text: závěru, že informace předložené Rakouskem nepředstavují nové vědecké důkazy dostačující ke zrušení platnosti posouzení rizika kukuřice linie MON810 pro životní prostředí, a odůvodňující tak zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Rakousku.(10) Protože za daných okolností nebyl důvod považovat tento produkt za riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, postupem v souladu s čl. 30 odst. 2 směrnice 2001/18/ES předložila Komise dne 29. listopadu 2004 předlohu rozhodnutí požadující, aby Rakousko svou dočasnou ochrannou doložku zrušilo, k posouzení výboru zřízenému podle článku 30 uvedené směrnice.(11) Protože však uvedený výbor nezaujal stanovisko, Komise v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[14] předložila Radě návrh týkající se opatření, která mají být přijata.(12) Rada dne 24. června 2005 v souladu s čl. 5. odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES kvalifikovanou většinou tento návrh zamítla.(13) Rada ve svém prohlášení uvedla, že „stále přetrvává určitá nejistota ohledně vnitrostátních ochranných opatření na trhu s geneticky [modifikovanou odrůdou] kukuřice [...] MON810“ a vyzvala Komisi, „aby shromáždila další poznatky o [uvedeném genetickém modifikovaném organismu] a aby dále posoudila, zda opatření přijatá [Rakouskem] za účelem pozastavení [jeho] uvádění na trh jakožto dočasného preventivního opatření [je] oprávněn[é] a zda schválení [takového organismu] nadále splňuje bezpečnostní požadavky stanovené ve směrnici 2001/18/ES“.(14) V listopadu roku 2005 Komise znovu požádala úřad EFSA o konzultaci, zda existuje vědecké zdůvodnění pro domněnku, že pokračující uvádění kukuřice linie MON810 na trh by za podmínek uvedených v souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví nebo životní prostředí. Úřad EFSA byl zejména požádán, aby zohlednil veškeré další vědecké informace, které se objevily po předchozím vědeckém stanovisku k bezpečnosti tohoto GMO.(15) Ve svém stanovisku ze dne 29. března 2006[15] dospěl úřad EFSA k závěru, že není důvod domnívat se, že pokračující uvádění kukuřice MON810 na trh by za podmínek uvedených v souhlasu mohlo mít nežádoucí účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí.(16) V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES předložila Komise Radě návrh, ve kterém požaduje, aby Rakousko svou ochrannou doložku zrušilo.(17) V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES se dne 18. prosince 2006 Rada pro životní prostředí kvalifikovanou většinou usnesla, že s návrhem nesouhlasí.(18) Ve svém rozhodnutí Rada poukázala na posouzení rizik pro životní prostředí, jak je stanoveno ve směrnici 2001/18/ES, a naznačila, že „je třeba v hodnocení rizik [geneticky modifikovaných organismů] pro životní prostředí systematičtěji zohlednit odlišné zemědělské struktury a regionální ekologické charakteristiky v rámci Evropské unie.“(19) V souladu s čl. 5 odst. 6 rozhodnutí Rady 1999/468/ES předložila Komise pozměněný návrh, aby bylo zohledněno rozhodnutí Rady ze dne 18. prosince 2006, které se vztahuje pouze na environmentální hlediska rakouské ochranné doložky, konkrétně na hlediska pěstování.(20) Rakousko započalo se shromažďováním veškerých příslušných vědeckých důkazů souvisejících s těmito hledisky, což podle jeho názoru dočasně opravňuje existenci ochranné doložky, zejména s ohledem na „odlišné zemědělské struktury a regionální ekologické charakteristiky“, jak je uvedeno v bodu 3 odůvodnění výše uvedeného rozhodnutí Rady. V souladu s článkem 23 směrnice 2001/18/ES


text: se Rakousko vyzývá, aby Komisi předložilo veškeré vědecké důkazy, které nashromáždilo, jakož i všechna nová posouzení rizik ihned po jejich dokončení, a aby o uvedených skutečnostech uvědomilo všechny členské státy.(21) Komise bude jednat o těchto hlediscích rakouského opatření v souladu s článkem 23 směrnice 2001/18/ES na základě informací předložených Rakouskem a na základě jeho vědeckého posouzení.(22) Bezpečnostní hlediska pro potraviny a krmiva, která jsou uvedena v souhlasu uděleném podle směrnice 90/220/EHS (včetně dovozu a zpracování), jsou u kukuřice Zea mays L. linie MON810 v celé Evropě jednotná a byla posouzena úřadem EFSA, který dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by tento produkt mohl mít nežádoucí účinky na lidské zdraví a zdraví zvířat.(23) Návrh Komise zohledňuje pouze hlediska potravin a krmiv uvedená v rakouském zákazu, konkrétně zákaz dovozu a zpracování nezpracované kukuřice jako výchozího materiálu pro další zpracování nebo pro přímé použití jako potraviny či krmiva.(24) Za těchto okolností by Rakousko mělo zrušit svou ochrannou doložku, alespoň pokud jde o dovoz kukuřice Zea mays L. line MON810 a její zpracování na potraviny a krmiva,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Opatření přijatá Rakouskem za účelem zákazu dovozu kukuřice Zea mays L. linie MON810, jejíž uvedení na trh je povoleno rozhodnutím 98/294/ES, a jejího zpracování na potravinářské a krmivové produkty nejsou oprávněná podle ustanovení článku 23 směrnice 2001/18/ES.Článek 2Nejpozději do 20 dnů po tomto oznámení podnikne Rakousko kroky potřebné k ukončení zákazu dovozu kukuřice Zea mays L. linie MON810 a jejího zpracování na potravinářské a krmivové produkty.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice.V Bruselu dne [...] 2007.Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 43, 14.2.1997, s. 1.[2] Úř. věst. L 106, 18.10.2003, s. 1.[3] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[4] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 575/2006 (Úř. věst. L 100, 8.4.2006, s. 3).[5] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí v souvislosti s dovoláním Rakouska na článek 23 směrnice 2001/18/ES, The EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[6] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí v souvislosti s geneticky modifikovanými plodinami (s kukuřicí linie Bt176, kukuřicí linie MON810, kukuřicí linie T25, řepkou olejnou Topas 19/2 a řepkou olejnou Ms1xRf1) na základě uvedené ochranné doložky podle článku 16 směrnice 90/220/EHS, The EFSA Journal (2006) 338, 1–15.[7] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.[8] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 32.[9] Úř. věst. L 117, 8.5.1990, s. 15.[10] Úř. věst. L 43, 14.2.1997, s. 1.[11] Úř. věst. L 106, 18.10.2003, s. 1.[12] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 575/2006 (Úř. věst. L 100, 8.4.2006, s. 3).[13] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí v souvislosti s dovoláním Rakouska na článek 23 směrnice 2001/18/ES, The EFSA Journal (2004) 78, 1–13.[14] Úř. věst. L 184, 17.7. 1999, s. 23.[15] Stanovisko Vědecké komise pro geneticky modifikované organismy vyžádané Komisí v souvislosti s geneticky modifikovanými plodinami (kukuřicí linie Bt176, kukuřicí linie MON810, kukuřici linie T25, řepkou olejnou Topas 19/2 a řepkou olejnou Ms1xRf1) na základě uvedené ochranné doložky podle článku

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
 |
 52011PC0512
 Návrh NAŘÍZENÍ RADY o metodách a postupu pro poskytování tradičních vlastních zdrojů a vlastních zdrojů z HND a o opatřeních ke krytí hotovostních nároků /* KOM/2011/0512 v konečném znění - 2011/0185 (CNS) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Účelem tohoto návrhu je stanovit v
 souladu s čl. 322 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie
 (dále jen „SFEU“) ustanovení, která jsou nezbytná pro určení podrobností a
 postupu, na základě kterých členské státy poskytují Komisi
 tradiční vlastní zdroje a vlastní zdroje z HND uvedené v čl. 2 odst.
 1 písm. a) a d) rozhodnutí Rady č. [.../...] o systému vlastních
 zdrojů Evropské unie (dále jen „rozhodnutí o vlastních zdrojích 2014“)[1]. Návrh rovněž určuje
 opatření, která se případně použijí ke krytí hotovostních
 nároků. Tento návrh se dále označuje jako „prováděcí
 předpis 322 odst. 2“.
 Tato praktická opatření zavádí systém
 stanovený v rozhodnutí o vlastních zdrojích 2014, pokud jde o stanovení
 tradičních vlastních zdrojů, uchovávání podkladů, správní
 spolupráci, vedení účetnictví tradičních vlastních zdrojů,
 časový rozvrh jejich poskytování a úpravy, a pro případ potřeby
 zavádí ustanovení týkající se řízení peněžních prostředků a
 částek, které nelze získat zpět.
 Součástí návrhu jsou ustanovení
 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000[2], s výjimkou těch
 ustanovení, která úzce nesouvisí s poskytováním tradičních vlastních
 zdrojů a vlastních zdrojů z HND nebo hotovostních nároků. V
 souladu s tím jsou do nařízení Rady navrhovaného v souladu s
 č. 311 odst. 4 SFEU[3]
 (dále jen „prováděcí předpis 311 odst. 4“) převzata
 ustanovení týkající se sazby vlastních zdrojů z HND, výpočtu
 zůstatku a jeho přidělení v rozpočtu, kontroly
 vlastních zdrojů a dohledu nad nimi, včetně doplňkové
 povinnosti předkládat zprávy, jakož i Poradního výboru pro vlastní zdroje
 (ACOR).
 Z důvodu jasnosti a účelnosti a v
 souvislosti s balíčkem týkajícím se vlastních zdrojů by nařízení
 č. 1150/2000 mělo být přepracováno. Toto přepracování
 podstatně nemění stávající ustanovení. Několik málo významných
 změn je však nutných, aby se zohlednily zkušenosti získané nedávno Komisí
 při řízení tradičních vlastních zdrojů a vlastních
 zdrojů z HND. Kromě toho se, pokud je to nutné, aktualizují právní
 odkazy a k článkům se doplňují názvy, aby se zlepšila
 srozumitelnost.
 Rozhodnutí o vlastních zdrojích 2014 může
 vstoupit v platnost pouze poté, co ho schválily všechny členské státy v
 souladu s jejich ústavními požadavky. Proto by měly „prováděcí
 předpis 322 odst. 2“ a také navrhovaný „prováděcí
 předpis 311 odst. 4“ platit (se zpětnou platností) od
 1. ledna 2014.
 Přehled změn navrhovaných Komisí je
 uveden níže.
 1.1 Kapitola I „Obecná ustanovení“
 Článek 3 návrhu, „Uchovávání
 podkladů“. Přebírá
 ustanovení článku 3 nařízení č. 1150/2000. Zkušenosti
 získané při řešení sporů týkajících se povinnosti poskytovat
 jistou částku vlastních zdrojů navíc ukazují, že urovnání takových
 sporů často trvá déle než tři roky. Podklady týkající se
 stanovení a poskytování vlastních zdrojů však členské státy poté již
 neuchovávají, což Komisi brání ve včasném přijetí dalších
 finančních opatření. Je možné, že v takových případech by
 vnitrostátní orgány a Komise mohly na komplexní paušální metody výpočtu
 založeného na odhadech vynaložit mnoho času a zdrojů. Proto se
 navrhuje, aby členské státy uchovávaly příslušné podklady


