text:
podle doby, během které bylo provádění tohoto protokolu pozastaveno.
 Článek 11
 Právní rámec
 1.
 Na činnost rybářských plavidel Unie v mauricijských vodách se vztahují právní a správní předpisy Mauricia, nestanoví-li tento protokol a jeho příloha jinak.
 2.
 Obě strany se vzájemně včas písemně informují o změnách svých příslušných rybářských politik a souvisejících právních předpisů.
 Článek 12
 Důvěrnost
 1.
 Obě strany zajistí, aby se s veškerými osobními údaji týkajícími se plavidel Evropské unie a jejich rybolovných činností v mauricijských vodách získanými v rámci dohody a tohoto protokolu vždy nakládalo v souladu s jejich příslušnými zásadami důvěrnosti a ochrany údajů.
 2.
 Obě strany zajistí, aby se veřejnosti zpřístupnily jen souhrnné údaje týkající se rybolovných činností loďstva Evropské unie v mauricijských vodách v souladu s příslušnými ustanoveními komise IOCT a jiných příslušných regionálních organizací pro řízení rybolovu.
 3.
 Údaje, které lze považovat za důvěrné z jiných důvodů, lze využít výlučně k provádění dohody a pro účely související s řízením rybolovu, sledováním a kontrolou rybolovu a dohledem nad ním.
 Článek 13
 Elektronická výměna údajů
 1.
 Mauricius a Evropská unie se zavazují, že zavedou systémy potřebné pro elektronickou výměnu všech informací a dokumentů souvisejících s prováděním dohody. Elektronická forma dokumentu se v každém ohledu považuje za rovnocennou papírové verzi.
 2.
 Obě strany se okamžitě informují o jakékoli poruše počítačového systému bránící elektronické výměně informací. V takových případech se informace a dokumenty související s prováděním dohody automaticky nahrazují papírovou verzí způsobem vymezeným v příloze.
 Článek 14
 Ukončení
 1.
 Tento protokol může být vypovězen z podnětu kterékoli strany v případech a za podmínek, jež jsou uvedeny v článku 12 dohody.
 2.
 V případě ukončení tohoto protokolu oznámí dotčená strana písemně druhé straně svůj úmysl ukončit protokol nejméně šest měsíců přede dnem, kdy má ukončení nabýt účinku.
 3.
 Po odeslání oznámení uvedeného v předcházejícím odstavci zahájí obě strany konzultace.
 4.
 V případě uplynutí platnosti protokolu nebo jeho vypovězení podle článku 12 majitelé plavidel EU i nadále odpovídají za jakékoli porušení ustanovení dohody nebo tohoto protokolu nebo příslušných mauricijských právních předpisů, k němuž došlo před uplynutím platnosti nebo před vypovězením tohoto protokolu, případně za úhradu jakéhokoli licenčního poplatku nebo závazku, který nebyl v okamžiku uplynutí platnosti nebo vypovězení uhrazen.
 Článek 15
 Prozatímní provádění
 Tento protokol se prozatímně provádí od okamžiku jeho podpisu stranami.
 Článek 16
 Vstup v platnost
 Tento protokol a jeho příloha vstupují v platnost dnem, ke kterému si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nezbytných k tomuto účelu.
 PŘÍLOHA
 PODMÍNKY PRO PROVOZOVÁNÍ RYBOLOVU V MAURICIJSKÝCH VODÁCH PLAVIDLY EVROPSKÉ UNIE
 KAPITOLA I
 Obecná ustanovení
 1.
 Určení příslušného orgánu
 Pro potřeby této přílohy a bez ohledu na to, je-li někde uvedeno jinak, se každým odkazem na Evropskou unii (Unie) nebo na Mauricius rozumí, pokud jde o příslušný orgán:
 za Unii: Evropská komise, případně prostřednictvím Delegace Evropské unie na Mauriciu;
 za Mauricius: ministerstvo pro rybolov.
 2.
 Mauricijské vody
 Veškerá ustanovení protokolu a jeho příloh se vztahují výlučně na mauricijské vody definované jako vody, které jsou dále než patnáct (15) námořních mil od základních linií.
 Unii se poskytnou informace o jiných oblastech


text:
uzavřených pro plavbu a rybolov a každá následná změna musí být oznámena nejméně dva měsíce před vstupem v platnost.
 3.
 Bankovní účet
 Mauricius oznámí Unii před zahájením prozatímního provádění protokolu údaje o bankovním účtu (účtech) státní pokladny na Mauriciu, na který (které) mají být zaplaceny finanční částky za plavidla Unie podle dohody. Náklady související s bankovními převody jdou na účet majitelů lodí.
 KAPITOLA II
 Oprávnění k rybolovu
 1.
 Podmínka k získání oprávnění k rybolovu − způsobilá plavidla
 Oprávnění k rybolovu podle článku 6 dohody jsou vydávána za podmínky, že plavidlo je zapsáno v evidenci rybářských plavidel Unie na seznamu rybářských plavidel s povolením IOTC, není na seznamu plavidel, u nichž byl zjištěn nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov, vydaném komisí IOTC či jakoukoli jinou regionální organizací pro řízení rybolovu, a že všechny předcházející povinnosti týkající se majitele plavidla, velitele nebo plavidla samého a vyplývající z jejich rybolovných činností na Mauriciu podle dohody a mauricijských právních předpisů v oblasti rybolovu byly splněny.
 2.
 Žádost o oprávnění k rybolovu
 Unie předloží Mauriciu elektronickými prostředky žádost o oprávnění k rybolovu za každé plavidlo, které si přeje lovit v rámci dohody, nejméně dvacet jedna (21) kalendářních dnů přede dnem začátku požadované doby platnosti a použije formulář v dodatku 1 této přílohy. Žádost musí být vytištěna nebo napsána čitelně velkými tiskacími písmeny.
 U každé první žádosti o oprávnění k rybolovu podle tohoto protokolu nebo v důsledku technické změny dotyčného plavidla musí žádost obsahovat:
 a.
 doklad o zaplacení nevratné zálohové platby na dobu platnosti požadovaného oprávnění k rybolovu;
 b.
 jméno, adresu a kontaktní údaje:
 majitele rybářského plavidla,
 případně zástupce majitele pro dané rybářské plavidlo a
 provozovatele rybářského plavidla;
 c.
 nedávnou digitální barevnou fotografii plavidla, která poskytne podrobný boční pohled na plavidlo včetně jeho názvu a identifikačního čísla, které je na trupu viditelné;
 d.
 osvědčení o registraci plavidla a
 e.
 kontaktní údaje rybářského plavidla (fax, e-mail atd.).
 Pro obnovení oprávnění k rybolovu podle platného protokolu v případě plavidla, jehož technické vlastnosti se nezměnily, se k žádosti o obnovení připojí pouze doklad o zaplacení poplatku.
 3.
 Zálohová platba
 1.
 Výše zálohové platby je stanovena na základě níže uvedených ročních sazeb. Zahrnuje všechny místní a vnitrostátní poplatky kromě přístavních poplatků, poplatků za vykládku, poplatků za překládku a plateb za poskytování služeb.
 2.
 Poplatky, které hradí majitelé plavidel, se vypočítají na základě následující sazby za tunu ulovených ryb:
 za první a druhý rok uplatňování protokolu 65 EUR za tunu,
 za třetí a čtvrtý rok uplatňování protokolu 70 EUR za tunu.
 3.
 Roční zálohová platba splatná majiteli plavidel v okamžiku podání žádosti o oprávnění k rybolovu vydaného mauricijskými orgány se stanoví takto:
 a. Plavidla lovící tuňáky košelkovými nevody
 8 500 EUR, což odpovídá:
 – 130,8 tun tuňáka a tuňákovitých ryb ulovených v mauricijských vodách během prvních dvou let uplatňování protokolu,
 – 121,4 tun tuňáka a tuňákovitých ryb ulovených v mauricijských vodách během posledních dvou let uplatňování protokolu;
 b. Plavidla lovící na dlouhé lovné šňůry (nad 100 GRT)
 4 125 EUR, což odpovídá:
 – 63,5 tun tuňáka a tuňákovitých ryb ulovených v mauricijských

