustanovení § 113 odst. 5 a 6 platí obdobně.


text:
Právnická fakulta - Josef Kříž
 Právní důsledky odstoupení od smlouvy na vlastnické právo
 V dané práci rozbírám závěry judikatury Nejvyššího soudu ČR, podle kterých se odstoupením od smlouvy obnovuje vlastnické právo. Tyto závěry byly podle mého názoru sporné již podle úpravy v občanském a obchodním zákoníku. Nový občanský zákoník pak sice neobsahuje ustanovení, ze kterého by jasně vyplývalo, že se tyto závěry již nedají na novou úpravu aplikovat, nicméně z úpravy jednotlivých institutů (např. bezdůvodného obohacení nebo výhrady vlastnictví) a ze skutečnosti, že nový občanský zákoník částečně vychází z obecného zákoníku občanského, lze dovodit, že odstoupením od smlouvy vzniká pouze obligační nárok původního převodce na vrácení převedené věci. V závěru se také snažím dovodit důsledky toho závěru pro konsensuální převody vlastnictví.
 V této práci se budu věnovat především tomu, jaké důsledky má odstoupení od smlouvy na vlastnické právo, jehož převod byl předmětem dané smlouvy. Cílem práce je zhodnotit, zda dosavadní judikatura Nejvyššího soudu ČR k této problematice je použitelná i po přijetí zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník (dále jen „nový občanský zákoník“).
 Klíčovým rozhodnutím Nejvyššího soudu ČR, které doposud nebylo překonáno a na které je stále odkazováno, nebylo rozhodnutí v konkrétní věci, ale stanovisko občanskoprávního a obchodního kolegia Nejvyššího soudu ze dne 28. 6. 2000, sp. zn. Cpjn 38/98. V bodu 5 tohoto stanoviska Nejvyšší soud ČR vyložil tehdejší právní úpravu, tak že „[o]dstoupením od smlouvy o převodu vlastnictví k nemovitosti zaniká právní titul, na jehož základě nabyl účastník smlouvy vlastnické právo, a obnovuje se původní stav. Následný zápis vlastnického práva do katastru nemovitostí má pouze deklaratorní účinky a provádí se záznamem.“
 Nejvyšší soud v odůvodnění nejprve s odkazem na ustanovení § 133 odst. 2 zákona č. 40/1964 Sb., občanský zákoník, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „občanský zákoník“) uvedl, že „[p]ři smluvním převodu vlastnického práva k nemovitosti je právním důvodem nabytí vlastnictví (iustus titulus) smlouva a právním způsobem nabytí vlastnictví (modus acquirendi) vklad vlastnického práva podle této smlouvy do katastru nemovitostí“. K samotnému závěru o obnovení vlastnického práva převodce pak došel na základě této úvahy: „[o]dstoupením od smlouvy, není-li právním předpisem stanoveno nebo účastníky dohodnuto jinak, se smlouva od počátku ruší (§ 48 odst. 2 občanského zákoníku). Tímto jednostranným adresovaným právním úkonem zanikají účinky převodu nemovitosti na nabyvatele a obnovuje se původní stav, tedy ze zákona se obnovuje vlastnické právo převodce.“
 V usnesení Nejvyššího soudu ČR ze dne 27. 7. 2011, sp. zn. 29 Cdo 1295/2010 pak tento závěr vztáhnul i na převod cenných papírů, když judikoval, že „Odstoupením od smlouvy o převodu cenných papírů zaniká právní titul, na jehož základě nabyl účastník smlouvy vlastnické právo, a obnovuje se původní stav“, což bylo následně potvrzeno v usnesení ze dne 18. 10. 2011, sp. zn. 29 Cdo 2081/2010.
 Tento závěr byl dále rozvíjen, v jehož důsledku se v judikatuře Nejvyššího soudu, ale i Ústavního soudu začali objevovat rozhodnutí, která se snažila vyřešit problém dobré víry třetích osob, na které nabyvatel před odstoupením od smlouvy převedl vlastnické právo k předmětné nemovitosti. Této problematice se však nelze důkladně a poctivě věnovat


text:
v takto krátkém příspěvku a proto ji nechávám stranou.
 Zákonná úprava důsledků odstoupení od smlouvy
 Jak již bylo zmíněno, Nejvyšší soud ČR opřel svůj závěr o ustanovení § 48 odst. 2 občanského zákoníku, které stanovilo, že „odstoupením od smlouvy se smlouva od počátku ruší, není-li právním předpisem stanoveno nebo účastníky dohodnuto jinak.“
 Podle § 351 odst. 1 zákona č. 513/1991 Sb., obchodní zákoník, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „obchodní zákoník“) byly účinky odstoupení od smlouvy pro smlouvy, které se řídily obchodním zákoníkem, upraveny odlišně a to tak, že „[o]dstoupením od smlouvy zanikají všechna práva a povinnosti stran ze smlouvy.“ Podle § 349 odst. 1 obchodního zákoníku pak platilo, že „[o]dstoupením od smlouvy smlouva zaniká, když v souladu s tímto zákonem projev vůle oprávněné strany odstoupit od smlouvy je doručen druhé straně“.
 Nový občanský zákoník účinky odstoupení od smlouvy upravuje na první pohled komplikovaněji. Podle ustanovení § 2004 odst. 1 nového občanského zákoníku platí, že odstoupením od smlouvy se závazek zrušuje od počátku. Ustanovení § 2005 odst. 1 nového občanského zákoníku pak stanoví, že odstoupením od smlouvy zanikají v rozsahu jeho účinků práva a povinnosti stran.
 Zatímco z prvního citovaného ustanovení lze dovodit, že nová úprava vychází spíše z úpravy občanského zákoníku[1], z ustanovení § 2005 odst. 1 nového občanského zákoníku spíše vyplývá, že odstoupením od smlouvy zanikají práva a povinnosti až okamžikem odstoupení (tedy shodně s úpravou obsaženou v obchodním zákoníku). Důvodová zpráva k novému občanskému zákoníku[2] k celému institutu odstoupení od smlouvy uvádí: „Návrhu ustanovení o odstoupení od smlouvy se inspiruje pojetím obsaženém v platném obchodním zákoníku, bere však zřetel i na standardní zahraniční úpravy. Návrh respektuje autonomii vůle stran, bere však v úvahu i racionální vyznění normativní úpravy, šetřícího jistotu smluvních stran a bránícího neúčelnému zmaření smlouvy bez racionálního podkladu.“[3] Tedy nic.
 Podle mého názoru je nutné tato dvě ustanovení vyložit tak, že odstoupením od smlouvy se ruší práva a povinnosti stran retroaktivně, tedy od počátku jejich vzniku. Tento závěr opírám o to, že nový občanský zákoník jednoznačně stanoví, že odstoupením od smlouvy se závazek zrušuje o počátku. Vzhledem k tomu, že obsahem závazku práva a povinnosti stran[4], není možné ani teoreticky uvažovat o tom, že závazek zaniká od počátku, ale práva a povinnosti stran až odstoupením od smlouvy. Dalším důvodem je, že ustanovení § 2005 odst. 1 nového občanského zákoníku stanoví, že odstoupením od smlouvy práva a povinnosti stran zanikají v rozsahu jeho účinků, čímž podle mého názoru pouze odkazuje na ustanovení § 2004 odst. 1 nového občanského zákoníku, který primárně upravuje důsledky odstoupení od smlouvy. Mám tedy za to, že zákon se zde opakuje pouze proto, aby mohl v druhé větě tohoto ustanovení stanovit výjimku, podle které nejsou odstoupením od smlouvy dotčena práva třetích osob nabytá v dobré víře.
 Podle ustanovení § 133 odst. 1 občanského zákoníku se vlastnické právo k movité věci při převodu na základě smlouvy nabývalo dispozitivně převzetím věci. Podle ustanovení § 133 odst. 2 obecně platí, že vlastnické právo k nemovité věci zapsaná v katastru nemovitostí při převodu na základě smlouvy