text:
a do dvou
 měsíců po urovnání sporu cestou vzájemné dohody nebo na základě
 rozhodnutí Soudního dvora je předložily Komisi.
 1.2 Kapitola III „Poskytování
 vlastních zdrojů“
 Článek 8 návrhu, „Připsání a
 zaúčtování“
 Přebírá a aktualizuje ustanovení
 článku 9 nařízení č. 1150/2000. Přestože
 skutečnost, že členské státy poskytují vlastní zdroje v národní
 měně, vyplývá z odkazu na přepočítací koeficient v článku
 10 nařízení č. 1150/2000, je vhodné, aby se v čl. 8 odst. 1
 pro zlepšení transparentnosti odkaz na národní měny výslovně uvedl.
 Článek 9 návrhu, „Stanovení
 částek, časový rozvrh poskytování, úpravy“
 Přebírá a aktualizuje ustanovení
 článků 10 a 16 nařízení č. 1150/2000. Do čl. 9
 odst. 3 návrhu je vhodné zahrnout konkrétní ustanovení, díky kterému bude pro
 členské státy jasně srozumitelné, jaké částky mají
 připisovat na účet, pokud není rozpočet s konečnou
 platností přijat nejpozději dva týdny před připsáním
 vlastních zdrojů za leden následujícího rozpočtového roku. Zdá se, že
 v čl. 9 odst. 7 návrhu je nezbytné vyjasnit, že pokud daný rozpočtový
 rok skončil, financování hrubého snížení nebude v případě úprav
 údajů o HND podle čl. 2 odst. 2 nařízení Rady (ES,
 Euratom) č. 1287/2003 upravováno[4].
 Článek 11 návrhu, „Úroky za pozdní
 poskytování“
 Přebírá ustanovení článku 11
 nařízení č. 1150/2000. Pokud je částka úroků nižší než
 500 EUR, převyšují předvídatelné náklady zpětného získání
 (otevření souboru, úrokové pohledávky a následné platby), které by
 členské státy a Komise musely vynaložit, jasně částku, která má
 být získána zpět. V souladu se zásadou řádného finančního
 řízení je proto vhodné začlenit do tohoto článku ustanovení,
 které umožňuje upustit od zpětného získání takových malých
 částek.
 Článek 12 návrhu, „Částky, které
 nelze získat zpět“
 Přebírá ustanovení článku 17
 nařízení č. 1150/2000. Čl. 17 odst. 2 daného nařízení
 neobsahuje definici případu odpisů. V důsledku toho členské
 státy při předkládání zpráv o odpisech uplatňují vlastní
 kritéria. Protože se tato kritéria mohou v členských státech lišit,
 může to vést k odlišnému uplatňování prahové hodnoty 50 000 EUR.
 S cílem zajistit v celé EU harmonizované uplatňování předkládání
 zpráv o odpisech, je vhodné stanovit, že zprávy informují o všech nárocích,
 jejichž jednotlivé částky jsou nižší než 50 000 EUR, avšak jejich
 souhrnná částka přesahuje 50 000 EUR, neboť byly stanoveny
 na základě stejných okolností a tudíž patří k témuž
 případu.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 è1 105/2009
 čl. 1 odst. 1 písm. a)
 2011/0185 (CNS)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ RADY (ES,
 EURATOM) č. 1150/2000
 kterým se provádí è1 rozhodnutí
 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských
 společenství ç Ö o metodách a
 postupu pro poskytování tradičních vlastních zdrojů a vlastních
 zdrojů z HND a o opatřeních ke krytí hotovostních nároků Õ
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o založení Ö fungování Õ Evropského Ö unie Õ společenství, a zejména na čl.ánek Ö 322 odst.
 2 Õ 279 této smlouvy,
 s ohledem na Ö ve spojení
 se Õ Smlouvou o
 založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na s
 článkemek 183 Ö 106a Õ této smlouvy,
 s ohledem na rozhodnutí Rady 94/728/ES, Euratom ze
 dne 31. října 1994 o systému vlastních zdrojů Společenství[5] [1], a
 zejména


text:
na čl. 8 odst. 2 uvedeného rozhodnutí,
 s ohledem na návrh Ö Evropské Õ kKomise,
 s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[6],
 s
 ohledem na stanovisko Ö Evropského Õ úÚčetního dvora[7],
 vzhledem k těmto důvodům:
 ê 1150/2000 1.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 (1)
 Nařízení Rady (EHS, Euratom) č.
 1552/89 1150/2000 ze dne 22 29. května 20001989, kterým se
 provádí rozhodnutí 2007/436/ES 88/376/EHS, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství[8],
 bylo opakovaně a Ö několikrát Õ podstatně
 změněno[9].
 Z důvodu jasnosti a účelnosti Ö Protože mají
 být provedeny další změny Õ by mělo by
 být Ö v zájmu
 jasnosti přepracováno Õ kodifikováno.
 ê 1150/2000 2.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 Společenství musí mít vlastní zdroje uvedené
 v článku 2 rozhodnutí 94/728/ES, Euratom dostupné za co nejlepších
 podmínek. K tomu účelu musí být stanoveny způsoby, kterými
 členské státy poskytují Komisi vlastní zdroje přidělené
 Společenství.
 ê 1150/2000 3.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 Členské státy vybírají tradiční vlastní
 zdroje v souladu s vnitrostátními právními a správními předpisy, jež jsou
 v případě potřeby upraveny podle požadavků právních
 předpisů Společenství. Komise musí tyto úpravy sledovat a
 případně podávat návrhy.
 ê 1150/2000 4.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 Rada a zástupci vlád členských států,
 zasedající v Radě, přijali dne 13. listopadu 1991 usnesení o
 ochraně finančních zájmů Společenství[10].
 ò nový
 (2)
 Některá ustanovení
 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 byla začleněna do
 nařízení Rady (EU) č. [.../...], kterým se stanoví prováděcí
 opatření systému vlastních zdrojů Evropské unie[11], a neměla by tedy být
 předmětem tohoto nařízení. Tato ustanovení se týkají sazby
 vlastních zdrojů pocházejících z hrubého národního důchodu (HND),
 kterou uvádí čl. 2 odst. 1 písm. d) rozhodnutí Rady č. [.../...] o
 systému vlastních zdrojů Evropské unie[12],
 výpočtu zůstatku a jeho přidělení v rozpočtu, kontroly
 vlastních zdrojů a dohledu nad nimi a doplňkové povinnosti
 předkládat zprávy, jakož i Poradního výboru pro vlastní zdroje (ACOR).
 (3)
 Unie musí mít vlastní
 zdroje uvedené v článku 2 rozhodnutí [.../...] dostupné za co nejlepších
 podmínek. Z tohoto důvodu je třeba stanovit pravidla, podle kterých
 členské státy tyto vlastní zdroje poskytují Komisi. Toto nařízení
 přebírá pravidla týkající se poskytování tradičních vlastních
 zdrojů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a) rozhodnutí [.../...] a zdrojů
 uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. d) tohoto rozhodnutí (dále jen „vlastní
 zdroj pocházející z HND“), jež byla dříve součástí nařízení (ES,
 Euratom) č. 1150/2000. Protože se příslušné metody a postupy
 mohou v závislosti na druhu vlastních zdrojů značně lišit,
 ustanovení týkající se poskytování nebo platby vlastních zdrojů uvedených
 v čl. 2 odst. 1 písm. b) a c) rozhodnutí [.../...] by měla být podle
 čl. 322 odst. 2 SFEU stanovena ve zvláštních nařízeních.
 ê 1150/2000 5.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 (4)
 Je třeba definovat pojem stanovení v
 souvislosti s vlastními zdroji a musí být Ö je
 třeba Õ stanoviteny Ö podrobné Õ podmínky, za kterých
 je plněna povinnost stanovovat Ö tradiční Õ vlastní zdroje uvedené
 v čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) rozhodnutí [.../...] 94/728/ES, Euratom.
 ê 1150/2000 6.
 bod odůvodnění
 (5)
 Pro vlastní zdroje pocházející z dávek z cukru,
 které je nutno uhradit v


text:
rozpočtovém roce odpovídajícím hospodářskému
 roku, k němuž se daný výdaj vztahuje, by mělo být stanoveno, že
 členské státy poskytují prostředky z těchto dávek Komisi v
 průběhu rozpočtového roku, ve kterém jsou stanoveny.
 ê 1150/2000 7.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 Je třeba zlepšit průhlednost systému
 vlastních zdrojů a poskytovat rozpočtovému orgánu více informací.
 ê 1150/2000 8.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 (6)
 Členské státy musí uchovávat k dispozici
 Komise a v případě potřeby jí předávat dokumenty a
 informace potřebné k tomu, aby mohla uplatňovat pravomoci, které jí
 byly svěřeny v souvislosti s vlastními zdroji Společenství Ö Unie Õ.
 ê 1150/2000 9.
 bod odůvodnění
 (7)
 Vnitrostátní orgány příslušné k vybírání
 vlastních zdrojů musí být schopny kdykoli Komisi předložit podklady o
 vybraných vlastních zdrojích.
 ê 1150/2000 10.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 Postupy, jimiž členské státy poskytují
 informace Komisi, by jí měly umožnit sledovat činnost členských
 států při vybírání vlastních zdrojů, a zejména těch,
 které jsou ohroženy podvody a nesrovnalostmi.
 ê 1150/2000 11.
 bod odůvodnění
 (8)
 Je třeba vést zvláštní účty pro dosud
 neuhrazené nároky. Tyto účty a předkládání čtvrtletních
 výkazů z nich by měly umožnit Komisi podrobněji sledovat
 činnost, kterou členské státy vyvíjejí při vybírání vlastních
 zdrojů, a zejména těch, které jsou ohroženy podvody a nesrovnalostmi.
 ê 1150/2000 12.
 bod odůvodnění
 (9)
 Měla by být stanovena lhůta pro vztahy
 mezi členskými státy a Komisí, přičemž nové nároky stanovené
 členským státem vůči jeho poplatníkům dřívějších
 rozpočtových roků se považují za nároky týkající se běžného
 rozpočtového roku.
 ê 1150/2000 13.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 ð nový
 (10)
 Pokud se jedná o vlastní zdroje
 vycházející z daně z přidané hodnoty (dále jen "zdroje z
 DPH"), uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 94/728/ES,
 Euratom, je třeba stanovit, aby členské státy poskytovaly
 Společenství ð Aby se zajistilo, že rozpočet Unie
 bude financován za všech okolností, měl by být stanoven postup
 ohledně vlastních zdrojů z HND, jež byly vytvořeny v souladu s
 nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 ze dne 15.
 července 2003 o harmonizaci hrubého národního důchodu v tržních
 cenách[13],
 podle kterého by členské státy poskytovaly Unii ï vlastní zdroje uvedené v rozpočtu ve formě stálých
 měsíčních dvanáctin, a poté aby poskytnuté částky upravily podle ð příslušných změn HND ï skutečného základu zdrojů
 z DPH, jakmile bude Ö budou Õ plně
 zjištěny.
 ò nový
 (11)
 Měl by být
 vyjasněn dopad úprav údajů o HND, které se provádějí na konci
 každého rozpočtového roku, na financování hrubého snížení.
 ê 1150/2000 14.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 Tento postup se vztahuje také na dodatečný
 zdroj uvedený v čl. 2 odst. 1 písm. d) zmíněného rozhodnutí (dále jen
 "dodatečný zdroj") vytvořený v souladu se směrnicí
 Rady 89/130/EHS, Euratom ze dne 13. února 1989 o harmonizaci výpočtu
 hrubého národního produktu v tržních cenách[14].
 ê 1150/2000 15.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 (12)
 Vlastní zdroje musí být poskytovány tak, že se
 dlužné částky uloží na zvláštní účet založený k tomuto účelu na
 jméno Komise u ministerstva financí nebo u jiného subjektu, který každý
 členský stát určí. K omezení pohybu finančních
 prostředků na míru nezbytně nutnou pro plnění rozpočtu
 se musí


text:
Společenství Ö Unie Õ omezit při
 čerpání z výše uvedených účtů pouze na výběry, které slouží
 k pokrytí Ö hotovostních
 nároků Õ požadavků Komise na peněžní prostředky.
 ê 1150/2000 16.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 (13)
 Vyplácení podpor na základě nařízení Rady
 (EHS) č. 1765/92 ze dne 30. června 1992 1251/1999 ze
 dne 17. května 1999 o režimu podpor pro
 producenty některých plodin na orné půdě[15] je soustředěno
 hlavně v počátečních měsících rozpočtového roku a
 Komise musí mít dostatečné peněžní prostředky na provádění
 těchto plateb.
 ê 1150/2000 17.
 bod odůvodnění
 ð nový
 (14)
 Rozhodnutí Rady 94/729/ES ze dne 31.
 října 1994 o rozpočtové kázni[16] stanoví, že do souhrnného rozpočtu Evropské
 unie ð V souladu se zásadou ï je zahrnuta rezerva na úvěry a
 záruk za úvěry Společenství poskytnuté třetím zemím a v
 těchto zemích a rezerva na pomoc při mimořádných událostech. Je
 proto třeba upravit záznamy o ð řádného finančního
 řízení je třeba dbát na to, aby náklady zpětného získání
 úroků z ï vlastních zdrojůích odpovídajících těchto rezervám. ð , které byly dány k dispozici
 opožděně, nepřesáhly částku odpovídající výši splatných
 úroků ï.
 ê 1150/2000 18.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 Aby bylo financování rozpočtu
 Společenství zajištěno za všech okolností, je třeba stanovit
 postup pro poskytování příspěvků stanovených na základě
 hrubého národního produktu (dále jen "finanční příspěvky
 založené na HNP") uvedených v čl. 2 odst. 7 rozhodnutí 88/376/EHS, Euratom.
 ê 1150/2000 19.
 bod odůvodnění (přizpůsobený)
 Měl by být definován zůstatek, který se
 převádí do následujícího rozpočtového roku.
 ò nový
 (15)
 Předkládání zpráv o
 odpisech týkajících se stanovených nároků, jejichž zpětné získání
 bylo prohlášeno za nemožné nebo se za takové považuje, by mělo být
 sjednoceno.
 ê 1150/2000 20.
 bod odůvodnění
 Členské státy
 by měly provádět kontroly a šetření týkající se stanovování a
 poskytování vlastních zdrojů. Komise by měla vykonávat své
 pravomoci v souladu s tímto nařízením. Měly by být také
 upřesněny pravomoci Komise týkající se kontroly dodatečného
 zdroje.
 ê 1150/2000 21.
 bod odůvodnění
 (16)
 Úzká spolupráce mezi členskými státy a Komisí
 usnadní správné uplatňování finančních předpisů týkajících
 se vlastních zdrojů.,
 ò nový
 (17)
 Aby se zajistily jednotné
 podmínky provádění tohoto nařízení, měly by být prováděcí
 pravomoci svěřeny Komisi. Tyto pravomoci je třeba vykonávat v
 souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze
 dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu,
 jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích
 pravomocí[17].
 (18)
 Pro příjímání
 prováděcích právních předpisů by se mělo využít poradního
 postupu, aby se stanovila podrobná pravidla pro měsíční účetní
 závěrky, na nichž jsou zapsány nároky tradičních vlastních
 zdrojů, a čtvrtletní účetní závěrky zvláštních
 účtů, jakož i pro řešení případů, které se týkají
 částek, které nelze získat zpět a které převyšují částku 50
 000 EUR, s přihlédnutím k technické povaze uvedených předpisů
 nutných pro účely předkládání zpráv.
 (19)
 Z důvodů
 soudržnosti, návaznosti a právní jistoty musí být přijata ustanovení
 upravující přechod ze systému podle rozhodnutí Rady (ES, Euratom)
 č. 2007/436/[18],
 Euratom na systém podle rozhodnutí [.../...]. V souladu s tím by se mělo
 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/200 po