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
vodách během prvních dvou let uplatňování protokolu,
 – 58,9 tun tuňáka a tuňákovitých ryb ulovených v mauricijských vodách během posledních dvou let uplatňování protokolu;
 c. Plavidla lovící na dlouhé lovné šňůry (pod 100 GRT)
 2 050 EUR, což odpovídá:
 – 31,5 tun tuňáka a tuňákovitých ryb ulovených v mauricijských vodách během prvních dvou let uplatňování protokolu,
 – 29,3 tun tuňáka a tuňákovitých ryb ulovených v mauricijských vodách během posledních dvou let uplatňování protokolu.
 4.
 Podpůrná plavidla
 Podpůrná plavidla musejí plout pod vlajkou členského státu EU a nemohou být vybavena pro lov ryb.
 Poskytovaná podpora nesmí spočívat v doplňování paliva ani v překládce úlovků.
 Na podpůrná plavidla se v přiměřené míře vztahuje postup pro zasílání žádostí o oprávnění k rybolovu uvedený v této kapitole.
 Roční poplatek vztahující se na podpůrná plavidla činí 4 000 EUR.
 5.
 Prozatímní seznam plavidel oprávněných k rybolovu
 Po obdržení žádostí o oprávnění k rybolovu sestaví vnitrostátní orgán odpovědný za dohled nad rybolovnými činnostmi neprodleně prozatímní seznam žádajících plavidel pro každou kategorii plavidel, včetně podpůrných plavidel. Příslušný orgán Mauricia odešle seznam neprodleně Unii.
 Unie zašle prozatímní seznam majiteli plavidla nebo jeho zástupci. Pokud jsou kanceláře Unie zavřené, může Mauricius zaslat prozatímní seznam přímo majiteli plavidla nebo jeho zástupci a předat jeho kopii delegaci EU na Mauriciu.
 6.
 Vydání oprávnění k rybolovu
 Oprávnění k rybolovu pro všechna plavidla se vydává majitelům plavidel nebo jejich zástupci v elektronické podobě do dvaceti jedna (21) kalendářních dnů od obdržení úplné žádosti příslušným orgánem. Kopie tohoto oprávnění k rybolovu se elektronickou cestou neprodleně zašle delegaci EU na Mauriciu. Elektronickou verzi tohoto oprávnění k rybolovu lze využít po dobu nejvýše šedesáti (60) kalendářních dnů po dni vydání oprávnění k rybolovu. Během této doby se kopie považuje za rovnocennou originálu.
 Po uplynutí uvedené doby šedesáti (60) dnů musí být na palubě plavidla stále originál povolení k rybolovu.
 7.
 Seznam plavidel oprávněných provádět rybolov
 Do 14 dnů po vydání oprávnění k rybolovu sestaví vnitrostátní orgán zodpovědný za dohled nad rybolovnými činnostmi definitivní seznam plavidel oprávněných k rybolovu pro každou kategorii plavidel, včetně podpůrných plavidel. Tento seznam se zašle Unii a nahradí výše uvedený prozatímní seznam.
 8.
 Doba platnosti oprávnění k rybolovu
 Oprávnění k rybolovu jsou platná jeden rok a lze je prodloužit.
 Pro určení začátku doby platnosti se „ročním obdobím“ rozumí:
 a.
 v prvním roce uplatňování protokolu období mezi dnem jeho vstupu v platnost a 31. prosincem téhož roku,
 b.
 poté každý úplný kalendářní rok;
 c.
 v posledním roce provádění protokolu období mezi 1. lednem a datem uplynutí platnosti protokolu.
 Pro první a poslední rok protokolu se zálohová platba vypočte pro rata temporis.
 9.
 Doklady, které je nutno mít na palubě
 Během přítomnosti v mauricijských vodách nebo v mauricijském přístavu musí být na palubě rybářského plavidla vždy tyto doklady:
 a.
 oprávnění k rybolovu;
 b.
 doklady vydané příslušným orgánem státu vlajky dotyčného rybářského plavidla, ve kterých je uvedeno:
 – registrační osvědčení plavidla, včetně čísla, pod kterým je rybářské plavidlo registrováno;
 – aktualizované certifikované výkresy nebo popisy uspořádání rybářského plavidla, zejména počet ložných prostor pro ryby rybářských


text:
plavidel se skladovací kapacitou vyjádřenou v metrech krychlových;
 c.
 v případě, že byla provedena změna charakteristik rybářského plavidla, pokud jde o celkovou délku, hrubou registrovanou prostornost, výkon hlavního motoru či motorů nebo skladovací kapacitu, osvědčení potvrzené příslušným orgánem státu vlajky rybářského plavidla popisující provedenou změnu a
 d.
 osvědčení o způsobilosti plavidla k plavbě.
 10.
 Převod oprávnění k rybolovu
 Oprávnění k rybolovu se vydává pro konkrétní plavidlo a je nepřenosné.
 V případě prokázané vyšší moci a na žádost Unie může však být oprávnění k rybolovu plavidla nahrazeno novým oprávněním k rybolovu vydaným pro jiné podobné plavidlo nebo náhradní plavidlo téže rybolovné kategorie jako nahrazované plavidlo, bez zaplacení nové zálohové platby. V takovém případě zohlední vyúčtování poplatků pro mrazírenská plavidla lovící tuňáky pomocí nevodů a plavidla lovící u hladiny na dlouhé lovné šňůry v kapitole III celkové úlovky obou plavidel v mauricijských vodách.
 Převod se provede tak, že majitel plavidla nebo jeho zástupce na Mauriciu vrátí oprávnění k rybolovu, jež má být nahrazeno, a Mauricius vystaví co možná nejdříve oprávnění náhradní. Náhradní oprávnění se vydává bez dalšího prodlení majiteli plavidla nebo jeho zástupci, jakmile je vráceno oprávnění, které má být nahrazeno. Dnem nabytí účinku nového oprávnění je den, kdy majitel plavidla vrátí zrušené oprávnění. O převodu oprávnění k rybolovu je uvědoměna Delegace EU na Mauriciu.
 Mauricius seznam oprávněných plavidel pravidelně aktualizuje. Nový seznam se neprodleně zašle vnitrostátnímu orgánu odpovědnému za dohled nad rybolovem a Unii.
 KAPITOLA III
 Hlášení o úlovcích
 1.
 Lodní deník rybolovu
 Velitel rybářského plavidla Unie, které provádí rybolov v rámci dohody, vede lodní deník rybolovu v souladu s usneseními IOCT použitelnými pro plavidla lovící na dlouhou lovnou šňůru a plavidla lovící pomocí košelkových nevodů.
 Lodní deník rybolovu vyplňuje velitel za každý den přítomnosti plavidla v mauricijských vodách.
 Velitel každý den zaznamená do lodního deníku rybolovu množství jednotlivých druhů označených třímístným písmenným kódem podle FAO, které je uloveno a uchováváno na palubě, vyjádřené v kilogramech živé hmotnosti nebo případně počtem kusů. U každého hlavního druhu velitel rovněž uvede nulové úlovky, vedlejší úlovky a puštěné úlovky.
 Lodní deník rybolovu se vyplňuje čitelně, velkými písmeny a podepisuje jej velitel.
 Odpovědnost za správnost údajů zaznamenaných do lodního deníku rybolovu nese velitel.
 2.
 Hlášení o úlovcích
 Velitel oznamuje úlovky plavidla tím, že předá Mauriciu své lodní deníky rybolovu vztahující se na období přítomnosti v mauricijských vodách.
 Lodní deníky rybolovu se předávají jedním z následujících způsobů:
 a.
 v případě vplutí do přístavu na Mauriciu je originál každého lodního deníku rybolovu předán místnímu zástupci Mauricia, který písemně potvrdí jeho přijetí; kopie lodního deníku se předává mauricijskému inspekčnímu týmu;
 b.
 v případě vyplutí z mauricijských vod, aniž by se předtím vplulo do mauricijského přístavu, se originál každého lodního deníku rybolovu zašle ve lhůtě sedmi (7) kalendářních dnů po připlutí do kteréhokoliv jiného přístavu;
 c.
 elektronickou poštou na e-mailovou adresu předanou vnitrostátním orgánem, který dohlíží na rybolovné činnosti, nebo jinak;
 d.
 faxem na číslo předané vnitrostátním orgánem, který dohlíží na rybolovné činnosti, nebo
 e.
 dopisem zaslaným vnitrostátnímu orgánu, který dohlíží na rybolovné činnosti, do patnácti (15) kalendářních dnů


