text:
172 zák. práce, je povinen nahradit zaměstnavateli skutečnou škodu, a to v penězích, jestliže škodu neodčiní uvedením v předešlý stav. Podle ustanovení § 179 odst. 3 zák. práce jde-li o škodu způsobenou úmyslně, může zaměstnavatel požadovat náhradu i jiné škody.
 Předpokladem pro vznik odpovědnosti zaměstnance vůči zaměstnavateli za škodu podle ustanovení § 172 odst. 1 zák. práce je porušení pracovních povinností zaměstnancem, vznik škody, příčinná souvislost mezi porušením pracovních povinností a vznikem škody (tzv. kauzální nexus) a zavinění na straně zaměstnance. Ke vzniku povinnosti k náhradě škody je zapotřebí, aby všechny předpoklady byly splněny současně; chybí-li kterýkoliv z nich, nárok, a tedy ani povinnost k zaplacení, nevzniká. V řízení o náhradu škody podle ustanovení § 172 odst. 1 zák. práce má žalobce (poškozený zaměstnavatel) procesní povinnost tvrdit [srov. § 101 odst. 1 písm. a) o. s. ř.] a posléze i prokázat [srov. § 101 odst. 1 písm. b) a 120 odst. 1 o. s. ř.] všechny uvedené předpoklady potřebné pro vznik odpovědnosti za škodu.
 Škoda je jedním z předpokladů pro vznik obecné odpovědnosti zaměstnance za škodu podle ustanovení § 172 zák. práce. Škodou se rozumí újma, která nastala (projevuje se) v majetkové sféře poškozeného (tj. majetková újma) a je objektivně vyjádřitelná v penězích. Skutečnou škodou (§ 179 odst. 1 zák. práce) je nastalé zmenšení majetku poškozeného zaměstnavatele. Jinou škodou (§ 179 odst. 3 zák. práce) je ušlý majetkový prospěch; spočívá v tom, že u poškozeného zaměstnavatele nedošlo ke zvýšení (rozmnožení) majetku, které bylo možné - nebýt škodné události - s ohledem na pravidelný běh věcí důvodně očekávat.
 Škoda, kterou zaměstnanec způsobí svému zaměstnavateli zaviněným porušením povinností při plnění pracovních úkolů nebo v přímé souvislosti s ním, může spočívat též v nákladech na opravu poškozeného stroje nebo zařízení, na které pracovali zaměstnanci poškozeného zaměstnavatele, jimž tento zaměstnavatel vyplatil mzdu nebo plat za vykonanou práci.
 Náklady na mzdu zaměstnanců poškozeného zaměstnavatele, kteří pracovali na odstranění následků způsobených škodní událostí (opravě poškozeného stroje nebo zařízení), ovšem nelze bez dalšího považovat za škodu, která vznikla v příčinné souvislosti se zaviněným porušením pracovních povinností zaměstnance. Takovou škodu lze spatřovat jen v těch nákladech na mzdu zaměstnanců poškozeného zaměstnavatele, které by jinak - nebýt škodné události – nevznikly (nebyly by vynaloženy). Může se především jednat o náklady na mzdu zaměstnanců, se kterými poškozený zaměstnavatel uzavřel pracovní smlouvu jen na provedení prací směřujících k odstranění následků způsobených škodní událostí (k opravě poškozeného stroje nebo zařízení); uvedené lze vztáhnout též na náklady na odměnu zaměstnanců, s nimiž za tímto účelem poškozený zaměstnavatel uzavřel dohodu o pracích konaných mimo pracovní poměr. U ostatních zaměstnanců poškozeného zaměstnavatele (např. zaměstnanců, kteří v rámci sjednaného druhu práce vykonávají opravy a údržbu strojů a zařízení zaměstnavatele) se potom bude jednat jen o tu část nákladů na mzdu, které by – pokud by tito zaměstnanci nepracovali na odstranění následků škodní událostí – jinak nevznikly. Půjde především o situace, kdy provádění těchto prací si vyžádalo vyplacení mzdy za práci přesčas, práci ve svátek nebo noční práci anebo kdy zvýšené pracovní úsilí zaměstnanců (v této souvislosti


text:
vynaložené) bylo důvodem vyplacení mimořádné odměny.
 V posuzovaném případě žalobce uplatnil nárok na náhradu škody, kterou spatřoval (mimo jiné) v nákladech na mzdu svých zaměstnanců střediska TOV (technická obsluha výroby), kteří pracovali na opravě žalovaným poškozeného stroje. Z tvrzení žalobce ani ze skutkových zjištění odvolacího soudu nevyplývá, že by se jednalo o zaměstnance, se kterými žalobce uzavřel pracovní poměr jen za účelem provedení těchto konkrétních prací, nebo že by si uplatněné mzdové náklady (jejich část) vyžádaly jen tyto práce (např. že by se jednalo o náklady na mzdu za práci přesčas, práci ve svátek nebo noční práci, popř. mimořádnou odměnu v této souvislosti vyplacenou), a že by tedy tyto mzdové náklady jinak – nebýt poškození stroje žalovaným - nevznikly. Žalobce tuto část uplatněného nároku na náhradu škody založil jen na argumentaci (které odvolací soud ve svém rozsudku přisvědčil), že jeho zaměstnanci „v době kdy opravovali stroj, který poškodil žalovaný, mohli a měli vykonávat jiné práce a tvořit hodnoty“, o které „byl majetek žalobce zkrácen“. Tento výklad ovšem není správný. V příčinné souvislosti s tím, že zaměstnanci žalobce v době, kdy vykonávali práci na opravě poškozeného stroje, nemohli svou prací zajišťovat výkon jiných jeho činností, mohla být majetková újma spočívající v nastalém zmenšení majetku (např. v nákladech na zajištění výkonu těchto činností dodavatelem, v zaplacení smluvní sankce odběrateli za prodlení se splněním závazku apod.) nebo v ušlém majetkovém prospěchu (ušlém zisku), za kterou náklady na mzdy těchto zaměstnanců považovat nelze (tomu ostatně odpovídá i shora uvedená argumentace žalobce o hodnotách, o něž „byl majetek žalobce zkrácen“). Vzhledem k uvedenému nelze dovozovat, že náklady na mzdy zaměstnanců žalobce, kteří pracovali na opravě žalovaným poškozeného stroje, představují skutečnou škodu ve smyslu ustanovení § 179 odst. 1 zák. práce, jejíž náhrady by se žalobce mohl po žalovaném domáhat z důvodu obecné odpovědnosti zaměstnance za škodu podle ustanovení § 172 odst. 1 zák. práce.
 Protože odvolací soud rozhodl nesprávně a protože dosavadní výsledky řízení (skutkový stav zjištěný soudy) ukazují, že je možné ve věci rozhodnout, Nejvyšší soud České republiky rozsudek odvolacího soudu ve výroku II změnil tak, že rozsudek soudu prvního stupně (ve znění doplňujícího rozsudku) se v části výroku, kterou byla správně zamítnuta žaloba co do 38 756,22 Kč s úroky z prodlení za dobu od 29. 7. 2005 do zaplacení, a ve výrocích o náhradě nákladů řízení potvrzuje [§ 243d písm. b), § 219 o. s. ř.].
 O náhradě nákladů odvolacího a dovolacího řízení dovolací soud rozhodl podle ustanovení § 243c odst. 3, § 224 odst. 2, § 142 odst. 2 a 146 odst. 3 o. s. ř. V odvolacím i dovolacím řízení byl žalobce úspěšný v částce 14 118,78 Kč s příslušenstvím, tj. z 27 %, a žalovaný byl úspěšný v částce 38 756,22 Kč s příslušenstvím, tj. ze 73 %, převážně úspěšnému žalovanému proto vzniklo právo na poměrnou náhradu nákladů odvolacího a dovolacího řízení v rozsahu 46 %. Vzhledem k tomu, že v odvolacím řízení žalovanému náklady nevznikly, bylo rozhodnuto, že žádný z účastníků nemá právo na náhradu nákladů odvolacího řízení.

type: other


text:
V dovolacím řízení vznikly žalovanému náklady zaplacením soudního poplatku 5 000 Kč a náklady na zastoupení advokátem. Při rozhodování o výši náhrady nákladů na zastoupení advokátem dovolací soud přihlédl k tomu, že výše odměny advokáta má být určena podle sazeb stanovených paušálně pro řízení v jednom stupni zvláštním právním předpisem (§ 151 odst. 2 část věty první před středníkem o. s. ř.), neboť nejde o přiznání náhrady nákladů řízení podle ustanovení § 147 nebo 149 odst. 2 o. s. ř. a ani okolnosti případu v projednávané věci neodůvodňují, aby bylo postupováno podle ustanovení zvláštního právního předpisu o mimosmluvní odměně (§ 151 odst. 2 část věty první za středníkem o. s. ř.). Vyhláška č. 484/2000 Sb. (ve znění pozdějších předpisů), která upravovala sazby odměny advokáta stanovené paušálně pro řízení v jednom stupni, však byla nálezem Ústavního soudu ze dne 17. 4. 2013 č. 116/2013 Sb. dnem 7. 5. 2013 zrušena. Nejvyšší soud České republiky za této situace určil pro účely náhrady nákladů dovolacího řízení paušální sazbu odměny pro řízení v jednom stupni s přihlédnutím k povaze a okolnostem projednávané věci a ke složitosti (obtížnosti) právní služby poskytnuté advokátem a podpůrně též k vyhlášce č. 484/2004 Sb. (ve znění pozdějších předpisů) [srov. nález Ústavního soudu ze dne 7. 6. 2016 sp. zn. IV. ÚS 3559/15] ve výši 14 790 Kč. Kromě této paušální sazby odměny advokáta vznikly žalovanému v souvislosti s učiněnými dvěma úkony právní služby (převzetí a příprava zastoupení a sepis dovolání) náklady spočívající v paušální částce náhrady výdajů ve výši 600 Kč (srov. § 13 odst. 3 vyhlášky č. 177/1996 Sb. ve znění pozdějších předpisů). Celková výše nákladů žalovaného vzniklých v dovolacím řízení tedy činí 20 390 Kč, na jejichž náhradě je žalobce povinen žalovanému zaplatit 9 379 Kč (46 % z částky 20 390 Kč); náhradu nákladů řízení je žalobce povinen zaplatit k rukám advokáta, který žalovaného v dovolacím řízení zastupoval (§ 149 odst. 1 o. s. ř.), do 3 dnů od právní moci rozsudku (§160 odst. 1 o. s. ř.).
 V Brně dne 29. srpna 2017


text:
Dotčené předpisy: § 336k odst. 3 o. s. ř. ve znění do 31.12.2012, § 54 předpisu č. 120/2001Sb. ve znění do 31.10.2009, § 336c odst. 3 o. s. ř. ve znění do 31.12.2012, § 336c odst. 1 písm. d) o. s. ř. ve znění do 31.12.2012, § 336c odst. 1 písm. e) o. s. ř. ve znění do 31.12.2012, § 243d písm. a) o. s. ř. ve znění do 31.12.2013
 Nejvyšší soud České republiky rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Zbyňka Poledny a soudců JUDr. Miroslavy Jirmanové, Ph.D., a JUDr. Aleše Zezuly v exekuční věci oprávněné Ing. A. P. , bytem ve Z., proti povinnému L. P. , bytem ve Z., zastoupenému Mgr. Bc. Michalem Březovjákem, advokátem se sídlem ve Zlíně, Školní č. 3362/11, za účasti vydražitele F. M., bytem ve Z., pro 58 390,50 Kč s příslušenstvím, vedené u soudního exekutora JUDr. Martina Růžičky, Exekutorský úřad Zlín, pod sp. zn. 77 EX 2306/02, o dovolání povinného proti usnesení Krajského soudu v Brně ze dne 24. března 2015, č. j. 26 Co 796/2008-509, takto:
 K návrhu oprávněné Okresní soud ve Zlíně usnesením ze dne 5. srpna 2002, č. j. 22 Nc 851/2002-6, nařídil exekuci na majetek povinného podle rozsudku Krajského soudu v Brně ze dne 29. listopadu 2001, č. j. 13 Co 336/99-197, k uspokojení pohledávky oprávněné ve výši 58 390,50 Kč, pro náklady předcházejícího řízení ve výši 14 800 Kč a pro náklady exekuce, které budou v průběhu řízení stanoveny; provedením exekuce pověřil soudního exekutora JUDr. Martina Růžičku, Exekutorský úřad Zlín (dále jen soudní exekutor ).
 Usnesením soudního exekutora ze dne 7. září 2004, č. j. 77 EX 2306/02-75, byl vydražiteli F. M., bytem ve Z., (dále jen vydražitel ), udělen příklep na vydražených nemovitých věcech povinného a to na pozemku p. č. St. 1710/1, o výměře 38 m 2 , zastavěná plocha a nádvoří, a stavbě č. p. 1412, objekt bydlení, stojící na pozemku p. č. St. 1710/1, vše zapsáno v katastru nemovitostí vedeném Katastrálním úřadem pro Zlínský kraj, Katastrální pracoviště Zlín, pro obec Z., katastrální území Z., na listu vlastnictví č. 6012 (dále jen nemovité věci ), za nejvyšší podání 533 333 Kč.
 Usnesení Krajského soudu v Brně ze dne 31. ledna 2013, č. j. 26 Co 796/2009-289, následně bylo na základě dovolání vydražitele usnesením Nejvyššího soudu ze dne 29. dubna 2014, č. j. 21 Cdo 277/2014-375, opětovně zrušeno a věc byla vrácena tomuto soudu k dalšímu řízení, v němž odvolací soud usnesením ze dne 24. března 2015, č. j. 26 Co 796/2008-509, usnesení soudního exekutora ze dne 7. září 2004, č. j. 77 EX 2306/02-75, kterým byl vydražiteli udělen příklep na nemovitých věcech povinného, potvrdil, České republice nepřiznal náhradu nákladů v odvolacím řízení a povinnému uložil povinnost zaplatit vydražiteli na náhradě nákladů řízení před soudem odvolacím a dovolacím částku ve výši 40 779,50 Kč do patnácti dnů od právní moci tohoto usnesení k rukám právního zástupce vydražitele. Vázán právním názorem dovolacího soudu, vysloveném v usnesení ze dne 29. dubna 2014, č. j. 21 Cdo 277/2014-375,