text:
se nabývá vkladem do katastru nemovitostí. Až na výjimky tedy platilo dvoufázové nabytí vlastnického práva, tedy tradiční nauka o titulu a modu.
 Podle ustanovení §1099 nového občanského zákoníku naopak obecně platí, že vlastnické právo k individuálně určené věci se převádí samotnou smlouvou k okamžiku její účinnosti. Nový občanský zákoník tak zavádí v obecné úpravě konsensuální převod vlastnictví, nicméně vícefázovost je nadále zachována u cenných papírů na doručitele[5] a na řad[6], u nemovitostí zapsaných v katastru nemovitostí[7], jakož to i jiných věcí zapsaných v jiných veřejných seznamech[8].
 Ačkoliv tedy dochází k určitému posunu v otázce nabývání vlastnictví, stále české právo zná případy, kdy vlastnické právo nabývá nabyvatel účinností převodní smlouvy, a případy, kdy k této smlouvě musí přistoupit další právní skutečnost.
 Důsledky odstoupení od smlouvy na vlastnické právo
 Správnost závěrů judikatury z hlediska úpravy občanského a obchodního zákoníku
 Nejvyšší soud vycházel primárně z argumentu, že odstoupením od smlouvy se ruší smlouva o počátku, tedy právní titul, na základě kterého bylo vlastnické právo nabyto (ať již vkladem do katastru nemovitostí, tradicí nebo rubopisem), zanikl a bez platného titulu k nabytí vlastnického práva nemohlo dojít. Takovéto odůvodnění bylo sporné již samo o sobě (viz dále).
 U odstoupení od smluv, které se řídily obchodním zákoníkem, navíc soudy nikdy nezohlednily, že podle obchodního zákoníku zanikají práva a povinnosti ze smlouvy až okamžikem odstoupení. Nejvyššímu soudu ČR však tento rozdíl nezabránil se stejným odůvodněním judikovat, že odstoupením od smlouvy se obnovuje vlastnické právo, ať již se smlouva řídila jakýmkoliv právním předpisem.
 V odborné literatuře byl tento názor kritizován především Spáčilem[9], Švestkou a Mikešem[10]. Naopak souhlasně se k tomuto závěru vyjádřil například Melzer, když závěr odůvodňuje následovně: „Lze tedy shrnout, že podle § 48 odst. 2 se v případě odstoupení od smlouvy tato od počátku ruší. Jelikož smlouva je titulem (právním důvodem) nabytí vlastnického práva, nemůže mít tento text jiný význam než zánik smlouvy jako právního titulu, a to ex tunc (od počátku). Zanikne-li ex tunc právní titul, chybí od počátku jedna z nutných podmínek nabytí vlastnického práva, a proto nelze mít za to, že k nabytí vlastnického práva došlo. Opačné řešení by do českého práva zavádělo princip abstrakce, který je mu však zcela cizí.“[11]
 Vzhledem k tomu, že autor již nijak neodůvodňuje, proč by českému právu měl být princip abstrakce[12] cizí, nelze v žádném případě brát takovéto odůvodnění za dostačující. Ze samotného ustanovení § 133 občanského zákoníku rozhodně nešlo dovodit, zda princip abstrakce platí nebo neplatí. Při ospravedlňování závěrů Nejvyššího soudu ČR se tedy autor dostává poněkud do kruhu, když ve své podstatě tvrdí, že jednou z nutných podmínek k nabytí vlastnického práva je platný právní titul, protože kdyby tomu bylo obráceně, pak k nabytí vlastnického práva by nemusel existovat platný právní titul, což (z nějakého důvodu) nelze. Osobně mám především za to, že z hlediska právních následků odstoupení od smlouvy je naprosto lhostejné, zda v českém právu platí nebo neplatí princip abstrakce. Zvlášť v případě, kdy se princip abstrakce dovozuje např. z toho, že odstoupení od smlouvy nemá v zásadě věcněprávní účinky.
 Důležité tedy především


text:
je, jak důsledky odstoupení od smlouvy upravuje zákon. Souhlasím tedy spíše s názorem Mikeše a Švestky, podle kterého „[t]ento dosavadní přístup soudní praxe, který v prvé řadě nebere zřetel na výše zmíněný důležitý předěl, který nastal v českém právním řádu přijetím zákonů č. 264/1992 Sb. a č. 265/1992 Sb. a který nepřipouští, aby jen s pouhým zrušením samotné kupní smlouvy byly spojeny i věcněprávní účinky, již sám o sobě vyvolává zásadní pochybnost.“[13]
 Občanský zákoník vypořádání stran při odstoupení od smlouvy nijak neupravoval, dovozovalo se však, že se (samozřejmě pouze dispozitivně) uplatní úprava bezdůvodného obohacení, a to podle ustanovení § 457 občanského zákoníku. Obchodní zákoník pak výslovně stanovil, že „[s]trana, které bylo před odstoupením od smlouvy poskytnuto plnění druhou stranou, toto plnění vrátí“. Podle zákonné úpravy tedy primárně platilo, že odstoupením od smlouvy vzniká povinnost stran vrátit si poskytnuté plnění, o obnově vlastnického práva nebylo v zákoně ani slovo[14].
 Mám tedy za to, že závěry judikatury ohledně obnovy vlastnického práva byly sporné již podle staré úpravy.
 Důsledky odstoupení od smlouvy na vlastnické právo podle nového občanského zákoníku
 Nový občanský zákoník stejně jako občanský zákoník neupravuje výslovně povinnosti stran po odstoupení od smlouvy. Použije se tedy podle mého názoru ustanovení § 2993 nového občanského zákoníku, tedy úprava bezdůvodného obohacení v případě, kdy strana plnila na základě závazku, který byl zrušen.
 Nový občanský zákoník také stejně jako předchozí úpravy výslovně nestanoví, že by se odstoupením od smlouvy mělo obnovovat vlastnické právo. V mnohém tedy úprava zůstává stejná. Jestliže však byl závěr judikatury sporný již podle předchozí úpravy, lze podle mého názoru najít v nové úpravě mnohé další argumenty pro závěr, že odstoupení od smlouvy samo o sobě neznamená obnovení vlastnického práva.
 Čistě formálně (nikoliv formalisticky) lze argumentovat tím, že podle § 2004 nového občanského zákoníku zaniká odstoupením od smlouvy závazek, nikoliv smlouva. Z tohoto pohledu by tedy bylo možné dovodit, že smlouva o převodu vlastnického práva odstoupením od smlouvy nezaniká, nezaniká tedy právní titul, na základě kterého nabyvatel nabyl vlastnické právo, a argumentace Nejvyššího soudu je tedy již nepoužitelná.
 Dále podle ustanovení § 2999 nového občanského zákoníku platí, že „[n]ení-li vydání předmětu bezdůvodného obohacení dobře možné, má ochuzený právo na peněžitou náhradu ve výši obvyklé ceny.“ Toto ustanovení se podle mého názoru vztahuje i na vydání bezdůvodného obohacení v případě odstoupení od smlouvy (jako plnění na základě zrušeného závazku[15]).
 Z tohoto ustanovení podle mého názoru vyplývá, že primární povinností v případě odstoupení od smlouvy je vydat předmět bezdůvodného obohacení. Pokud by zákon počítal s tím, že v případě odstoupení od smlouvy se obnovuje vlastnické právo, bylo by toto ustanovení obsoletní. Jelikož bezdůvodné obohacení je typickým závazkovým institutem, mám za to, že zákon zde neopakuje to, co již vyplývá z jiných částí zákona (tedy že ochuzený má právo na vydání předmětu bezdůvodného obohacení, protože je vlastníkem), ale že tady konstruuje povinnost obohaceného, kterou by jinak neměl.
 Navíc možnost finančního odškodnění namísto vydání předmětu bezdůvodného obohacení by v takovém případě nedávala smysl – vlastník přece nemůže žádat namísto vydání věci materiální odškodnění a tímto odškodněním


text:
by jeho vlastnické právo rozhodně nezaniklo.
 Tato konstrukce je však napadnutelná argumentem, že to samé musí platit v případě bezdůvodného obohacení v případě plnění bez právního důvodu. V takovém případě bychom také museli vyloučit, že ten, kdo například omylem převedl na druhého věc ve svém vlastnictví, již nemůže žádat věc zpátky z titulu vlastnictví, ale z titulu bezdůvodného obohacení. Jak je občanské právo v této otázce rozporuplné dokládají dvě citace Sedláčka: „Kondikce mohou konkurovati se žalobou vlastnickou, neboť jsou právě dány, aby ušetřily plniteli obtížný důkaz reivindikační. Opačné mínění, svedeno jsou nesprávně konstruovanou thesí o žalobě z obohacení, nemá podle našeho práva opory.“[16] Vychází tedy z toho, že v zásadě zůstává ochuzený vlastníkem (individuálně určené) věci. O pár stránek dál však již píše: „Pokud jde o vrácení věci hmotné stojí o.z.o. úplně na stanovisku římského práva, že condictio je náhražkou reivindikace...Teprve, není-li možné vrácení in natura, má se vrátititi v její hodnotě a tu nastupuju ustanovení § 1437. V každém případě jde o nárok obligační, a proto v případu konkursu se mění tento v nárok peněžitý podle hodnoty věci v době plnění a jako takový patří do třetí třídy konkursních věřitelů. Není-li ovšem žalovaný vlastníkem věci a zůstal-li jim žalobce, což podle našeho práva je možné, má nárok na vyloučení věci z konkurzní podstaty.“[17] Tedy zde naopak vychází z toho, že ve většině případů, kdy je na místě žaloba z bezdůvodného obohacení, není ochuzený vlastníkem věci.
 Přestože je vztah mezi úpravou bezdůvodného obohacení a ochranou vlastnictví sporný, nelze jednoznačně vyloučit, že z úpravy bezdůvodného obohacení v případě plnění z důvodu, který odpadl, vyplývá, že původní převodce má pouze obligační práva vůči nabyvateli.
 Dalším argumentem proti obecné úpravě obnovení vlastnického práva v případě odstoupení od smlouvy je, že v takovém případě není pro převodce žádnou výhodu sjednávat výhradu vlastnictví. Smyslem výhrady vlastnictví totiž je, že prodávající, pokud kupující nezaplatí kupní cenu, si v tomto případě může vybrat: buď odstoupí od smlouvy a bude žádat vydání věci, nebo bude žádat zaplacení kupní ceny.[18] Pokud by se vlastnické právo obnovovalo vždy při odstoupení od smlouvy, nebyl by v podstatě žádný rozdíl v tom, jestli strany sjednaly výhradu vlastnictví nebo ne.
 Podle mého názoru lze také odkázat na pojetí titulu a modu tak, jak jej chápala některá prvorepubliková literatura. Např. Rouček rozlišoval právní titul, který dal za vznik závazku, ze kterého měl převodce povinnost převést na druhou smluvní stranu vlastnické právo (smlouva obligační), a smlouvu, kterou bylo převedeno vlastnické právo (věcná smlouva o převodu vlastnictví, v tomto případě soluční).[19] Při tomto pojetí lze argumentovat tak, že odstoupením od smlouvy zanikne pouze závazek z obligační smlouvy převést na druhou stranu vlastnické právo, nikoliv však již samotná věcná smlouva o převodu vlastnictví.
 Stejně tak lze argumentovat Randovou teorií o subjektivní kauze, podle které k převodu titulu není potřeba platná smlouva, ale stačí vůle převodce převést vlastnictví na nabyvatele[20]. Jestliže tedy v době převodu tato vůle existovala, nemá na vlastnické právo nabyvatele vliv pozdější odstoupení od smlouvy.
 Je však nutno podotknout, že ani jeden z autorů otázku