text:
po vyplutí z mauricijských vod.
 Strany se vynasnaží, aby se zřídil systém elektronické výměny všech údajů s cílem jejich přenos urychlit.
 Velitel zašle jednu kopii všech lodních deníků rybolovu Unii a příslušnému orgánu státu vlajky. Velitel rybářského plavidla Unie, které provádí rybolov v rámci dohody, rovněž zašle kopii všech lodních deníků tomuto subjektu:
 a.
 Albion Fisheries Research Centre a
 b.
 jedné z těchto vědeckých institucí:
 i.
 Institut de recherche pour le développement (IRD);
 ii.
 Instituto Español de Oceanografia (IEO);
 iii.
 Instituto Português do Mar e da Atmosfera (IPMA).
 Po návratu plavidla do mauricijských vod v období platnosti jeho oprávnění k rybolovu je třeba podat nové hlášení o úlovcích.
 V případě nedodržení ustanovení týkajících se hlášení o úlovcích může Mauricius pozastavit oprávnění k rybolovu dotčeného plavidla až do doby obdržení chybějících hlášení o úlovcích a podniknout vůči majiteli plavidla kroky podle ustanovení stanovených k tomuto účelu platnými vnitrostátními právními předpisy. V případě opakovaného porušení může Mauricius zamítnout obnovení oprávnění k rybolovu. Mauricius neprodleně informuje Unii o každé sankci uplatněné v této souvislosti.
 3.
 Pravidelné sledování úlovků
 Unie poskytne Mauriciu před koncem každého čtvrtletí pro každé plavidlo EU oprávněné k rybolovu data o úlovcích a veškeré jiné relevantní informace včetně intenzity rybolovu (počet dní na moři) odpovídající předchozím(u) čtvrtletí(m).
 Mauricius poskytne za každé čtvrtletí data o úlovcích plavidel oprávněných k rybolovu získaná prostřednictvím lodních deníků, jakož i veškeré jiné relevantní informace.
 Strany pravidelně a na žádost kterékoli z nich společně analyzují konzistenci datových souborů.
 Tato souhrnná data se považují za prozatímní, dokud Unie neoznámí konečné roční vyúčtování podle odstavce 5.
 4.
 Přechod na elektronický systém hlášení (ERS)
 Strany se společně zavazují k přechodu na elektronický systém hlášení o úlovcích. Strany by měly co nejdříve projednat a dohodnout příslušné technické charakteristiky provozních podmínek tohoto přechodu. Mauricius informuje Unii, jakmile budou podmínky pro tento přechod naplněny. Během přechodného období se nicméně nadále uplatňují současná ustanovení pro hlášení o úlovcích.
 5.
 Konečné vyúčtování poplatků za plavidla lovící tuňáky a plavidla pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru
 Unie vypracuje na základě hlášení o úlovcích potvrzených vědeckými institucemi uvedenými výše pro každé plavidlo lovící pomocí nevodů a plavidlo pro povrchový rybolov pomocí dlouhých lovných šňůr konečné vyúčtování poplatků splatných za plavidlo za roční období předchozího kalendářního roku.
 Unie zašle toto konečné vyúčtování poplatků současně Mauriciu a majiteli plavidla před 31. červencem aktuálního roku. Mauricius uvědomí Unii o přijetí vyúčtování a může si od ní vyžádat veškerá vysvětlení, která považuje za nutná. V tomto případě se Unie spojí s vnitrostátními správními orgány státu vlajky a vědeckými institucemi Unie a vyvine veškeré úsilí, aby Mauriciu poskytla veškeré další nezbytné informace. Případně lze uspořádat společné vědecké setkání, které by údaje o úlovcích a použité metodiky porovnávání údajů prověřilo.
 Mauricius může na základě dokladů ve lhůtě třiceti (30) kalendářních dnů ode dne jeho odeslání konečné vyúčtování napadnout. V případě rozdílných názorů projednají strany záležitost ve smíšeném výboru. Pokud Mauricius nepředloží námitku ve lhůtě třiceti (30) kalendářních dnů, považuje se konečné vyúčtování za přijaté.
 Je-li konečné vyúčtování vyšší než výše uvedená


text:
(v kapitole II bodě 3) zálohová platba zaplacená za účelem obdržení oprávnění k rybolovu, uhradí majitel plavidla zbývající částku Mauriciu do 30. září aktuálního roku. Pokud je konečné vyúčtování nižší než předpokládaný paušální poplatek, zbytková částka není majiteli plavidla vrácena.
 KAPITOLA IV
 Vykládka a překládka
 Překládka na moři je zakázána. Veškeré překládací operace v přístavu jsou sledovány za přítomnosti mauricijských inspektorů rybolovu.
 Velitel plavidla Unie, které chce provést vykládku nebo překládku, musí oznámit Mauriciu nejméně 24 hodin před provedením vykládky nebo překládky tyto údaje:
 a.
 název a mezinárodní rádiovou volací značku (IRCS) rybářského plavidla, které musí provést vykládku nebo překládku, a jeho číslo v záznamu rybářských plavidel IOTC;
 b.
 přístav vykládky nebo překládky;
 c.
 datum a čas stanovené k překládce nebo vykládce;
 d.
 množství (vyjádřené v kilogramech živé hmotnosti nebo případně počtem kusů) každého druhu, který má být vyložen nebo přeložen (označeného třímístným písmenným kódem podle FAO); a
 e.
 v případě překládky název a IRCS přijímajícího plavidla.
 Pokud jde o přijímající plavidla, velitel plavidla informuje nejpozději 24 hodin před zahájením a na konci překládky mauricijské orgány o množství tuňáka a tuňákovitých ryb překládaném na jeho plavidlo a do 24 hodin vyplní a předá prohlášení o překládce mauricijskému orgánu.
 Provedení překládky podléhá předchozímu povolení ze strany Mauricia doručenému veliteli nebo jeho zástupci do 24 hodin po výše uvedeném oznámení. Operace překládky musí být prováděna v mauricijském přístavu oprávněném k tomuto účelu.
 Stanovený rybářský přístav, ve kterém je na Mauriciu povoleno provádění překládky, je Port Louis.
 Nedodržení těchto ustanovení má za následek uplatnění příslušných sankcí stanovených k tomuto účelu právními předpisy Mauricia.
 Strany prohlašují, že budou plavidla s oprávněním k rybolovu povzbuzovat, aby zvýšila objem vykládky na Mauriciu, přičemž se zohlední provozní aspekty.
 KAPITOLA V
 Kontrola
 1.
 Vplutí do mauricijských vod a vyplutí z nich
 Každé vplutí do mauricijských vod nebo vyplutí z nich plavidlem Unie, které je držitelem oprávnění k rybolovu, musí být Mauriciu oznámeno ve lhůtě 12 hodin před vplutím či vyplutím.
 Když loď oznamuje své vplutí nebo vyplutí, sdělí zejména:
 a.
 plánované datum, čas a polohu přechodu;
 b.
 množství každého druhu uchovávaného na palubě označeného třímístným písmenným kódem stanoveným FAO a vyjádřené v kilogramech živé hmotnosti nebo popřípadě počtem kusů; a
 c.
 úpravu produktů.
 Oznámení se provádí přednostně e-mailem nebo, pokud to není možné, faxem na e-mailovou adresu nebo číslo faxu sdělené Mauriciem. Mauricius neprodleně potvrdí přijetí elektronickou poštou nebo faxem.
 Mauricius oznámí neprodleně dotyčným plavidlům a Unii každou změnu elektronické adresy či vysílací frekvence.
 Každé plavidlo Unie, které je přistiženo při rybolovu v mauricijských vodách, aniž by předem oznámilo svou přítomnost, se považuje za plavidlo, které provozuje rybolov bez oprávnění.
 2.
 Periodické hlášení o úlovcích
 Pokud plavidlo Unie vyvíjí činnost ve vodách Mauricia, velitel plavidla Unie vlastnícího oprávnění k rybolovu musí každé tři (3) dny oznámit mauricijskému orgánu úlovky ulovené v mauricijských vodách. První prohlášení o úlovcích se podá tři (3) dny po dni vstupu do mauricijských vod.
 Během zasílání svých periodických zpráv o úlovcích plavidlo každé tři (3) dny oznamuje zejména tyto údaje:
 a.
 datum, čas a


text:
místo v okamžiku vydání zprávy,
 b.
 množství každého cílového druhu uloveného a uchovávaného na palubě během období tří (3) dnů označeného třímístným písmenným kódem podle FAO a vyjádřeného v kilogramech živé hmotnosti nebo popřípadě počtem kusů;
 c.
 množství každého druhu vedlejšího úlovku během období tří (3) dnů označeného třímístným písmenným kódem podle FAO a vyjádřeného v kilogramech živé hmotnosti nebo popřípadě počtem kusů;
 d.
 úpravu produktů;
 e.
 u plavidel lovících tuňáky pomocí košelkových nevodů:
 i.
 počet úspěšných položení sítí u rybolovu využívajícího zařízení FAD od poslední zprávy,
 ii.
 počet úspěšných položení sítí u rybolovu ve volných hejnech od poslední zprávy,
 iii.
 počet neúspěšných položení, a
 f.
 u plavidel lovících tuňáky pomocí dlouhých lovných šňůr:
 i.
 počet položení od poslední zprávy,
 ii.
 počet háků použitých od minulé zprávy.
 Oznámení se provádí přednostně e-mailem nebo, pokud to není možné, faxem na e-mailovou adresu nebo telefonní číslo sdělené Mauriciem s použitím formuláře připojeného k příloze jako dodatek 5. Mauricius oznámí neprodleně dotyčným plavidlům a Unii každou změnu elektronické adresy, volacího čísla či vysílací frekvence.
 Každé plavidlo, které je přistiženo při rybolovu v mauricijských vodách, aniž by předalo za období tří (3) dnů hlášení o úlovcích, se považuje za plavidlo, které provozuje rybolov bez oprávnění. Každá osoba porušující toto ustanovení se vystavuje postihům a sankcím podle příslušných mauricijských právních předpisů.
 Periodická hlášení o úlovcích musí být uchovávána na palubě po dobu nejméně jednoho (1) roku ode dne předání hlášení.
 3.
 Inspekce v přístavu či na moři
 Inspekci v přístavu či na moři v mauricijských vodách u plavidel Unie, která jsou držiteli oprávnění k rybolovu, provádějí plavidla a inspektoři z Mauricia, přičemž je jasně rozpoznatelné, že jsou pověření kontrolou rybolovu.
 Než vstoupí na palubu, vyrozumí oprávnění inspektoři plavidlo Unie o svém rozhodnutí provést inspekci. Inspekci provádějí inspektoři rybolovu, kteří musí před provedením inspekce prokázat svou totožnost a úřední postavení inspektora. Velitel plavidla během průběhu a procesu inspekce spolupracuje.
 Oprávnění inspektoři zůstanou na palubě plavidla Unie pouze po dobu nezbytnou k provedení úkolů spojených s inspekcí. Provedou inspekci tak, aby minimalizovali dopad na plavidlo, jeho rybolovnou činnost, náklad nebo vykládku či překládku.
 Mauricius může povolit Unii, aby se zúčastnila inspekcí jako pozorovatel.
 Na konci každé inspekce vypracují oprávnění inspektoři inspekční zprávu. Velitel plavidla Unie má právo připojit do inspekční zprávy své připomínky. Inspekční zprávu podepisuje inspektor, který ji vyhotovuje, a velitel plavidla Unie.
 Tím, že velitel podepíše inspekční zprávu, není dotčeno právo obhajoby majitele plavidla během řízení spojeného s protiprávním jednáním. Jestliže velitel odmítne dokument podepsat, musí písemně uvést své důvody, k nimž inspektor dopíše slova „odmítnutí podpisu“ (refusal to sign). Oprávnění inspektoři předají před opuštěním plavidla jednu kopii inspekční zprávy veliteli plavidla Unie. V případě porušení předpisů se kopie oznámení o porušení předpisů předá rovněž Unii, jak stanoví kapitola VII.
 4.
 Spolupráce při boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu
 V zájmu posílení boje proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu oznámí velitelé rybářských plavidel Unie přítomnost jakéhokoli plavidla v mauricijských vodách, které by provádělo činnosti, jež mohou představovat nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov, a měli