text:
dospěl mimo jiné k závěru, že z provedených důkazů nebyla prokázána ani osvědčena skutečnost, podle které by soudní exekutor před datem 9. září 2004 měl vědomost o zastoupení povinného v exekučním řízení JUDr. Petrem Jaškem, advokátem. Doručení usnesení o ceně dražených nemovitých věcí povinnému, stejně jako doručení usnesení o nařízení dražebního jednání přímo k rukám povinného, ačkoliv součástí spisu vedeného u exekučního soudu byl doklad o procesní plné moci udělené povinným JUDr. Petru Jaškovi, advokátovi, nezakládá porušení zákona podle ustanovení §336k odst. 3 zákona č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů (dále jen o. s. ř. ). Uvedené porušení zákona nelze dovozovat ani z nevyvěšení usnesení o nařízení dražebního jednání na úřední desce příslušeného katastrálního úřadu, resp. obecního úřadu, neboť z obsahu spisu vedeného soudním exekutorem vyplývá, že soudní exekutor svou povinnost splnil, když usnesení o nařízení dražebního jednání zaslal jak Magistrátu města Z., tak Katastrálnímu úřadu pro Zlínský kraj, s žádostí o vyvěšení na jejich úřední desce. Další postup spočívající v samotném vyvěšení usnesení o nařízení dražebního jednání či zveřejnění jeho podstatného obsahu na jejich úředních deskách, je zcela v dispozici těchto subjektů, tj. mimo sféru vlivu soudního exekutora či exekučního soudu. Povinnost těchto orgánů usnesení o nařízení dražebního jednání (či jeho podstatný obsah) na úřední desce vyvěsit, resp. zveřejnit v ustanovení občanského soudního řádu ani exekučního řádu není zakotvena. Námitky povinného, že exekuci prodejem nemovitých věcí povinného nelze považovat za vhodný způsob provedení exekuce, neboť zde byla možnost provádět exekuce i jinak a povinný navíc nemovité věci nezbytně potřeboval k výkonu své podnikatelské činnosti, samy o sobě nemohou vést k závěru, že při nařízení dražebního jednání, event. při provedení dražby, došlo k porušení zákona podle ustanovení § 336k odst. 3 o. s. ř. Povinný měl tyto argumenty uplatnit formou podání návrhu na zastavení exekuce. V souvislosti s návrhem na odklad provedení exekuce, jenž byl povinným podán před dražbou nemovitých věcí a o němž bylo rozhodnuto až po udělení příklepu, konstatoval, že v dané době úprava odkladu provedení exekuce prezentovaná ustanovením § 54 zákona č. 120/2001 Sb., ve znění před novelou provedenou zákonem č. 286/2009 Sb. (v návaznosti na ustanovení občanského soudního řádu), výslovně nespojovala s podáním návrhu na odklad provedení exekuce (tak jako později) nemožnosti provádění úkonů směřujících k provedení exekuce . K porušení zákona ve smyslu ustanovení § 336k odst. 3 o. s. ř. tudíž nedošlo.
 Usnesení odvolacího soudu napadl povinný dovoláním, v němž (mimo jiné) zpochybňuje správnost závěrů odvolacího soudu ohledně posouzení otázky, zda zastoupení povinného advokátem v exekučním řízení musí být zvlášť doloženo exekučnímu soudu a zvlášť soudnímu exekutorovi či postačuje pouhé povědomí soudního exekutora o zastoupení povinného advokátem v exekučním řízení jako takovém, aniž by toto povědomí pramenilo z podání ve smyslu ustanovení § 42 o. s. ř. Vytýká odvolacímu soudu, že se neřídil právním názorem dovolacího soudu, který dále rovněž rozporuje, a zkoumal jen to, zda se soudní exekutor o právním zastoupení povinného advokátem dozvěděl procesně přípustnou formou, tj. podáním podle ustanovení § 42 o. s. ř. Za nesprávný považuje


text:
názor odvolacího soudu, podle kterého nevyvěšení dražební vyhlášky na úřední desce příslušného katastrálního úřadu, resp. obecního úřadu, nezakládá důvod pro změnu usnesení o udělení příklepu ve smyslu ustanovení § 336k odst. 3 o. s. ř. ve znění účinném od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2012. Z tohoto ustanovení podle dovolatele nevyplývá, že by byla relevantní pouze porušení zákona způsobená soudním exekutorem či exekučním soudem, nikoliv i dalších osob a orgánů, jako tomu bylo v tomto případě. Smyslem zmíněného ustanovení je zajistit, aby o konání dražebního jednání byla informována široká veřejnost. Nevyvěšení dražební vyhlášky katastrálním i obecním úřadem proto představuje vadu řízení, která si vynucuje změnu usnesení o udělení příklepu. Povinný v této souvislosti odkazuje na usnesení Nejvyššího soudu ze dne 24. června 2014, sp. zn. 21 Cdo 1465/2014, a další rozhodnutí v něm citovaná. Nesouhlasí s právním názorem odvolacího soudu, podle něhož námitka, že výkonem rozhodnutí jsou postiženy nemovité věci povinného, které nezbytně nutně potřebuje k výkonu své podnikatelské činnosti, nezakládá důvod pro změnu usnesení o příklepu ve smyslu zmiňovaného ustanovení § 336k odst. 3 o. s. ř. ve znění účinném od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2012 a je třeba ji uplatnit v návrhu na (částečné) zastavení exekuce. I když právní úprava § 54 zákona č. 120/2001 Sb. ve znění před novelou provedenou zákonem č. 286/2009 Sb. neobsahovala výslovnou úpravu toho, že je nutné vyčkat s provedením exekuce do rozhodnutí o návrhu na odklad exekuce, bylo nutné jej podle dovolatele dočasně dodržovat. V opačném případě, bylo-li by o odložení určitého úkonu rozhodováno až poté, co by byl proveden, ztrácela by ochrana práv a zájmu navrhovatele v podobě dočasné nemožnosti provedení exekuce své opodstatnění. Navrhl, aby dovolací soud usnesení Krajského soudu v Brně ze dne 24. března 2015, č. j. 26 Co 796/2008-509, zrušil a věc vrátil tomuto soudu k dalšímu řízení. Současně s tím rovněž navrhl, aby dovolací soud odložil právní moc dovoláním napadeného usnesení.
 Dovolací soud přezkoumal napadené rozhodnutí odvolacího soudu o udělení příklepu podle občanského soudního řádu ve znění účinném do 31. prosince 2012 (srov. Čl. II., bod 1 zákona č. 396/2012 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony), a podle zákona č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti (exekuční řád) a o změně dalších zákonů, ve znění účinném do 31. prosince 2012, dále též jen ex. řád. (srov. Čl. IV., bod 1. zákona č. 396/2012 Sb., kterým se mění zákon č. 99/1963 Sb., občanský soudní řád, ve znění pozdějších předpisů, a další související zákony).
 Nejvyšší soud například ve svém usnesení ze dne 24. června 2014, sp. zn. 21 Cdo 1465/2014, uveřejněném pod číslem 111/2014 Sbírky soudních rozhodnutí a stanovisek, na nějž ve svém dovolání rovněž odkazuje i dovolatel, dovodil, že porušením zákona při nařízení dražebního jednání se rozumí i nevyvěšení dražební vyhlášky na úřední desce , nespecifikoval však, zda měl na mysli úřední desku exekučního soudu, resp. soudního exekutora či úřední desky orgánů uvedených v ustanovení § 336c odst. 1


text:
písm. d) a e) o. s. ř.
 Smyslem ustanovení § 336c odst. 3 o. s. ř. je zajistit vyvěšením dražební vyhlášky nebo jejího podstatného obsahu na úředních deskách příslušných orgánů informovanost co největšího počtu potenciálních zájemců o dražbu o možnosti účastnit se nařízeného dražebního jednání nad rámec toho, jak tuto funkci plní vyvěšení usnesení o nařízení dražebního jednání (či jeho podstatného obsahu) na úřední desce soudu (soudního exekutora). Z citovaného ustanovení však výslovně vyplývá pouze povinnost soudního exekutora jednak vyvěsit dražební vyhlášku (či její podstatný obsah) na své úřední desce a dále povinnost doručit dražební vyhlášku vyjmenovaným orgánům a tyto požádat o uveřejnění dražební vyhlášky (či jejího podstatného obsahu) na svých úředních deskách. Samotná povinnost těchto orgánů vyhovět žádosti soudu, resp. soudního exekutora, na vyvěšení dražební vyhlášky nebo jejího podstatného obsahu na jejich úředních deskách ale z citovaného ustanovení neplyne a soud, ani soudní exekutor, nedisponují žádnými prostředky, jimiž by mohli splnění této povinnosti vymáhat. Jestliže tedy soudní exekutor prokazatelně doručil dražební vyhlášku dotčeným orgánům a tyto požádal o její uveřejnění, splnil svou zákonnou povinnost a už více nemusí kontrolovat, zda k uveřejnění dražební vyhlášky těmito orgány dojde či nikoliv. Opačný výklad by vedl k nepřiměřenému rozšiřování zákonných povinností soudu (soudního exekutora), resp. jejich odpovědnosti za splnění povinností dotčených orgánů. Z uvedeného lze proto usuzovat, že porušením zákona při nařízení dražebního jednání se primárně rozumí nevyvěšení dražební vyhlášky na úřední desce soudu (soudního exekutora) . Toto porušení navíc musí být v příčinné souvislosti s udělením příklepu vydražiteli (k příklepu by nedošlo, pokud by se soud takových porušení v dané věci vyvaroval), nikoliv bez dalšího (jakékoliv) nevyvěšení dražební vyhlášky na úřední desce orgánu podle ustanovení § 336c odst. 1 písm. d) a e) o. s. ř., které ale může být důvodem k postupu podle ustanovení § 336c odst. 4 o. s. ř. Podle tohoto ustanovení v odůvodněných případech může soud, resp. soudní exekutor dražební vyhlášku nebo její podstatný obsah uveřejnit v celostátním nebo místním tisku, popřípadě jiným vhodným způsobem. Ani nevyužití možnosti postupu podle citovaného ustanovení, stejně jako nevyvěšení dražební vyhlášky na úředních deskách orgánů podle ustanovení § 336c odst. 1 písm. d) a e) o. s. ř., ale v tomto případě nemůže být a není zákonným důvodem podle ustanovení § 336k odst. 3 o. s. ř. pro změnu usnesení o příklepu tak, že se příklep neuděluje, bylo-li usnesení o nařízení dražebního jednání (nebo jeho podstatný obsah) vyvěšeno alespoň na úřední desce soudu (soudního exekutora) a jeho nevyvěšení na úředních deskách dalších orgánů nebylo v příčinné souvislosti s (neudělením) udělením příklepu vydražiteli. Dovolání v tomto ohledu proto není důvodné.
 Podle ustanovení § 54 zákona č. 120/2001 Sb., o soudních exekutorech a exekuční činnosti (exekuční řád) a o změně dalších zákonů, ve znění účinném do 31. října 2010 (dále jen ex. řád ), 1) odloží-li soud exekuci na návrh povinného podle § 266 odst. 1 občanského soudního řádu, potom soud uvede dobu, na kterou exekuci odkládá. Po uplynutí doby odkladu exekutor i bez návrhu pokračuje v provádění exekuce; 2) je-li odložena vykonatelnost


text:
exekučního titulu, soud odloží provedení exekuce do doby pravomocného skončení řízení, ve kterém soud rozhoduje o odložení vykonatelnosti exekučního titulu.
 V posuzované věci povinný ještě před nařízením dražebního jednání dne 18. dubna 2003 doručil exekučnímu soudu návrh na odklad provedení exekuce ze dne 16. dubna 2003, v němž původně navrhoval odklad na dobu čtyř měsíců, aby v mezidobí mohl získat peněžní prostředky na úhradu vymáhané pohledávky prostřednictvím úvěru, tzn. zásadně z důvodu údajně dočasného nedostatku finančních prostředků. Uvedl, že ve věci je vedena obnova řízení a že se stará o svou nemocnou matku. Na výzvu soudu povinný svůj návrh na odklad doplnil podáním ze dne 30. května 2003 tak, že se přechodně bez své viny ocitl v postavení, kdy mu byla způsobena poměrně vysoká škoda a neprodlený výkon rozhodnutí prodejem jeho nemovitých věcí, v nichž i se svou matkou, o kterou se stará, bydlí, by pro něj mělo zvlášť nepříznivé následky. Zmiňovaná vysoká škoda mu měla být způsobena trestnou činností jiné osoby, která je pro tuto trestně stíhána. V podání ze dne 9. srpna 2004 dále namítal, že škoda, způsobená trestnou činností, mu dosud nebyla uhrazena. Upozorňoval na nedoručení exekučního titulu, v důsledku kterého podal stížnost k Evropskému soudu pro lidská práva. Okresní soud ve Zlíně usnesením ze dne 9. září 2004, č. j. 22 Nc 851/2002-17, tento návrh povinného na odklad provedení exekuce jako nedůvodný zamítl , učinil tak ale až poté, co bylo soudním exekutorem nařízené dražební jednání již provedeno.
 Za přípustné nelze dovolání povinného považovat ani ve vztahu k otázce spočívající v posouzení vědomosti soudního exekutora o právním zastoupení povinného advokátem v exekučním řízení, neboť v něm dovolatel uplatňuje jiný dovolací důvod než ten, který je uveden v ustanovení § 241a odst. 1 o. s. ř. (dovolatel netvrdí žádné skutečnosti rozhodné pro dovolací řízení, když podstata jeho námitek spočívá v nesouhlasu dovolatele se skutkovými závěry odvolacího soudu a nezávisí na vyřešení otázky hmotného nebo procesního práva), a není ani důvod, aby se dovolací soud odchýlil od svého právního názoru formulového v jiném svém rozhodnutí vydaném v této věci (srov. usnesení Nejvyššího soudu ze dne 29. dubna 2014, č. j. 21 Cdo 277/2014-375).