text:
ukončení vlastních
 zdrojů z DPH i nadále používat na postupy pro poskytování a úpravu
 příjmů vycházejících z použití sazby uplatňované na základ DPH,
 v závislosti na příslušných letech, přičemž se přihlédne k
 účinku, jaký má na tyto příjmy oprava poskytovaná Spojenému
 království z důvodu rozpočtových nevyvážeností pro období do roku
 2012.
 ò nový
 (20)
 Nařízení (ES,
 Euratom) č. 1150/2000 je třeba zrušit.
 ò nový
 (21)
 Z důvodů
 jednotnosti by toto nařízení mělo platit od téhož dne jako rozhodnutí
 [.../...],
 ê 1150/2000
 PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
 HLAVA Kapitola I
 Obecná ustanovení
 ê 105/2009
 čl. 1 odst.2 (přizpůsobený)
 Článek 1
 Ö Předmět
 nařízení Õ
 Vlastní zdroje
 Evropských společenství stanovené v rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom[19] (dále jen "vlastní zdroje") jsou
 poskytovány Komisi a kontrolovány za podmínek stanovených v tomto
 nařízení, aniž je dotčeno nařízení (EHS, Euratom) č.
 1553/89[20], nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003[21] a směrnice 89/130/EHS, Euratom[22].
 ò nový
 Toto nařízení
 stanoví pravidla pro poskytování vlastních zdrojů Unie uvedených v
 čl. 2 odst. 1 písm. a) a d) rozhodnutí [.../...] Komisi.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 è1 105/2009
 čl. 1 odst. 3
 Článek 2
 Ö Den stanovení
 tradičních vlastních zdrojů Õ
 1. Pro účely tohoto nařízení se
 nárok Ö Unie Õ Společenství na Ö tradiční Õ vlastní zdroje
 uvedené v è1 čl.
 2 odst. 1 písm. a) a b) rozhodnutí [.../...] 2007/436/ES, Euratom ç stanoví, jakmile
 jsou splněny podmínky stanovené celními předpisy, které se týkají
 zaúčtování částky nároku a vyrozumění dlužníka.
 2. Dnem stanovení podle odstavce 1 je den
 zaúčtování podle celních předpisů.
 U dávek a dalších poplatků vyplývajících
 ze společné organizace trhu s cukrem je dnem stanovení podle odstavce 1
 den vyrozumění podle předpisů upravujících odvětví cukru.
 Není-li toto vyrozumění výslovně
 upraveno, je dnem stanovení den, kdy členské státy vyměří
 dlužníkům splatné částky, hrazené případně
 prostřednictvím zálohových plateb nebo uhrazením zůstatku.
 3. Ve sporných případech se má zato, že
 pro účely stanovení podle odstavce 1 mohou příslušné správní orgány
 vypočítat výši splatného nároku nejpozději při přijetí
 prvního správního rozhodnutí sdělujícího dlužníku vznik dluhu nebo
 při zahájení soudního řízení, jestliže k němu dojde dříve.
 Dnem stanovení podle odstavce 1 je den
 přijetí rozhodnutí nebo den výpočtu, který má být proveden po
 zahájení Ö těchto Õ soudníchho řízení uvedeném
 výše.
 4. Musí-li být vyrozumění opraveno,
 použije se odstavec 1.
 Článek 3
 Ö Uchovávání
 podkladů Õ
 Členské státy přijmou veškerá vhodná
 opatření, aby zajistily, že podklady pro stanovení a poskytování vlastních
 zdrojů budou uchovávány nejméně po dobu tří kalendářních
 let od konce roku, k němuž se vztahují.
 ê 105/2009
 čl. 1 odst. 4
 Podklady týkající se postupů a
 statistických základů uvedených v článku 3 nařízení (ES,
 Euratom) č. 1287/2003 jsou členské státy povinny uchovávat do
 30. září čtvrtého roku následujícího po dotyčném
 rozpočtovém roce. Po stejnou dobu se
 uchovávají podklady týkající se základu pro výpočet zdrojů z DPH.
 ê 1150/2000
 Pokud se na základě prověrky
 podkladů uvedených v prvním a druhém odstavci provedené podle článkuů 5 18 a 19 tohoto nařízení
 (EU) [.../...] nebo podle článku 11 nařízení (EHS, Euratom) č.
 1553/89 ukáže, že je nutno provést
 opravu, musí


text:
být podklady uchovány i po uplynutí lhůty stanovené v prvním
 pododstavci po dostatečně dlouhou dobu umožňující opravu provést
 a zkontrolovat.
 ò nový
 Urovná-li se spor
 mezi určitým členským státem a Komisí, který se týká povinnosti
 poskytnout jistou částku vlastních zdrojů, cestou vzájemné dohody
 nebo na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie, dotyčný
 členský stát předloží do dvou měsíců po urovnání sporu
 Komisi podklady nezbytné pro další finanční opatření.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 Článek 4
 Ö Správní
 spolupráce Õ
 1. Každý členský stát Komisi sdělí Ö následující Õ :
 a) názvy úřadů nebo
 subjektů příslušných pro stanovování, vybírání, poskytování a
 kontrolu vlastních zdrojů a základní právní předpisy týkající se
 úlohy a činnosti těchto úřadů a subjektů,
 b) obecné právní, správní a
 účetní předpisy týkající se stanovování, vybírání, poskytování a
 kontroly vlastních zdrojů,
 c) přesný název všech
 správních a účetních záznamů, ve kterých jsou uvedeny stanovené
 nároky, jak je vymezuje článek 2, zejména těch, které se používají k
 sestavování účtů uvedených v článku 65.
 Komise je okamžitě informována o
 veškerých změnách těchto názvů nebo předpisů.
 2. Komise Ö předá
 všem Õ sdělí ostatním členským státům
 na jejich žádost Ö jednoho z
 nich Õ informace uvedené v
 odstavci 1.
 ê 105/2009
 čl. 1 odst. 5 (přizpůsobený)
 Článek 5
 Sazba uvedená v
 čl. 2 odst. 1 písm. c) rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, stanovená v rámci
 rozpočtovém procesu, se vypočte jako procenta ze součtu
 odhadů hrubého národního důchodu (dále jen "HND")
 členských států tak, aby plně pokryla tu část
 rozpočtu, která není financována z příjmů uvedených v čl. 2
 odst. 1 písm. a) a b) rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, z finančních
 příspěvků na doplňkové programy výzkumu a technologického rozvoje a jiných příjmů.
 Tato sazba se v
 rozpočtu vyjadřuje číslem o tolika desetinných místech, kolik je
 třeba, aby se částka zdrojů založených na HND dala beze zbytku
 rozdělit mezi členské státy.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 HLAVA Kapitola II
 Účtování vlastních zdrojů
 Článek 65
 Ö Zaúčtování
 a předkládání zpráv Õ
 1. Účty vlastních zdrojů vede
 ministerstvo financí každého členského státu nebo jiný subjekt
 pověřený každým členským státem a jsou členěny podle
 jednotlivých druhů vlastních zdrojů.
 2. Pro účely účtování vlastních
 zdrojů se měsíc uzavírá nejdříve ve 13 hodin posledního
 pracovního dne měsíce, v němž byl nárok stanoven.
 3. a) Nároky stanovené podle článku 2 se, aniž je dotčeno písmeno b) druhý pododstavec tohoto odstavce, účtují nejpozději v první pracovní den po 19. devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byl
 nárok stanoven.
 b) Stanovené nároky
 nezaúčtované podle písmene a) prvního
 pododstavce, protože dosud nejsou uhrazeny a
 nebylo na ně poskytnuto žádné zajištění, se uvádějí na
 zvláštních účtech ve lhůtě stanovené v tomto prvním pododstavci písmenu a). Členské státy mohou takto postupovat také v případě,
 že proti stanoveným nárokům, na něž bylo poskytnuto zajištění,
 jsou vzneseny námitky a jejich výše by se mohla po vyřešení vzniklých
 sporů změnit.
 ê 105/2009
 čl. 1 odst. 6 (přizpůsobený)
 ð nový
 c) Zdroje z DPH a dodatečný zZdroj
 ð z HND ï se však s přihlédnutím k účinku, který má na tyto tento zdroje


text:
oprava
 poskytovaná z důvodu rozpočtových nevyvážeností Spojenému království
 a hrubé snížení přiznané ð Německu, Nizozemsku, Švédsku a
 Spojenému království ï, Nizozemsku a
 Švédku, zapisujeí na účty
 uvedené v prvním
 pododstavci písmenu a) takto:
 (a)
 vždy první pracovní den každého měsíce se
 zapíše jedna dvanáctina podle čl. 10 9 odst. 3,
 (b)
 zůstatky zmíněné v čl. 9 10 odst. 4 a 6 a opravné položky
 zmíněné v čl. 109
 odst. 5 a 7 se zapisují jednou ročně, s výjimkou zvláštních opravných
 položek uvedených v čl. 10 odst. 5 první odrážce, které se zapisují na
 účty v první pracovní den měsíce následujícího po měsíci, v
 němž bylo dosaženo dohody mezi daným členským státem a Komisí.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 d) Stanovené nároky
 týkající se dávek a dalších poplatků stanovených v rámci společné
 organizace trhu s cukrem se zapisují na účty uvedené v prvním pododstavci písmenu a). Pokud pak Ö tyto Õ nárokované
 částky nejsou uhrazeny ve stanovených lhůtách, mohou členské
 státy učiněný zápis opravit a výjimečně tyto nároky zapsat
 na zvláštní účty.
 4. Každý členský stát předává Komisi
 ve lhůtě uvedené v odstavci 3:
 a) měsíční výkazy ze
 svých účtů, na nichž jsou zapsány nároky uvedené v odst. 3 prvním pododstavci.;písm. a).
 Spolu s těmito měsíčními výkazy předávají
 dané členské státy další údaje nebo výkazy o částkách
 odečítaných od vlastních zdrojů na základě předpisů
 vztahujících se na území se zvláštním statutem;
 b) čtvrtletní výkaz ze
 zvláštních účtů uvedených v odst. 3 druhém pododstavci písm. b).
 Spolu s Ö těmito Õ měsíčními výkazy předávají dané členské státy
 další údaje nebo výkazy o částkách odečítaných od vlastních
 zdrojů na základě předpisů vztahujících se na území se
 zvláštním statustem.;
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 2 písm. b)
 Spolu s posledním čtvrtletním
 výkazem za daný rozpočtový rok předloží členské státy odhad
 celkové částky nároků vedených na zvláštním účtu k
 31. prosinci daného rozpočtového roku, jejichž vybrání je
 nepravděpodobné.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 ð nový
 Podrobná ð Komise přijme prováděcí
 právní předpisy, které stanoví podrobná ï pravidla pro měsíční a čtvrtletní výkazy. uvedené v
 prvním pododstavci a jejich řádně odůvodněné změny ð Tyto prováděcí právní
 předpisy se přijímají ï stanoví Komise ð v souladu s poradním postupem uvedeným
 v čl. 15 odst. 2 ï po konzultaci s výborem uvedeným v
 článku 20. Tato pravidla případně stanoví
 přiměřené prováděcí lhůty.
 5. V
 průběhu dvou měsíců následujících po konci každého
 čtvrtletí podá každý členský stát Komisi zprávu o zjištěných
 podvodech a nesrovnalostech týkajících se nároků přesahujících
 částku 10000 EUR.
 Pokud je to možné,
 poskytne členský stát k tomuto účelu tyto podrobnosti:
 –
 typ podvodu nebo nesrovnalosti
 (označení, příslušný celní režim),
 –
 výše nebo
 předpokládaná řádová hodnota neodvedených vlastních zdrojů,
 –
 dotčené zboží (sazební
 zařazení, původ, místo, odkud bylo dovezeno),
 –
 stručný popis mechanismu
 podvodu,
 –
 typ kontroly, která vedla k odhalení
 podvodu nebo nesrovnalosti,
 –
 úřady nebo jiné subjekty
 členského státu, které podvod nebo nesrovnalost odhalily,
 –
 stadium řízení,
 včetně stadia úhrady, s odkazem na stanovení, pokud již bylo
 provedeno,
 –
 odkaz na případné sdělení
 případu podle nařízení Rady (ES) č.