text:
důsledků odstoupení od smlouvy na vlastnické právo ve svém díle výslovně neřešili. Sedláček však v komentáři uvádí, že: „Odstoupením věřitelovým stala se smlouva neplatnou, a proto je vrátiti vše, co se plnilo, neboť důvod plnění odpadl. Tuto zásadu máme uvedenu v § 1435...Nárok na vrácení je osobním nárokem plnicího věřitele.“[21]
 Zdá se tedy, že prvorepubliková literatura se také spíše přikláněla k tomu, že odstoupením od smlouvy vzniká pouze obligační právo převodce na vrácení věci.
 A jak to v takovém případě u konsensuálních převodů?
 Pokud bychom tedy připustili, že odstoupením od smlouvy se obecně neobnovuje vlastnické právo, ale pouze vzniká obligační nárok na vrácení věci, je nutné zvážit, zda se tento závěr uplatní i u konsensuálních převodů. Vzhledem k tomu, že v těchto případech byla samotná smlouva důvodem převodu, lze dovodit, že tato smlouva (která po odstoupení od smlouvy stále existuje) je právní skutečností, na základě které k okamžiku odstoupení původní převodce zpátky nabyl vlastnické právo k převáděné věci. Původní smlouva tedy může být vnímána zároveň jako soluční smlouva pro případ povinnosti vrátit převedenou věc v případě odstoupení od této smlouvy[22]. Samotným odstoupením se tedy striktně vzato neobnovuje vlastnické právo, ale závazek vrátit věc (ve smyslu převést zpátky vlastnické právo) je splněn v tom samém okamžiku (stejně jako byl splněn v jednom okamžiku při původním převodu). Tím samým okamžikem se tedy původní převodce stává znovu vlastníkem věci (to ovšem platí pouze za předpokladu, že původní nabyvatel má stále věc ve svém vlastnictví v době odstoupení od smlouvy).
 Touto (na první pohled možná trochu složitou) konstrukcí se lze vyhnout nepříznivým dopadům toho, že v případě konsensuálních převodů (typicky pohledávek nebo podílů ve společnosti s ručením omezeným) by povinnost vrátit věc byla splněna, pouze pokud by původní převodce uzavřel s nabyvatelem novou převodní smlouvu, neboť jinak by nebylo možné věc vrátit.
 Z výše uvedeného je patrno, že závěr o obnovení vlastnického práva v případě odstoupení od smlouvy je podle nového občanského zákoníku v mnoha směrech napadnutelný. Proti tomuto pojetí stojí jak úprava bezdůvodného obohacení, tak úprava výhrady vlastnického práva či prvorepubliková nauka, která je díky inspiraci nového občanského zákoníku v obecném občanském zákoníku spíše použitelná, než za platnosti občanského zákoníku.
 Mám tedy za to, že spíše je nutné vykládat nový občanský zákoník tak, že v případě odstoupení od smlouvy má v zásadě převodce pouze obligační nárok na vrácení plnění podle ustanovení upravující bezdůvodné obohacení a závěry judikatury obsažené v citovaných rozhodnutích by se již neměli uplatnit.
 Daubner, R.: Princip abstrakce a jeho souvislost s ochranou dobré víry v právu, Právní rozhledy 6/1994, s. 189
 Melzer F.: Vliv odstoupení od smlouvy na nabytí vlastnického práva, Právní rozhledy 14/2006, s. 512.
 Mikeš J. - Švestka J.: Odstoupení od smlouvy ve vztahu ke kupní smlouvě o převodu nemovitosti, Právní rozhledy 7/2000, s. 283.
 Randa, A.: Právo vlastnické dle rakouského práva v pořádku systematickém. ASPI 2008, Praha, s. 340.
 Rouček, F. – Sedláček, J. a kol.: Komentář k obecnému zákoníku občanskému a občanské právo platné na Slovensku a Podkarpatské Rusi. Díl 1 až Díl 6. Praha: Codex


text:
Bohemia, 1998.
 Spáčil, J.: Odstoupení od smlouvy o převodu nemovitosti v případě, že nemovitost již byla převedena na třetí osobu, Soudní rozhledy 6/2001, s. 181
 Rozsudek Nejvyššího soudu ze dne 30. 7. 2009, sp. zn. 29 Cdo 1028/2007
 Stanovisko občanskoprávního a obchodního kolegia Nejvyššího soudu ze dne 28. 6. 2000, sp. zn. Cpjn 38/98.
 Usnesení Nejvyššího soudu ČR ze dne 27. 7. 2011, sp. zn. 29 Cdo 1295/2010.
 [1] Pouze správně stanoví, že zaniká závazek, nikoliv smlouva, neboť smlouva jako právní jednání ani zaniknout nemůže.
 [2] Dostupná: http://obcanskyzakonik.justice.cz/fileadmin/Duvodova-zprava-NOZ-konsolidovana-verze.pdf
 [3] Jelikož se úprava účinků odstoupení od smlouvy v průběhu přípravy nového občanského zákoníku neměnila, nelze zde uvažovat o tom, že by důvodová zpráva směřovala k jinému (původnímu) textu, jak se u jiných částí důvodové zprávy i v tzv. konsolidované verzi zvesela děje.
 [4] Viz např. ustanovení § 1721 občanského zákoníku.
 [5] Viz ustanovení § 1103 odst. 1 nového občanského zákoníku.
 [6] Viz ustanovení § 1103 odst. 2 nového občanského zákoníku.
 [7] Viz ustanovení § 1105 nového občanského zákoníku.
 [8] Viz ustanovení § 1102 nového občanského zákoníku.
 [9] Spáčil, J.: Odstoupení od smlouvy o převodu nemovitosti v případě, že nemovitost již byla převedena na třetí osobu, Soudní rozhledy 6/2001, s. 181
 [10] Mikeš J., Švestka J.: Odstoupení od smlouvy ve vztahu ke kupní smlouvě o převodu nemovitosti, Právní rozhledy 7/2000, s. 283.
 [11] Melzer F.: Vliv odstoupení od smlouvy na nabytí vlastnického práva, Právní rozhledy 14/2006, s. 512.
 [12] K principu abstrakce viz Daubner, R.: Princip abstrakce a jeho souvislost s ochranou dobré víry v právu, Právní rozhledy 6/1994, s. 189.
 [13] Mikeš J., Švestka J.: Odstoupení od smlouvy ve vztahu ke kupní smlouvě o převodu nemovitosti, Právní rozhledy 7/2000, s. 283.
 [14] Podrobněji viz např. Spáčil, J.: Odstoupení od smlouvy o převodu nemovitosti v případě, že nemovitost již byla převedena na třetí osobu, Soudní rozhledy 6/2001, s. 181.
 [15] V této souvislosti nelze primárně argumentovat druhou větou daného ustanovení, neboť ta hovoří o výjimce v případě „zrušeného právní jednání“ nikoliv zrušeného závazku. Pokud nejde o pouhou ukázku nedůslednosti zákona v jím zavedené terminologii, je nutné vycházet z toho, že ustanovení § 2999 nového občanského zákoníku je společným ustanovením pro všechny typy bezdůvodného obohacení.
 [16] Sedláček, J. in Rouček, F. – Sedláček, J. a kol.: Komentář k obecnému zákoníku občanskému a občanské právo platné na Slovensku a Podkarpatské Rusi. Díl 4. Praha: Codex Bohemia, 1998, str. 314.
 [17] Ibidem str. 318.
 [18] Viz rozhodnutí Vážný 8669: „Výhrada vlastnictví znamená, že odevzdání věci nemá v zápětí převod vlastnictví, jenž jest podle vůle stran podmíněn a závislý na zaplacení kupní ceny a je proto odložen podmínkou zaplacení kupní ceny, podle smyslu pravidelně odkládací, až do zaplacení kupní ceny. Prodatel nemůže uplatniti zároveň obojí právo: na zaplacení kupní ceny a na vrácení věci, ať již žalobou vlastnickou neb obligační žalobou z důvodu odstupu, leda že by si byl podle okolností případu zvláště vymínil takové právo. Není-li tomu tak, nelze kupitele ani alternativně odsouditi i k zaplacení i k vrácení věci.“ Popř. rozsudek Nejvyššího soudu ze


text:
dne 30. 7. 2009, sp. zn. 29 Cdo 1028/2007: „Sjednal-li prodávající s kupujícím výhradu vlastnického práva ve smyslu ustanovení § 445 obch. zák. ve znění účinném do 31. 12. 2004 a porušil-li kupující závazek zaplatit řádně a včas sjednanou kupní cenu, stojí prodávající před volbou, zda od kupní smlouvy odstoupí a bude požadovat vrácení věcí, k nimž uplatnil výhradu vlastnického práva, nebo zda ve smluvním vztahu s kupujícím nadále setrvá a bude vymáhat úhradu kupní ceny. Uplatnění jednoho z těchto práv vylučuje uplatnění druhého.“ K tomuto závěru ostatně směřuje i ustanovení § 2133 nového občanského zákoníku.
 [19] Rouček, F. in Rouček, F. – Sedláček, J. a kol.: Komentář k obecnému zákoníku občanskému a občanské právo platné na Slovensku a Podkarpatské Rusi. Díl 2. Praha: Codex Bohemia, 1998, , str. 470.
 [20] Randa, A.: Právo vlastnické dle rakouského práva v pořádku systematickém. ASPI 2008, Praha, str. 172.
 [21] Rouček, F. in Rouček, F. – Sedláček, J. a kol.: Komentář k obecnému zákoníku občanskému a občanské právo platné na Slovensku a Podkarpatské Rusi. Díl 4. Praha: Codex Bohemia, str. 343.
 [22] Tento závěr je možné napadnout argumentem, že povinnost vrátit věc je závazkem ze zákona, nikoliv závazkem ze smlouvy, a není tedy možné tyto závazky směšovat. Nicméně mám za to, že toto dělení zákon zavádí spíše z důvodů systematických a pedagogických, a není tedy možno stavět mezi tyto dva tituly berlínskou zeď.