text:
Blog Ústavu práva a technologií Právnické fakulty MU: ledna 2015
 COFOLA a výzkumná data
 Bylo otevřeno přihlašování na konferenci COFOLA, která se letos poprvé uskuteční na zámku v Lednici. V oboru práva a technologií resp. práva duševního vlastnictví je letos vypsáno téma týkající se ochrany dat ve vědě a výzkumu. Konference má otevřenou možnost aktivní účasti a všechny příspěvky jsou recenzovány.
 Přehled odborných sekcí a další informace viz zde.
 Ústavní soud k povinnosti platit odměny kolektivnímu správci autorských práv
 Ústavní soud se vyjádřil k povinnosti platit odměny kolektivnímu správci autorských práv INTERGRAM za zpřístupňování záznamů a na nich zaznamenaných uměleckých výkonů výkonných umělců veřejnosti prostřednictvím televizoru.
 ÚS se v nálezu věnuje zejména presumpci užívání autorských děl a tedy doktríně "potenciální recepce" a kritickému § 18 odst. 3 AutZ.
 Z nálezu pak vybíráme:
 "29. Zároveň je však třeba zdůraznit (i s ohledem na výše vyřčené), že musí být prokázáno, že toto zařízení umožňující televizní přenos je provozuschopné, respektive že skutečně jeho prostřednictvím vůbec může docházet k zásahům do autorských práv (viz též důraz na ‚poskytování signálu‘ ve výše citovaném rozsudku Soudního dvora č. C-306/05). Tak tomu zajisté bude, pokud kolektivní správce při prováděné kontrole zjistí, že televizor je zapnutý, obzvláště pokud zároveň zprostředkovává konečnému uživateli díla chráněná autorským zákonem, která jsou kolektivním správcem spravována. Opačná situace však nastane, pokud kolektivní správce najisto tuto skutečnost nepostaví. Za tohoto stavu totiž nemůže ze samotné faktické existence a pouhého umístění televizoru v restauračním zařízení dovozovat, že skutečně slouží k výše uvedenému účelu, poněvadž přesvědčivě nezjistí, zda je provozuschopný, zda umožňuje zachycení vysílacího signálu apod. Pokud totiž dotčený televizor fakticky k veřejnému přenosu děl ani nemůže sloužit, nemůže být jeho prostřednictvím ani zasaženo do chráněných autorských práv, a nebylo by tak důvodné požadovat po provozovateli, v jehož restauračním zařízení je umístěn, uzavření licenční smlouvy na užití autorských předmětů ochrany. Jak totiž přímo plyne z ustanovení § 18 odst.3 autorského zákona, „[s]dělováním díla veřejnosti není pouhé provozování zařízení umožňujícího nebo zajišťujícího takové sdělování.“
 30. Takto je tedy nezbytné, aby kolektivní správce, respektive jím pověřená osoba, v průběhu prováděné kontroly bez důvodných pochybností nejprve zjistil, zda prostřednictvím inkriminovaného zařízení (televizoru, rozhlasu apod.) vůbec může docházet k přenosu chráněných děl ke konečnému uživateli jakožto veřejnosti, jíž jsou předměty ochrany ‚sdělovány‘. Postačí přitom, pokud k tomuto přenosu může docházet, neboť takto již v případě restauračních zařízení vyvstává vysoká pravděpodobnost, že v určitých chvílích k přenosu skutečně dochází (podobně jako např. ve dříve zmiňovaných hotelových pokojích, kde v zásadě nelze ověřit, zda-li si hoteloví hosté skutečně televizor umístěný v pokoji zapnou – resp. ověřit lze, nicméně za cenu nežádoucího zásahu do práva na soukromí těchto hostů). Zde totiž míra pravděpodobnosti zásahu do autorských práv dosahuje natolik vysoké úrovně, že ji je možno v zásadě presumovat. Výjimkou by byla situace (která však v projednávaném případě nenastala), kdy by zmíněné „sdělování“ bylo bez dalšího dovozováno z pouhého umístění televizního přístroje v restauraci bez prokázání toho, zda tento přístroj vůbec je schopen efektivního přenosu (ad absurdum by například bylo nemyslitelné, aby podléhaly licenční


text:
smlouvě nefunkční televizory plnící pouze dekorativní funkci). Podobně dochází také k presumpci skutečnosti, že ke sdělování chráněných děl veřejnosti dochází po celou dobu, kdy mohlo být dotčené zařízení v provozu, neboť by bylo neakceptovatelným požadavkem na kolektivní správce, aby prokazatelně doložili, že skutečně docházelo k produkci chráněných děl po celou dobu, po kterou vymáhají dlužné licenční poplatky. Zde totiž vyvstává zřetelný veřejný zájem na ochraně autorských předmětů ochrany, v rámci něhož lze akceptovat určitou míru presumpce spočívající ve faktu, že funkční a provozuschopné zařízení je schopné zpřístupnit užití chráněných děl, a proto jeho provozovatel musí mít (za splněných dalších podmínek) uzavřenou platnou licenční smlouvu pro veřejnou produkci těchto předmětů ochrany, ve smyslu jejich „sdělování veřejnosti“."
 Plně znění nálezu.
 Děkujeme alumni ÚPT Filipu Horákovi za upozornění.
 Vystavil Matěj Myška v 5:24 odp. Žádné komentáře:
 SDEU k vyčerpání práv při změně média
 SDEU vydal dnes rozhodnutí ve věci Allposters, které se týká vyčerpání práv u obrazových autorských děl. Soud konstatoval, že se vyčerpání práv vztahuje pouze na původní hmotný nosič (nikoli na případ, kdy je obraz přenesen na jiný nosič - v tomto případě šlo o převod z papíru na plátno). V reakci na toto rozhodnutí očekáváme vzrušenou diskusi ohledně vztahu k rozhodnutí ve věci UsedSoft - odkazy budeme průběžně doplňovat níže.
 Vystavil Radim Polčák v 11:12 dop. Žádné komentáře:
 Americké autorské právo - smysl a účel
 V zajímavém rozhodnutí týkajícím se zneužití autorského práva proti pravidlům hospodářské soutěže a veřejnému zájmu se Court of Appeals for the Ninth Circuit vyslovil k otázce smyslu a účelu autorskoprávní ochrany jako prostředku obrany před šedým dovozem luxusních hodinek. Soud zde citoval dřívější rozhodnutí ve věci Twentieth Century Music Corp v. Aiken, 422 U.S. 151 (1975), v němž je smysl autorského práva shrnut následovně: "Kreativní práce má být podporována a odměňována, ale soukromá motivace musí v konečném důsledku sloužit široké veřejné dostupnosti literatury, hudby a ostatních forem umění."
 Zbývá doplnit, že pokud by naše soudy takto jednoznačně formulovaly své názory na podstatu autorského práva, mohla by Česká republika konečně přestat být jedním z posledních civilizovaných států, kde se lze setkat s vlastnickým chápáním kreativní produkce v duchu feudalistické ideologie z osmdesátých let minulého století.
 The Copyright Manifesto: Four Pillars to Modernize Copyright in the EU
 Iniciativa Copyright for Creativity představila dokument The Copyright Manifesto: Four Pillars to Modernize Copyright in the EU v němž načrtává možné směřování, kterým by se měla ubírat reforma autorského práva v EU. Vychází též z návrhu zprávy k InfoSoc směrnici poslankyně EP Julie Redové.
 Samotný manifest pak poměrně obecně identifikuje čtyři základní problematické oblasti (celková zastaralost právního rámce, absence harmonizace v oblasti výjimek a omezení autorského práva, příliš dlouhá doba ochrany a nefunkční implementace) a nabízí adekvátní ideová řešení.
 Aktuální příkladem, který ilustruje trefnost těchto připomínek ke stavu autorského práva, je aktuální návrh slovenského autorského zákona, jehož kritickou analýzu provedla nedávno organizace EISi.
 Plný text dokumentu je pak dostupný na stránkách iniciativy.
 Vystavil Matěj Myška v 4:20 dop. Žádné komentáře:
 Podpůrné dokumenty k ZoKB
 V souvislosti s počátkem účinnosti zákona


text:
č. 181/2014 Sb., o kybernetické bezpečnosti, připravilo NBÚ několik podpůrných dokumentů, které mají pomoci při identifikování povinných subjektů.
 K dispozici je blokové schéma k ZoKB, dále pomůcka k určování kritické infrastruktury, významných informačních systémů a výklad pojmu nepřiměřených nákladů. Všechny odkazy vedou na stránky NBÚ, rozcestník je k dispozici zde.
 Vystavil Jakub Harašta v 11:22 odp. Žádné komentáře:
 Právní ochrana databází a případ Ryanair
 SDEU rozhodl ostře sledovaný případ týkající se právní ochrany databází resp. otázky, zda se evropské databázové právo vztahuje i na případy databází nechráněných právem sui generis. Případ tzv. screen-scrapingu je důležitý především pro populární služby nabízející cenová srovnání a využívající bez licencí resp. v rozporu s adhézními podmínkami dat získaných z webových stránek podnikatelů.
 Soud však v tomto případě nevyřešil otázku samotných práv k užití dat, ale pouze obecně konstatoval, že právo běžného užití oprávněným uživatelem se nevztahuje na databáze nechráněné právy sui generis. Nabízí se tedy v tomto případě hned dvě krajní možnosti řešení, a to že pořizovatel databáze spadající mimo ochranu práv sui generis i autorského práva může libovolně omezovat uživatele prostřednictvím smluvních podmínek nebo že absence ochrany právy sui generis i autorským právem vylučuje při současné absenci jiných ochranných institutů (např. obchodního tajemství) možnost taková data chránit. Právní i ekonomické argumenty pro obě varianty jsou srovnatelně relevantní a bude záležet na jejich uplatnění v národních právních řádech.
 Revue pro právo a technologie 10/2014
 Pátý ročník svojí existence zakončuje časopis Revue pro právo a technologie, jehož poslední číslo bylo zveřejněno online.
 Revue pro právo a technologie nově přechází na otevřený redakční systém, otevřené licence Creative Commons (4.0 CC BY-SA) a zejména bylo zapsáno na Seznam recenzovaných neimpaktovaných periodik Rady pro výzkum, vývoj a inovace.
 Děkujeme všem čtenářům, autorům a spolupracovníkům za podporu a přejeme Vám příjemné zimní čtení!
 Vydání časopisu Revue pro právo a technologie bylo financováno z projektu „Právo a technologie II“, MUNI/A/0918/2013.
 Vystavil Matěj Myška v 2:41 odp. Žádné komentáře:
 Vedecká správa o policajných kamerách: naozaj znižujú nevhodné použitie sily?
 Koncom minulého roka priniesol Journal of Quantitative Criminology vedecký článok, ktorý demonštroval, že používanie "telových kamier" americkými policajnými zložkami znižuje, resp. bráni v nevhodnom použití ich sily. Je to prvá vedecká štúdia uskutočnená v štáte California, ktorá ukázala, že počas sledovaného obdobia (12 mesiacov) použitie sily u týchto zložiek sa znížilo o 59% a počet sťažnosti spadol o 87%. Je vhodné dodať, že ukladanie a použitie natočených záznamov prináša mnohé zaujímavé právne otázky z pohľadu elektronického dokazovania.
 Ariel, B. et al. The Effect of Police Body-Worn Cameras on Use of Force and Citizens’ Complaints Against the Police: A Randomized Controlled Trial. Journal Quantitative Criminology (Nov. 19, 2014)
 University of Cambridge Research: First scientific report shows police body-worn-cameras can prevent unacceptable use-of-force
 Vystavil Tomáš Abelovský v 9:38 dop. Žádné komentáře:
 Patentovatelnost - biotechnologické vynálezy
 Soudní dvůr vydal ještě před koncem minulého roku důležité rozhodnutí týkající se patentovatelnosti metod využití kmenových buněk. Až překvapivě stručně odůvodněné rozhodnutí následuje názor generálního advokáta a otevírá cestu k patentové ochraně modifikací neoplodněných lidských vajíček, neboť tato není


text:
dle názoru soudu možno považovat za embrya.
 Vystavil Radim Polčák v 12:43 dop. Žádné komentáře:
 Berkman Center: Summer Internship Program 2015
 Berkmanovo Centrum pri Harvardskej Univerzite práve zverejnilo podmienky pre svoje letné stáže v roku 2015. Prihlášky je možné podávať do 16.2.2015.
 Vystavil Tomáš Abelovský v 4:49 odp. Žádné komentáře:
 NS k náhradě škody v případech TČ porušování autorského práva
 Nejvyšší soud ve své databázi zveřejnil mimořádně zajímavé rozhodnutí k stanovování výši náhrady škody v případě trestného činu porušování autorského práva.
 Více podrobností a vybrané pasáže níže v samotném postu.
 Vystavil Matěj Myška v 1:02 odp. Žádné komentáře:
 Ústavní soud k povinnosti platit odměny kolektivní...
 The Copyright Manifesto: Four Pillars to Modernize...
 Vedecká správa o policajných kamerách: naozaj zniž...
 NS k náhradě škody v případech TČ porušování autor...