text:
515/97[23],
 –
 případně členské
 státy, kterých se daný případ týká,
 –
 přijatá nebo zamýšlená
 opatření, která zabrání opakování zjištěného případu podvodu
 nebo nesrovnalosti.
 Spolu s každým
 čtvrtletním výkazem zasílaným podle prvního pododstavce poskytne každý
 členský stát podrobné informace o stavu řešení jednotlivých
 případů zjištěných podvodů nebo nesrovnalostí, které byly
 již dříve Komisi sděleny a u nichž dosud nebyla podána zpráva o
 úhradě nebo neúhradě stanovených částek nebo o zrušení nároku.
 K tomuto
 účelu uvede každý členský stát u každého z případů
 uvedených v prvním pododstavci:
 –
 odkaz na původní sdělení,
 –
 částku, která měla být
 uhrazena v předchozím čtvrtletí,
 –
 den stanovení nároku,
 –
 den zapsání na zvláštní účet
 podle odst. 3 písm. b),
 –
 částky uhrazené během
 daného čtvrtletí,
 –
 úpravy základu (opravy, zrušení)
 provedené během daného čtvrtletí,
 –
 odepsané částky,
 –
 dosažené stadium správního nebo
 soudního řízení,
 –
 částka zbývající k úhradě
 ke konci daného čtvrtletí.
 Podrobná pravidla
 pro uvedené popisy a jejich řádně odůvodněné změny
 stanoví Komise po konzultaci s výborem uvedeným v článku 20. Budou případně obsahovat
 přiměřené prováděcí lhůty.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 3 (přizpůsobený)
 Článek 76
 Ö Účetní
 opravy Õ
 Po 31. prosinci třetího roku
 následujícího po daném rozpočtovém roce již nelze provádět žádné
 další opravy částky měsíčních výkazů předložených Ö sdělených Õ členskými státy
 podle prvního
 pododstavce čl. 65 odst. 4 písm. a) za daný
 rozpočtový rok, s výjimkou bodů, na které buď Komise, nebo daný
 členský stát upozorní ještě před tímto dnem.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 Článek 8 7
 Ö Opravy
 stanovení nároků Õ
 Opravy provedené podle čl. 2 odst. 4 se
 přičítají nebo odečítají od celkové výše stanovených
 nároků. Opravy se zapisují na účty uvedené v čl. 6 odst. 3 písm. a)
 a b) Ö uvedené v
 čl. 5 odst. 3 prvním a druhém pododstavci Õ a do výkazů
 uvedených v čl. 6 5 odst. 4 podle dne provedení Ö těchto
 oprav Õ.
 Opravy týkající se podvodů a nesrovnalostí
 již dříve Komisi sdělených se zapisují zvlášť.
 HLAVA Kapitola III
 Poskytování vlastních zdrojů
 Článek 8 9
 Ö Připsání a
 zaúčtování Õ
 1. Postupem podle článku 10 9
 poukáže každý členský stát vlastní zdroje na účet vedený na jméno
 Komise u ministerstva financí nebo jiného subjektu, který každý členský
 stát určí.
 Tento účet je veden bezplatně Ö v národní
 měně Õ.
 ê 105/2009
 čl. 1 odst. 7
 1a.2. Členské státy nebo orgány určené členskými státy
 předají Komisi elektronickou cestou:
 a) v pracovní den připsání
 vlastních zdrojů na účet Komise výpis z účtu nebo jiný dokument
 dokládající připsání vlastních zdrojů na účet;
 b) nejpozději druhý pracovní
 den po připsání na účet, aniž je dotčeno písmeno a), výpis z
 účtu jako doklad připsání vlastních zdrojů na účet.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 4 písm. b) (přizpůsobený)
 2.3.
 Připsané částky jsou vedeny v eurech v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom)
 č. 1605/2002[24]
 (dále jen „finančním nařízení“m)[25] o souhrnném rozpočtu Evropských společenství a s
 prováděcími pravidly k němu Ö a
 nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002[26] Õ.
 ê 105/2009
 čl. 1 odst. 8 (přizpůsobený)
 ð nový


text:
Článek 10 9
 Ö Stanovení
 částek, časový rozvrh poskytování, úpravy Õ
 1. Po odečtení nákladů spojených s
 vybíráním vlastních zdrojů podle čl. 2 odst. 3 a čl. 10 odst. 3 rozhodnutí [.../...] 2007/436/ES, Euratom se Ö tradiční Õ vlastní zdroje
 uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) zmíněného
 rozhodnutí připisují na příslušné účty nejpozději v první
 pracovní den po 19. devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byl
 nárok stanoven podle článku 2 tohoto nařízení.
 Nicméně nároky uváděné na zvláštních
 účtech podle druhého
 pododstavce čl. 65 odst. 3 písm. b) tohoto
 nařízení musí být zaúčtovány nejpozději v první pracovní den po 19. devatenáctém dni druhého měsíce následujícího po měsíci, v němž byly
 nárokované částky uhrazeny.
 2. V případě potřeby může
 Komise členské státy vyzvat, aby o měsíc v předstihu
 zaúčtovaly všechny vlastní zdroje, s výjimkou zdrojů z DPH a dodatečného zdroje ð z HND ï, na základě údajů, které mají k dispozici k 15. patnáctému dni téhož měsíce.
 Každá částka zaúčtovaná v
 předstihu se upraví v následujícím měsíci při zaúčtování
 podle odstavce 1. Touto úpravou se rozumí opačné zaúčtování
 částky rovnající se částce, která byla zaúčtována v předstihu.
 3. Zdroje z
 DPH a dodatečný zZdroj ð z HND ï se s přihlédnutím k účinku, který má na tenyto zdroje oprava poskytovaná z důvodu rozpočtových
 nevyvážeností Spojenému království a
 hrubé snížení přiznané ð Německu, Nizozemsku, Švédsku a
 Spojenému království, ï Nizozemsku a Švédsku, připisujeí na příslušné
 účty v první pracovní den každého měsíce v částkách rovnajících
 se jedné dvanáctině odpovídajících celkových částek v rozpočtu,
 přepočtených na národní měny za použití směnných kursů
 platných posledního dne, kdy jsou směnné kursy vyhlašovány,
 kalendářního roku předcházejícího danému rozpočtovému roku, jak
 byly zveřejněny v řadě C Úředního věstníku
 Evropské unie.
 Pro zvláštní potřeby vyplácení z Ö Evropského
 zemědělského záručního fondu Õ EZZF podle nařízení Rady (ES) č. 1782/2003 ze dne 29. září 2003, kterým se stanoví
 společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné
 zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy
 podpor pro zemědělce 73/2009[27] a v závislosti na finanční situaci Společenství Ö Unie Õ může Komise
 vyzvat členské státy, aby v prvním čtvrtletí rozpočtového roku
 zaúčtovaly v předstihu o jeden nebo dva měsíce jednu dvanáctinu
 nebo určitý zlomek jedné dvanáctiny částek určených v
 rozpočtu na tento účel, které pocházejí ze zdrojů z DPH nebo z dodatečného zdroje ð z HND ï, s přihlédnutím k účinku, který má na tenyto zdroje oprava poskytovaná z důvodu rozpočtových
 nevyvážeností Spojenému království a hrubé snížení přiznané Nizozemsku
 a Švédsku ð Německu, Nizozemsku, Švédsku a
 Spojenému království ï.
 Po prvním čtvrtletí nesmí
 měsíční požadovaná částka přesáhnout jednu dvanáctinu zdrojů
 z DPH a zdrojůe založeného na z HND
 a musí zůstat v mezích částek určených v rozpočtu na tento
 účel.
 Komise o tom členské státy informuje s
 předstihem, nejpozději dva týdny před požadovaným
 zaúčtováním.
 Na zaúčtování v předstihu se
 vztahují ustanovení osmého pododstavce o částce připisované v
 měsíci lednu každého roku a ustanovení devátého pododstavce týkající se
 případu, kdy nedojde ke konečnému přijetí rozpočtu
 před


text:
začátkem rozpočtového roku.
 Každá změna jednotné
 sazby pro zdroje z DPH, sazby pro dodatečný zdroj ð z HND ï , opravy poskytované
 z důvodu rozpočtových nevyvážeností Spojenému království a jejího
 financování podle článků 4 a 5 rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom, jakož i financování hrubého snížení přiznaného Nizozemsku a Švédsku ð Německu, Nizozemsku, Švédsku a
 Spojenému království ï vyžaduje konečné
 přijetí opravného rozpočtu a v jeho důsledku je nutné znovu
 upravit dvanáctiny, jež byly zaúčtovány od počátku rozpočtového
 roku.
 Tyto úpravy se provedou při
 zaúčtování první částky po konečném přijetí opravného
 rozpočtu, je-li přijat před 16. šestnáctým dnem v měsíci. V opačném případě se provedou
 při zaúčtování druhé částky po konečném přijetí
 opravného rozpočtu. Odchylně od článku 8 finančního
 nařízení se tyto opravné položky zapisují na účty rozpočtového
 roku, pro nějž byl opravný rozpočet přijat.
 Dvanáctiny pro zaúčtování částky za
 měsíc leden každého rozpočtového roku se vypočítávají na
 základě částek uvedených v návrhu rozpočtu zmíněném v
 čl. 314 odst. 2 272 odst. 3 Smlouvy o ES a v čl. 177 odst. 3 Smlouvy o ESAE a přepočtených na národní měny členských
 států za použití směnných kursů platných prvního dne, kdy jsou
 směnné kursy vyhlašovány, po 15. prosinci kalendářního roku
 předcházejícího danému rozpočtovému roku; úprava se provede při
 zaúčtování částky za následující měsíc.
 Není-li do začátku rozpočtového
 roku rozpočet s konečnou
 platností ð přijat alespoň dva
 týdny ï Ö před
 zaúčtováním za leden Õ Ö následujícího
 rozpočtového roku Õ, zaúčtují
 členské státy první pracovní den každého měsíce, včetně
 ledna, jednu dvanáctinu částky
 zdrojů z DPH a z dodatečného
 zdroje ð z HND ï, s přihlédnutím k účinku, který má na tenyto zdroje oprava poskytovaná z důvodu rozpočtových
 nevyvážeností Spojenému království a
 hrubé snížení přiznané Nizozemsku
 a Švédsku ð Německu, Nizozemsku, Švédsku a
 Spojenému království ï, zaúčtované v posledním rozpočtu, který byl přijat s
 konečnou platností; úprava se provede ke dni prvního odvodu vlastních
 zdrojů po konečném přijetí rozpočtu, je-li přijat
 před 16. šestnáctým dnem v měsíci. V opačném případě se provede ke
 dni, kdy má být zaúčtována druhá částka po konečném přijetí
 rozpočtu.
 4. Každý
 členský stát je podle ročního výkazu, v němž je uveden základ
 pro výpočet zdrojů z DPH podle čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS,
 Euratom) č. 1553/89, zatížen částkou vypočtenou na základě
 údajů obsažených v uvedeném výkazu uplatněním jednotné sazby
 přijaté pro předchozí rozpočtový rok, a zároveň se mu
 připíše k dobru dvanáct plateb provedených během daného
 rozpočtového roku. Nicméně základ každého členského státu pro
 výpočet vlastních zdrojů z DPH, na který se uplatní zmíněná
 jednotná sazba, nesmí překročit
 procentní hodnoty jeho HND stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. b) rozhodnutí
 2007/436/ES, Euratom a zmíněné v první větě odstavce 7 tohoto
 článku. Komise vypočte zůstatek a sdělí jej členským
 státům včas, aby jej v první prosincový pracovní den téhož roku
 mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení.
 5. V
 případě jakýchkoli oprav základu pro výpočet vlastních
 zdrojů z DPH podle čl. 9 odst. 1 nařízení (EHS, Euratom) č.
 1553/89 se u každého dotyčného