text:
2 VSPH 1313/2013-B-44
 KSCB 27 INS 13839/2010 2 VSPH 1313/2013-B-44
 USNESENÍ Vrchní soud v Praze jako soud odvolací rozhodl v senátČ složeném z p edsedy JUDr. Ji ího Karety a soudc Mgr. Tomáše Brauna a Mgr. Martina Lišky ve vČci dlužnice R ženy Parotové, bytem SudomČ ice u BechynČ 113, adresa pro doruování: Havanská 2814, Tábor, o odvolání dlužnice proti usnesení Krajského soudu v ýeských BudČjovicích .j. KSCB 27 INS 13839/2010-B-27 ze dne 13. kvČtna 2013
 Usnesení Krajského soudu v ýeských BudČjovicích .j. KSCB 27 INS 13839/2010-B-27 ze dne 13. kvČtna 2013 se v bodech I. a II. výroku potvrzuje.
 Krajský soud v ýeských BudČjovicích usnesením .j. KSCB 27 INS 13839/2010-B-27 ze dne 13.5.2013 zrušil schválené oddlužení AlžbČty Janové (dále jen dlužnice) a prohlásil na její majetek konkurs (body I. a II. výroku) s tím, že bude projednáván jako konkurs nepatrný a jeho úinky nastávají zve ejnČním usnesení v insolvenním rejst íku (body III. a IV. výroku), a insolvennímu správci Ing. Václavu Hadrabovi (dále jen správce) uložil, aby mu do 7 dn od právní moci usnesení p edložil zprávu o své innosti a o hospodá ské situaci dlužnice ke dni prohlášení konkursu (bod V. výroku).
 V od vodnČní usnesení soud uvedl, že usnesením .j. KSCB 27 INS 13839/2010-A-11 ze dne 29.3.2011 rozhodl o úpadku dlužnice a povolil jeho ešení oddlužením a usnesením .j. KSCB 27 INS 13839/2009-B-6 ze dne 23.5.2011 schválil oddlužení dlužnice plnČním splátkového kalendá e. Dne 25.7.2012 mu správce sdČlil, že ke dni 30.6.2012 plní dlužnice oddlužení jen na 12,41% vzhledem ke svému zdravotnímu stavu a s tím spojenému zmenšenému p íjmu a vzhledem k tomu, že pan Jordán, jenž se zavázal p ispívat jí každý mČsíc darem ve výši 2.000,-K, toto neiní. KromČ toho došlo soudu dne 2.1.2013 podání Dagmar Rybová, jež mu sdČlila, že dlužnice dluží Františku Pulcovi 6.200,-K s úroky z prodlení a náklady ízení ve výši 7.800,-K, p iemž k vymožení této pohledávky byla dne 19.11.2012 Okresním soudem v Tábo e na ízena exekuce. Dluh podle ní vznikl již v roce 2009 a dlužnice jej neuvedla v insolvenním návrhu. Po zahájení ízení vznikl navíc dlužnici dluh v i Dagmar Rybové, která jí p jila finanní hotovost, kterou dlužnice nevrátila, proto proti ní vydal Okresní soud v Tábo e dne 28.6.2012 platební rozkaz, k jehož vykonání byla dne 23.11.2012 týmž soudem na ízena exekuce.
 Na jednání konaném dne 4.3.2013 dlužnice uvedla, že u ní došlo ke zmČnČ pomČr , když dne 24.1.2013 dostala ve zkušební dobČ výpovČć z pracovního pomČru u M Restaurant Tábor, s.r.o. a od 1.2.2013 nastoupila jako obsluha erpací stanice u M. Koupala v Tábo e s platem 10.000,-K hrubého mČsínČ s tím, že se po uplynutí zkušební doby její plat zvýší. K podání Dagmar Rybové dlužnice uvedla, že si od Františka Puce vyp jila peníze p ed zahájením insolvenního ízení a v insolvenním návrhu ho neuvedla, protože si na nČj nevzpomnČla, od Dagmar Rybové si vyp jila peníze po zahájení ízení, na p esné datum si však nevzpomíná. Správce uvedl, že


text:
k datu 28.2.2013 plní dlužnice splátkový kalendá je na 8,75 %, p iemž na splátkách a nárocích správce dluží již 40.000,-K. V této souvislosti dlužnice uvedla, že se pokusí najít si zamČstnání a její syn si najde brigádu.
 Soud zd raznil, že dlužnice neplní podmínky schváleného oddlužení splátkovým kalendá em, když jej plní tak, že by po pČti letech mohlo být uhrazeno pouze 8,75% pohledávek nezajištČných pohledávek. Její tvrzení, že si najde ještČ další zamČstnání a že si brigádu najde i její syn, oznail soud za nevČrohodná, p iemž zd raznil, že p es zhoršení svého zdravotního stavu mohla dlužnice aktivnČ hledat další zamČstnání již d íve. S p ihlédnutím k této skutenosti i k tomu, že po schválení plánu oddlužení vznikl dlužnici penČžitý závazek v i Dagmar Rybové, rozhodl insolvenní soud podle ust. § 418 odst. 1 písm. b) a c) insolvenního zákona o zrušení schváleného oddlužení a o prohlášení konkursu na majetek dlužnice.
 Proti tomuto usnesení Krajského soudu v ýeských BudČjovicích se dlužnice vas odvolala a požadovala, aby je odvolací soud zrušil ve výrocích o zrušení schváleného oddlužení a prohlášení konkursu na její majetek. V odvolání uvedla, že splátky cca 1 rok ádnČ plnila. V d sledku zhoršení zdravotního stavu však byla nucena ukonit pracovní pomČr, poté byla nČkolik mČsíc doma a z invalidního d chodu ve výši 7.051,-K nemohla splátkový kalendá plnit. Tvrdila, že nastoupila do pracovního pomČru u Karla Zemana, operátorského spojovatele, kde její istý mČsíní p íjem iní 7.200,-K.
 Vrchní soud v Praze p ezkoumal napadené rozhodnutí i ízení jemu p edcházející a dospČl k tČmto závČr m:
 Podle ust. § 418 odst. 1 insolvenního zákona zruší insolvenní soud schválené oddlužení a souasnČ rozhodne o zp sobu ešení dlužníkova úpadku konkursem, jestliže dlužník neplní podstatné povinnosti podle schváleného zp sobu oddlužení (písm. a), nebo se ukáže, že podstatnou ást splátkového kalendá e nebude možné splnit (písm. b), nebo v d sledku zavinČného jednání vznikl dlužníku po schválení plánu oddlužení penČžitý závazek po dobu delší 30 dn po lh tČ splatnosti (písm. c), anebo to navrhne dlužník (písm. d). Podle ust. § 418 odst. 3 téhož zákona m že insolvenní soud vydat rozhodnutí podle odstavce 1, jen dokud nevezme na vČdomí splnČní oddlužení. Uiní tak po jednání, ke kterému p edvolá dlužníka, insolvenního správce, vČ itelský výbor a vČ itele , který zrušení oddlužení navrhl. Rozhodnutí podle odstavce 1 písm. a) až c) m že insolvenní soud vydat i bez návrhu.
 Ze spisu odvolací soud zjistil, že usnesením .j. KSCB 27 INS 13839/2010-B-6 ze dne 23.5.2011 schválil insolvenní soud oddlužení dlužnice splátkovým kalendá em. Dle informací poskytnutých správcem insolvenního soudu a následnČ doplnČných p ílohou podání ze dne 8.10.2013, jímž správce omluvil svou neúast na jednání odvolacího soudu na ízeného na den 18.10.2013, uhradila dlužnice po schválení oddlužení do zá í 2013, tj. za období 27 mČsíc plnČní splátkového kalendá e, na uspokojení pohledávek nezajištČných vČ itel v celkové výši 561.595,-K pouze 17.883,-K (v pr bČhu roku 2013 na nČ p ipadlo z této ástky dokonce