text:
by v souvislosti s tímto pozorováním shromáždit co nejvíce informací. Zprávy o pozorování se bezodkladně zašlou Mauriciu a příslušnému orgánu členského státu plavidla, které toto pozorování provedlo, který ho ihned zašle Unii nebo subjektu, který Unie určí.
 Mauricius zašle Unii jakoukoli zprávu o pozorování v jeho držení týkající se rybářských plavidel, která pravděpodobně vykonávají nezákonný, nehlášený či neregulovaný rybolov v mauricijských vodách.
 KAPITOLA VI
 Systém satelitního sledování plavidel (VMS)
 1.
 Hlášení polohy plavidel
 Pokud se plavidla Unie, jež jsou držiteli oprávnění k rybolovu, nacházejí v mauricijských vodách, musí být vybavena systémem satelitního sledování plavidel (Vessel Monitoring System – VMS), který každou hodinu zajišťuje automatické a stálé hlášení polohy do střediska pro sledování rybolovu (SSL) jejich státu vlajky.
 Každé hlášení polohy musí obsahovat:
 a.
 identifikaci plavidla;
 b.
 naposledy určenou zeměpisnou polohu plavidla (zeměpisnou délku a šířku) se zaměřovací odchylkou nižší než 500 metrů a s intervalem spolehlivosti 99 %;
 c.
 datum a čas, kdy byla tato poloha určena; a
 d.
 rychlost a kurz plavidla.
 První poloha zaznamenaná po vplutí do mauricijských vod se označí kódem „ENT“. Všechny následné polohy se označí kódem „POS“, s výjimkou první polohy zaznamenané po vyplutí z mauricijských vod, jež se označí kódem „EXI“. SSL státu vlajky zajišťuje automatické zpracování a popřípadě elektronické předávání hlášení polohy. Hlášení polohy musí být zaznamenána bezpečným způsobem a uchovávána po dobu tří let.
 Každé hlášení polohy se provádí ve formátu stanoveném v dodatku 2 k této příloze, dokud nebude Mauricius schopen tyto zprávy přijímat ve formátu na základě normy P 1000 užívané Centrem OSN pro usnadňování obchodu a elektronické obchodování (CEFACT).
 2.
 Přenos údajů plavidlem v případě poruchy systému VMS
 Velitel musí průběžně kontrolovat, že systém VMS na jeho plavidle je stále plně funkční a že hlášení polohy jsou správně předávána středisku SSL státu vlajky.
 Plavidla Unie s vadným systémem VMS nejsou oprávněna vplouvat do mauricijských vod. V případě, že porucha nastane během činnosti plavidla v mauricijských vodách, systém VMS plavidla se opraví na konci výpravy nebo se do patnácti (15) kalendářních dnů vymění. Po této lhůtě již není plavidlo k rybolovu v mauricijských vodách oprávněno.
 Plavidla, která loví ryby v mauricijských vodách s vadným systémem VMS, musí předávat svá hlášení polohy e-mailem nebo faxem střediskům SSL státu vlajky a Mauricia alespoň každé dvě hodiny a musí poskytovat všechny povinné informace.
 3.
 Zabezpečené předávání hlášení polohy Mauriciu
 SSL státu vlajky předává automaticky hlášení o poloze dotčených plavidel středisku SSL Mauricia. SSL státu vlajky a Mauricia si vymění své kontaktní e-mailové adresy a o jakýchkoli jejich změnách se neprodleně informují.
 Předávání hlášení polohy mezi SSL státu vlajky a Mauriciem se provádí elektronicky prostřednictvím zabezpečeného komunikačního systému.
 SSL Mauricia informuje SSL státu vlajky a Unii o každém přerušení přijímání následných hlášení o poloze plavidla, které má oprávnění k rybolovu, pokud dotčené plavidlo neoznámilo své vyplutí z mauricijských vod.
 4.
 Nefunkčnost komunikačního systému
 Mauricius zajistí kompatibilitu svého elektronického zařízení se zařízením SSL státu vlajky a informuje Unii ihned o každé nefunkčnosti při předávání a přijímání hlášení polohy s cílem co nejdříve zajistit technické řešení.


text:
Každý případný spor se postoupí smíšenému výboru.
 Velitel je považován za zodpovědného za každou prokázanou manipulaci se systémem VMS plavidla, která má za cíl narušit jeho funkčnost nebo falšovat hlášení polohy. Každé protiprávní jednání podléhá sankcím, které jsou stanoveny platnými mauricijskými právními předpisy.
 5.
 Změna četnosti hlášení polohy
 Na základě důvodných skutečností, které prokazují protiprávní jednání, může Mauricius požádat středisko SSL státu vlajky, aby během doby určené k šetření zkrátilo interval zasílání hlášení polohy plavidla na třicet minut, přičemž také informuje Unii. Tyto důvodné skutečnosti musí Mauricius sdělit středisku SSL státu vlajky a Unii. SSL státu vlajky začne ihned Mauriciu zasílat hlášení polohy podle nové četnosti.
 SSL Mauricia poté okamžitě oznámí řídícímu středisku státu vlajky a Unii ukončení inspekce.
 KAPITOLA VII
 Protiprávní jednání
 Nedodržení kteréhokoli z pravidel a ustanovení protokolu, opatření pro řízení a uchování živých zdrojů nebo právních předpisů Mauricia v oblasti rybolovu může být v souladu s uvedenými právními předpisy potrestáno pokutou, pozastavením, zrušením nebo neobnovením oprávnění pro rybářské plavidlo.
 1.
 Postup v případě protiprávního jednání
 Každé protiprávní jednání v mauricijských vodách, jehož se dopustilo plavidlo Unie, které je držitelem oprávnění k rybolovu v souladu s dohodou, musí být uvedeno v inspekční zprávě. Oznámení o protiprávním jednání a příslušných sankcích, jež mohou být uloženy veliteli nebo rybářské společnosti, se zašle přímo majiteli lodi podle postupu stanoveného v platných právních předpisech Mauricia. Kopie oznámení se zašle státu vlajky plavidla a Unii do 24 hodin.
 2.
 Zadržení plavidla
 Pokud to mauricijské právní předpisy v oblasti rybolovu u daného protiprávního jednání povolují, může být každé protiprávně jednající plavidlo Unie přinuceno zastavit svou rybolovnou činnost, a je-li plavidlo na moři, vrátit se do mauricijského přístavu.
 Mauricius oznámí Unii a orgánům státu vlajky jakékoli zadržení plavidla Unie, které má oprávnění k rybolovu, ve lhůtě nejvýše 24 hodin. Při dodržení případných požadavků na důvěrnost se v oznámení uvedou skutečnosti odůvodňující zadržení plavidla.
 Dříve než bude přijato jakékoli opatření vůči plavidlu, veliteli, posádce nebo nákladu, s výjimkou opatření určených k zajištění důkazů, jmenuje Mauricius vyšetřovatele a na žádost Unie uspořádá informační schůzku ve lhůtě jednoho kalendářního dne po oznámení o zadržení plavidla, aby objasnil skutečnosti, které k zadržení plavidla vedly, a vysvětlil, jaká další opatření mohou být přijata. Této informační schůzky se může zúčastnit zástupce státu vlajky a majitele plavidla.
 3.
 Sankce za protiprávní jednání – smírčí řízení
 Mauricius stanoví sankce za uvedené protiprávní jednání podle platných vnitrostátních právních předpisů.
 Před zahájením právních postupů se mezi mauricijskými orgány a plavidlem Unie provede smírčí řízení za účelem smírného vyřešení záležitosti v rozsahu, v němž je to z právního hlediska možné. Tohoto smírčího řízení se může zúčastnit zástupce státu vlajky plavidla. Smírčí řízení se ukončí nejpozději 72 hodin po oznámení o zadržení plavidla. Jakákoli dosažená dohoda je konečná a pro všechny dotčené strany závazná. Pokud smírčí řízení, jež může zahrnovat proces vyrovnání pohledávky, není úspěšné, může být záležitost předložena mauricijským soudům.
 4.
 Soudní řízení – bankovní záruka
 Majitel plavidla, které se dopustilo protiprávního jednání, může složit bankovní záruku u banky určené Mauriciem, jejíž částka stanovená Mauriciem pokryje