text:
7 Td 40/2013
 7 Td 40/2013-6
 Nejvyšší soud rozhodl dne 14. srpna 2013 v neveřejném zasedání o návrhu Okresního soudu v Liberci na odnětí a přikázání trestní věci obviněné Z. H. , vedené u tohoto soudu pod sp. zn. 2 T 114/2011, t a k t o :
 Podle § 25 tr. ř. se věc Okresnímu soudu v Liberci n e o d n í m á .
 Dne 17. 10. 2011 byla Okresním státním zástupcem v Liberci podána u Okresního soudu v Liberci obžaloba na obviněnou Z. H., pro spáchání trestných činů zpronevěry podle § 248 odst. 1, 2 tr. zákona a podvodu podle § 250 odst. 1 tr. zákona.
 Dne 4. 1. 2012 rozhodl Okresní soud v Liberci ve věci trestním příkazem (sp. zn. 2 T 114/2011), proti kterému obviněná podala odpor.
 Dne 3. 6. 2013 bylo proto nařízeno ve věci hlavní líčení na den 17. 7. 2013. Předvolání k tomuto líčení bylo obviněné doručeno dne 10. 6. 2013.
 Dne 27. 6. 2013 bylo soudu I. stupně doručeno podání obviněné, ve kterém mj. požádala o odročení hlavního líčení s tím, že je v pátém měsíci těhotenství, z toho důvodu trpí často bolestí, nevolností a dalšími zdravotními problémy z toho vyplývajícími. Proto si nedovede představit v pokročilém těhotenství, že by podstoupila dalekou cestu do Liberce. K této žádosti obviněná přiložila kopii těhotenského průkazu.
 Okresní soud v Liberci usnesením ze dne 2. 7. 2013, sp. zn. 2 T 114/2011, podle § 25 tr. ř. věc obviněné předložil Nejvyššímu soudu s návrhem, aby mu trestní věc obviněné byla odňata a aby byla přikázána Okresnímu soudu v Novém Jičíně. Soud I. stupně nezpochybňuje, že je místně příslušný k projednání této trestní věci. S ohledem na důvody uváděné obviněnou v žádosti o odročení hlavního líčení má ale za to, že došlo u ní k zásadní změně. Očekávané narození dítěte za několik měsíců, a následné mateřství, jí na dobu několika měsíců, možná i let, znemožňuje dostavit se z místa bydliště v J., okr. Nový Jičín, do sídla Okresního soudu v Liberci. Proto má soud I. stupně za to, že jsou dány podmínky pro delegaci vhodnou, a to Okresnímu soudu v Novém Jičíně, kde bydlí také dva z celkem devíti svědků navrhovaných obžalobou ke slyšení.
 V projednávané věci Nejvyšší soud takové důvody neshledal. Ve věci není sporu o příslušnosti Okresního soudu v Liberci k projednání trestní věci obviněné. V obvodu tohoto soudu se obviněná dopustila také nejzávažnějšího z žalovaných trestných činů, přičemž podstatná část svědků navržených v obžalobě ke slyšení jsou buď přímo pracovníci poškozené obchodní společnosti, nebo osoby s bydlištěm i přímo v Liberci.
 Obviněnou uváděné potíže související s těhotenstvím, které vychází pouze z jejího tvrzení, se jistě můžou v takovémto stavu vyskytovat, ale nevyplývá z nich neschopnost obviněné dostavit se k soudu. Z obsahu jejího podání je zřejmé, že si vyřizuje jiné potřebné osobní záležitosti a obavu vyslovuje pouze z daleké cesty do Liberce v pokročilém těhotenství. Z přiloženého těhotenského průkazu přitom vyplývá, že termín porodu je stanoven až na 28. 11. 2013,


text: přičemž obviněná navštěvuje pravidelně za účelem prenatálních porad privátní gynekologickou ambulanci v Šumperku, který je od místa jejího bydliště vzdálen 125 km. Za této situace nemůže být větší vzdálenost příslušného Okresního soudu v Liberci, ke kterému se obviněná nemusí dostavovat ani opakovaně, důležitým důvodem pro postup podle § 25 tr. ř. Nelze přitom pominout, že příslušný soud již mohl ve věci rozhodnout, pokud by hlavní líčení bylo bez průtahů ve věci nařízeno včas a nikoliv až po jednom a půl roce od vydání trestního příkazu. Proto Nejvyšší soud neshledal návrh příslušného soudu na odnětí a přikázání věci podle § 25 tr. ř. důvodným.


text:
Jednací řád zastupitelstva - Zastupitelstvo města - Město - Město Vlašim - oficiální stránky
 Město Vlašim / Město / Zastupitelstvo města / Jednací řád zastupitelstva
 Město Vlašim - Jednací řád Zastupitelstva města Vlašimi
 Zastupitelstvo města se usneslo vydat dne 22.11.2010 podle zákona č. 128/2000 Sb., o obcích, ve znění pozdějších předpisů (dále jen zákon o obcích), tento svůj jednací řád.
 Jednací řád zastupitelstva města upravuje přípravu, svolání, průběh jednání, usnášení a kontrolu plnění jeho usnesení, jakož i další otázky.
 O otázkách upravených jednacím řádem, popřípadě o dalších zásadách svého jednání, rozhoduje zastupitelstvo města v mezích zákona.
 Člen zastupitelstva města je povinen zúčastňovat se zasedání zastupitelstva, popřípadě zasedání jiných orgánů města, je-li jejich členem, plnit úkoly, které mu tyto orgány uloží, hájit zájmy občanů města a jednat a vystupovat tak, aby nebyla ohrožena vážnost jeho funkce.
 Člen zastupitelstva města, u něhož skutečnosti nasvědčují, že by jeho podíl na projednávání a rozhodování určité záležitosti v zastupitelstvu mohl znamenat výhodu nebo škodu pro něj samotného nebo osobu blízkou, pro fyzickou nebo právnickou osobu, kterou zastupuje na základě zákona nebo plné moci (střet zájmů), je povinen sdělit tuto skutečnost před zahájením jednání zastupitelstvu města, které má danou záležitost projednávat. O tom, zda existuje důvod pro vyloučení z projednávání a rozhodování této záležitosti, rozhoduje zastupitelstvo města. Tuto povinnost má člen zastupitelstva obdobně při jednání a rozhodování ostatních orgánů, jejichž je členem.
 Zastupitelstvo města rozhoduje o všech otázkách uvedených v § 84 a § 85 zákona o obcích.
 předkládat návrhy zastupitelstvu města, radě, výborům a komisím;
 vznášet dotazy, připomínky a podněty na radu města a její jednotlivé členy, na výbory a vedoucí organizačních složek města, statutární orgány příspěvkových organizací, které město zřídilo, nebo zástupce města v orgánech právnických osob, které město založilo; odpověď na ně musí být dána bezodkladně, nejpozději však do 30 dnů;
 požadovat od zaměstnanců města zařazených do městského úřadu informace o věcech, které souvisejí s výkonem funkce člena zastupitelstva města; informace musí být poskytnuta nejpozději do 30 dnů.
 Návrhy, připomínky a podněty občanů uplatněné na zasedání zastupitelstva se zaznamenávají v zápise, a pokud spadají do kompetence zastupitelstva, vyřizují se nejpozději na nejbližším zasedání zastupitelstva. Vyřízením se rozumí i vzetí na vědomí.
 Souhrnnou zprávu o vyřízení připomínek, návrhů a podnětů, které členové zastupitelstva předložili radě, předkládá rada města na jednání zastupitelstva města zpravidla na jeho následujícím zasedání.
 Zastupitelstvo města zruší na návrh starosty usnesení rady města, jestliže je v rozporu s právním předpisem nebo usnesením zastupitelstva města.
 § 3 Ustavující zasedání zastupitelstva města
 Ustavující zasedání nově zvoleného zastupitelstva města svolává dosavadní starosta tak, aby se konalo do 15 dnů od vyhlášení výsledků voleb, popřípadě do 15 dnů od právní moci usnesení soudu o stížnosti proti vydání osvědčení o zvolení členem zastupitelstva města.
 Ustavujícímu zasedání předsedá zpravidla nejstarší člen zastupitelstva města do doby, než je zvolen starosta nebo místostarosta.
 Ustavující zasedání zastupitelstva města zvolí starostu, místostarostu a další členy rady města a stanoví výši a termín splatnosti odměn neuvolněným členům zastupitelstva. 2.
 Jestliže nebude ustavující zasedání nově zvoleného zastupitelstva města svoláno ve lhůtě uvedené v


text:
odstavci 1, učiní tak Ministerstvo vnitra.
 § 4 Svolání jednání zastupitelstva města
 Zastupitelstvo města se schází podle potřeby, nejméně však jednou za 3 měsíce.
 Zasedání zastupitelstva města se konají v územním obvodu města Vlašimi.
 Zasedání zastupitelstva města svolává a zpravidla řídí starosta.
 Starosta je povinen svolat zasedání zastupitelstva města, požádá-li o to alespoň jedna třetina členů zastupitelstva nebo hejtman kraje. Zasedání zastupitelstva se koná nejpozději do 21 dnů ode dne, kdy žádost byla doručena městskému úřadu.
 Nesvolá-li zasedání zastupitelstva města starosta, učiní tak místostarosta, popřípadě jiný člen zastupitelstva.
 Jestliže při zahájení jednání zastupitelstva nebo v jeho průběhu není přítomna nadpoloviční většina všech členů zastupitelstva, ukončí starosta zasedání zastupitelstva města. Do 15 dnů se koná jeho náhradní zasedání.
 § 5 Příprava jednání zastupitelstva
 Přípravu jednání zastupitelstva města organizuje starosta podle programu navrženého radou města, přičemž rada navrhne zejména:
 odpovědnost za zpracování a předložení odborných podkladů, - způsob projednávání materiálů a návrhů na opatření s občany.
 Právo předkládat návrhy k zařazení na pořad jednání připravovaného zasedání zastupitelstva mají jeho členové, rada města a výbory. Návrhy se předkládají zpravidla písemně předem.
 Písemné materiály určené pro jednání zastupitelstva předkládá navrhovatel v počtu 21 výtisků prostřednictvím městského úřadu tak, aby mohly být doručeny nejpozději do 7 dnů před dnem jednání zastupitelstva jeho členům.
 návrh usnesení a důvodovou zprávu.
 Předkládané materiály musejí být zpracovány tak, aby umožnily členům zastupitelstva města komplexně posoudit problematiku a přijmout účinná opatření.
 O místě, době a navrženém programu připravovaného zasedání zastupitelstva města informuje městský úřad alespoň 7 dní před konáním zastupitelstva. Informaci vyvěsí na úřední desce městského úřadu a na webových stránkách města.
 O zařazení návrhů přednesených v průběhu zasedání zastupitelstva města na program jeho jednání rozhodne zastupitelstvo.
 § 6 Účast členů zastupitelstva města na jednání
 Členové zastupitelstva města jsou povinni se zúčastnit každého zasedání, jinak jsou povinni písemně se omluvit starostovi s uvedením důvodu. Také pozdní příchod nebo předčasný odchod omlouvá starosta, popřípadě předsedající jednání.
 Účast na jednání stvrzují členové zastupitelstva podpisem do listiny přítomných.
 Zasedání zastupitelstva města se zúčastňuje tajemník městského úřadu s hlasem poradním.
 Dále se zasedání zastupitelstva zúčastňují vedoucí všech odborů městského úřadu a velitel Městské policie Vlašim.
 § 7 Program jednání
 Program jednání zastupitelstva města navrhuje rada města.
 Na zasedání zastupitelstva může být jednáno jenom o věcech, které byly dány na program a o návrzích, s jejichž zařazením vysloví zastupitelstvo města souhlas. Starosta sdělí návrh programu jednání při jeho zahájení. O programu rozhoduje zastupitelstvo hlasováním.
 Na jednání zastupitelstva města k určitému bodu programu může být přizvána osoba nebo organizace, které se projednávaná záležitost týká a od které si zastupitelstvo vyžádá doplňující informace.
 § 8 Průběh jednání zastupitelstva města
 Zasedání zastupitelstva města řídí starosta. Zastupitelstvo si může zvolit pracovní předsednictvo, jehož členy tvoří zpravidla členové rady města.
 Starosta řídí hlasování, jeho výsledek zjišťuje a vyhlašuje, ukončuje a přerušuje zasedání, uděluje slovo a dbá na to, aby mělo jednání pracovní charakter a věcný průběh.
 V zahajovací části jednání starosta prohlásí, že jednání zastupitelstva města bylo řádně svoláno a vyhlášeno, konstatuje přítomnost nadpoloviční většiny členů, stanoví zapisovatele. Poté dá