text:
pouze 3.760,-K), což p edstavuje toliko 3,18 % pohledávek nezajištČných vČ itel . Vzhledem k této skutenosti a s p ihlédnutím k tomu, že dlužnice niím nedoložila, že by dosahovala p íjm tvrzených v odvolání (dlužno p itom poznamenat, že se nezúastnila jednání u odvolacího soudu a že zdravotním stavem opakovanČ omlouvala svou neúast na jednáních na ízených odvolacím soudem), dospČl odvolací soud k závČru, že zjevnČ nebude schopna splnit podstatnou ást splátkového kalendá e.
 Na základČ tČchto zjištČní a veden názory vyjád enými shora neshledal odvolací soud odvolání dlužnice d vodným a napadené usnesení podle ust. § 219 obanského soudního ádu v bodech I. a II. výroku jako vČcnČ správné potvrdil.
 Pouení: Proti tomuto rozhodnutí je dovolání p ípustné, jestliže dovolací soud dospČje k závČru, že napadené rozhodnutí závisí na vy ešení otázky hmotného nebo procesního práva, p i jejímž ešení se odvolací soud odchýlil od ustálené rozhodovací praxe dovolacího soudu nebo která v rozhodování dovolacího soudu dosud nebyla vy ešena nebo je dovolacím soudem rozhodována rozdílnČ anebo má-li být dovolacím soudem vy ešená právní otázka posouzena jinak; dovolání lze podat do dvou mČsíc od doruení tohoto rozhodnutí k Nejvyššímu soudu ýR prost ednictvím Krajského soudu v ýeských BudČjovicích.
 V Praze dne 18. íjna 2013


text: Všeobecné obchodní podmínky platné od 1. 1. 2015 (Obchodní podmínky a reklamační řád internetového obchodu www.kb-blok.cz) 1. Všeobecná ustanovení 1.1 Tyto obchodní podmínky a reklamační řád internetového obchodu www.kb-blok.cz (dále jen „obchodní podmínky") platí pro nákup v internetovém obchodě www.kb-blok.cz, 1.2 Tyto obchodní podmínky blíže vymezují a upřesňují práva a povinnosti prodávajícího a kupujícího (dále jen „kupující" či „zákazník"). Údaje prodávajícího jsou následující: Firma: KB-BLOK systém, s.r.o. Sídlo: Masarykova 635, Postoloprty IČ: 14866021 DIČ: CZ14866021 e-mailová adresa: info@kb-blok.cz tel.: 415 778 311 1.3. Zákazník, který je spotřebitelem, má právo obrátit se na subjekt zajišťující mimosoudní řešení sporů, kterým je v tomto případě Česká obchodní inspekce (www.coi.cz). 1.4 Je-li kupujícím spotřebitel, jak je definováno v bodě 2.2 níže, řídí se vztahy neupravené těmito obchodními podmínkami zákonem č. 89/2012 Sb., občanským zákoníkem ve znění pozdějších předpisů (dále jen „ObčZ") a zákonem č. 634/1992Sb. o ochraně spotřebitele ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon o ochraně spotřebitele"). 1.5 Je-li kupující jiný subjekt než spotřebitel, jak je definován v bodě 2.3 níže, řídí se vztahy neupravené těmito obchodními podmínkami ObčZ (přičemž podle § 2158 odst. 1 ObčZ platí, že se ustanovení § 2158 až § 2174 ObčZ nepoužijí) 1.6 Objednávka kupujícího prostřednictvím eshopu je považována za nabídku, potvrzení objednávky ze strany prodávajícího je pak přijetím této nabídky. Dojitím potvrzení objednávky kupujícímu je uzavřena kupní smlouvy. 1.7 Uzavřením kupní smlouvy kupující potvrzuje, že se seznámil s těmito obchodními podmínkami, jejich obsah je mu znám a že s nimi souhlasí, včetně reklamačního řádu a že s nimi souhlasí. Na tyto obchodní podmínky a reklamační řád je kupující dostatečným způsobem před vlastním uskutečněním objednávky upozorněn a má možnost se s nimi seznámit. Tyto obchodní podmínky jsou nedílnou součástí uzavřené kupní smlouvy. 2. Vymezení pojmů a postup uzavření kupní smlouvy 2.1 Prodávající je právnická osoba, která při uzavírání a plnění smlouvy jedná v rámci své podnikatelské činnosti. Prodávající přímo nebo prostřednictvím jiných podnikatelů dodává kupujícímu výrobky nebo poskytuje služby. 2.2 Kupující - spotřebitel je každý kupující, nejedná-li se o kupujícího-jiný subjekt, jak je definován v odstavci 2.3 těchto obchodních podmínek. 2.3 Kupující - jiný subjekt je takový kupující, který je podnikatelem a při uzavření smlouvy je z okolností zřejmé, že se koupě týká jeho podnikatelské činnosti. Podnikatelem je přitom ten, kdo samostatně vykonává na vlastní účet a odpovědnost výdělečnou činnost živnostenským nebo obdobným způsobem se záměrem činit tak soustavně za účelem dosažení zisku. Za podnikatele se považuje také každá osoba, která uzavírá smlouvy související s vlastní obchodní, výrobní nebo obdobnou činností či při samostatném výkonu svého povolání, popřípadě osoba, která jedná jménem nebo na účet podnikatele. 2.4 Předmět koupě - předmětem koupě na základě kupní smlouvy je zboží uvedené v závazném potvrzení objednávky ze strany prodávajícího, kterým se uzavírá kupní smlouva (dále též jen „zboží"). Předmětem smlouvy ani součástí kupní ceny není montáž zboží ani výnos zboží do patra. Informace o zboží dostupné na www.kb-blok.cz jsou uváděny podle aktuálně dostupných údajů a informací. Rozhodující jsou údaje o zboží včetně kupní ceny v okamžiku, kdy kupující doručí objednávku prodávajícímu.


text: 2.5 Ceny mají charakter cen smluvních a jsou uváděny včetně DPH (prodávající je plátcem DPH). Ceník prodávajícího je vystaven na adrese http://www.kb-blok.cz/ke-stazeni/cenik. Tyto ceny jsou rovněž uvedeny u jednotlivých položek zboží v e-shopu. V případě rozporu ceny zboží v ceníku prodávajícího a v e-shopu platí cena uvedená v ceníku. K ceně zboží se připočítává balení a doprava zboží ke kupujícímu a palety (to vše dohromady dále jen jako „kupní cena"), která tato bude sdělena kupujícímu před potvrzením objednávky. 2.6 Postup při uzavření kupní smlouvy je následující. Objednávka kupujícího je návrhem kupní smlouvy. Kupní smlouva je uzavřena akceptací tohoto návrhu, a to závazným potvrzením objednávky ze strany prodávajícího doručeným prostřednictvím e-mailu kupujícímu. Objednávka kupujícího a závazné potvrzení objednávky ze strany prodávajícího se považují za doručené, pokud se s nimi strany, jimž byly určeny, mohou seznámit. Od tohoto momentu mezi kupujícím a prodávajícím vznikají vzájemná práva a povinnosti vyplývající z uzavřené kupní smlouvy. V případě, pokud kupující zjistí v závazné akceptaci objednávky chyby anebo jiné nesrovnalosti, informuje o této skutečnosti prodávajícího nejlépe e-mailem nejpozději před oznámením prodávajícího o expedici zakoupeného zboží. Změny a doplňky v již učiněné objednávce , ať k nim má dojít před akceptací objednávky prodávajícím či po této akceptaci, musí být učiněny nejlépe prostřednictvím e-mailu: info@kb-blok.cz, nebo na tel.č.: 415 778 311, takové změny a doplňky jsou však účinné vůči prodávajícímu až po odsouhlasení prodávajícím. Prodávající je oprávněn odmítnout objednávku, když z důvodu vyprodání zásob nebo nedostupnosti zboží (faktická nemožnost plnění) není možné objednané zboží kupujícímu dodat. O zrušení objednávky bude zákazník informován telefonicky anebo formou e-mailu. Prodávající si mimo jiné vyhrazuje právo zrušit objednávku nebo její část před uzavřením kupní smlouvy, na základě dohody s kupujícím, v těchto případech: zboží se již nevyrábí nebo nedodává nebo se výrazným způsobem změnila cena dodavatele zboží. V případě, že Kupující zaplatil již část nebo celou částku kupní ceny, bude mu tato částka převedena zpět na jeho účet nebo adresu a k uzavření Kupní smlouvy nedojde. Na dárky, které jsou poskytovány zcela zdarma, nelze uplatňovat jakákoliv práva spotřebitele. Takové zboží splňuje podmínky Darovací smlouvy a veškeré normy dle platné legislativy ČR. 3. Práva a povinnosti smluvních stran, výhrada vlastnictví 3.1 Uzavřením kupní smlouvy vznikne prodávajícímu povinnost předmět koupě kupujícímu odevzdat a kupujícímu povinnost předmět koupě převzít a zaplatit za něj prodávajícímu dohodnutou cenu, tedy kupní cenu zboží a dopravné. Kupní smlouva se uzavírá okamžikem odeslání objednávky. 3.2 Prodávající dodá zboží specifikované v elektronické objednávce kupujícího (objednávce doručené prostřednictvím elektronické pošty) na objednávkovém formuláři, který kupující vyplňuje při objednání zboží, která je potvrzena závazným potvrzením objednávky ze strany prodávajícího. 3.3 Prodávající se zavazuje, že kupujícímu dodá bezvadné zboží v souladu s platným právním řádem České republiky, a to na adresu udanou kupujícím, je-li taková adresa na území ČR. 3.4 Kupující je povinen převzít zboží objednané a dodané v souladu s kupní smlouvou a obchodními podmínkami. Kupující je povinen zaplatit prodávajícímu kupní cenu a dopravné dle těchto obchodních podmínek řádně a včas v souladu s podmínkami dohodnutými v kupní smlouvě a obchodními podmínkami. 3.5