text:
členského státu, jehož základ
 nepřesahuje s ohledem na tyto opravy procentní hodnoty stanovené v
 čl. 2 odst. 1 písm. b) a čl. 10 odst. 2 rozhodnutí 2007/436/ES,
 Euratom, provede úprava zůstatku stanoveného podle odstavce 4 tohoto
 článku za těchto podmínek:
 –
 opravy podle čl. 9 odst. 1
 prvního pododstavce nařízení (EHS, Euratom) č. 1553/89 provedené do
 31. července vyžadují celkovou úpravu, kterou je nutno zapsat na účet
 uvedený v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení v první prosincový pracovní
 den téhož roku. Nicméně částečnou úpravu lze zapsat i před tímto datem, pokud s tím daný
 členský stát a Komise souhlasí,
 –
 pokud opatření, která Komise
 přijme podle čl. 9 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EHS,
 Euratom) č. 1553/89 k opravě základu, vedou k úpravě částek
 zapsaných na účtu uvedeném v čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení,
 provede se tato úprava ke dni, který Komise stanoví na základě uvedených
 opatření.
 Také změny
 HND zmíněné v odstavci 7 tohoto článku vyžadují úpravu zůstatku
 každého členského státu, jehož základ je s ohledem na tyto opravy limitován
 procentními hodnotami stanovenými v čl. 2 odst. 1 písm. b) a čl. 10
 odst. 2 rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom.
 Komise sdělí
 úpravy členským státům včas, aby je v první prosincový pracovní
 den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v čl. 9 odst. 1.
 Nicméně
 částečnou úpravu lze zapsat kdykoli, pokud s tím daný členský
 stát a Komise souhlasí.
 6. 4. Na základě údajů o agregovaném HND v tržních cenách a jeho
 složkách z předchozího roku poskytnutých členskými státy podle
 čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 je každý
 členský stát zatížen částkou vypočtenou tak, že se na HND
 uplatní sazba přijatá pro předchozí rozpočtový rok, a
 zároveň se každému členskému státu připíší k dobru platby uskutečněné
 během předchozího rozpočtového roku. Komise vypočte
 zůstatek a sdělí jej členským státům včas, aby jej v
 první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v
 čl. 98
 odst. 1 tohoto nařízení.
 7.5.
 Případné změny HND předchozích rozpočtových roků podle
 čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003, na které
 se vztahuje článek 5 uvedeného nařízení, budou mít pro každý
 členský stát za následek úpravu do rovnovážného stavu podle odstavce 6 4 tohoto
 článku. Tato úprava se určí za podmínek stanovených v
 odst. 5 prvním pododstavci tohoto článku. Komise sdělí tyto úpravy členským státům, aby je v
 první prosincový pracovní den téhož roku mohly zapsat na účet uvedený v
 čl. 98
 odst. 1 tohoto nařízení. Po 30. září čtvrtého roku
 následujícího po daném rozpočtovém roce již nebudou žádné změny HND
 vzaty v úvahu, Ö s výjimkou
 těch bodů, Õ na které buď
 Komise, nebo daný členský stát upozorní ještě před tímto dnem.
 8.6.
 Operace uvedené v odstavcích 4 až 7 a 5 představují změny příjmů týkající se
 rozpočtového roku, ve kterém jsou provedeny.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 Částka
 příjmů stanovená v rozpočtu na běžný rozpočtový rok
 může být zvýšena nebo snížena prostřednictvím opravného rozpočtu
 o částku vyplývající z těchto operací
 Ö v souladu s
 čl. 3 odst.


text:
2 nařízení (EU) [.../...] Õ.
 ê 105/2009
 čl. 1 odst. 8 (přizpůsobený)
 ð nový
 7. 9. Hrubé snížení přiznané
 Nizozemsku a Švédsku je financováno všemi členskými státy. V případě následné změny údajůe o HND Ö podle
 čl. 2 odst. 2 nařízení (ES, Euratom) č. 1287/2003 Õ nebude financování tohoto hrubého
 snížení ð , které bylo přiznáno
 Německu, Nizozemsku, Švédsku a Spojenému království, po skončení každého rozpočtového roku upravováno ï revidováno.
 10. V souladu s
 čl. 2 odst. 7 rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom se pro účely tohoto
 rozhodnutí hrubým národním důchodem rozumí hrubý národní důchod za
 rok v tržních cenách, definovaný v nařízení Rady (ES, Euratom) č.
 1287/2003, s výjimkou let před rokem 2002, pro něž je základem pro
 výpočet dodatečného zdroje nadále hrubý národní produkt v tržních
 cenách, definovaný ve směrnici 89/130/EHS, Euratom.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 6 (přizpůsobený)
 è1 105/2009
 čl. 1 odst. 9
 Článek 10a
 Ö Úprava
 ohledně neúčasti na financování Õ
 1. Pokud se podle Amsterodamské Smlouvy a jejích protokolů 21 4 a 22 5 některý
 členský stát neúčastní financování určité akce nebo politiky
 Unie, má nárok na to, aby částka, kterou uhradil jako vlastní zdroje na
 každý rozpočtový rok neúčasti, byla upravena na základě
 výpočtu podle odstavce 2 Ö tohoto
 článku Õ. Tato úprava se provádí pouze jednou a v případě
 následné změny výše HNP je konečná.
 2. Komise vypočítá úpravu během roku
 následujícího po dotyčném rozpočtovém roce a současně
 stanoví zůstatky è1 HNDP ç podle článku 9 10 tohoto
 nařízení.
 Výpočet se provede na základě
 těchto údajů za Ö příslušný Õ daný rozpočtový rok:
 (a)
 údajů o agregovaném è1 HNDP ç v tržních cenách a o
 jeho složkách,
 (b)
 údajů o rozpočtovém objemu operativních
 výdajů odpovídajících danému opatření nebo politice.
 Úprava se vypočítá tak, že se celková
 částka daných výdajů, kromě výdajů financovaných
 zúčastněnými třetími zeměmi, vynásobí procentní hodnotou,
 kterou v poměru k è1 HNDP ç všech členských
 států představuje è1 HNDP ç členského státu,
 který má na úpravu nárok. Úpravu financují zúčastněné členské
 státy podle stupnice stanovené tak, že jejich è1 HNDP ç se vydělí è1 HNDP ç všech
 zúčastněných členských států. Pro účely výpočtu
 úpravy se převod částek mezi národní měnou a eurem provádí za
 použití směnného kursu platného posledního dne, kdy jsou směnné kursy
 vyhlašovány, kalendářního roku předcházejícího danému
 rozpočtovému roku.
 V případě následné změny
 výše HNP se neprovádí žádná další revize této úpravy. ÖTato Õ úprava Ö za každý
 příslušný rok Õ se provádí pouze jednou a v
 případě následné změny je výše HNDP konečná.
 3. Komise sdělí členským státům
 částku úpravy včas, aby ji v první prosincový pracovní den mohly
 zapsat na účet uvedený v čl. 89 odst. 1 tohoto nařízení.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 7 (přizpůsobený)
 è1 2028/2004
 čl. 1 odst. 7 ve znění opravy, Úř. věst. L 105, 13.4.2006,
 s. 64
 ð nový
 Článek 11
 Ö Úroky za pozdní
 poskytování Õ
 1. V případě jakéhokoli
 zpoždění v připisování částek na účet uvedený v čl. 89 odst. 1 zaplatí
 dotyčný členský stát úroky.
 ð Na navrácení úroků, jejichž


text:
částka je nižší než 500 EUR, se však netrvá. ï
 2. V případě členských
 států, které se účastní hospodářské a měnové unie, se
 úroková sazba rovná sazbě zveřejněné v řadě C Úředního
 věstníku Evropské unie, è1 kterou
 Evropská centrální banka používala pro své hlavní refinanční operace ç prvního dne
 měsíce splatnosti, zvýšené o dva procentní body.
 Tato úroková sazba se zvyšuje o 0,25
 procentního bodu za každý měsíc prodlení. Takto zvýšená sazba se použije
 na celou dobu prodlení.
 3. V případě členských
 států, které se neúčastní hospodářské a měnové unie, se
 sazba rovná sazbě, kterou centrální banky používaly prvního dne daného
 měsíce pro své hlavní refinanční operace, zvýšené o dva procentní
 body, nebo v případě členských států, u nichž sazba
 centrální banky není k dispozici, se uvedená sazba rovná nejvíce rovnocenné
 sazbě používané prvního dne daného měsíce na peněžním trhu
 dotyčných členských států, zvýšené o dva procentní body. Tato
 úroková sazba se zvyšuje o 0,25 procentního bodu za každý měsíc prodlení.
 Takto zvýšená sazba se použije na celou dobu prodlení.
 ê 105/2009
 čl. 1 odst. 10 (přizpůsobený)
 4. Na úhradu úroků uvedených v odstavci 1, se obdobně
 použije čl. 9 8 odst. 2 a 23.
 Článek 12
 Ö Částky, které
 nelze získat zpět Õ
 ê 1150/2000
 1. Členské státy přijmou
 veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že částky odpovídající
 nárokům stanoveným podle článku 2 budou poskytnuty Komisi tak, jak je
 stanoveno v tomto nařízení.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 13 písm. a) (přizpůsobený)
 2. Členské státy nejsou povinny
 poskytnout Komisi částky odpovídající stanoveným nárokům Ö stanoveným
 podle článku 2 Õ, které nemohou být
 získány zpět vybrány Ö z těchto
 důvodů: Õ
 a) z důvodu vyšší moci nebo
 b) z jiných důvodů, které
 jim nemohou být přičítány.
 Částky stanovených nároků prohlásí
 za částky, které nelze získat zpět vybrat, rozhodnutím
 příslušnéhoý správního
 orgánu, který tuto skutečnost zjistí.
 Částky stanovených nároků se
 považují za částky, které nelze získat zpět vybrat,
 nejpozději po uplynutí pěti let ode dne, kdy byla částka
 stanovena podle článku 2, nebo v případě správního nebo soudního
 odvolání ode dne vydání, oznámení nebo vyhlášení konečného rozhodnutí.
 V případě částečné úhrady
 nebo částečných úhrad se maximální pětileté období počítá
 ode dne provedení poslední platby, pokud jí není dluh uhrazen.
 Částky, jejichž zpětné získání vybrání bylo prohlášeno nebo je považováno za nemožné, se s konečnou
 platností odepíší ze zvláštnícho účtůu uvedenýchého v druhém pododstavci čl. 65
 odst. 3 písm. b). Vykáží se v příloze čtvrtletního výkazu uvedeného v druhém pododstavci čl. 56 odst. 4 písm. b) a
 případně ve čtvrtletním výkazu uvedeném v článku. 6 odst. 5.; Ö 4 nařízení
 (EU) [.../...] Õ.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 13 písm. b) (přizpůsobený)
 3. Do tří měsíců od
 správního rozhodnutí uvedeného v odstavci 2 Ö tohoto
 článku Õ nebo ve lhůtách
 uvedených v tomtéž odstavci předají členské státy Komisi Ö zprávu Õ obsahující informace o případech použití odstavce 2 Ö tohoto
 článku Õ, pokud je
 částka dotyčných stanovených nároků vyšší než 50 000 EUR.
 Tento časový rámec mohou členské státy
 prodloužit až o tři


text:
roky v případě stanovených nároků,
 jejichž vybrání bylo prohlášeno nebo je považováno za nemožné před 1.
 červencem 2006.
 Tato zpráva, vyhotovená
 na tiskopise, který připraví Komise po konzultaci s výborem uvedeným v
 článku 20, musí obsahovat
 veškeré údaje nezbytné pro posouzení důvodů uvedených v odst. 2 písm.
 a) a b) Ö tohoto
 článku Õ, které
 dotyčnému členskému státu znemožnily poskytnout dotyčné
 částky, a opatření, která v daném případě nebo daných
 případech členský stát přijal k zajištění vybrání
 částek.
 ò nový
 Tato zpráva se týká
 všech nároků stanovených na základě stejných okolností, a tudíž
 patřících k totožnému případu, ve kterém celková částka
 nároků, jejichž zpětné získání bylo prohlášeno nebo je považováno za
 nemožné, přesahuje 50 000 EUR, a to bez ohledu na konkrétní
 částku těchto nároků.
 Tato zpráva musí být
 vypracována podle vzoru stanoveného Komisí. Komise za tímto účelem
 přijme prováděcí právní předpisy. Tyto prováděcí právní
 předpisy se přijímají v souladu s poradním postupem uvedeným v
 čl. 15 odst. 2.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 13 písm. b) (přizpůsobený)
 4. Komise může Ö sdělí Õ do šesti
 měsíců od obdržení zprávy uvedené v odstavci 3 sdělit danému
 členskému státu své připomínky.
 Pokud Komise považuje za nezbytné vyžádat si
 doplňující informace, počítá se šestiměsíční lhůta ode
 dne obdržení požadovaných doplňujících informací.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 HLAVA Kapitola IV
 Řízení peněžních prostředků
 Článek 12 13
 Ö Požadavky na
 řízení peněžních prostředků Õ
 1. Komise čerpá částky poukázané na
 účty uvedené v čl. 8 9 odst. 1 v rozsahu
 nutném pro krytí jejích požadavků na peněžní prostředky v
 souvislosti s plněním rozpočtu.
 2. Přesahují-li požadavky na peněžní
 prostředky aktiva na účtech, může Komise přečerpat
 celkovou výši těchto aktiv za předpokladu, že jsou v rozpočtu
 odpovídající položky uvedeny a že celková výše čerpání
 nepřekročí celkový limit vlastních zdrojů stanovený v
 rozpočtu. V takovém případě Komise členské státy
 předem informuje o jakýchkoli předvídatelných přečerpáních.
 3. Pouze v případě nedodržení
 závazku z úvěru nebo ze záruky za úvěr poskytnuté na základě
 nařízení a rozhodnutí Rady, kdy za výjimečných okolností Komise
 nemůže včas využít jiná opatření stanovená v rámci
 finančních předpisů, jež se vztahují na tyto úvěry, aby
 zajistila plnění právních závazků Ö Unie Õ Společenství vůči věřitelům, mohou být k obsluze
 dluhů Ö Unie Õ Společenství přechodně použity odstavce 2 a 4 bez ohledu na podmínky
 uvedené v odstavci 2.
 4. Rozdíl mezi celkovými aktivy a požadavky na
 peněžní prostředky se pokud možno rozdělí mezi členské
 státy v poměru, jakým přispívají do rozpočtových
 příjmů.
 Článek 14
 Ö Provádění platebních příkazů Õ
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 8
 è1 105/2009
 čl. 1 odst. 11 písm. a)
 1. 5. è1 Členské
 státy nebo subjekty určené členskými státy provedou platební
 příkazy Komise podle pokynů Komise nejpozději do tří
 pracovních dnů od jejich obdržení. ç Nicméně v
 případě převodů peněžních prostředků provádějí
 členské státy platební příkazy ve lhůtě požadované Komisí.
 ê 105/2009
 čl. 1 odst. 11 písm. b)
 2. Členské státy nebo subjekty určené členskými státy
 zasílají Komisi elektronickou cestou výpis z účtu jako doklad o
 příslušných pohybech na účtu nejpozději druhý