text:
schválit program zasedání a opatření, zda diskuse členů zastupitelstva bude probíhat ke každému bodu zvlášť a kdy bude vyčleněn proctor pro diskusi přítomných občanů. Nechá zvolit návrhovou komisi, případně další pracovní komise, a dva členy zastupitelstva jako ověřovatele zápisu z tohoto jednání. Potom sdělí, zda byl ověřen zápis z předchozího zasedání a zda byly proti němu podány námitky. O případných námitkách dá hlasovat. Dále oznámí, že zápis je uložen k nahlédnutí u asistentky starosty osobám podle § 16 zákona o obcích.
 O průběhu zasedání zapisovatel pořizuje zápis, který podepisuje starosta nebo místostarosta a určení ověřovatelé.
 Zápis dosvědčuje průběh jednání a obsah usnesení. V zápise se vždy uvede počet přítomných členů zastupitelstva, schválený pořad jednání, průběh a výsledek hlasování a přijatá usnesení. Jeho nedílnou součástí je vlastnoručně podepsaná listina přítomných, písemné návrhy a dotazy podané při zasedání.
 Zápis musí být pořízen do 10 dnů po skončení zasedání. Je uložen na městském úřadu v sekretariátu starosty k nahlédnutí osobám stanovených v § 16 zákona o obcích.
 O námitkách člena zastupitelstva města proti zápisu rozhodne nejbližší zasedání zastupitelstva.
 Usnesení ze zasedání zastupitelstva města podepisují starosta a místostarosta nebo pověřený člen rady.
 Do rozpravy se přihlašují zúčastnění členové zastupitelstva písemně nebo zvednutím ruky v průběhu zasedání. Bez ohledu na pořadí přihlášek do diskuse musí být uděleno slovo tomu členu zastupitelstva, který namítá nedodržení jednacího řádu nebo platných právních předpisů. Právo vyjadřovat na zasedání zastupitelstva svá stanoviska k projednávaným věcem v souladu s tímto jednacím řádem má občan obce, který dosáhl 18 let, fyzická osoba, která dosáhla věku 18 let a vlastní na území města nemovitost a fyzická osoba, která dosáhla věku 18 let, je cizím státním příslušníkem a je ve městě hlášena k trvalému pobytu.
 Nikdo, komu starosta neudělil slovo, se ho nemůže ujmout.
 Zastupitelstvo města se může usnést na omezujících opatřeních podle průběhu jednání, např.: - nikdo nemůže mluvit v téže věci více než dvakrát,
 doba diskusního vystoupení se omezuje (maximálně však na 5 minut a u předkladatele na 10 minut), - technické poznámky se zkracují na 3 minuty,
 doba rozpravy k danému bodu je maximálně 30 minut, apod.
 Starosta předkládá zastupitelstvu města k rozhodnutí usnesení rady města v otázkách samostatné působnosti, jehož výkon byl starostou pozastaven. Je povinen vysvětlit a zdůvodnit předkládaný návrh. Zastupitelstvo města o něm rozhodne hlasováním.
 Do diskuse se mohou členové zastupitelstva přihlásit jenom do konce rozpravy.
 Návrh ukončení rozpravy může podat kterýkoliv člen zastupitelstva. O jeho návrhu se hlasuje bez rozpravy.
 Zastupitelstvo města může v průběhu jednání hlasováním bez rozpravy body programu přesunout nebo sloučit rozpravu ke dvěma nebo více bodům pořadu.
 Přestávky vyhlašuje starosta zpravidla po 90 minutách jednání zastupitelstva v délce 15 minut. Po 60 minutách dalšího jednání vyhlašuje starosta zpravidla 10 minutové přestávky. Mimo vyhlášených přestávek se členové zastupitelstva vzdalují jen v nejnutnějších případech.
 § 9 Pracovní komise
 Pro přípravu podkladů rozhodnutí, stanovisek a expertiz může zastupitelstvo zřídit pracovní komise.
 Do těchto pracovních komisí volí zastupitelstvo své členy a podle potřeby další odborníky a specialisty.
 Funkce pracovních komisí končí splněním úkolu, nejpozději skončením zasedání zastupitelstva


text:
města.
 § 10 Péče o nerušený průběh jednání
 Nikdo nesmí rušit průběh jednání zastupitelstva města. Starosta může vykázat ze zasedací síně rušitele jednání.
 Po celou dobu průběhu jednání zastupitelstva není dovoleno používat mobilní telefony všem osobám, které se nacházejí v zasedací síni.
 § 11 Příprava usnesení zastupitelstva města
 Usnesení schválená zastupitelstvem města na daném zasedání sumarizuje návrhová komise. Text usnesení vychází z výsledků hlasování.
 Usnesení musí obsahově odpovídat výsledkům jednání, závěry, opatření a způsob kontroly musejí být v usnesení formulovány stručně, adresně, s termíny a odpovědností za splnění ukládaných úkolů. Souhrn všech přijatých usnesení zpracuje návrhová komise a předkládá je k podpisu starostovi a místostarostovi a poté zapisovateli jako přílohu zápisu.
 Rada města projedná na nejbližším zasedání organizační opatření, která zabezpečí plnění usnesení zastupitelstva města.
 Souhrnnou kontrolou plnění usnesení zastupitelstva města provádí rada města a informuje o tom na zasedání zastupitelstva města.
 Usnesením zastupitelstva města se ukládají úkoly v otázkách samostatné působnosti členům zastupitelstva města, radě města a městskému úřadu.
 Zastupitelstvo města je usnášeníschopné, je-li přítomna nadpoloviční většina všech členů zastupitelstva.
 Vyžaduje-li povaha usnesení, aby zastupitelstvo města hlasovalo o jednotlivých bodech navrženého usnesení, stanoví jejich pořadí pro postupné hlasování starosta.
 Byly-li uplatněny pozměňující návrhy nebo protinávrhy, dá předsedající hlasovat nejprve o těchto změnách a protinávrzích. Pokud nebudou návrhy obsahující pozměňovací návrhy a protinávrhy schváleny, hlasuje se o původním návrhu.
 V případě, že je předložen návrh usnesení v několika variantách, hlasuje zastupitelstvo nejprve o návrhu ve variantě doporučené starostou. Po schválení jedné varianty návrhu se o ostatních variantách už nehlasuje.
 Jestliže předložený návrh nezískal při hlasování potřebnou většinu, může se zastupitelstvo města na návrh starosty usnést na dohadovacím řízení. Starosta v tomto případě vyzve zástupce zvolených stran a hnutí, aby jmenovali po jednom zástupci pro toto řízení, a zasedání zastupitelstva města přeruší.
 Nepřijme-li zastupitelstvo navržené usnesení nebo žádnou z jeho variant, návrhová komise vypracuje nový návrh usnesení podle výsledků dohadovacího řízení.
 Hlasování se provádí veřejně. Veřejné hlasování se provádí zdvižením ruky pro návrh nebo proti návrhu, nebo se lze hlasování zdržet. Usnesení je přijato, je-li pro návrh nadpoloviční většina všech členů zastupitelstva města. O návrhu o způsobu tajného hlasování rozhoduje zastupitelstvo.
 Usnesení zastupitelstva města a obecně závazné vyhlášky podepisuje starosta spolu s místostarostou nebo pověřeným členem rady města.
 § 13 Ukončení zasedání zastupitelstva města
 Starosta rovněž prohlásí zasedání zastupitelstva za ukončené, pokud poklesne počet přítomných členů zastupitelstva pod nadpoloviční většinu.
 § 14 Jednací řád schválilo zastupitelstvo města dne 22.11.2010.
 Mgr. Luděk Jeništa, v. r. starosta
 Karel Kroupa, v. r. místostarosta
 Ve Vlašimi 22.11.2010


text:
Jak ven z nechtěné návštěvy podomního prodejce energií
 Prosím o radu, jak postupovat v níže uvedeném případě:dne 15.5.2018 navštívil mého známého podomní prodejce s nabídkou srovnání cen el. energie a zemního plynu na trhu. Známý mu poskytl poslední vyúčtování el. energie a plynu, ze kterého si podomní prodejce opsal veškeré údaje potřebné pro "nezávazné srovnání cen na trhu" a dal mu k podpisu potřebné podklady. Ve skutečnosti ovšem známý podepsal dvě "přihlášky k výběrovému řízení nebo aukci nákupu elektrické energie a zemního plynu" poskytovateli X. Y.. Můj známý má v současnosti tři odběrná místa (jeden dodavatel dodává el. energii a druhý zemní plyn). Protože neměl tušení, k čemu se zavázal, se současným dodavatelem el. energie v srpnu 2018 podepsal prodloužení smlouvy s fixací ceny na dalších pět let. K jeho velkému překvapení v lednu 2019 přišly dvě nově uzavřené smlouvy na dodávku el. energie a zemního plynu s vítězným dodavatelem, a to se společností Z. Z. na dobu pěti let. Smlouvu s novým dodavatelem za něj podepsala společnost X. Y., protože je v přihlášce uvedeno "Poskytovatel je povinen v rozsahu svého zmocnění daného touto Přihláškou uzavřít ve prospěch Zájemce s Vítězným dodavatelem Smlouvu podle ujednaných podmínek - k tomu Zájemce Poskytovatele výslovně zmocňuje".V textu přihlášky je také uvedeno: "Zájemce udělil Poskytovateli v souvislosti s plněním podle této Přihlášky samostatnou plnou moc" a mimo další ujednání: "Přihláška je jakožto smlouva o poskytnutí služeb mezi Zájemcem a Poskytovatelem uzavřena podle oboustranné vůle Zájemce a Poskytovatele na dobu určitou, a to tří let ode dne uzavření Přihlášky". Můj známý nechce měnit dodavatele a neví jak z celé situace ven. Za porušení přihlášek k výběrovému řízení a nově uzavřených smluv hrozí dost vysoké pokuty. A co současní dodavatelé? Nevím, zda lze odvolat zmocnění z přihlášek bez sankcí a jak vypovědět nové smlouvy, které nepodepsal. Prosím o odbornou radu.
 Vážená paní, zákon č. 458/2000 Sb., energetický zákon, v platném znění (které lze najít například na stránkách www.zakonyprolidi.cz), stanoví v § 11a následující možnosti odstoupení od smlouvy bez sankce:
 (2) V případě smlouvy o dodávce elektřiny, plynu nebo tepelné energie nebo smlouvy o sdružených službách dodávky elektřiny nebo plynu, kterou uzavřel zákazník v postavení spotřebitele s držitelem licence distančním způsobem nebo mimo obchodní prostory držitele licence, běží čtrnáctidenní lhůta pro odstoupení od smlouvy podle zvláštního zákona1) ode dne jejího uzavření.
 (3) V případě smlouvy o dodávce elektřiny nebo plynu nebo smlouvy o sdružených službách dodávky elektřiny nebo plynu, kterou při změně dodavatele uzavřel zákazník v postavení spotřebitele s držitelem licence distančním způsobem nebo mimo obchodní prostory držitele licence, je zákazník oprávněn bez sankce vypovědět smlouvu uzavřenou na dobu neurčitou nebo určitou, ve lhůtě do patnáctého dne po zahájení dodávky elektřiny nebo plynu. Lhůta je zachována, je-li v jejím průběhu výpověď odeslána držiteli licence. Výpovědní doba činí 15 dnů a počíná běžet prvním dnem měsíce následujícího po doručení výpovědi. Tím nejsou dotčena práva a povinnosti zákazníka a držitele licence podle tohoto zákona týkající se sjednané výpovědi smlouvy uzavřené na dobu neurčitou.
 (4) V případě pochybností je na