text:
náklady spojené se zadržením plavidla, odhadnutou výši pokuty a případné vyrovnání. Bankovní záruku nelze vrátit před ukončením soudního řízení.
 Bankovní záruka se uvolní a vrátí majiteli plavidla ihned po vynesení rozsudku:
 a.
 celá, pokud není rozhodnuto o žádné sankci;
 b.
 ve výši zbývajícího zůstatku, pokud sankce vede k pokutě nižší, než je částka bankovní záruky.
 Mauricius informuje Unii o výsledcích soudního řízení ve lhůtě osmi kalendářních dnů po vynesení rozsudku.
 5.
 Propuštění plavidla a posádky
 Plavidlo a jeho posádka jsou oprávněny opustit přístav po vypořádání sankce ze smírčího řízení nebo po složení bankovní záruky v souladu s právními předpisy Mauricia.
 KAPITOLA VIII
 Najímání námořníků
 1.
 Počet námořníků k najímání
 Během jeho činnosti v mauricijských vodách nastoupí na palubu loďstva Unie dvanáct (12) mauricijských kvalifikovaných námořníků. Majitelé plavidel Unie se vynasnaží najmout i další mauricijské námořníky.
 Pokud mauricijští námořníci nenastoupí, zaplatí majitelé plavidel paušální částku, která se rovná platu nepřijatých námořníků za dobu trvání rybolovné sezóny v mauricijských vodách. V případě, že rybolovná sezóna trvá méně než jeden měsíc, jsou majitelé plavidel povinni zaplatit částku odpovídající jednomu měsíčnímu platu.
 2.
 Smlouvy námořníků
 Pracovní smlouvu sepisuje majitel plavidla nebo jeho zástupce a námořník, případně zastoupený svými odbory, ve spolupráci s Mauriciem. Stanoví zejména datum a přístav nalodění.
 Tyto smlouvy zaručí námořníkům výhody režimu sociálního zabezpečení, který se na ně vztahuje na Mauriciu, včetně životního, zdravotního a úrazového pojištění.
 Kopie smlouvy se předá signatářům.
 Mauricijským námořníkům jsou přiznána základní práva při práci vyjádřená v prohlášení Mezinárodní organizace práce (MOP). Zejména se to týká svobody sdružování a faktického uznávání práva na kolektivní vyjednávání, jakož i odstranění diskriminace v zaměstnání a povolání.
 3.
 Plat námořníků
 Mzdy mauricijských námořníků vyplácejí majitelé plavidel. Jsou stanoveny před vydáním oprávnění k rybolovu na základě společné dohody mezi majitelem plavidla a jeho zástupcem v Mauriciu.
 Plat nemůže být nižší, než je plat posádek vnitrostátních plavidel a než stanoví normy MOP.
 4.
 Povinnosti námořníků
 Námořníci se musí dostavit k veliteli plavidla, ke kterému byli přiděleni, den před datem nalodění uvedeným ve smlouvě. Velitel informuje námořníka o datu a čase nalodění. Jestliže námořník od smlouvy odstoupí nebo se nedostaví k datu a hodině stanovené pro jeho nalodění, je jeho smlouva považována za neplatnou a majitel lodi je automaticky zproštěn své povinnosti jej najmout. V takovém případě nepodléhá majitel lodi žádnému finančnímu postihu nebo placení náhrady.
 KAPITOLA IX
 POZOROVATELÉ
 1.
 Pozorování rybolovných činností
 Rybolovné činnosti podle dohody u plavidel, která jsou držiteli oprávnění k rybolovu, podléhají režimu pozorování.
 Tento program pozorování je v souladu s ustanoveními v usneseních přijatých IOTC (Komisí pro tuňáky Indického oceánu).
 Ustanovení této kapitoly se nevztahují na plavidla Unie s hrubou prostorností do 100 GT včetně.
 2.
 Určená plavidla a pozorovatelé
 Mauricijské orgány sestaví seznam plavidel určených k nalodění pozorovatele a seznam pozorovatelů určených k přijetí na palubu. Tyto seznamy se aktualizují. Tyto seznamy se předávají Unii ihned po vypracování a poté po každé aktualizaci. Plavidla Unie určená k přijetí pozorovatele musí pozorovateli umožnit nalodění. Při vypracování tohoto seznamu Mauricius zohlední přítomnost pozorovatele, jenž se nalodil nebo se má


text:
nalodit v rámci regionálního programu pozorování. Zprávy pozorovatelů týkající se pozorování provedených v mauricijských vodách se zasílají výzkumnému středisku Albion Fisheries Research Centre.
 Mauricijské orgány sdělí majitelům dotyčných plavidel jméno pozorovatele určeného k nalodění na jejich plavidlo nejméně patnáct (15) kalendářních dní před datem jeho plánovaného nalodění.
 Doba přítomnosti pozorovatele na palubě plavidla nesmí přesáhnout dobu nutnou k provedení jeho úkolů.
 3.
 Plat pozorovatele
 Plat a příspěvky na sociální zabezpečení pozorovatele určeného Mauriciem hradí mauricijské orgány.
 4.
 Podmínky nalodění
 Podmínky nalodění pozorovatele, a zejména doba jeho přítomnosti na palubě, jsou stanoveny společnou dohodou mezi majitelem plavidla nebo jeho zástupcem a Mauriciem.
 S pozorovatelem se na palubě jedná jako s lodním důstojníkem. Pokud jde o jeho ubytování, přihlíží se nicméně k technickému zázemí plavidla.
 Náklady na ubytování a stravu pozorovatele na palubě plavidla hradí majitel plavidla.
 Velitel přijme veškerá opatření vyplývající z jeho zodpovědnosti, aby pozorovateli zajistil fyzickou bezpečnost a obecně přijatelné podmínky.
 Pozorovatelům je poskytnut přístup ke všem zařízením na palubě plavidla potřebným k plnění jejich povinností. Mají přístup na můstek a ke komunikačním a navigačním zařízením plavidla a dokladům na palubě a k dokladům souvisejícím s rybolovnými činnostmi plavidla, zejména k lodnímu deníku rybolovu, deníku mrazení a lodnímu deníku, jakož i do částí plavidla, které jsou přímo spojené s jejich úkoly.
 Velitel pozorovateli kdykoli umožní:
 a.
 přijímat a podávat hlášení a komunikovat s pevninou a jinými plavidly za použití komunikačního vybavení plavidla;
 b.
 brát, měřit, odnášet a uchovávat vzorky nebo celé exempláře jakékoli ryby;
 c.
 uchovávat vzorky a celé exempláře na plavidle, včetně vzorků a celých exemplářů uchovávaných v mrazicích zařízeních plavidla;
 d.
 pořizovat fotografie nebo záznamy rybolovných činností, včetně ryb, zařízení, vybavení, dokumentace, map a záznamů a odnést fotografie či záznamy, které pozorovatel pořídil či použil na palubě plavidla, s sebou mimo plavidlo. Tyto informace se využívají pouze pro vědecké účely, ledaže si je Mauricius výslovně vyžádá v případech, kdy by tyto údaje mohly být použity na podporu probíhajícího soudního šetření.
 5.
 Nalodění a vylodění pozorovatele
 Pozorovatel je naloděn v přístavu zvoleném majitelem plavidla.
 Majitel plavidla nebo jeho zástupce sdělí Mauriciu deset (10) kalendářních dnů před naloděním datum, čas a přístav nalodění pozorovatele. Pokud je pozorovatel naloděn v zahraničí, nese náklady na přepravu pozorovatele do přístavu nalodění majitel plavidla.
 Pokud se pozorovatel nedostaví k nalodění do dvanácti (12) hodin od dohodnutého data a času, je majitel plavidla automaticky zproštěn povinnosti tohoto pozorovatele nalodit. Plavidlo je následně oprávněno opustit přístav a zahájit rybolovné činnosti.
 V případě, že pozorovatel není vyloděn v mauricijském přístavu, nese majitel náklady na ubytování a stravu po dobu, kdy pozorovatel čeká na letadlo, které ho dopraví do vlasti.
 6.
 Povinnosti pozorovatele
 Po celou dobu své přítomnosti na palubě pozorovatel:
 a.
 přijímá veškerá vhodná opatření k tomu, aby nerušil nebo neomezoval rybolovné činnosti;
 b.
 nesmí poškodit ani bez povolení velitele použít žádný majetek či vybavení na palubě a
 c.
 dodržuje příslušné právní předpisy a pravidla důvěrnosti, pokud jde o jakýkoli dokument náležející k plavidlu.
 7.
 Úkoly pozorovatele
 Pozorovatel vykonává tyto úkoly:
 a.
 Shromažďuje veškeré informace o