text:
pracovní den od
 provedení každé transakce.
 ê 1150/2000
 HLAVA VI
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 10 (přizpůsobený)
 Prováděcí
 pravidla k článku 7 rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 11
 Článek 15
 Pro účely
 článku 7 rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom se zůstatek daného
 rozpočtového roku vypočte jako rozdíl mezi
 –
 veškerými
 příjmy vybranými v souvislosti s daným rozpočtovým rokem
 a
 –
 souhrnem plateb
 provedených z rozpočtových položek pro daný rozpočtový rok
 zvýšeným o rozpočtové položky pro týž rozpočtový rok přenesené
 podle článku 9 finančního nařízení. Tento rozdíl se zvýší nebo
 sníží jednak o čistou výši rozpočtových položek přenesených z
 předchozích rozpočtových roků, jež byly zrušeny, a jednak, odchylně od čl. 5 odst. 1
 finančního nařízení, o
 –
 platby provedené
 nad rámec časově nerozlišených rozpočtových položek
 přenesených z předchozích rozpočtových roku podle čl. 9
 odst. 1 a 4 finančního nařízení v důsledku změn
 směnných kursů eura
 a
 –
 zůstatku
 vyplývajícího z kursových zisků a ztrát v průběhu daného
 rozpočtového roku.
 ê 1150/2000
 Článek 16
 Do konce
 října každého rozpočtového roku odhadne Komise výši vlastních
 zdrojů, jež by měly být za celý rozpočtový rok vybrány, na
 základě údajů, které má tou dobou k dispozici.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 12
 Případné
 závažnější rozdíly oproti původním odhadům mohou vyžadovat
 úpravu předběžného návrhu rozpočtu na následující
 rozpočtový rok nebo přijetí opravného rozpočtu na běžný
 rozpočtový rok.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 Pro operace uvedené v čl. 10 odst. 4 až 7
 může být částka příjmů stanovená v rozpočtu na
 běžný rozpočtový rok zvýšena nebo snížena prostřednictvím
 opravného rozpočtu o částku vyplývající z těchto operací.
 HLAVA VII
 Kontrola
 Článek 17
 1. Členské státy přijmou veškerá
 nezbytná opatření, aby zajistily, že částky odpovídající nárokům
 stanoveným podle článku 2 budou poskytnuty Komisi tak, jak je stanoveno v
 tomto nařízení.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 13 písm. a)
 2. Členské státy nejsou povinny poskytnout
 Komisi částky odpovídající stanoveným nárokům, které nemohou být
 vybrány
 a) z
 důvodu vyšší moci nebo
 b) z jiných důvodů, které jim nemohou
 být přičítány.
 Částky stanovených nároků prohlásí za
 částky, které nelze vybrat, rozhodnutím příslušný správní orgán,
 který tuto skutečnost zjistí.
 Částky stanovených nároků se považují za
 částky, které nelze vybrat, nejpozději po uplynutí pěti let ode
 dne, kdy byla částka stanovena podle článku 2, nebo v případě
 správního nebo soudního odvolání ode dne vydání, oznámení nebo vyhlášení
 konečného rozhodnutí.
 V případě částečné úhrady nebo
 částečných úhrad se maximální pětileté období počítá ode
 dne provedení poslední platby, pokud jí není dluh uhrazen.
 Částky, jejichž vybrání bylo prohlášeno
 nebo je považováno za nemožné, se s konečnou platností odepíší ze
 zvláštního účtu uvedeného v čl. 6 odst. 3 písm. b). Vykáží se v
 příloze čtvrtletního výkazu uvedeného v čl. 6 odst. 4 písm. b) a
 případně ve čtvrtletním výkazu
 uvedeném v čl. 6 odst. 5.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 13 písm. b)
 3. Do tří měsíců od správního
 rozhodnutí uvedeného v odstavci 2 nebo ve lhůtách uvedených v tomtéž
 odstavci předají členské státy Komisi informace o případech
 použití odstavce 2, pokud je částka dotyčných stanovených
 nároků vyšší


text:
než 50000 EUR.
 Tento časový rámec mohou členské státy
 prodloužit až o tři roky v případě stanovených nároků,
 jejichž vybrání bylo prohlášeno nebo je považováno za nemožné před 1.
 červencem 2006.
 Tato zpráva, vyhotovená na tiskopise, který
 připraví Komise po konzultaci s výborem uvedeným v článku 20, musí
 obsahovat veškeré údaje nezbytné pro posouzení důvodů uvedených v
 odst. 2 písm. a) a b), které dotyčnému členskému státu znemožnily
 poskytnout dotyčné částky, a
 opatření, která v daném případě nebo daných případech
 členský stát přijal k zajištění vybrání částek.
 4. Komise může do šesti měsíců od
 obdržení zprávy uvedené v odstavci 3 sdělit danému členskému státu
 své připomínky.
 Pokud Komise považuje za nezbytné vyžádat si
 doplňující informace, počítá se šestiměsíční lhůta ode
 dne obdržení požadovaných doplňujících informací.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 13 písm. c)
 5. Členské
 státy prostřednictvím výročních zpráv informují Komisi o
 průběhu a výsledcích svých kontrol a o celkových údajích a
 zásadních otázkách týkajících se nejdůležitějších obtíží
 vyplývajících z uplatňování tohoto nařízení, a zejména o sporných
 záležitostech. Zprávy podají Komisi do 1. března roku následujícího po
 daném rozpočtovém roce. Souhrnná zpráva
 o oznámeních členských států podle tohoto článku je
 součástí zprávy Komise uvedené v čl. 280 odst. 5 Smlouvy. Komise po
 konzultaci s výborem uvedeným v článku 20 vypracuje zprávu a
 řádně odůvodněné změny této zprávy. Případně
 též stanoví přiměřené prováděcí lhůty.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 Článek 18
 1. Členské
 státy provádějí kontroly a šetření týkající se stanovování a
 poskytování vlastních zdrojů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a)
 rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom. Komise vykonává své pravomoci za podmínek
 stanovených v tomto článku.
 2. Při
 uplatňování odstavce 1 členské státy
 a) na žádost Komise provádějí doplňkové
 kontroly. Komise ve své žádosti o doplňkovou kontrolu uvede její
 důvody;
 b) zapojují Komisi na její žádost do kontrol,
 které provádějí.
 Členské státy
 přijmou veškerá účelná opatření k usnadnění těchto
 kontrol. Pokud je do nich zapojena Komise, poskytnou jí členské státy
 podklady uvedené v článku 3.
 Aby byly
 doplňkové kontroly omezeny na nejnižší míru,
 a) může Komise v jednotlivých
 případech požadovat, aby jí byly předány určité dokumenty,
 b) musí být v měsíčních výkazech z
 účtů uvedených v čl. 6 odst. 4 pomocí vhodných poznámek
 vyznačeny částky zapsané na účty v souvislosti s nesrovnalostmi
 nebo prodleními ve stanovení, zaúčtování a poskytování vlastních
 zdrojů, jež byly odhaleny při uvedených kontrolách.
 3. Aniž jsou
 dotčeny odstavce 1 a 2, může Komise sama provádět kontrolu na
 místě. Zástupci pověření Komisí k provádění těchto
 šetření mají v rozsahu potřebném k řádnému uplatňování
 tohoto nařízení přístup k podkladům uvedeným v článku 3 a
 ke všem jiným dokumentům souvisejícím s těmito podklady. Komise
 kontrolu včas oznámí řádně odůvodněným sdělením
 členskému státu, ve kterém se má kontrola konat. Kontroly se účastní také zástupci daného členského
 státu.
 4. Kontrolami
 podle odstavců 1, 2 a 3 nejsou nijak dotčeny
 a) kontroly prováděné členskými státy v
 souladu s jejich vlastními právními a správními předpisy,
 b) opatření stanovená v článcích 246,
 247, 248 a 276 Smlouvy o ES a v článcích 160a, 160b, 160c a 180b


text:
Smlouvy o ESAE,
 ê 105/2009
 čl. 1 odst. 15 písm. b)
 c) kontroly prováděné podle čl. 279
 odst. 1 písm. b) Smlouvy o ES a podle čl. 183 odst. 1 písm. b) Smlouvy o
 ESAE.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 5. Komise podá
 každé tři roky Evropskému parlamentu a Radě zprávu o fungování
 kontrolních mechanismů.
 Článek 19
 Komise spolu s
 dotčeným členským státem každý rok přezkoumá, zda se nevyskytují
 chyby při výpočtu v jí sdělených souhrnných veličinách,
 zejména v případech, na které upozorní Řídící výbor pro HNP. V
 jednotlivých případech přitom může také přezkoumat
 výpočty a základní statistické údaje (mimo informace o jednotlivých
 právnických nebo fyzických osobách), pokud by jinak nebylo možno provést řádné zhodnocení. Komise je
 povinna dodržovat právní předpisy členských států o zachování
 důvěrné povahy statistických údajů.
 HLAVA
 VIII
 Poradní
 výbor pro vlastní zdroje
 Článek 20
 1. Zřizuje se Poradní výbor pro vlastní
 zdroje Společenství (dále jen "výbor").
 2. Výbor se skládá ze zástupců členských
 států a Komise. Každý členský stát je ve výboru zastoupen nejvýše
 pěti úředníky.
 Výboru předsedá zástupce Komise. Sekretariát
 výboru zajišťuje Komise.
 3. Výbor přijme svůj jednací řád.
 Článek 21
 1. Výbor projednává otázky, které mu
 přednese jeho předseda buď z vlastního podnětu, nebo na
 žádost zástupce členského státu a které souvisejí s uplatňováním
 tohoto nařízení, zejména co se týče
 a) informací a sdělení
 zmíněných v čl. 4 odst. 1 písm. b), v článcích 6 a 7 a v
 čl. 17 odst. 3,
 b) případů vyšší moci
 zmíněných v čl. 17 odst. 2,
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 15 (přizpůsobený)
 c) kontrol a šetření
 stanovených v čl. 18 odst. 2 a 3.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 Výbor také přezkoumává odhady výše
 vlastních zdrojů.
 2. Na žádost předsedy výbor vydá stanovisko
 ve lhůtě, kterou může předseda stanovit podle naléhavosti
 věci, případně hlasováním. Stanovisko je uvedeno do zápisu;
 kromě toho má každý členský stát právo požádat, aby byl v tomto
 zápisu uveden jeho postoj. Komise přihlíží co nejvíce ke stanovisku
 výboru. Sdělí výboru způsob, jakým vzala toto stanovisko na
 vědomí.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 16 (přizpůsobený)
 HLAVA IX
 Přechodná
 ustanovení
 Kapitola V
 Ö Závěrečná
 ustanovení Õ
 ò nový
 Článek 15
 Postup
 projednávání ve výborech
 1.
 Komisi je nápomocen
 Poradní výbor pro vlastní zdroje zřízený nařízením (EU) č. [.../...]. Tento výbor je výborem ve smyslu
 nařízení (EU) č. 182/2011.
 2.
 Odkazuje-li se na tento
 odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
 ê 2028/2004
 čl. 1 odst. 16 ve znění opravy, Úř. věst. L 105, 13.4.2006,
 s. 64 (přizpůsobený)
 Článek 21a 16
 Ö Přechodná
 ustanovení o úrokové míře Õ
 SazbaMíra
 stanovená v článku 11 tohoto
 nařízení Ö (ES, Euratom)
 č. 1150/2000 Õ ve znění
 před vstupem v platnost nařízení Rady (ES, Euratom)
 č. 2028/2004 ze dne 16. listopadu 2004, kterým se mění
 nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000, kterým se provádí
 rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství[28], se nadále použije pro
 výpočet úroku z prodlení v případě, kdy den splatnosti nastane
 před Ö 1. prosincem
 2004 Õ koncem
 měsíce, v němž nařízení (ES, Euratom) č. 2028/2004
 vstoupí