text:
držiteli licence, který smlouvu se zákazníkem uzavřel, aby prokázal, že smlouva nebyla uzavřena distančním způsobem nebo mimo obchodní prostory.
 (5) Zvýší-li držitel licence na obchod s elektřinou, obchod s plynem, výrobu elektřiny nebo výrobu plynu cenu za dodávku elektřiny nebo plynu nebo změní-li jiné smluvní podmínky, je zákazník oprávněn bez uvedení důvodu odstoupit od smlouvy do 3 měsíců od data zvýšení ceny nebo změny jiných smluvních podmínek. To neplatí, pokud držitel licence oznámí zákazníkovi zvýšení ceny nebo změnu jiných smluvních podmínek nejpozději třicátý den přede dnem jejich účinnosti a současně zákazníka poučí o jeho právu na odstoupení od smlouvy. V takovém případě je zákazník oprávněn bez uvedení důvodu odstoupit od smlouvy nejpozději desátý den přede dnem zvýšení ceny nebo změny jiných smluvních podmínek. Právo na odstoupení od smlouvy podle tohoto odstavce zákazníkovi nevzniká v případě zvýšení regulované složky ceny, daní a poplatků, a dále v případě změny jiných smluvních podmínek v nezbytném rozsahu z důvodu zajištění souladu s obecně závazným právním předpisem.
 (6) Odstoupení podle odstavce 3 je účinné k poslednímu dni kalendářního měsíce, ve kterém bylo doručeno příslušnému držiteli licence, neurčí-li zákazník pozdější den účinnosti odstoupení. Uplatnění práva na odstoupení nesmí být spojeno s žádnými finančními nároky vůči zákazníkovi. Odstoupení, které bylo uskutečněno do 3 měsíců od účinnosti zvýšení ceny nebo změny jiných smluvních podmínek a méně než 10 dnů před koncem daného měsíce, je účinné k poslednímu dni kalendářního měsíce, který následuje po měsíci, ve kterém bylo odstoupení doručeno příslušnému držiteli licence.
 V případě vzniku spotřebitelského sporu by bylo možné ještě vycházet z ustanovení § 580 odst. 1 zákona č. 89/2012 Sb., občanský zákoník, v platném znění, dle kterého je neplatné právní ujednání, které se příčí dobrým mravům, jakož i právní ujednání, které odporuje zákonu, pokud to smysl a účel zákona vyžaduje; a z ustanovení § 4 až 5a zákona č. 634/1992 Sb., o ochraně spotřebitele, v platném znění, dle kterých se zakazuje užívání nekalé obchodní praktiky před rozhodnutím ohledně koupě, v průběhu rozhodování a po učinění rozhodnutí, přičemž za nekalé obchodní praktiky je považováno klamavé konání, klamavé opomenutí a agresívní obchodní praktiky.
 Bez podrobných znalostí všech dokladů a souvisejících skutečností se ovšem nelze konkrétně vyjádřit, která z uvedených
 ustanovení zákonů je v daném případě možné aplikovat, již proto, že zákonem stanovenými subjekty mimosoudního řešení spotřebitelských sporů jsou v případě společnosti zprostředkovávající aukce dodavatelů energií Česká obchodní inspekce (bližší informace k možnostem využití institutu mimosoudního řešení spotřebitelských sporů prostřednictvím České obchodní inspekce lze najít na stránkách www.coi.cz v části "Pro spotřebitele") a v případě dodavatelů energií je to pak Energetický regulační úřad (bližší informace k možnostem využití institutu mimosoudního řešení spotřebitelských sporů prostřednictvím Energetického regulačního úřadu lze najít na stránkách www.eru.cz). Oba tyto orgány jsou současně oprávněny ke kontrole dodržování zákazu používání nekalých obchodních praktik v daných oblastech.
 Co Vám tedy mohu pouze doporučit, je urychlené upozornění nového dodavatele energií na (pravděpodobnou) neplatnost uzavřených smluv, vyplývající z ustanovení § 580 odst. 1 občanského zákoníku, neboť zplnomocnění k uzavření smluv bylo získáno za použití zakázaných nekalých obchodních praktik (konkretizovat)


text:
a současné informování stávajících dodavatelů, že s nimi uzavřené smlouvy považujete ze stejných důvodů za platné.
 Pokud ale nový dodavatel energií nebude ve spolupráci se společností pořádající onu aukci ochoten Vaši argumentaci uznat, budete se muset zrušení nových smluv domáhat občanskoprávní cestou. Zda se Vám podaří vzniklý spotřebitelský spor uzavřít mimosoudní cestou ovšem nelze odhadnout.
 Vzhledem k datu uzavření původní smlouvy na účast v aukci chci pak ještě upozornit na znění § 1829 odst. 2 občanského zákoníku, dle kterého v případě smluv uzavřených distančním způsobem a mimo obchodní prostory prodávajícího (což by měl být Váš případ) platí, že nebyl-li spotřebitel prokazatelným způsobem (tedy na předaném formuláři smlouvy či v jeho předaných přílohách) poučen o právu na odstoupení od smlouvy ve lhůtě 14 dnů ode dne uzavření smlouvy, může spotřebitel od smlouvy odstoupit do jednoho roku a čtrnácti dnů ode dne počátku běhu lhůty pro odstoupení. Jestliže však byl spotřebitel poučen o právu odstoupit od smlouvy v této lhůtě, běží čtrnáctidenní lhůta pro odstoupení ode dne, kdy spotřebitel poučení obdržel.


text:
4Ads25/2009
 4 Ads 25/2009-62
 Nejvy11í správní soud rozhodl v senátì slo3⁄4eném z pøedsedkynì JUDr. Dagmar Nygrínové a soudcù JUDr. Petra Prùchy a JUDr. Marie Turkové v právní vìci 3⁄4alobkynì: N. T., proti 3⁄4alované: Èeská správa sociálního zabezpeèení, se sídlem Køí3⁄4ová 25, Praha 5, o kasaèní stí3⁄4nosti 3⁄4alobkynì proti rozsudku Krajského soudu v Brnì ze dne 18. 8. 2008, è. j. 33 Cad 59/2008-34,
 ®alovaná rozhodnutím ze dne 20. 2. 2008, è. X (dále jen napadené rozhodnutí ) pøiznala 3⁄4alobkyni podle § 39 odst. 1 písm. a) zákona è. 155/1995 Sb., o dùchodovém poji1tìní, ve znìní pozdìj1ích pøedpisù, a podle èl. 46 odst. 1 Naøízení Rady (EHS) 1408/71 plný invalidní dùchod ve vý1i 7795 Kè mìsíènì od 8. 2. 2006. ®alobkynì proti napadenému rozhodnutí podala 3⁄4alobu kterou se domáhala, aby jí byl pøiznán plný invalidní dùchod od 3. 5. 2002, kdy údajnì do1lo ke zhor1ení jejího zdravotního stavu a kdy byl její zdravotní stav shledán jako trvalý. Krajský soud v Brnì (dále jen krajský soud ) rozsudkem ze dne 18. 8. 2008, è. j. 33 Cad 59/2008-34, (dále jen rozsudek ) její 3⁄4alobu zamítl jako nedùvodnou.
 Proti tomuto rozsudku krajského soudu podala 3⁄4alobkynì (dále jen stì3⁄4ovatelka ) dne 1. 10. 2008 vèas kasaèní stí3⁄4nost, v ní3⁄4 brojila proti závìrùm Posudkové komise Ministerstva práce a sociálních vìcí Èeské republiky v Brnì ze dne 8. 7. 2008 a hodnocení dal1ích lékaøských zpráv. Ohradila se proti tvrzením, 3⁄4e se nedostavovala na neurologické kontroly a jako dùkazy pøilo3⁄4ila kopie pøíslu1ných lékaøských zpráv. Dále uvedla, 3⁄4e v této vìci bude zastoupena advokátem, jeho3⁄4 jméno sdìlí soudu do 14 dnù.
 Krajský soud ji proto vyzval usnesením ze dne 6. 10. 2008, è. j. 33 Cad 49/2008-43, aby ve lhùtì jednoho mìsíce ode dne doruèení tohoto usnesení pøedlo3⁄4ila soudu plnou moc udìlenou advokátovi který ji bude zastupovat v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti a prostøednictvím svého advokáta doplnila, v jakém rozsahu napadá rozsudek a uvedla dùvody kasaèní stí3⁄4nosti podle § 103 odst. 1 s. ø. s. V usnesení ji pouèil, 3⁄4e pokud tak neuèiní, bude kasaèní stí3⁄4nost odmítnuta podle § 37 odst. 5 s. ø. s. Zásilka obsahující toto usnesení byla ulo3⁄4ena dne 6. 11. 2008, a pøedmìtné usnesení tak nabylo právní moci v pondìlí dne 10. 11. 2008. Stì3⁄4ovatelka si zásilku osobnì pøevzala dne 12. 11. 2008.
 Stì3⁄4ovatelka dne 1. 12. 2008 po3⁄4ádala podáním datovaným ze dne 25. 11. 2008 krajský soud o osvobození od soudních poplatkù v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti, nebo» se jedná o øízení ve vìci dùchodového poji1tìní, je plnì invalidní, peèuje o dítì a je zdravotnì posti3⁄4enou osobou. Krajský soud tuto 3⁄4ádost vylo3⁄4il jako 3⁄4ádost o ustanovení advokáta, a proto ji pøípisem ze dne 2. 12. 2008 vyzval, aby ve lhùtì 2 týdnù dolo3⁄4ila svoje skuteèné náklady na bydlení. Zároveò ji pouèil, 3⁄4e pokud tak neuèiní, bude její 3⁄4ádost o ustanovení advokáta zamítnuta. Zásilka obsahující tento pøípis byla ulo3⁄4ena u dr3⁄4itele po1tovní licence dne 5. 12. 2008. Zásilka tak byla ve smyslu § 50c odst. 4 o. s. ø. doruèena dne 8. 12. 2008,


text:
pøièem3⁄4 osobnì si ji stì3⁄4ovatelka pøevzala dne 11. 12. 2008.
 Proto3⁄4e stì3⁄4ovatelka k výzvì soudu nedolo3⁄4ila do soudního spisu 3⁄4ádné podání, krajský soud její 3⁄4ádost datovanou ze dne 25. 11. 2008 zamítl usnesením ze dne 12. 1. 2009, è. j. 33 Cad 59/2008-51, a opìtovnì ji vyzval, aby ve lhùtì 15 dnù ode dne doruèení této výzvy pøedlo3⁄4ila krajskému soudu plnou moc advokáta, který ji bude zastupovat v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti proti rozsudku krajského soudu a pouèil ji, 3⁄4e pokud této výzvì nevyhoví, bude její kasaèní stí3⁄4nost Nejvy11ím správním soudem odmítnuta. Zásilka obsahující toto usnesení byla stì3⁄4ovatelce doruèena v pondìlí dne 19. 1. 2009, kdy si ji stì3⁄4ovatelka osobnì pøevzala, a tímto dnem nabylo právní moci. Nejvy11í správní soud upozoròuje, 3⁄4e pøedmìtné usnesení nenabylo právní moci dne 18. 1. 2009, nebo» zásilka byla ulo3⁄4ena na po1tì ve ètvrtek dne 15. 1. 2009 a poslední den úlo3⁄4ní lhùty by tak pøipadl na nedìli. Pøipadne-li v1ak konec lhùty na sobotu, nedìli nebo svátek, je podle § 57 odst. 2 vìty druhé o. s. ø. posledním dnem lhùty nejblí3⁄4e následující pracovní den.
 Vzhledem k tomu, 3⁄4e stì3⁄4ovatelka na tuto výzvu obsa3⁄4enou v usnesení ze dne 12. 1. 2009, è. j. 33 Cad 59/2008-51, nereagovala, tj. nedoplnila kasaèní stí3⁄4nost v urèené lhùtì o po3⁄4adovanou plnou moc, pøedlo3⁄4il krajský soud kasaèní stí3⁄4nost, poté co ji doruèil k vyjádøení ostatním úèastníkùm øízení, spolu se spisem Nejvy11ímu správnímu soudu.
 Nejvy11í správní soud ze soudního spisu zjistil, 3⁄4e do pøedmìtného spisu krajského soudu vedeného pod spisovou znaèkou 33 Cad 59/2008 bylo zalo3⁄4eno podání stì3⁄4ovatelky spolu s prùvodním pøípisem Okresního soudu ve Zlínì (viz è. l. 52-56 soudního spisu). Z tìchto listin vyplývá, 3⁄4e stì3⁄4ovatelka zaslala dne 17. 12. 2008 krajskému soudu tiskopis potvrzení o osobních, majetkových a výdìlkových pomìrech pro osvobození od soudních poplatkù a ustanovení zástupce ve vìci, ani3⁄4 v1ak své podání opatøila spisovou znaèkou. Následující den pak tento tiskopis do1el na poboèku krajského soudu ve Zlínì, z ní3⁄4 byl postoupen Okresnímu soudu ve Zlínì, který vyzval stì3⁄4ovatelku, aby své podání upøesnila uvedením spisové znaèky. Poté co stì3⁄4ovatelka výzvì vyhovìla, zaslal Okresní soud ve Zlínì pøedmìtný tiskopis krajskému soudu ke spisové znaèce. Podání stì3⁄4ovatelky obsahující pøedmìtný tiskopis tak do1lo ke spisové znaèce a3⁄4 dne 23. 1. 2009.
 Nejvy11í správní soud pøipomíná, 3⁄4e aby se mohl zabývat posouzením merita vìci, musí být splnìny tzv. podmínky øízení. Mezi tyto podmínky øízení patøí i povinné zastoupení stì3⁄4ovatele advokátem dle § 105 odst. 2 zákona è. 150/2002 Sb., soudní øád správní, ve znìní pozdìj1ích pøedpisù (dále jen s. ø. s. )
 Podle § 105 odst. 2 s. ø. s. musí být stì3⁄4ovatel v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti zastoupen advokátem; to neplatí, má-li stì3⁄4ovatel, jeho zamìstnanec nebo èlen, který za nìj jedná nebo jej zastupuje, vysoko1kolské právnické vzdìlání, které je podle zvlá1tních zákonù vy3⁄4adováno pro výkon advokacie. Pokud toti3⁄4 stì3⁄4ovatel není v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti zastoupen advokátem (§ 105 odst. 2 s. ø. s.) a tato vada nebyla k výzvì soudu odstranìna, nelze v øízení pokraèovat a soud kasaèní stí3⁄4nost