text:
rybolovné činnosti plavidla, zejména pokud jde o:
 i.
 používaná lovná zařízení,
 ii.
 polohu plavidla během jeho rybolovných činností,
 iii.
 objem nebo případně počet kusů úlovků pro každý cílový a přidružený druh, jakož i náhodné a vedlejší úlovky, a
 iv.
 odhad úlovků uchovávaných na palubě a puštěných úlovků;
 b.
 Provádí odběr biologických vzorků v souladu s vědeckými programy a
 c.
 každý den sděluje svá pozorování rádiem, faxem nebo e-mailem, pokud plavidlo provádí rybolovné činnosti v mauricijských vodách, včetně objemu hlavních a vedlejších úlovků na palubě a jakýchkoli dalších povinností vyžadovaných SSL Mauricia.
 8.
 Zpráva pozorovatele
 Před opuštěním plavidla pozorovatel předloží zprávu o svých pozorováních veliteli plavidla. Velitel plavidla má právo připojit do zprávy pozorovatele své připomínky. Zprávu podepisuje pozorovatel a velitel. Velitel obdrží jednu kopii zprávy pozorovatele.
 Pozorovatel předá svou zprávu Mauriciu, který zašle jednu její kopii a informace uvedené v odst. 4 písm. c) této kapitoly Unii ve lhůtě patnácti (15) kalendářních dnů po vylodění pozorovatele.
 -----------------------------------------------------------------
 Dodatky k této příloze
 1. Dodatek I – Formulář žádosti o vydání oprávnění k rybolovu
 2. Dodatek 2 – Formát hlášení polohy VMS
 Dodatek 1
 ŽÁDOST O LICENCI PRO ZAHRANIČNÍ RYBÁŘSKÉ PLAVIDLO
 Jméno žadatele: ........................................................................................... Adresa žadatele: ......................................................................................... .................................................................................................................... Jméno a adresa nájemce plavidla, nejde-li o výše uvedenou osobu: .................................................................................................................... Jméno a adresa zástupce na Mauriciu: ..................................................................................................................... Název plavidla: ................................................................................................. Typ plavidla: .................................................................................................. Země registrace: ..........................................................................................
 Přístav a registrační číslo: ...............................................................................
 Vnější označení plavidla: ......................................................................
 Rádiový volací znak a frekvence: ..............................................................................
 Faxové číslo plavidla: ..........................................................................................
 Případné číslo IMO: .................................................................................
 Délka plavidla: ..........................................................................................
 Šířka plavidla: ...............................................................................................
 Typ a výkon motoru: ......................................................................................
 Hrubá registrovaná prostornost plavidla: .......................................................................
 Čistá registrovaná prostornost plavidla: ..............................................................................
 Minimální počet členů posádky: ................................................................................
 Provozovaný druh rybolovné činnosti: ....................................................................................
 Druhy ryb, které se mají lovit: .......................................................................................
 Požadovaná doba platnosti: .................................................................................
 Prohlašuji, že výše uvedené údaje jsou pravdivé.
 Datum:
 .....................................
 Podpis:
 Dodatek 2 – Formát hlášení polohy VMS
 PODÁVÁNÍ ZPRÁV VMS
 HLÁŠENÍ O POLOZE
 Datový prvek
 Kód
 Povinný/ nepovinný údaj
 Obsah
 Začátek záznamu
 SR
 P
 Systémový údaj – označuje začátek záznamu
 Příjemce
 AD
 P
 Údaj týkající se hlášení – příjemce. Třípísmenný kód ISO země
 Od
 FR
 P
 Údaj týkající se hlášení – odesílatel. Třípísmenný kód ISO země
 Stát vlajky
 FS
 P
 Údaj týkající se hlášení – stát vlajky
 Typ zprávy
 TM
 P
 Údaj týkající se hlášení – druh zprávy [ENT, POS, EXI]
 Rádiová volací značka
 RC
 P
 Údaj o plavidle – mezinárodní rádiová volací značka plavidla
 Interní referenční číslo smluvní strany
 IR
 N
 Údaj o plavidle – jedinečné číslo smluvní strany (třípísmenný kód státu vlajky ISO, za nímž následuje číslo)
 Externí registrační číslo
 XR
 P
 Údaj o plavidle – číslo na boku plavidla
 Zeměpisná šířka
 LT
 P
 Údaj o poloze plavidla – poloha ve stupních a minutách S/J SSMM (WGS-84)
 Zeměpisná délka
 LG
 P
 Údaj o poloze plavidla – poloha ve stupních a minutách V/Z SSMM (WGS-84)
 Kurz
 CO
 P
 kurz plavidla na 360° stupnici
 Rychlost
 SP
 P
 Rychlost plavidla v desítkách uzlů
 Datum
 DA
 P
 Údaj o poloze plavidla – datum záznamu polohy v UTC (RRRRMMDD)
 Čas
 TI
 P
 Údaj o poloze


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52006PC0636
 Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady o zákazu vývozu a bezpečném skladování kovové rtuti {SEK(2006)1369} {SEK(2006)1370} /* KOM/2006/0636 konecném znení - COD 2006/0206 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 26.10.2006KOM(2006) 636 v konečném znění2006/0206 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo zákazu vývozu a bezpečném skladování kovové rtuti(předložený Komisí){SEK(2006)1369}{SEK(2006)1370}DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHU1.1. CíleCílem návrhu je zákaz vývozu kovové rtuti ze Společenství a zajištění toho, aby tato rtuť nebyla zpětně uváděna na trh a byla bezpečně skladována v souladu s akcemi 5 a 9 stanovenými ve strategii Společenství týkající se rtuti. Základním cílem je omezit další zvětšování „globální kaluže“ již uniklé rtuti.1.2. Obecné souvislostiDne 28. ledna 2005 přijala Komise sdělení Radě a Evropskému parlamentu o strategii Společenství týkající se rtuti[1]. Tato strategie se zaměřuje na všechny aspekty životního cyklu rtuti. Navrhuje dvacet akcí, z nichž dvě jsou prováděny tímto návrhem.Akce 5 stanoví, že „ Komise zamýšlí navrhnout změnu nařízení (ES) č. 304/2003, kterou by se postupně ukončil vývoz rtuti ze Společenství do roku 2011, aby tak aktivně přispěla k navrhovanému celosvětovému úsilí ukončit primární výrobu rtuti a zastavit zpětné uvádění přebytků na trh ... .“Podle akce 9 „ Komise podnikne akce na uskutečnění uskladnění rtuti z průmyslu výroby chloru a alkalických hydroxidů na základě časového harmonogramu, který odpovídá předpokládanému ukončení vývozu rtuti do roku 2011. V první řadě prozkoumá Komise prostor pro dohodu s představiteli průmyslu.“Dne 24. června 2005 přijala Rada závěry o strategii týkající se rtuti. Uvítala sdělení Komise a zdůraznila „ význam návrhu na postupné ukončení vývozu rtuti ze Společenství“ . Vyzvala také Komisi, aby „ co nejdříve podnikla akce ... na předložení vhodných návrhů“ k otázce „ postupného ukončení vývozu rtuti ze Společenství a akce na uskutečnění bezpečného skladování nebo odstraňování rtuti mimo jiné z průmyslu výroby chloru a alkalických hydroxidů na základě časového harmonogramu, který odpovídá předpokládanému postupnému ukončení vývozu rtuti“ .Dne 14. března 2006 přijal Evropský parlament usnesení, ve kterém vítá tuto strategii a zdůrazňuje „význam iniciativního návrhu ukončení vývozu kovové rtuti ... ze Společenství“ a žádá Komisi, „aby přijala opatření pro zajištění bezpečného skladování veškeré rtuti pocházející z průmyslu výroby chloru a alkalických hydroxidů “.Je třeba zdůraznit, že tento návrh, jehož cílem není provádět akce jiné než 5 a 9 stanovené ve strategii, je začleněn do širších souvislostí. Pro dosažení celkového cíle snížit vystavení účinku rtuti v globálním měřítku jsou zapotřebí doplňující opatření na mezinárodní úrovni. První globální rámec akcí týkajících se rtuti je stanoven projektem pro rtuť UNEP, o němž bylo rozhodnuto v roce 2003[2]. Svým rozhodnutím o nakládání s chemickými látkami z roku 2005 Řídící rada UNEP vyzvala vlády, soukromý sektor a mezinárodní organizace, aby přijaly „neprodleně opatření ke snížení rizika pro lidské zdraví a životní prostředí, které rtuť ve výrobcích a výrobních postupech v globálním měřítku představuje“, jako je mimo jiné „zvážení omezení primární výroby a uvádění nadměrné nabídky rtuti na trh“ [3]. Návrh této žádosti zcela odpovídá.Komise dále rozvine své akce v mezinárodní oblasti tím, že ve dnech 26. až 27. října 2006 uspořádá