text:
v platnost.
 ê 1150/2000
 HLAVA X
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 ð nový
 Článek 22 17
 Ö Zrušení Õ
 1.
 ð S výhradou odstavce 2 ï se zZrušuje se nařízení Rady
 (EHS, Euratom) č. 1150/2000 č. 1552/89.
 ò nový
 2.
 Článek 3, čl. 6
 odst. 3 písm. c) a článek 10 nařízení (ES, Euratom)
 č. 1150/2000 se i nadále použijí na uchovávání podkladů,
 připisování na účty a předkládání zpráv, časový rozvrh
 poskytování a na úpravu příjmů vycházejících z použití sazby
 uplatňované na základ DPH, který byl, v závislosti na příslušném
 roce, jednotně určen a omezen na rozpětí 50 % až 55 %
 HNP nebo HND každého členského státu, přičemž se přihlédne
 k účinku, jaký má na tyto příjmy oprava rozpočtových
 nevyvážeností poskytovaná Spojenému království pro období do roku 2012.
 ê 1150/2000
 (přizpůsobený)
 ð nový
 3.
 Odkazy na zrušené Ö ustanovení Õ nařízení Ö (ES, Euratom)
 č. 1150/2000, které jsou uvedeny ve srovnávací tabulce obsažené v
 příloze II tohoto nařízení Õ se považují za
 odkazy na toto nařízení v souladu se Ö danou Õ srovnávací tabulkou obsaženou v
 části A přílohy.
 Článek 23 18
 Ö Vstup v
 platnost Õ
 Toto nařízení vstupuje v platnost ð dvacátým ï dnem ð po ï vyhlášení v Úředním věstníku Evropskéých Ö unie Õ společenství.
 ð Použije se ode dne 1. ledna 2014. ï
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V Bruselu .
 Za
 Radu
 předseda
 / předsedkyně
 PŘÍLOHA
 ČÁST A
 Srovnávací tabulka
 Nařízení (EHS, Euratom) č. 1552/89 || Toto nařízení
 Článek 1 || Článek 1
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 2 odst. 1
 Čl. 2 odst. 1a || Čl. 2 odst. 2
 Čl. 2 odst. 1b || Čl. 2 odst. 3
 Čl. 2 odst. 2 || Čl. 2 odst. 4
 Článek 3 || Článek 3
 Článek 4 || Článek 4
 Článek 5 || Článek 5
 Čl. 6 odst. 1 || Čl. 6 odst. 1
 Čl. 6 odst. 1a || Čl. 6 odst. 2
 Čl. 6 odst. 2 písm. a) || Čl. 6 odst. 3 písm. a)
 Čl. 6 odst. 2 písm. b) || Čl. 6 odst. 3 písm. b)
 Čl. 6 odst. 2 písm. c) || Čl. 6 odst. 3 písm. c)
 Čl. 6 odst. 2 písm. d) || Čl. 6 odst. 3 písm. d)
 Čl. 6 odst. 3 písm. a) || Čl. 6 odst. 4 první pododstavec písm. a)
 Čl. 6 odst. 3 písm. b) první pododstavec || Čl. 6 odst. 4 první pododstavec písm. b)
 Čl. 6 odst. 3 písm. b) druhý pododstavec || Čl. 6 odst. 4 druhý pododstavec
 Čl. 6 odst. 4 || Čl. 6 odst. 5
 Článek 7 || Článek 7
 Článek 8 || Článek 8
 Článek 9 || Článek 9
 Článek 10 || Článek 10
 Článek 11 || Článek 11
 Článek 12 || Článek 12
 Článek 13 || Článek 13
 Článek 14 || Článek 14
 Článek 15 || Článek 15
 Článek 16 || Článek 16
 Článek 17 || Článek 17
 Čl. 18 odst. 1 || Čl. 18 odst. 1
 Čl. 18 odst.


text:
2 první pododstavec, první odrážka || Čl. 18 odst. 2 první pododstavec písm. a)
 Čl. 18 odst. 2 první pododstavec, druhá odrážka || Čl. 18 odst. 2 první pododstavec písm. b)
 Čl. 18 odst. 2 druhý pododstavec || Čl. 18 odst. 2 druhý pododstavec
 Čl. 18 odst. 2 třetí pododstavec || Čl. 18 odst. 2 třetí pododstavec
 Čl. 18 odst. 3 || Čl. 18 odst. 3
 Čl. 18 odst. 4 || Čl. 18 odst. 4
 Čl. 18 odst. 5 || Čl. 18 odst. 5
 Článek 19 || Článek 19
 Článek 20 || Článek 20
 Článek 21 || Článek 21
 Článek 22 || —
 Článek 23 || —
 — || Článek 22
 — || Článek 23
 — || Příloha
 ČÁST B
 Nařízení
 pozměňující nařízení (EHS, Euratom) č. 1552/89
 Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 3464/93
 ze dne 10. prosince 1993 (Úř. věst. L 317, 18.12.1993, s. 1).
 Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2729/94
 ze dne 31. října 1994 (Úř. věst. L 293, 12.11.1994, s. 5).
 Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 1355/96
 ze dne 8. července 1996 (Úř. věst. L 175, 13.7.1996, s. 3).
 é
 PŘÍLOHA I
 Zrušené nařízení a jeho následné
 změny
 Nařízení Rady (ES, Euratom) č. [1150/2000] || (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1.)
 Nařízení Rady (ES, Euratom) č. [2028/2004] || (Úř. věst. L 352, 27.11.2004, s. 1.)
 Nařízení Rady (ES, Euratom) č. [105/2009] || (Úř. věst. L 36, 5.2.2009, s. 1.)
 PŘÍLOHA II
 Srovnávací
 tabulka
 Nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000 || Toto nařízení
 Článek 1 || –
 – || Článek 1
 Článek 2 || Článek 2
 Čl. 3 odst. 1, 2 a 3 || Čl. 3 odst. 1, 2 a 3
 – || Čl. 3 odst. 4
 Článek 4 || Článek 4
 Článek 5 || –
 Čl. 6 odst. 1 || Čl. 5 odst. 1
 Čl. 6 odst. 2 || Čl. 5 odst. 2
 Čl. 6 odst. 3 písm. a) || Čl. 5 odst.3 první pododstavec
 Čl. 6 odst. 3 písm. b) || Čl. 5 odst. 3 druhý pododstavec
 Čl. 6 odst. 3 písm. c) || Čl. 5 odst. 3 třetí pododstavec
 Čl. 6 odst. 3 písm. d) || Čl. 5 odst. 3 čtvrtý pododstavec
 Čl. 6 odst. 4 první pododstavec písm. a) || Čl. 5 odst. 4 první pododstavec písm. a)
 Čl. 6 odst. 4 první pododstavec písm. b) || Čl. 5 odst. 4 první pododstavec písm. b)
 Čl. 6 odst. 4 druhý pododstavec || Čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec
 Článek 7 || Článek 6
 Článek 8 odst. 1 || Článek 7
 Čl. 9 odst. 1 || Čl. 8 odst. 1
 Čl. 9 odst. 1a || Čl. 8 odst. 2
 Čl. 9 odst. 2 || Čl. 8 odst. 3
 Čl. 10 odst. 1, 2 a 3 || Čl. 9 odst. 1, 2 a 3
 Čl. 10 odst. 6 || Čl. 9 odst. 4
 Čl. 10 odst. 7 || Čl. 9 odst. 5
 Čl. 10 odst. 8 || Čl. 9 odst. 6 první pododstavec
 – || Čl. 9 odst. 7
 Článek 10a || Článek 10
 Čl. 11 odst.


text:
1 || Čl. 11 odst. 1 první pododstavec
 – || Čl. 11 odst. 1 druhý pododstavec
 Čl. 11 odst. 2, 3 a 4 || Čl. 11 odst. 2, 3 a 4
 Čl. 12 odst. 1, 2, 3 a 4 || Čl. 13 odst. 1, 2, 3 a 4
 Čl. 12 odst. 5 první pododstavec || Čl. 14 odst. 1
 Čl. 12 odst. 5 druhý pododstavec || Čl. 14 odst. 2
 Článek 16 třetí pododstavec || Čl. 9 odst. 6 druhý pododstavec
 Čl. 17 odst. 1 a 2 || Čl. 12 odst. 1 a 2
 Čl. 17 odst. 3 první pododstavec || Čl. 12 odst. 3 první pododstavec
 Čl. 17 odst. 3 třetí pododstavec || Čl. 12 odst. 3 druhý pododstavec
 – || Čl. 12 odst. 3 třetí a čtvrtý pododstavec
 Čl. 17 odst. 4 || Čl. 12 odst. 4
 Čl. 17 odst. 5 || –
 Článek 18 || –
 Článek 19 || –
 Článek 20 || –
 Článek 21 || –
 Článek 21a || Článek 16
 Článek 22 první pododstavec || Čl. 17 odst. 1
 Článek 22 druhý pododstavec || Čl. 17 odst. 3
 Článek 23 první pododstavec || Článek 18 první pododstavec
 Článek 23 druhý pododstavec || Článek 18 třetí pododstavec
 Příloha || –
 – || Příloha I
 – || Příloha II
 [1] Úř. věst. L [...] [...], s.
 [...].
 [2] Úř. věst. L 130,
 31.5.2000, s. 1.
 [3] Úř. věst. L [...] [...], s. [...].
 [4] Úř. věst. L 181, 19.7.2003, s. 1.
 [5] Úř. věst. L 293, 12.11.1994, s. 9. Rozhodnutí nahrazující rozhodnutí 88/376/ES,
 Euratom (Úř. věst. L 185, 15.7.1988, s. 24).
 [6] Úř.
 věst. C [...], s. [...]. Stanovisko ze dne 18. ledna 2000 (dosud nezveřejněné
 v Úředním věstníku).
 [7] Úř.
 věst. C [...], s. [...]. Úř. věst. C 145, 9.5.1998, s. 1.
 [8] Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1. 155, 7.6.1989, s. 1. Nařízení naposledy
 pozměněné nařízením Rady (Euratom, ES) č. 1355/96 (Úř.
 věst. L 175, 13.7.1996, s. 3).
 [9] Viz příloha I, část B.
 [10] Úř. věst. C 328, 17.12.1991, s. 1.
 [11] Úř. věst. L. [...] [...], s. [...].
 [12] Úř. věst. L [...][...], s. [...].
 [13] Úř. věst. L 181, 19.7.2003,
 s.1.
 [14] Úř. věst. L 49, 21.2.1989, s. 26.
 [15] Úř. věst. L 160, 26.6.1999, s 1. 181,
 1.7.1992, s. 12. Nařízení
 nahrazené nařízením (ES) č. 1251/1999 (Úř. věst. L 160,
 26.6.1999, s. 1).
 [16] OJ L 293,
 12.11.1994, p. 14.
 [17] Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s.
 13.
 [18] Úř. věst. L 163, 23.6.2007, s.
 17.
 [19] Úř.
 věst. L 163, 23.6.2007, s. 17.
 [20] Nařízení
 Rady (EHS, Euratom) č. 1553/89 ze dne 29. května 1989 o konečné
 jednotné úpravě vybírání vlastních zdrojů vycházejících z
 daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 155, 7.6.1989, s. 9).
 [21] Nařízení
 Rady (ES, Euratom) č. 1287/2003 ze dne 15. července 2003 o
 harmonizaci hrubého národního důchodu v tržních cenách (Úř.
 věst. L 181, 19.7.2003, s. 1).
 [22] Úř.
 věst. L 49, 21.2.1989, s. 26.
 [23] Nařízení
 Rady (ES) č. 515/97 ze dne