text:
odmítne podle § 46 odst. 1 písm. a) s. ø. s.
 (viz usnesení Nejvy11ího správního soudu ze dne 12. 11. 2003, è. j. 3 Afs 9/2003-19, pøístupné na www.nssoud.cz).
 Kasaèní stí3⁄4nost musí mít také nále3⁄4itosti stanovené v § 106 odst. 1 s. ø. s. Pokud je podání nemá, musí být podle odst. 3 tého3⁄4 ustanovení doplnìny ve lhùtì jednoho mìsíce od doruèení usnesení vyzývajícího k odstranìní vad. Chybìjící nále3⁄4itosti (zejména rozsah napadení a vymezení dùvodù) brání v pokraèování v øízení, nebo» v nìm je Nejvy11í správní soud vázán rozsahem kasaèní stí3⁄4nosti a jejími dùvody. V daném pøípadì kasaèní stí3⁄4nost stì3⁄4ovatelky neobsahovala ani zákonné nále3⁄4itosti uvedené v § 106 odst. 1 s. ø. s. ani k ní stì3⁄4ovatelka nedolo3⁄4ila, 3⁄4e je v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti zastoupena advokátem nebo 3⁄4e má vysoko1kolské právnické vzdìlání, které je podle zvlá1tních zákonù vy3⁄4adováno pro výkon advokacie. Stì3⁄4ovatelka v zákonné lhùtì neodstranila vady podání spoèívající v chybìjících nále3⁄4itostech kasaèní stí3⁄4nosti ani nedolo3⁄4ila plnou moc prokazující, 3⁄4e je zastoupena advokátem èi doklad prokazující, 3⁄4e má vysoko1kolské právnické vzdìlání, ale pouze soud po3⁄4ádala o osvobození od soudních poplatkù. Krajský soud tuto 3⁄4ádost vylo3⁄4il velice extenzivnì ve prospìch stì3⁄4ovatelky, kdy3⁄4 ji posoudil jako 3⁄4ádost o ustanovení advokáta. Tuto 3⁄4ádost následnì krajský soud zamítl usnesením ze dne 12. 1. 2009, è. j. 33 Cad 59/2008-51, a opìtovnì ji vyzval, aby ve lhùtì 15 dnù ode dne doruèení této výzvy pøedlo3⁄4ila krajskému soudu plnou moc advokáta, který ji bude zastupovat v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti proti rozsudku krajského soudu a pouèil ji, 3⁄4e pokud této výzvì nevyhoví, bude její kasaèní stí3⁄4nost odmítnuta.
 Proti tomuto usnesení si stì3⁄4ovatelka nepodala kasaèní stí3⁄4nost a ani pøes výzvu soudu nepøedlo3⁄4ila plnou moc udìlenou advokátovi pro zastupování v øízení nebo doklad prokazující vy3⁄4adované právnické vzdìlání. Rovnì3⁄4 tak do doby vydání rozhodnutí Nejvy11ího správního soudu o kasaèní stí3⁄4nosti neodstranila její vady, kdy3⁄4 nedoplnila její chybìjící nále3⁄4itosti.
 Nejvy11í správní soud podotýká, 3⁄4e na vìci nic nemìní skuteènost, 3⁄4e stì3⁄4ovatelka podala ke krajskému soudu tiskopis potvrzení o osobních, majetkových a výdìlkových pomìrech pro osvobození od soudních poplatkù a ustanovení zástupce ve vìci, který nebyl zalo3⁄4en do pøíslu1ného spisu, nebo» výhrady proti výroku rozhodnutí, kterým jí nebyl ustanoven zástupce pro øízení, mohla stì3⁄4ovatelka uplatnit jen v øízení o kasaèní stí3⁄4nosti podané proti uvedenému usnesení krajského soudu. Stì3⁄4ovatelka v1ak proti tomuto usnesení ze dne 12. 1. 2009, è. j. 33 Cad 59/2008-51, kterým byla zamítnuta návrh její 3⁄4ádost na ustanovení zástupce a kterým byla vyzvána, aby v souladu s ustanovením § 105 odst. 5 s. ø. s. pøedlo3⁄4ila plnou moc udìlenou advokátovi, pøípadnì dolo3⁄4ila, 3⁄4e má vysoko1kolské vzdìlání, které je podle zvlá1tních zákonù vy3⁄4adováno pro výkon advokacie, nebrojila. Nejvy11í správní soud nemù3⁄4e v tomto øízení o kasaèní stí3⁄4nosti proti rozsudku krajského soudu pøezkoumávat usnesení krajského soudu vydané a3⁄4 po tomto rozsudku, kdy3⁄4 proti nìmu kasaèní stí3⁄4nost, která pøicházela v úvahu, podána nebyla.
 Nadto Nejvy11í správní soud pova3⁄4uje za nutné upozornit, 3⁄4e podaná kasaèní stí3⁄4nost nebyla soudem projednatelná, nebo» stì3⁄4ovatelka ani na základì pøedchozí výzvy krajského soudu nedoplnila kasaèní stí3⁄4nost o


text:
soudem po3⁄4adované nále3⁄4itosti. Byl zde tedy dán také dùvod pro odmítnutí kasaèní stí3⁄4nosti podle § 37 odst. 5 s. ø. s. pou3⁄4itého obdobnì podle § 106 odst. 1 s. ø. s., nebo» stì3⁄4ovatelka pøes výzvu soudu neodstranila nedostatky kasaèní stí3⁄4nosti a v øízení proto není mo3⁄4né pokraèovat.
 Neodstranìní vad kasaèní stí3⁄4nosti spoèívající v jejích chybìjících nále3⁄4itostech (zejména rozsahu napadení a vymezení dùvodù) a nepøedlo3⁄4ení plné moci advokátovi brání vìcnému projednání kasaèní stí3⁄4nosti (viz usnesení Nejvy11ího správního soudu ze dne 4. 6. 2003, è. j. 2 Ads 29/2003-40). Jedná se o nedostatek podmínek øízení, který pøes výzvu soudu nebyl odstranìn. Nejvy11í správní soud z uvedených dùvodù kasaèní stí3⁄4nost podle § 46 odst. 1 písm. a) ve spojení s § 120 s. ø. s. odmítl.


text:
Příloha č. 1 - Podpora prorodinných opatření obcí a dalších aktérů na místní úrovni - PDF
 Download "Příloha č. 1 - Podpora prorodinných opatření obcí a dalších aktérů na místní úrovni"
 1 Příloha č. 1 - Podpora prorodinných opatření obcí a dalších aktérů na místní úrovni Výzva je zaměřena na aktivy v oblasti prorodinných opatření, která jsou určena rodičům dětí, kteří se podílí na péči o dítě ve společné domácnosti a dalším pečujícím osobám. Realizace následujících aktivit přispěje ke slaďování pracovního a rodinného života, k podpoře rodiny a k předcházení sociálního vyloučení osob včetně jejich uplatitelnosti na trhu práce. 1.1 Zařízení péče o děti zajišťující péči o děti v době mimo školní vyučování (ranní či odpolední pobyt) Podpora je určena na vybudování zařízení a zajištění služeb péče o děti mimo režim vyhlášky č. 74/2005 Sb., o zájmovém vzdělávání. Jedná se o zakládání a provozování zařízení, která doplní chybějící kapacitu stávajících institucionálních forem tohoto typu (školní družiny, kluby) s dobou provozu odpovídající potřebám rodičů (oproti současné nabídce družin též v časných ranních hodinách a až do pozdního odpoledne). Cílem je zajištění péče o děti v době mimo školní vyučování, kdy jsou rodiče v zaměstnání. Nejde tedy o podporu mimoškolních vzdělávacích aktivit, nýbrž o posílení služeb zajišťujících péči o děti. zařízení je určeno pro děti, které jsou žáky 1. stupně ZŠ (popř. přípravné třídy ZŠ 1 ) minimální kapacita zřizovaného zařízení je 5 dětí, přičemž optimální počet dětí na jednu pečující osobu je nejvýše 15 do rozpočtu projektu je možné zahrnout také náklady na doprovody dětí před/po vyučování do/z provozovaného zařízení a náklady na pečující osobu v době pobytu skupiny dětí ve venkovních prostorách tak, aby se skupinou dětí byly vždy 2 pečující osoby služby péče o děti mohou být poskytovány i v prostorách, ve kterých je provozována družina podle školského zákona; není však možný překryv doby provozu obou zařízení, ta musí být přesně odlišena, tomu pak bude odpovídat i výše nájemného (náklady na vybavení budou způsobilé pouze proporcionálně ve vztahu k využití pro a mimo projekt) s rodiči dětí musí příjemce v průběhu realizace uzavřít písemnou smlouvu o poskytování služby s aktualizací na každé pololetí školního roku (podmínka realizace projektu; není součástí žádosti o podporu) 1.2 Doprovody na kroužky a zájmové aktivity Podpora je určena na zajištění doprovodů dětí na kroužky a zájmové aktivity. Doprovody musí být vždy vázány na další aktivity v prorodinných aktivitách (bod 1.1 a 1.5), nemohou být realizovány jako samostatný projekt. týká se rodičů s předškolními a školními dětmi (1. stupeň ZŠ) v rozpočtu projektu mohou být doprovody zahrnuty buď jako služba (kapitola rozpočtu Nákup služeb), anebo může být doprovázející osoba zaměstnána na DPČ/DPP (kapitola rozpočtu Osobní náklady) jedno dítě může využít doprovod (tam a zpět) maximálně 3 x týdně 1 V oblasti péče o děti na 1. stupni ZŠ platí následující: - v případě provozování služby ve formě volné živnosti vyhláška č. 410/2005 Sb., o hygienických požadavcích na prostory a provoz zařízení a provozoven pro výchovu a vzdělávání dětí a mladistvých, - pokud není služba provozována


text:
jako živnost (tedy nikoliv za účelem zisku), stačí respektovat obecně závazné právní předpisy (zákonná opatření se širší působností vymezující pravidla týkající se odpovědnosti za škodu, občanskoprávních a pracovněprávních vztahů, právnických osob, bezpečnosti staveb a požární ochrany).
 2 s rodiči dětí musí příjemce uzavřít písemnou smlouvu o poskytování služby s aktualizací na každé pololetí školního roku (podmínka realizace projektu; není součástí žádosti o podporu) vedení denní evidence doprovázených dětí 1.3 Příměstské tábory Podpora je určena na zajištění služeb péče o děti v době školních prázdnin. Příměstský tábor může být realizován i jako samostatný projekt. Současně nemůže být souběžně realizován v kombinaci s aktivitou 1.2 Doprovody na kroužky a zájmové aktivity. doba konání příměstského tábora je omezena pouze na pracovní dny minimální kapacita příměstského tábora je 10 dětí s rodiči dětí musí příjemce uzavřít písemnou smlouvu o poskytování služby je nutné vést denní evidenci přítomných dětí 1.4 Společná doprava dětí do/ze školy, dětské skupiny a/nebo příměstského tábora Podpora je určena na zajištění dopravy dětí do/ze školy, dětské skupiny a/nebo příměstského tábora (týká se dětí předškolního věku a žáků 1. stupně ZŠ). Společná doprava může být realizována i jako samostatný projekt. Společná doprava dětí do/ze školy, dětské skupiny a/nebo příměstského tábora může být provozována, pokud platí alespoň jedno z níže uvedených kritérií: neexistuje žádné spojení hromadnou dopravou, neexistuje vhodné spojení hromadnou dopravou ve vhodném čase (dítě by na začátek nebo po konci vyučování/dětské skupiny/příměstského tábora čekalo více než 30 min.), návaznost spojů hromadné dopravy je komplikovaná (přestupy, čekání na jednotlivé spoje, interval mezi jednotlivými spoji je větší než 1 hod.). Žadatel v žádosti o podporu musí vždy odůvodnit potřebnost služby. V případě realizace společné dopravy dětí do/z příměstského tábora je nezbytné místo realizace příměstského tábora přizpůsobit délce obvyklé dojížďky do spádových předškolních a školních zařízení. týká se rodičů s předškolními a školními dětmi (1. stupeň ZŠ) v rozpočtu projektu může být společná doprava zahrnuta pouze jako služba (v kapitole rozpočtu Nákup služeb) není možné využívat vlastního dopravního prostředku příjemce dotace nebo rodiče dítěte cena služby vyplývá ze smlouvy s dopravcem (není vázaná na veřejnou dopravu) s rodiči dětí musí příjemce uzavřít písemnou smlouvu o poskytování služby s aktualizací na každé pololetí školního roku (podmínka realizace projektu; není součástí žádosti o podporu) doporučujeme vedení denní evidence přepravovaných dětí náklady na doprovázející/pečující osoby během cesty jsou způsobilými náklady projektu vždy v případě doprovázení předškolních dětí, u žáků 1. stupně ZŠ jen pokud příjemce uzná tento doprovod za potřebný ve zvlášť odůvodněných případech (např. vyžaduje-li to zdravotní stav dítěte apod.); ve druhém uvedeném případě musí žadatel odůvodnit potřebnost služby přepravce musí dodržovat zákonné předpisy (sedačky a poutání dětí pásy)
 3 1.5 Dětské skupiny Podpora je určena na vytvoření nových/transformaci stávajících zařízení 2 poskytujících pravidelnou péči o dítě od 1 roku věku do zahájení povinné školní docházky a na jejich provoz. Účelem je umožnit rodičům zapojení do pracovního procesu. Obsahem služby hlídání a péče o dítě je zajištění potřeb dítěte, výchova, rozvoj schopností a kulturních i hygienických návyků dítěte.. služba je poskytována mimo domácnost dítěte podporu mohou