text: Vlastnické právo ke zboží přechází na kupujícího až úplným zaplacením kupní ceny. Nebezpečí nahodilé zkázy a nahodilého zhoršení zboží přechází na kupujícího odevzdáním zboží kupujícímu. 3.6 Kupující není oprávněn až do úplné úhrady kupní ceny zboží jakkoliv toto zboží zabudovávat či vestavovat, spojovat je do funkčních celků nebo jakýmkoliv způsobem přivodit jeho zánik jako samostatné věci. V případě, že kupující poruší tuto svou povinnost nebo uvedené jednání umožní třetím osobám, byť i z nedbalosti, je povinen uhradit prodávajícímu smluvní pokutu ve výši součtu kupních cen zboží za všechno zabudované zboží nebo zboží, které jako předmět právních vztahů z jakéhokoliv jiného důvodu zaniklo. 3.7 V souladu s § 1829 odst. 1 ObčZ. má kupující - spotřebitel právo bez udání důvodu odstoupit od kupní smlouvy ve lhůtě čtrnácti dnů. Lhůta podle předchozí věty běží, jde-li o - kupní smlouvu, ode dne převzetí zboží, - smlouvu, jejímž předmětem je několik druhů zboží nebo dodání několika částí, ode dne převzetí poslední dodávky zboží, nebo - smlouvu, jejímž předmětem je pravidelná opakovaná dodávka zboží, ode dne převzetí první dodávky zboží. Výše uvedená lhůta pro odstoupení od kupní smlouvy se považuje za zachovanou, pokud kupující - spotřebitel v jejím průběhu odešle prodávajícímu oznámení, že od smlouvy odstupuje. V takovém případě spotřebitel ponese přímé náklady spojené s navrácením zboží a přímé náklady za vrácené zboží. Náklady spojené s navrácením zboží zahrnují také náklady na vrácení zboží do původního stavu v případě, že zboží bylo poškozeno nebo jeví známky opotřebení, a to tehdy pokud ke snížení hodnoty zboží došlo v důsledku nakládání s tímto zbožím jiným způsobem, než který je nutný k obeznámení se s povahou a vlastnostmi zboží, včetně jeho funkčnosti. V případě, že je vrácené zboží poškozené, nefunkční, nekompletní nebo má známky opotřebení a/nebo používání podle předchozí věty, budou kupujícímu-spotřebiteli vráceny všechny peněžní prostředky, které od něj prodávající obdržel, snížené o náklady vynaložené prodávajícím na uvedení zboží do původního stavu. Tím není dotčeno právo na náhradu škody vzniklé prodávajícímu. 3.8 V případě, že se kupující - spotřebitel rozhodne odstoupit od kupní smlouvy, doporučuje prodávající následující postup: kupující - kontaktování prodejce nejlépe emailem nebo telefonicky, nebo jakoukoliv jinou formou jednostranného právního jednání např. dopisem zaslaným prostřednictvím provozovatele poštovních služeb na adresu sídla prodávajícího, nebo e-mailem na adrese info@kb-blok.cz s tím, že písemně uvede, že odstupuje od smlouvy s uvedením čísla objednávky, data nákupu a čísla účtu pro vrácení peněz (tj. kupní ceny a nákladů na dodání zboží do místa určeného kupujícím). Prodávající v textové podobě potvrdí kupujícímu-spotřebiteli přijetí právního jednání představujícího odstoupení, a to bez zbytečného odkladu. V případě odstoupení kupujícího - spotřebitele od smlouvy, zašle nebo předá kupující-spotřebitel prodávajícímu bez zbytečného odkladu, nejpozději do čtrnácti dnů od odstoupení od smlouvy, zboží, které od něho obdržel; tato lhůta se považuje za zachovanou, pokud v ní kupující-spotřebitel odešle zboží prodávajícímu. Zboží by mělo být vráceno prodávajícímu (ne na dobírku) kompletní, nejlépe v původním obalu, nesmí jevit známky opotřebení či poškození. Náklady vrácení zboží nese kupující. Všechny peněžní prostředky, které prodávající od kupujícího-spotřebitele obdržel, včetně nákladů na dodání (kromě


text: dodatečných nákladů vzniklých v důsledku způsobu dodání zvoleného kupujícím-spotřebitelem, který je jiný než nejlevnější způsob standardního dodání nabízený prodávajícím), budou vráceny prostřednictvím stejného platebního prostředku, který kupující-spotřebitel použil pro provedení počáteční transakce (neurčil-li však kupující-spotřebitel výslovně jinak), a to do čtrnácti dnů od odstoupení od smlouvy, nikoliv však dříve než kupující-spotřebitel zboží prodávajícímu předá nebo prokáže, že zboží prodávajícímu odeslal. Poštovné při vrácení produktu hradí kupující. Pro odstoupení od kupní smlouvy může spotřebitel využít též tento formulář. ( pokud si přejete - zašleme Vám ho v elektronické podobě ) ADRESÁT :( prodávající ) ..................................................................................................................... ..................................................................................................................... - Oznamuji/oznamujeme(*), že tímto odstupuji/odstupujeme(*) od smlouvy o nákupu tohoto zboží: ............................................................................................................... - Datum objednání zboží: ................................................................................ - Jméno a příjmení kupujícího spotřebitele/spotřebitelů: ........................................... - Adresa kupujícího spotřebitele/spotřebitelů: ........................................................ ............................................................................................................... - Číslo prodejního dokladu .............................................................................. - Číslo objednávky ....................................................................................... - Kupní cena má být vrácena bezhotovostním převodem na bankovní účet číslo: ................................................ /........................ - Podpis kupujícího spotřebitele/spotřebitelů (pouze pokud je tento formulář zasílán v listinné podobě): ..................................................... - Datum ................................................... *Nehodící se škrtněte nebo údaje doplňte. Vzorový formulář pro odstoupení od smlouvy (vyplňte tento formulář a pošlete jej zpět pouze v případě, že chcete odstoupit od smlouvy) 4. Platební podmínky 4.1 Zboží bude kupujícímu předáno až po úplném zaplacení kupní ceny. Sjednají-li strany úhradu kupní ceny až po dodání zboží, je kupující povinen respektovat splatnost na daňovém dokladu, který mu vystaví prodávající. 4.2 Nebude-li v souladu s objednávkou zaplaceno zboží do 14 dnů od splatnosti, bude objednávka ze strany prodávajícího stronována, o čemž bude kupující informován, a v takovém případě se má za to, že obě strany od kupní smlouvy odstoupili. 4.3 Kupní cena je zaplacena v okamžiku připsání částky představující kupní cenu na účet prodávajícího, složením hotovosti u prodávajícího nebo ve chvíli, kdy bude autorizačním centrem schválena platba platební kartou. 4.4 Podle zákona o evidenci tržeb je prodávající povinen vystavit kupujícímu účtenku. Zároveň je povinen zaevidovat přijatou tržbu u správce daně on-line; v případě technického výpadku pak nejpozději do 48 hodin. 4.5 V případě nedržení termínu splatnosti kupujícím se kupující zavazuje uhradit smluvní pokutu ve výši 0,05% z dlužné částky za každý - byť i započatý den prodlení. 5. Termín dodání a doprava 5.1 Prodávající pro kupujícího zajistí na jeho žádost (podle nastavení příslušného pole v objednávce) dopravu zboží do místa dle jeho určení. Stanoví-li kupující místo převzetí v jednom ze závodů prodávajícího, bude informován e-mailem o dostupnosti zboží k odběru a o zvláštních podmínkách odběru (jsou-li). Zboží je dodáno okamžikem předání zboží prvnímu dopravci nebo dnem, kdy je kupujícímu oznámeno, že si zboží může vyzvednout a kde. 5.2 Při osobním odběru je kupující zboží z určeného závodu prodávajícího povinen odebrat do 7 dnů, nedohodnou-li se strany písemně nebo v rámci objednávky jinak. Při překročení lhůty k odběru o více jak 3 dny bude účtováno skladné ve výši 0,01% z kupní ceny objednaného zboží od níž bude odečteno dopravné za každý i započatý den do doby, než bude odebráno kupujícím. 5.3 Zboží se zpravidla dodává na paletách. Ceny, druhy a způsob nakládání s paletami