text:
13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi
 správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k
 zajištění řádného používání celních a zemědělských
 předpisů (Úř. věst. L 82, 22.3.1997, s. 1).
 [24] Úř.
 věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.
 [25] Nařízení Rady (ES,
 Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví
 finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských
 společenství (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1).
 [26] Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1.
 [27] Úř. věst. L 30, 31.1.2009, s. 16. 270, 21.10.2003, s. 1.;
 [28] Úř. věst. L 352, 27.11.2004, s. 1.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 16.7.2021
 COM(2021) 388 final
 2021/0208(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o přistoupení Evropské unie k Úmluvě o uznávání a výkonu cizích soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech
 {SEC(2021) 279 final} - {SWD(2021) 192 final} - {SWD(2021) 193 final}
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 V současné době občané a podniky EU, kteří usilují o uznání a výkon soudního rozhodnutí vydaného v EU v zemi mimo EU, čelí roztříštěnému právnímu prostředí, jelikož chybí komplexní mezinárodní rámec pro uznávání a výkon cizích soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech. To znamená, že se oprávnění z rozhodnutí nejprve musí zorientovat v mozaice vnitrostátních právních předpisů zemí mimo EU týkajících se přijímání cizích rozhodnutí a platných dvoustranných, regionálních a mnohostranných smlouvách. Aby tedy měli šanci, že rozhodnutí bude vykonáno, musí účastníci mezinárodních soudních sporů investovat zdroje a čas a často využít externích odborných konzultací, chtějí-li připravit spolehlivou procesní strategii. Tato složitost, stejně jako související náklady a právní nejistota jsou odrazující faktory, které mohou vést k tomu, že se podniky a občané buď soudnímu sporu vyhnou a vyhledají jiné způsoby řešení sporu, vzdají snahu o uplatnění svého nároku, nebo se rozhodnou na mezinárodních transakcích vůbec nepodílet. To by pak mohlo mít negativní dopad na ochotu podniků a občanů EU zapojovat se do mezinárodního obchodu a investičních činností. Kromě toho je kvůli nejistému výkonu soudních rozhodnutí z EU v zemích mimo EU narušeno právo podniků a občanů EU na přístup ke spravedlnosti.
 Růst mezinárodního obchodu a investičních toků tato právní rizika pro podniky a občany EU zvyšuje, avšak tuto situaci lze řešit prostřednictvím předvídatelného systému přeshraničního uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech. Donedávna však na mezinárodní úrovni neexistovala komplexní úprava uznávání a výkonu cizích rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, i když existuje několik dvoustranných či mnohostranných dohod s omezenou oblastí působnosti. Tato situace se s přijetím Úmluvy o uznávání a výkonu cizích soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (dále jen „úmluva o soudních rozhodnutích“)
 1
 v červenci 2019 změnila.
 Úmluva o soudních rozhodnutích, která byla přijata pod záštitou Haagské konference o mezinárodním právu soukromém, má potenciál stávající systém pohybu cizích rozhodnutí zlepšit. Cílem úmluvy je prosazovat účinný přístup ke spravedlnosti pro všechny, zjednodušit mnohostranný obchod a investice, které jsou založené na pravidlech, a usnadnit mobilitu prostřednictvím soudní spolupráce
 2
 .
 EU vytvoření mnohostranného systému uznávání a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech vždy podporovala, a proto se do procesu jednání o úmluvě aktivně zapojila s ohledem na své možné přistoupení k tomuto budoucímu mezinárodnímu systému. Na základě mandátu uděleného Evropské komisi Radou v květnu 2016
 3
 Komise zastupovala zájmy Unie během vyjednávacího procesu na Haagské konferenci o mezinárodním právu soukromém.
 Jednání o úmluvě o soudních rozhodnutích byla v červenci 2019 úspěšně uzavřena a úmluva je nyní otevřena k podpisu, ratifikaci nebo přistoupení. Pokud by Evropská unie k úmluvě o soudních rozhodnutích přistoupila, jak navrhuje Komise, úmluva by se vztahovala na uznávání a výkon příchozích a odchozích rozhodnutí mezi členskými státy EU a


text:
ostatními smluvními státy úmluvy.
 Tento návrh je v souladu s cíli Komise uvedenými v politických směrech pro Evropskou komisi (2019–2024)
 4
 , zejména ve vztahu k prioritě „nový impuls pro evropskou demokracii“
 5
 . Je v souladu se závazkem Unie prosazovat multilateralismus v mezinárodních vztazích a pravděpodobně povzbudí i další země a obchodní partnery EU, aby k úmluvě o soudních rozhodnutích přistoupili. Přistoupení EU k mnohostranné úmluvě o uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech by rovněž bylo v souladu s politikou Unie zaměřenou na zvýšení růstu mezinárodního obchodu a zahraničních investic a zlepšení mobility občanů po celém světě.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 EU má dobře vyvinutý systém
 6
 vzájemného uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech mezi členskými státy, který byl zaveden jako nezbytný doplněk k jednotnému trhu.
 Nařízení Brusel Ia
 7
 se však nevztahuje na uznávání a výkon rozhodnutí vydaných v zemích mimo EU.
 Na mezinárodní úrovni EU uzavřela mezinárodní úmluvu se státy EHP a Švýcarskem (Luganská úmluva z roku 2007
 8
 ). Kromě toho vedl první pokus o vytvoření mnohostranného rámce pro uznávání a výkon soudních rozhodnutí k uzavření úmluvy o volbě soudu z roku 2005
 9
 . Tato úmluva zajišťuje uznávání a výkon rozhodnutí v případech, kdy se strany dohodly, který soud má mít výlučnou příslušnost pro projednání jejich sporu. Unie tuto úmluvu ratifikovala v roce 2015, což znamená, že je nyní součástí acquis Unie.
 Kromě úmluvy o volbě soudu z roku 2005, která má jen omezenou oblast působnosti, neexistuje žádný celosvětový mnohostranný rámec pro pohyb soudních rozhodnutí.
 Úmluva o soudních rozhodnutích by tedy doplnila stávající unijní právní rámec a zajistila by pohyb cizích rozhodnutí mimo stávající systém zahrnující členské státy EU, státy EHP a Švýcarsko.
 Pokud by nebylo učiněno žádné prohlášení, úmluva by nezměnila acquis EU, jelikož se oba nástroje použijí v různých kontextech
 10
 . Je tomu tak proto, že nařízení Brusel Ia se vztahuje na uznávání a výkon soudních rozhodnutí vydaných uvnitř EU, zatímco úmluva by se vztahovala na rozhodnutí vydaná v zemích mimo EU. Prohlášení je však nezbytné, aby přistoupením k úmluvě nebylo dotčeno dosahování politických cílů nařízení Brusel Ia. Konkrétně v případech týkajících se nájmů nemovitých věcí pro účely podnikání určuje nařízení Brusel Ia výlučnou příslušnost soudů v členském státě, kde se nemovitost nachází. Úmluva o soudních rozhodnutích taková pravidla upravující výlučnou příslušnost v případě nájmů nemovitých věcí pro účely podnikání neobsahuje. Proto by podle úmluvy měly členské státy povinnost uznat a vykonat rozhodnutí vydaná ve třetích zemích, která se týkají nájmů nemovitostí pro účely podnikání, kdy se tyto nemovitosti nacházejí v EU. To by bylo v rozporu s politickým cílem, z nějž nařízení Brusel Ia vychází, a to udělit výlučnou příslušnost soudům v EU k řešení sporů týkajících se nemovitostí nacházejících se v EU.
 Proto by po přistoupení mělo být učiněno konkrétní prohlášení, kterým se vyloučí uznávání a výkon soudních rozhodnutí, jež se týkají nájmů nemovitostí pro účely podnikání, kdy se tyto nemovitosti nacházejí v EU. Toto omezené prohlášení zaručí


text:
soudržnost úmluvy s acquis EU, aniž by bránilo úplnému dosažení všech politických cílů tohoto návrhu.
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Úmluva o soudních rozhodnutích je výsledkem postupného procesu usnadňování pohybu soudních rozhodnutí po celém světě. Vychází z úmluvy o volbě soudu z roku 2005 a jejím cílem je rozšířit okruh rozhodnutí, jež se mezi zeměmi mohou pohybovat. Cílem úmluv přijatých pod záštitou Haagské konference je činit tak bez kolizí se zvláštními úmluvami, které mohou existovat v různých oblastech, jako jsou námořní a dopravní záležitosti, ani se stávajícími dvoustrannými úmluvami.
 Díky zvýšení právní jistoty, snížení nákladů spojených s řízeními v mezinárodních sporech a zkrácení jejich délky má úmluva o soudních rozhodnutích potenciál motivovat podniky a občany EU k tomu, aby se podíleli na mezinárodních transakcích, a tudíž zvýšit objem přeshraničního obchodu a investic.
 A konečně je přistoupení k úmluvě o soudních rozhodnutích v souladu se závazkem Unie prosazovat multilateralismus a světový řád založený na pravidlech.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Pravomoc Unie upravovat záležitosti týkající se uznávání a výkonu cizích rozhodnutí v občanských a obchodních věcech je založena na čl. 81 odst. 2 písm. a) SFEU.
 Podle čl. 3 odst. 2 SFEU je ve výlučné pravomoci Unie uzavření mezinárodní smlouvy, pokud její uzavření může ovlivnit společná pravidla EU či změnit jejich působnost. V důsledku přijetí nařízení Brusel I získala Unie výlučnou vnější pravomoc upravovat záležitosti týkající se uznávání a výkonu rozhodnutí v občanských a obchodních věcech vydaných ve třetích zemích
 11
 .
 Úmluva o uznávání a výkonu cizích soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech tedy do této výlučné vnější pravomoci Unie spadá. Unie k ní může přistoupit na základě čl. 81 odst. 2 písm. a) a čl. 218 odst. 6 písm. a) SFEU.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Nevztahuje se na tento návrh
 •Proporcionalita
 Cílem tohoto návrhu je zlepšit přístup stran v EU ke spravedlnosti usnadněním uznávání a výkonu rozhodnutí vydaných soudy v EU bez ohledu na to, kde má dlužník svá aktiva, zvýšit právní jistotu podniků a občanů podílejících se na mezinárodních transakcích a snížit náklady spojené s řízeními v přeshraničních soudních sporech a zkrátit jejich délku. Zároveň je cílem tohoto návrhu umožnit v EU uznávání a výkon soudních rozhodnutí vydaných ve třetích zemích jen v případech, kdy jsou dodrženy základní zásady práva EU a není dotčeno její acquis.
 Těchto cílů lze dosáhnout pouze dodržováním systému vzájemného uznávání a výkonu soudních rozhodnutí mezi členskými státy, jako je ten, který byl přijat v úmluvě o soudních rozhodnutích. Členské státy již nemají možnost sjednávat mnohostranné nebo dvoustranné úmluvy o uznávání a výkonu soudních rozhodnutí, jelikož vnější pravomoc ve věcech týkajících se mezinárodní příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech náleží výlučně Evropské unii.
 Prostřednictvím jednostranných opatření na úrovni EU by nebylo možné výše uvedených cílů dosáhnout, jelikož by taková opatření neusnadnila uznávání a výkon soudních rozhodnutí vydaných v EU v zemích mimo EU.
 A konečně by přistoupení k existujícímu mnohostrannému rámci, který EU pomohla vyjednat, bylo účinnější než zahájit se zeměmi mimo EU jednání


text:
na dvoustranné úrovni. V závislosti na tom, kolik zemí k úmluvě přistoupí, by mohla zajistit společný právní rámec pro zacházení s rozhodnutími ze třetích zemí, ať už byla vydána kdekoli. Dále by zajistila společný právní rámec pro podniky a občany EU, kteří usilují o uznání a výkon rozhodnutí soudů EU v zemích mimo EU
 12
 .
 •Volba nástroje
 Nevztahuje se na tento návrh
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 V rámci posuzování různých politických možností v souvislosti s úmluvou o soudních rozhodnutích si Komise prostřednictvím otevřené veřejné konzultace a pracovního semináře s členskými státy vyžádala stanovisko zúčastněných stran
 13
 . Kromě toho externí dodavatel vypracoval studii a také provedl řadu konzultačních činností, jako např. online průzkum, cílené rozhovory se zúčastněnými stranami nebo dotazník rozeslaný orgánům členských států.
 Z těchto konzultačních činností vyplynulo, že přistoupení k úmluvě o soudních rozhodnutích podporují jak členské státy, tak převážná většina zúčastněných stran (např. právníci, podniky, profesní organizace právníků a soudních vykonavatelů nebo akademická obec). Pokud jde o možnost učinit prohlášení
 14
 , členské státy byly proti prohlášení na základě článku 19 úmluvy a k prohlášení podle článku 18 se nevyjádřily jasně. Jen malý počet zúčastněných stran byl pro přistoupení s učiněním prohlášení podle článku 19, zatímco ohledně prohlášení podle článku 18 nebyla zjištěna žádná jasná tendence.
 Informace získané díky těmto konzultačním činnostem hrály velmi důležitou úlohu ve formování názoru Komise ohledně nejlepšího přístupu, jaký by v tomto návrhu mohla zaujmout. V důsledku toho se Komise rozhodla navrhnout přistoupení EU k úmluvě o soudních rozhodnutích s omezeným, cíleným prohlášením, které vyloučí uznávání a výkon rozhodnutí ze třetích zemí soudy v EU, která se týkají nájmů nemovitostí pro účely podnikání, kdy se tyto nemovitosti nacházejí v EU.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 V průběhu jednání o úmluvě o soudních rozhodnutích Komise soustavně vedla konzultace s odborníky z členských států a vycházela z odborných znalostí, které jí poskytli. Kromě toho proběhly konzultace s odborníky z členských států také v rámci přípravy tohoto návrhu.
 Komise také vycházela ze studie, kterou vypracoval externí dodavatel a která měla podpořit analýzu posouzení dopadů. Tato studie
 15
 obsahuje rozsáhlou ekonomickou a právní analýzu různých dostupných politických možností. Studie využívá různé analytické nástroje, od využití empirických údajů shromážděných různými způsoby (online průzkum, dotazník a rozhovory) po statistiky či analýzu dokumentů. Pokud nebyly k dispozici kvantitativní údaje, byly použity kvalitativní odhady. Tyto odhady, stejně jako různé jiné použité předpoklady byly potvrzeny externími odborníky na pracovním setkání.
 Ze studie vyplývá, že nejvhodnějším způsobem, jak dosáhnout politických cílů, je přistoupit k úmluvě bez jakýchkoli prohlášení. Tento závěr je v tomto návrhu zohledněn, jelikož je navrhováno přistoupení k úmluvě o soudních rozhodnutích jen s omezeným, konkrétním prohlášením, které je považováno za nezbytné pro zajištění soudržnosti se stávajícím acquis EU. Zároveň toto omezené prohlášení nebude bránit dosažení ostatních cílů tohoto návrhu ani nenaruší jeho účinnost, pokud jde o očekávané přímé přínosy pro podniky a