text:
získat pouze zařízení péče o děti, která jsou provozována mimo režim školského zákona 3 minimální kapacita zřizovaného zařízení je 5 dětí, maximální 24 v případě kombinace aktivity dětské skupiny s dalšími aktivitami je nezbytné jednotlivé aktivity dětské skupiny rozlišit i na úrovni položek rozpočtu, aby bylo již v žádosti o podporu zřejmé, že nedošlo k překročení limitu křížového financování stanoveného v této výzvě Službu péče o dítě lze poskytovat v následujících režimech: a) Dětská skupina pro veřejnost Podpora z OPZ může být využita na dětské skupiny pro veřejnost vymezené dle 3 odst. 2 zákona č. 247/2014 Sb., o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině. Provozovatel dětské skupiny není povinen být zaměstnavatelem rodiče nebo jiné osoby, které bylo rozhodnutím příslušného orgánu svěřeno dítě do péče nahrazující péči rodičů, pokud je: ústavem, jestliže poskytování služby péče o dítě v dětské skupině je v souladu s jeho zakládací listinou, právnickou osobou registrovanou nebo evidovanou dle zákona č. 3/2002 Sb., o svobodě náboženského vyznání a postavení církví a náboženských společností (zákon o církvích a náboženských společnostech), pokud poskytování služby péče o dítě v dětské skupině je v souladu s jejím předmětem činnosti, územním samosprávným celkem nebo jím zřizovanou právnickou osobou, obecně prospěšnou společností, jestliže poskytování služby péče o dítě v dětské skupině je v souladu s její zakládací listinou nebo zakládací smlouvou, nadací nebo nadačním fondem, spolkem, jestliže poskytování služby péče o dítě v dětské skupině je v souladu s jeho stanovami. b) Podniková dětská skupina Podpora z OPZ může být využita na podnikové dětské skupiny vymezené dle 3 odst. 1 zákona č. 247/2014 Sb., o poskytování služby péče o dítě v dětské skupině. Provozovatel dětské skupiny je zaměstnavatelem rodiče, nebo dle 3, odst. 3 cit. zákona provozovatel může poskytovat službu péče o dítě v dětské skupině rodiči též na základě dohody se zaměstnavatelem tohoto rodiče, a to za podmínek, za kterých poskytuje službu jinému rodiči. 2 Vytvořené místo je takové místo, které je započteno do kapacity zařízení, jež je doložena zápisem do evidence poskytovatelů služby péče o dítě v dětské skupině dle zákona č. 247/2014 Sb., o poskytování služby péče o děti v dětské skupině. Transformované místo v dětské skupině je takové místo, které vzniklo v zařízení péče o děti předškolního věku, jež bylo v době realizace projektu zapsáno jako dětská skupina dle zákona č. 247/2014 Sb., o poskytování služby péče o děti v dětské skupině, a které je započteno do kapacity této dětské skupiny. Kapacita dětské skupiny je doložena zápisem do evidence poskytovatelů služby péče o dítě v dětské skupině. 3 Tj. zákona č. 591/2004 Sb., o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon). Zařízení provozována dle tohoto zákona jsou zapsána ve školském rejstříku.
 4 1.6 Vzdělávání pečujících osob Jedná se o další profesní vzdělávání pro pečující osoby zaměřené na zlepšení jejich přístupu na trh práce, včetně výkonu samostatné výdělečné činnosti. Volba profesního vzdělávání musí odpovídat potřebám podporované cílové skupiny a musí mít vazbu na projektem deklarované pracovní uplatnění. Dosažené vzdělání by podpořeným osobám mělo usnadnit jejich


text:
uplatnění například v dětských skupinách, v dětských klubech, na příměstských táborech nebo jako OSVČ 4. Podmínky dalšího profesního vzdělávání jsou uvedeny v Příloze č. 1 Výzvy MAS Opavsko na podporu zaměstnanosti č. 048/03_16_047/CLLD_15_01_263 u aktivity 1.1 Příprava osob z cílových skupin ke vstupu či návratu na trh práce. Doporučení k podporované aktivitě 1 Podpora prorodinných opatření: Doporučujeme uzavřít pojištění odpovědnosti za škody (zahrnující pobyt v prostorách zařízení i volný pohyb dětí mimo zařízení), výdaj lze hradit z nepřímých nákladů projektu 5. Podmínky vykazování některých nákladů v aktivitě 1 Podpora prorodinných opatření: cílovou skupinou jsou rodiče dětí; výdaje, které nemají přímý vztah k cílové skupině, nejsou způsobilými náklady projektu (např. stravné dětí, jízdné či případné vstupné), nemohou tedy být součástí rozpočtu projektu cestovné pečujících/doprovázejících osob spadá do nepřímých nákladů v případě společné dopravy dětí do/ze školy, dětské skupiny a /nebo příměstského tábora v rámci regionu (příměstské oblasti, venkovské regiony) je nutno využít službu dopravce; položka bude zahrnuta do kapitoly rozpočtu Nákup služeb případné příspěvky rodičů (ponížené o úhradu výdajů mimo rozpočet projektu, např. stravné dětí) mohou být zahrnuty do spolufinancování ze strany příjemce (pokud by částka vybraných příspěvků přesáhla výši spolufinancování, bude se jednat o příjmy projektu) výdaje, které nejsou hrazeny z projektu, ale jsou nezbytné pro jeho realizaci (např. stravné dětí) je třeba uvést v žádosti o podporu Podmínky vymezující cílovou skupinu rodičů využívajících služeb péče o děti: U cílové skupiny rodičů dětí musí být zajištěna vazba na trh práce. Příjemce má pro každé dítě využívající služeb v rámci projektu písemně doloženo, že oba rodiče (resp. jiné osoby pečující o dítě ve společné domácnosti) splňují jedno z následujících kritérií: jsou zaměstnaní, vykonávají podnikatelskou činnost, v případě nezaměstnanosti si zaměstnání aktivně hledají, jsou zapojeni v procesu vzdělávání či rekvalifikace. Osoby pečující o dítě jsou uvedeny v přihlášce dítěte do zařízení. V případě střídavé péče stačí uvést údaje pro jednu z domácností, kde dítě pobývá. Spolu s přihláškou rodič doloží následující doklady: zaměstnaný rodič doloží potvrzení zaměstnavatele o pracovním poměru (pracovní smlouva, DPP, DPČ) s uvedením doby trvání pracovního poměru; OSVČ doloží potvrzení ČSSZ o úhradě odvodů na sociální pojištění nezaměstnaný rodič (případně jiná pečující osoba) doloží potvrzení z ÚP ČR o tom, že je veden v evidenci uchazečů o zaměstnání (popř. potvrzení od pomáhající organizace); osoby v procesu vzdělávání doloží potvrzení o studiu osoby absolvující rekvalifikační kurz doloží potvrzení o účasti na rekvalifikačním kurzu a certifikát/potvrzení o jeho úspěšném ukončení, pokud byl kurz ukončen v době konání projektu 4 Podpora zahájení podnikatelské činnosti viz aktivita 1.2 Zvyšování zaměstnanosti cílových skupin (písm. d)- příloha č. 1 Výzvy pro podporu zaměstnanosti MAS Opavsko č. 048/03_16_047/CLLD_15_01_263 5 U Dětských skupin (aktivita 5.5) je dle 12 zákona č. 247/2014 Sb., pojištění povinné, avšak hrazeno musí být z nepřímých nákladů.
 5 Aktualizovaná potvrzení budou předkládána s každou zprávou o realizaci projektu. V případě OSVČ se aktualizované potvrzení dokládá zpětně vždy s ročním vyúčtováním plateb pojistného.


text:
ŠKOLNÍ ROK 2017 - 2018 - Školní řád mateřské školy - Školní řád mateřské školy
 Kriteria pro vstup do mateřské školy
 ŠD - bramborový týden 9 - 13. 10. 2017
 Úvod » Školní řád mateřské školy » Školní řád mateřské školy
 Základní škola mateřská škola Sobůlky, okres Hodonín, příspěvková organizace
 Ředitelka Mateřské školy v souladu s § 30 odst. 1, §22a a §22b zákona č. 561/2004 Sb.,
 o předškolním, základním, středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon), v platném znění, vydává školní řád, kterým se upřesňují vzájemné vztahy mezi dětmi, jejich zákonnými zástupci a zaměstnanci školy.
 5.1. Pedagogičtí pracovníci mají při výkonu své pedagogické činnosti právo
 a) na zajištění podmínek potřebných pro výkon jejich pedagogické činnosti, zejména
 na ochranu před fyzickým násilím nebo psychickým nátlakem ze strany dětí, žáků,
 studentů nebo zákonných zástupců dětí a žáků a dalších osob, které jsou v přímém
 kontaktu s pedagogickým pracovníkem ve škole,
 b) aby nebylo do jejich přímé pedagogické činnosti zasahováno v rozporu
 s právními předpisy,
 c) na využívání metod, forem a prostředků dle vlastního uvážení v souladu se zásadami
 a cíli vzdělávání při přímé vyučovací, výchovné, speciálněpedagogické
 a pedagogicko - psychologické činnosti,
 6.1 Pedagogický pracovník je povinen
 c) chránit bezpečí a zdraví dítěte, žáka a studenta a předcházet všem formám rizikového
 chování ve školách a školských zařízeních,
 d) svým přístupem k výchově a vzdělávání vytvářet pozitivní a bezpečné klima
 ve školním prostředí a podporovat jeho rozvoj,
 e) zachovávat mlčenlivost a chránit před zneužitím osobní údaje, informace o zdravotním
 stavu dětí, žáků a studentů a výsledky poradenské pomoci školského poradenského
 zařízení a školního poradenského pracoviště, s nimiž přišel do styku,
 f) poskytovat dítěti, žáku, studentovi nebo zákonnému zástupci nezletilého dítěte
 nebo žáka informace spojené s výchovou a vzděláváním.
 7. Přijetí dítěte k předškolnímu vzdělávání
 7. 1 Pro přijetí dítěte k předškolnímu vzdělávání předkládá zákonný zástupce dítěte:
 žádost zákonného zástupce o přijetí dítěte k předškolnímu vzdělávání, jehož součástí je potvrzení o tom, že se dítě podrobilo stanoveným pravidelným očkováním
 dohodu podmínek pobytu dítěte v MŠ
 7. 2 Při přijetí dítěte k předškolnímu vzdělávání může ředitelka školy sjednat se zákonným zástupcem zkušební pobyt dítěte v mateřské škole v délce nejvýše 3 měsíce.
 8. Rozhodnutí ředitelky mateřské školy o přijetí dítěte k předškolnímu vzdělávání
 Na základě žádosti zákonného zástupce vydává ředitelka mateřské školy Rozhodnutí
 o přijetí dítěte k předškolnímu vzdělávání v souladu se zákonem č. 500/2004 Sb.,
 správní řád, v platném znění, a zákonem 561/2004 Sb., o předškolním, základním,
 středním, vyšším odborném a jiném vzdělávání (školský zákon), v platném znění.
 9. Ukončení vzdělávání z důvodu neúčasti dítěte na vzdělávání
 Ředitelka mateřské školy může po předchozím upozornění písemně oznámeném
 zákonnému zástupci dítěte rozhodnout o ukončení vzdělávání dítěte, pokud se
 zákonným zástupcem podle stanovených pravidel uvedených v bodech 18. 1. až 18. 3
 tohoto školního řádu.
 10. Ukončení vzdělávání dítěte z důvodu narušování provozu mateřské školy ze strany zákonných zástupců
 pravidla stanovená v bodě 20. tohoto školního řádu, může ředitelka po předchozím
 upozornění písemně oznámeném zákonnému zástupci dítěte rozhodnout o ukončení
 11. Ukončení vzdělávání dítěte ve zkušební