text: jsou uvedeny v ceníku prodávajícího, který je vystaven na adrese http://www.kb-blok.cz/cs/ke-stazeni/cenik.shtml na stránkách prodávajícího a tento dokument tvoří nedílnou součást těchto podmínek. 5.4 Nebude-li zboží (v případně osobního převzetí)kupujícím vyzvednuto do 30 dnů od uplynutí lhůty k odběru, může prodávající od smlouvy odstoupit. V takovém případě si strany vrátí plnění, které si poskytly a kupující uhradí prodávajícímu škodu, která mu vznikla, zejména pak skladné dle druhého odstavce tohoto článku. 5.5 Nebude-li zboží dopravované kupujícímu převzato, přestože k tomu nebyl důvod nebo v případě, že kupujícímu nebude dopravcem zastižen, je kupující povinen uhradit vícenáklady za marnou dopravu zboží. Kupujícímu je rovněž povinen uhradit vícenáklady, které vznikly jeho zaviněním nebo v důsledku vyšší moci (objížďka, aj.) 5.6 Zákazník je povinen při převzetí zásilky provést kontrolu zásilky s cílem zjistit, zda je obal neporušený a zda zásilka nevykazuje zjevné znaky poškození. Tato kontrola se netýká obsahu zásilky. Pokud jsou při převzetí zásilky kupujícím zjištěny zjevné znaky poškození, zákazník není povinen zásilku převzít a sepíše s přepravcem zápis o škodě. Poškození zásilky při přepravě nahlásí kupující prodávajícímu bez zbytečného odkladu. Toto hlášení o poškození prodávajícímu se doporučuje provést písemně prostřednictvím emailu nebo telefonicky. Pokud takto poškozenou zásilku zákazník od přepravce převezme, je nezbytné poškození popsat v předávacím protokolu přepravce. Zákazník si zároveň překontroluje počet balíků na přepravním listě, který musí být shodný se skutečným počtem doručených balíků. V případě, že se počet balíků na přepravním listě neshoduje s počtem balíků doručovaných, zákazník přebere zásilku s výhradou v přepravním listě a reklamaci nahlásí písemně prostřednictvím emailu nebo telefonicky. Pokud tak neučiní, reklamace na chybějící balík/y nebude uznána. 5.8 Dopravné je stanovováno podle objednaného zboží a o ceně je kupujující informován při potvrzování objednávky. 5.9 Zajišťuje-li dopravu zboží sám kupující, je povinen se při nakládání a upevňování materiálu řídit pokyny prodávajícího. Za škodu, která vznikla v důsledku špatného ukotvení či usazení zboží v dopravním prostředku kupujícího prodávající neodpovídá. 6. Záruka za jakost při převzetí, práva z vadného plnění a reklamační řád 6.1 Prodávající odpovídá kupujícímu-spotřebiteli, že věc při převzetí nemá vady (záruka za jakost při převzetí dle § 2161 ObčZ). Faktura za zboží slouží současně jako záruční list. Běh lhůty pro vyřízení reklamací je pozastaven v případě, že prodávající neobdržel veškeré podklady potřebné pro vyřízení reklamace (části zboží, jiných podkladů apod.). Prodávající je povinen si vyžádat doplnění podkladů od kupujícího v nejkratší možné době. Lhůta je od tohoto data pozastavena až do dodání vyžádaných podkladů kupujícím. 6.2 Nemá-li věc vlastnosti stanovené v § 2161 ObčZ, může kupující-spotřebitel požadovat i dodání nové věci bez vad, pokud to není vzhledem k povaze vady nepřiměřené, ale pokud se vada týká pouze součásti věci, může kupující požadovat jen výměnu součásti; není-li to možné, může odstoupit od smlouvy. Je-li to však vzhledem k povaze vady neúměrné, zejména lze-li vadu odstranit bez zbytečného odkladu, má kupující právo na bezplatné odstranění vady. Neodstoupí-li kupující-spotřebitel od smlouvy nebo neuplatní-li právo na dodání nové věci bez vad, na výměnu její součásti nebo na opravu věci, může požadovat přiměřenou slevu. Kupující-spotřebitel má právo na přiměřenou slevu


text: i v případě, že mu prodávající nemůže dodat novou věc bez vad, vyměnit její součást nebo věc opravit, jakož i v případě, že prodávající nezjedná nápravu v přiměřené době nebo že by zjednání nápravy kupujícímu-spotřebiteli působilo značné obtíže. 6.3 Projeví-li se vada v průběhu šesti měsíců od převzetí zboží kupujícím-spotřebitelem, má se za to, že věc byla vadná již při převzetí. 6.4 Práva z vadného plnění kupujícímu nenáleží, jde-li o vady zboží, které byly způsobeny dopravou zboží prováděnou kupujícím nebo neodbornou manipulací či montáží prováděnými kupujícím. 6.5 U věcí prodávaných za nižší cenu neodpovídá prodávající za vadu, pro kterou byla sjednána nižší cena. 6.6 Prodávající si vyhrazuje právo na drobné technické změny prodávaného zboží. 6.7 Právo z vadného plnění se nevztahuje na opotřebení věci způsobené jejím obvyklým užíváním, nevhodným užíváním nebo ošetřením, vlivem povětrnostních podmínek, neodbornou manipulací, úmyslným poškozením nebo na vady, na které byl zákazník upozorněn písemně v kupní smlouvě. 6.8 Nároky z vad je nutno písemně nebo prostřednictvím reklačního formuláře uplatnit u prodávajícího. Reklamace musí obsahovat minimálně číslo objednávky, fotografii vady, popis jak se vada projevuje a požadavek, jakým způsobem má být nárok z reklamace uspokojen. 6.9 Kupující-spotřebitel je oprávněn uplatnit právo z vady, která se vyskytne u zboží v době dvaceti čtyř měsíců od převzetí, kupující-jiný subjekt v době šesti měsíců od převzetí. Pro použité zboží strany sjednávají dobu pro uplatnění práv z vadného plnění v trvání dvanácti měsíců od převzetí. 6.10 Prodávající neodpovídá za funkčnost a vhodnost zboží, pokud je použito k jinému účelu, než je pro dané zboží obvyklé, ani za poškození zboží způsobené neoborným uložením, manipulací nebo dopravou zboží. 6.11 Záruka se rovněž nevztahuje na odlišnosti v odstínu povrchové barevnosti dodaného zboží, dále na odlišnosti způsobené vápenatým nebo železitým výkvětem (vystoupení volného vápna na povrch zboží) a jelikož se nejedná o vady zboží, nekonstituují tyto odlišnosti ani rozpor s kupní smlouvou. 6.12 Pro kupujícího-jiný subjekt se v případě vadného plnění sjednává odchylně od příslušných ustanovení ObčZ následující: - výskyt opravitelné vady či opravitelných vad se považuje vždy za nepodstatné porušení smlouvy nikoliv za porušení podstatné, - při nepodstatném porušení smlouvy má kupující-jiný subjekt právo na odstranění vady anebo přiměřenou slevu z kupní ceny, a to podle volby prodávajícího, - při podstatném porušení smlouvy má kupující-jiný subjekt právo na přiměřenou slevu z kupní ceny nebo na odstoupení od smlouvy. 6.13 Pokud zákazník zjistí jiné než zjevné poškození zásilky, které je pravděpodobně způsobeno přepravcem, doporučuje se následující postup. Zákazník informuje přepravní společnost a to bez zbytečného odkladu, nejpozději do 3 pracovních dnů ode dne, kdy byla zákazníkovi zásilka doručena, a vyžádá si u přepravní společnosti sepsání zápisu o škodě, převzetí zásilky u zákazníka a její doručení prodávajícímu. Zákazník nesmí se zásilkou nijak manipulovat a musí zajistit uchování obalu, ve kterém mu byla zásilka doručena. Zákazník současně informuje reklamační oddělení internetového obchodu prodávajícího o poškození zásilky a zašle mu fotodokumentaci poškozeného zboží, obalu a etikety. 6.14 Reklamaci může kupující uplatnit u prodávajícího prostřednictvím emailu: info@kb-blok.cz nebo telefonicky na telefonním čísle uvedené na stránkách obchodu, dále je možnost


text:
zaslání dopisem doručeným prodávajícímu. Ve všech případech kupující připojí reklamované zboží. 6.15 Prodávající rozhodne o reklamaci kupujícího - spotřebitele ihned, ve složitých případech do 3 pracovních dnů. Do této lhůty se nezapočítává doba přiměřená podle druhu zboží, která je zapotřebí k odbornému posouzení vady. Reklamace včetně odstranění vady musí být vyřízena bez zbytečného odkladu, nejpozději do 30 dnů ode dne uplatnění reklamace, pokud se prodávající s kupujícím - spotřebitelem nedohodnou na delší lhůtě. 6.16 O výsledku reklamace bude spotřebitel informován jím zvoleným způsobem sms, e-mailem nebo telefonicky. Jestliže si kupující, bez udání důvodu, nepřevezme reklamaci od dopravce, prodávající si vyhrazuje právo po 30 dnech, od nepřevzetí účtovat skladné ve výši 25 Kč za každý započatý den. Náklady za dopravu (doručení) nese prodávající. 7. Závěrečná ustanovení 7.1 Veškeré smluvní vztahy se řídí českým právním řádem. 7.2 Tyto obchodní podmínky nabývají účinnosti dnem jejich zveřejnění a jsou v příslušném znění rozhodné pro veškeré objednávky učiněné v tento den a později. Prodávající si vyhrazuje právo na změnu těchto obchodních podmínek. Nové znění obchodních podmínek bude zveřejněno na internetových stránkách prodávajícího www.kb-blok.cz. Dnem jejich zveřejnění se ruší platnost předchozích obchodních podmínek, to však nemá vliv na kupní smlouvy uzavřené podle dosavadního znění obchodních podmínek (viz první věta tohoto odstavce). 7.3 Kupující není oprávněn bez souhlasu prodávajícího postoupit svou pohledávku vůči prodávajícímu vyplývající z kupní smlouvy na třetí osobu. 7.4 Zvláštní ujednání se zákazníkem učiněná v kupní smlouvě mají přednost před ustanoveními těchto obchodních podmínek, která by s nimi byla v rozporu. 8. Ochrana osobních údajů - viz Zásady zpracování osobních dat dle nařízení GDPR 8.1 Kupující souhlasí s tím, aby poskytnuté osobní údaje byly prodávajícím zpracovávány a uchovávány v souladu s Nařízením Evropského parlamentu a Rady 2016/679 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a o zrušení směrnice 95/46/ES (obecné nařízení o ochraně osobních údajů) za účelem plnění předmětu smlouvy. Kupující má právo být informován, jaké údaje o něm prodávající eviduje, a je oprávněn tyto údaje měnit, případně písemně vyslovit nesouhlas s jejich zpracováváním. 8.2 Kupující může prodávajícímu sdělit, že chce ukončit zasílání obchodních sdělení, a to na elektronickou adresu získanou v souvislosti s plněním smlouvy, aniž by mu tím vznikly jakékoliv náklady. | KB-BLOK Stavebniny
 Všeobecné obchodní podmínky platné od 1. 1. 2015
 (Obchodní podmínky a reklamační řád internetového obchodu www.kb-blok.cz)
 1.1 Tyto obchodní podmínky a reklamační řád internetového obchodu www.kb-blok.cz (dále jen „obchodní podmínky") platí pro nákup v internetovém obchodě www.kb-blok.cz,
 1.2 Tyto obchodní podmínky blíže vymezují a upřesňují práva a povinnosti prodávajícího a kupujícího (dále jen „kupující" či „zákazník"). Údaje prodávajícího jsou následující:
 Firma: KB-BLOK systém, s.r.o.
 Sídlo: Masarykova 635, Postoloprty
 IČ: 14866021
 DIČ: CZ14866021
 e-mailová adresa: info@kb-blok.cz
 tel.: 415 778 311
 1.3. Zákazník, který je spotřebitelem, má právo obrátit se na subjekt zajišťující mimosoudní řešení sporů, kterým je v tomto případě Česká obchodní inspekce (www.coi.cz).
 1.4 Je-li kupujícím spotřebitel, jak je definováno v bodě 2.2 níže, řídí se vztahy neupravené těmito obchodními podmínkami zákonem č. 89/2012 Sb., občanským zákoníkem ve znění