text: v Bruselu celosvětovou konferenci o otázkách nabídky rtuti a poptávky po ní, s dostatečným předstihem před Řídící radou UNEP 2007. Tato akce by měla umožnit zjištění možností pokroku v globálním měřítku i společných zájmů se zeměmi, které nejsou členskými státy Evropské unie, aby byly zahrnuty do procesu jednání Řídící rady.Opatření k výrobkům obsahujícím rtuť, která již byla souběžně spuštěna v rámci Evropské unie, jsou uvedena v bodě 1.3 níže. Bude vyvinuta další akce pro řešení komplexní otázky využití rtuti při těžbě zlata v malém měřítku, zejména v rozvojových zemích. Je pravděpodobné, že v této oblasti bude zapotřebí politických opatření jiných než nařízení Parlamentu a Rady.Při příležitosti 23. zasedání Řídící rady v roce 2005 Evropská unie již signalizovala potřebu právně závazného nástroje týkajícího se rtuti v globálním měřítku. Tato otázka zůstává na programu a bude znovu projednána na 24. zasedání Řídící rady v únoru 2007. Komise aktivně přispěje k vypracování schváleného postoje Společenství.Předložený návrh bude významným příspěvkem k celkovému cíli snížení vystavení účinku rtuti, avšak neměl by zůstat samostatným opatřením. Aby byly jeho výhody plně využity, musí být doplněn další mezinárodní akcí.1.3. Platné předpisy SpolečenstvíÚplný přehled platných a předpokládaných právních předpisů a politiky Společenství týkajících se rtuti a jejích sloučenin byl uveden v rozšířeném posouzení dopadu, v příloze sdělení Komise o strategii Společenství týkající se rtuti na straně 116 a násl. K seznamu musí být připojeny dva nejnovější právní akty:- Směrnice 2006/11/ES o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství[4], včetně rtuti a sloučenin rtuti;- Komise přijala dne 21. února 2006 návrh směrnice, kterou se mění směrnice Rady 76/769/EHS, pokud jde o omezení uvádění na trh určitých měřicích zařízení obsahujících rtuť[5]. Tento právní návrh již přispívá k provádění strategie týkající se rtuti (akce 7).Úplný přehled právních předpisů Společenství zavádějících omezení na výrobky obsahující rtuť je uveden v posouzení dopadů připojeném k tomuto návrhu, bod 5.3.Doposud neexistují právní předpisy řešící vývoz rtuti ze Společenství, ani právní předpisy o jejím skladování. Nařízení č. 304/2003 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek[6] uvádí v příloze 5, která obsahuje seznam chemických látek a zboží podléhajících zákazu vývozu, seznam kosmetických mýdel obsahujících rtuť.Předpokladem uvedení v příloze je to, že používání dotčené chemické látky nebo výrobků je ve Společenství zakázáno z důvodů ochrany lidského zdraví nebo životního prostředí (čl. 14 odst. 2). Používání rtuti ve Společenství je přísně omezeno, ale není zakázáno, a některé oblasti využití zůstanou zachovány. Uplatnění čl. 14 odst. 2 na chemické látky a výrobky, které jsou jen přísně omezeny, není vhodné, protože by to umožnilo zákaz vývozu neomezeného počtu látek. Záměrem je omezit působnost zamýšleného zákazu vývozu na kovovou rtuť a nikoli vytvořit precedens pro další látky. Nařízení č. 304/2003 není z tohoto důvodu vhodným právním základem pro zákaz vývozu rtuti a Komise se rozhodla pro samostatný nástroj.Vzhledem k tomu, že rtuť je považována za odpad, spadá do rámce platných právních předpisů Společenství o odpadu: směrnice 75/442 o odpadech, nařízení 259/93 o přepravě odpadů a vzhledem k rozsáhlé definici „skládky“ uvedené v čl. 2 písm. g) také směrnice 1999/31/ES o skládkách


text: odpadů. Tytéž právní akty se vztahují na odpad obsahující rtuť. Jelikož cílem tohoto nařízení je zavést některé dodatečné požadavky na manipulaci se rtutí, bez ohledu na to, zda je nebo není považována za odpad, měla by se tato část acquis z oblasti životního prostředí nadále uplatňovat, s jedinou výjimkou těch ustanovení, která zabraňují skladování kovové rtuti.Kovová rtuť je za normálních tlakových a teplotních podmínek kapalná. Směrnice Rady 1999/31/ES o skládkách odpadů[7] stanoví, že kapalné odpady nesmí být přijímány na skládky (čl. 5 odst. 3 písm. a)). Rozhodnutí Rady 2003/33/ES, kterým se stanoví kritéria a postupy pro přijímání odpadů na skládky, kromě toho stanoví mezní hodnoty vyluhování, které by se neměly vztahovat na skládky kovové rtuti. Nařízení proto vysvětluje, že zamýšlená povinnost skladování není v rozporu s tímto zákazem a s mezními hodnotami, pokud je kovová rtuť, která má být skladována, považována za odpad.1.4. Soulad s ostatními politikami a předpisyNavrhované nařízení doplňuje platné politiky Společenství a právní předpisy v oblastech kontroly průmyslového znečištění, chemických látek (včetně návrhu REACH), ochrany zdraví a bezpečnosti pracovníků a odpadů. Je také v souladu s cíli politik na celosvětové úrovni, totiž s projektem pro rtuť UNEP.Zejména je třeba poznamenat, že uplatnění směrnice 96/61/ES o integrované prevenci a omezování znečištění[8] vede k postupnému ukončení technologie rtuťových elektrolyzérů, která již není považována za nejlepší dosažitelnou techniku v průmyslu výroby chloru a alkalických hydroxidů. Přechod na jiné výrobní postupy uvolní značná množství kovové rtuti. Rozptýlení této rtuti po celém světě pro různá a zčásti nezákonná využití by problém životního prostředí, který byl v rámci Společenství již vyřešen, jednoduše přeneslo za hranice Evropské unie. Navrhované nařízení proto tvoří doplněk směrnice o integrované prevenci a omezování znečištění (IPPC) a celkově zabrání negativním vedlejším účinkům tohoto ukončení.Zvláštní pozornost je věnována slučitelnosti zákazu vývozu s předpisy WTO. Článek XI Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) zakazuje omezení na dovoz, vývoz a prodej. Článek XX GATT stanoví odchylku od obecných pravidel dohody pro uskutečnění řady cílů politik. Opodstatněnost navrhovaných opatření podle ustanovení článku XX GATT (obecné výjimky) je proto podrobně analyzována v hodnocení dopadů (bod 6.11).Kromě přísně právního rozboru je třeba poznamenat, že Komise systematicky zlepšuje své styky s nečlenskými státy EU, které jsou významnými výrobci, uživateli a vývozci rtuti a/nebo mají problémy se znečištěním rtutí. Mezinárodní konference o rtuti, která se má konat v Bruselu ve dnech 26. až 27. října s významnou účastí nečlenských zemí EU, bude dalším impulsem k mezinárodním jednáním, včetně jednání o obchodních otázkách, a to dlouho před 24. zasedáním Řídící rady UNEP v roce 2007. Toto zasedání bude pak příležitostí k dalšímu zlepšení provádění projektu pro rtuť UNEP.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚčASTNěNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADů2.1. KonzultaceV průběhu přípravy strategie Společenství týkající se rtuti probíhaly rozsáhlé konzultace se zúčastněnými stranami. Přehled rozšířeného posouzení dopadů doplňujícího strategii je uveden v bodě 11, s. 61 a násl.Kromě toho se dne 8. září 2005 v Bruselu konala další schůzka zúčastněných stran. Pozvánky byly zaslány širokému výběru zúčastněných stran, včetně členských států, průmyslu a environmentálních a zdravotnických nevládních organizací. Příspěvky zúčastněných