text:
pozdějších předpisů (dále jen „ObčZ") a zákonem č. 634/1992Sb. o ochraně spotřebitele ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon o ochraně spotřebitele").
 1.5 Je-li kupující jiný subjekt než spotřebitel, jak je definován v bodě 2.3 níže, řídí se vztahy neupravené těmito obchodními podmínkami ObčZ (přičemž podle § 2158 odst. 1 ObčZ platí, že se ustanovení § 2158 až § 2174 ObčZ nepoužijí)
 1.6 Objednávka kupujícího prostřednictvím eshopu je považována za nabídku, potvrzení objednávky ze strany prodávajícího je pak přijetím této nabídky. Dojitím potvrzení objednávky kupujícímu je uzavřena kupní smlouvy.
 1.7 Uzavřením kupní smlouvy kupující potvrzuje, že se seznámil s těmito obchodními podmínkami, jejich obsah je mu znám a že s nimi souhlasí, včetně reklamačního řádu a že s nimi souhlasí. Na tyto obchodní podmínky a reklamační řád je kupující dostatečným způsobem před vlastním uskutečněním objednávky upozorněn a má možnost se s nimi seznámit. Tyto obchodní podmínky jsou nedílnou součástí uzavřené kupní smlouvy.
 2.2 Kupující - spotřebitel je každý kupující, nejedná-li se o kupujícího-jiný subjekt, jak je definován v odstavci 2.3 těchto obchodních podmínek.
 2.3 Kupující - jiný subjekt je takový kupující, který je podnikatelem a při uzavření smlouvy je z okolností zřejmé, že se koupě týká jeho podnikatelské činnosti. Podnikatelem je přitom ten, kdo samostatně vykonává na vlastní účet a odpovědnost výdělečnou činnost živnostenským nebo obdobným způsobem se záměrem činit tak soustavně za účelem dosažení zisku. Za podnikatele se považuje také každá osoba, která uzavírá smlouvy související s vlastní obchodní, výrobní nebo obdobnou činností či při samostatném výkonu svého povolání, popřípadě osoba, která jedná jménem nebo na účet podnikatele.
 2.4 Předmět koupě - předmětem koupě na základě kupní smlouvy je zboží uvedené v závazném potvrzení objednávky ze strany prodávajícího, kterým se uzavírá kupní smlouva (dále též jen „zboží"). Předmětem smlouvy ani součástí kupní ceny není montáž zboží ani výnos zboží do patra. Informace o zboží dostupné na www.kb-blok.cz jsou uváděny podle aktuálně dostupných údajů a informací. Rozhodující jsou údaje o zboží včetně kupní ceny v okamžiku, kdy kupující doručí objednávku prodávajícímu.
 2.5 Ceny mají charakter cen smluvních a jsou uváděny včetně DPH (prodávající je plátcem DPH). Ceník prodávajícího je vystaven na adrese http://www.kb-blok.cz/ke-stazeni/cenik. Tyto ceny jsou rovněž uvedeny u jednotlivých položek zboží v e-shopu. V případě rozporu ceny zboží v ceníku prodávajícího a v e-shopu platí cena uvedená v ceníku. K ceně zboží se připočítává balení a doprava zboží ke kupujícímu a palety (to vše dohromady dále jen jako „kupní cena"), která tato bude sdělena kupujícímu před potvrzením objednávky.
 2.6 Postup při uzavření kupní smlouvy je následující. Objednávka kupujícího je návrhem kupní smlouvy. Kupní smlouva je uzavřena akceptací tohoto návrhu, a to závazným potvrzením objednávky ze strany prodávajícího doručeným prostřednictvím e-mailu kupujícímu. Objednávka kupujícího a závazné potvrzení objednávky ze strany prodávajícího se považují za doručené, pokud se s nimi strany, jimž byly určeny, mohou seznámit. Od tohoto momentu mezi kupujícím a prodávajícím vznikají vzájemná práva a povinnosti vyplývající z uzavřené kupní smlouvy. V případě, pokud kupující zjistí v závazné akceptaci objednávky chyby anebo jiné nesrovnalosti, informuje o této skutečnosti prodávajícího


text:
nejlépe e-mailem nejpozději před oznámením prodávajícího o expedici zakoupeného zboží. Změny a doplňky v již učiněné objednávce , ať k nim má dojít před akceptací objednávky prodávajícím či po této akceptaci, musí být učiněny nejlépe prostřednictvím e-mailu: info@kb-blok.cz, nebo na tel.č.: 415 778 311, takové změny a doplňky jsou však účinné vůči prodávajícímu až po odsouhlasení prodávajícím. Prodávající je oprávněn odmítnout objednávku, když z důvodu vyprodání zásob nebo nedostupnosti zboží (faktická nemožnost plnění) není možné objednané zboží kupujícímu dodat. O zrušení objednávky bude zákazník informován telefonicky anebo formou e-mailu. Prodávající si mimo jiné vyhrazuje právo zrušit objednávku nebo její část před uzavřením kupní smlouvy, na základě dohody s kupujícím, v těchto případech: zboží se již nevyrábí nebo nedodává nebo se výrazným způsobem změnila cena dodavatele zboží. V případě, že Kupující zaplatil již část nebo celou částku kupní ceny, bude mu tato částka převedena zpět na jeho účet nebo adresu a k uzavření Kupní smlouvy nedojde. Na dárky, které jsou poskytovány zcela zdarma, nelze uplatňovat jakákoliv práva spotřebitele. Takové zboží splňuje podmínky Darovací smlouvy a veškeré normy dle platné legislativy ČR.
 3.1 Uzavřením kupní smlouvy vznikne prodávajícímu povinnost předmět koupě kupujícímu odevzdat a kupujícímu povinnost předmět koupě převzít a zaplatit za něj prodávajícímu dohodnutou cenu, tedy kupní cenu zboží a dopravné. Kupní smlouva se uzavírá okamžikem odeslání objednávky.
 3.6 Kupující není oprávněn až do úplné úhrady kupní ceny zboží jakkoliv toto zboží zabudovávat či vestavovat, spojovat je do funkčních celků nebo jakýmkoliv způsobem přivodit jeho zánik jako samostatné věci. V případě, že kupující poruší tuto svou povinnost nebo uvedené jednání umožní třetím osobám, byť i z nedbalosti, je povinen uhradit prodávajícímu smluvní pokutu ve výši součtu kupních cen zboží za všechno zabudované zboží nebo zboží, které jako předmět právních vztahů z jakéhokoliv jiného důvodu zaniklo.
 3.7 V souladu s § 1829 odst. 1 ObčZ. má kupující - spotřebitel právo bez udání důvodu odstoupit od kupní smlouvy ve lhůtě čtrnácti dnů. Lhůta podle předchozí věty běží, jde-li o
 - kupní smlouvu, ode dne převzetí zboží,
 - smlouvu, jejímž předmětem je několik druhů zboží nebo dodání několika částí, ode dne převzetí poslední dodávky zboží, nebo
 - smlouvu, jejímž předmětem je pravidelná opakovaná dodávka zboží, ode dne převzetí první dodávky zboží.
 Výše uvedená lhůta pro odstoupení od kupní smlouvy se považuje za zachovanou, pokud kupující - spotřebitel v jejím průběhu odešle prodávajícímu oznámení, že od smlouvy odstupuje. V takovém případě spotřebitel ponese přímé náklady spojené s navrácením zboží a přímé náklady za vrácené zboží. Náklady spojené s navrácením zboží zahrnují také náklady na vrácení zboží do původního stavu v případě, že zboží bylo poškozeno nebo jeví známky opotřebení, a to tehdy pokud ke snížení hodnoty zboží došlo v důsledku nakládání s tímto zbožím jiným způsobem, než který je nutný k obeznámení se s povahou a vlastnostmi zboží, včetně jeho funkčnosti. V případě, že je vrácené zboží poškozené, nefunkční, nekompletní nebo má známky opotřebení a/nebo používání podle předchozí věty, budou kupujícímu-spotřebiteli vráceny všechny peněžní prostředky, které od něj prodávající obdržel, snížené o náklady vynaložené prodávajícím