text: stran zahrnovaly[9]:- Informace o právním stavu v celé Evropské unii, o tocích odpadů obsahujících rtuť a o recyklaci a novém využití výrobků obsahujících rtuť (shromážděné od členských států). Tyto příspěvky poskytly užitečné informace o tocích rtuti a dostupnosti rtuti v Evropské unii jak před zákazem vývozu, tak i po jeho zákazu.- Komise předložila na schůzce zúčastněných stran svou základní koncepci plánovaného legislativního návrhu a vyžádala si zpětnou vazbu k přesné působnosti zákazu vývozu (kovová rtuť, sloučeniny) a k povinnosti skladování (kovová rtuť pouze z průmyslu výroby chloru a alkalických hydroxidů nebo také z jiných zdrojů) a nezbytné změny směrnice o skládkách odpadů a jiných právních předpisů o odpadech. Komise si také vyžádala další informace týkající se nového využití / recyklace rtuti. Uskutečnily se další schůzky se Španělskem, členským státem nejvíce dotčeným průmyslem výroby chloru a alkalických hydroxidů, a organizací Eurochlor za účelem projednání zamýšleného nástroje a dobrovolné dohody.Informace shromážděné v průběhu konzultací byly začleněny do posouzení dopadů.2.2. Posouzení dopadůSdělení o strategii Společenství týkající se rtuti již bylo doplněno rozšířeným posouzením dopadu (Extended Impact Assessment - ExIA) zveřejněným jako příloha sdělení[10]. Pro předložený návrh je významný také bod 6 tohoto posouzení ExIA, s. 20 a násl. Navíc bylo provedeno doplňující posouzení dopadů, které je připojeno k tomuto návrhu.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU3.1. Právní základNávrh obsahuje dva základní prvky: jednak zákaz vývozu kovové rtuti, jednak povinnost skladovat rtuť způsobem, který je bezpečný pro lidské zdraví a životní prostředí. Prvek týkající se zákazu vývozu označuje článek 133 Smlouvy o ES jako vhodný právní základ, i když je opatření motivováno cíli zachování, ochrany a zlepšování kvality životního prostředí a ochrany lidského zdraví, a nikoli důvody obchodní politiky. Druhý prvek, povinnost skladování, včetně následných informačních a oznamovacích povinností, je jasně motivován důvody politiky v oblasti životního prostředí, jak je stanoveno v článku 175 Smlouvy o ES. V souladu s nedávnými rozsudky Evropského soudního dvora v případech C-94/03 a C-178/03 týkajících se schválení Rotterdamské úmluvy a nařízení (ES) č. 304/2003 o vývozu a dovozu nebezpečných chemických látek návrh staví jak na článku 133, tak i na článku 175 Smlouvy o ES. Jak Rotterdamská úmluva, tak i nařízení č. 304/2003 jsou charakterizovány kombinací prvků politiky v oblasti životního prostředí a obchodní politiky velmi podobnou tomuto návrhu.3.2. Subsidiarita a proporcionalitaRtuť je látka, na kterou se vztahují pravidla vnitřního trhu, a je-li považována za odpad, řídí se právními předpisy Společenství o odpadech. Opatření stanovená v tomto právním nástroji musí být proto také učiněna na úrovni Společenství a nelze je ponechat na členských státech.Možnosti skladování / odstranění mohou být v jednotlivých státech rozdílné v závislosti na místních podmínkách životního prostředí. Přestože je třeba splnit některé obecné standardy, jsou proto podrobné požadavky na skladování nebo odstraňování ponechány na členských státech.Je také nezbytné, aby opatření stanovená v tomto nařízení byla v souladu s cíli strategie nakládání s odpady. Zabraňují jakékoli formě mikromanagementu, která by mohla být považována za problematickou z hlediska proporcionality.3.3. Volba nástrojůVzhledem k omezení na několik jednoznačných povinností – zákaz vývozu, povinnost skladování, oznamování a výměnu informací – nejsou nutná na


text: úrovni členských států žádná prováděcí opatření. Proto je jako nástroj zvoleno nařízení Evropského parlamentu a Rady. Podrobnosti týkající se skladování jsou ponechány na dobrovolném závazku průmyslu.4. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKYNávrh nemá pro Společenství žádné rozpočtové důsledky.5. PODROBNÉ VYSVěTLENÍNávrh reaguje na zásady „lepších právních předpisů“. Usiluje o stručnost a jasnost a o vyloučení co nejvíce nevymezených oblastí vystavených protichůdným výkladům. Při výběru terminologie se hledá koherence s platnými právními předpisy. Návrh obsahuje devět článků.Článek 1 stanoví povinnost zákazu vývozu, definuje jeho působnost a určuje datum ve shodě se strategií týkající se rtuti. Působnost zahrnuje kovovou rtuť, zdaleka nejvýznamnější látku z hlediska množství ve srovnání se sloučeninami rtuti a výrobky obsahujícími rtuť.Den nabytí platnosti zákazu vývozu rtuti již vedl k zásadní diskusi v Evropském parlamentu a v Radě, když tyto dvě instituce projednávaly strategii týkající se rtuti. V případě tohoto návrhu se Komise rozhodla pro datum, kdy může nejspíše získat podporu většiny členských států i ostatních zúčastněných stran.Článek 2 stanoví povinnost skladování a definuje její rozsah. Tato povinnost se vztahuje na tři nejvýznamnější zdroje kovové rtuti ve Společenství. Výraz „skladování“ je vybrán proto, že „odstranění“ je specifickým výrazem v právních předpisech Společenství o odpadech (viz. čl. 1 písm. e) směrnice 75/442/EHS o odpadech ve znění pozdějších předpisů). Povinnost skladování se vztahuje na rtuť nezávisle na klasifikaci látky, nikoli jako na odpad. Skladování se v této souvislosti vztahuje nejen na krátkodobé až střednědobé možnosti, nýbrž i na možnosti dlouhodobé (které mohou být pokládány za odstranění). Z hlediska časového rozvržení je tento prvek spojen se vstupem zákazu vývozu kovové rtuti a kalomelu v platnost.Formulací „již nepoužívaný v průmyslu výroby chloru a alkalických hydroxidů“ se rozumí, že přemístění rtuti z jednoho zařízení na výrobu chloru a alkalických hydroxidů do druhého v rámci Společenství je i nadále možné.Toto ustanovení je doplněno dobrovolným závazkem průmyslu výroby chloru a alkalických hydroxidů. Zavazuje průmysl k odesílání nadbytečné rtuti pouze vysoce kvalifikovaným subjektům, k zajištění vhodného bezpečnostního obalu a k předkládání údajů o tocích rtuti Komisi. Článek je vypracován odpovídajícím způsobem, aniž by zacházel do detailů. V článku 4 jsou však uvedeny další požadavky na skladovací zařízení.Článek 3 upřesňuje vztah k platným právním předpisům o odpadech. Za daného právního stavu by skladování kovové rtuti (která je kapalná) nebylo na žádném druhu skládky v rozporu s ustanovením čl. 5 odst. 3 písm. a) směrnice 1999/31/ES. Proto je zapotřebí odchylky. Mezní hodnoty vyluhování a ostatní kritéria stanovená v oddíle 2.4 rozhodnutí Rady 2003/33/ES, kterým se stanoví kritéria a postupy pro přijímání odpadů na skládky, použitelné na zrnitý odpad, nelze použít na kapalnou rtuť.Článek 3 proto navrhuje odchylku od těchto ustanovení s ohledem na dvě specifické možnosti skladování kovové rtuti, totiž podzemní skladování v solných dolech upravených k danému účelu a dočasné skladování v zařízeních specificky určených k danému účelu, které lze – za příslušných podmínek – považovat za bezpečné pro lidské zdraví a životní prostředí. Odchylka ve prospěch zařízení „výhradně určených a vybavených pro dočasné skladování kovové rtuti před jejím konečným odstraněním“ umožňuje činnosti zaměřené na technický vývoj s cílem nalezení inovačních řešení pro


text: odstranění rtuti v nikoli kapalné formě. „Běžná“ skládka kapalné rtuti je i nadále nezákonná.Protože se oddíl 2.4 rozhodnutí Rady 2003/33/ES nevztahuje na podzemní skladovací operace (viz oddíl 2.5), rozlišuje článek mezi těmito dvěma možnostmi.Členské státy, které by chtěly skladovat kovovou rtuť z jiných zdrojů v podzemních nebo jiných specializovaných zařízeních, tak mohou učinit, protože toto ustanovení není omezeno na kovovou rtuť ze specifických zdrojů.Je třeba zdůraznit, že je-li kovová rtuť považována za odpad, podléhá samozřejmě i nadále obecným ustanovením směrnice 75/442/EHS o odpadech a – pokud jde o přeshraniční přepravu v rámci Společenství – nařízení 259/93/EHS o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj, z něj a o její kontrole.Vzhledem ke specifičnostem kovové rtuti a pokud podmínky pro skladování kovové rtuti splňuje jen omezený počet zařízení, pak se vznášení námitek proti přepravě rtuti považované za odpad z důvodů zásad blízkosti, priority využití a soběstačnosti jeví jako nevhodné. Je nutno poznamenat, že cílem tohoto nařízení je zajistit, aby dotčená rtuť nebyla zpětně uváděna na trh, což činí možnost nového využití nežádoucí. Proto se navrhuje odchylka od ustanovení nařízení o přepravě nových odpadů.Článek 4 doplňuje článek 2 tím, že připoje některé podrobnější požadavky na použití uvedených dvou možností skladování. Zaměřuje se na potřebu provádět řádné posouzení bezpečnosti se zohledněním povahy látky. Stanoví také minimální požadavky na obsah povolení. Tím bude zaručena bezpečná manipulace se rtutí i v případě, že neexistuje dobrovolný závazek průmyslu.Článek 5 zakládá výměnu informací mezi zúčastněnými stranami, organizovanou Komisí. To umožní včasné zjištění nového vývoje v oblasti využití a toků rtuti a pružné reakce na něj. Výměna informací by se neměla omezovat na kovovou rtuť samotnou, ale měla by se vztahovat také na sloučeniny rtuti a výrobky obsahující rtuť.Článek 6 ukládá členským státům některé informační povinnosti. Stanoví, že členské státy předloží Komisi jakékoli povolení udělené zařízení na skladování rtuti. Členské státy musí nejméně tři roky a pět měsíců po vstupu zákazu vývozu v platnost informovat Komisi o účincích nástroje. Komise může požadovat tyto informace od členských států již dříve. To by mělo umožnit rychlou a účinnou reakci na potenciálně neočekávaný vývoj na trhu. Je třeba podotknout, že cílem není uložit členským státům pravidelnou, periodickou oznamovací povinnost.Článek 7 stanoví, že Komise bude posuzovat uplatňování nařízení a jeho účinky na trh a podá zprávu nejpozději čtyři roky po vstupu zákazu vývozu v platnost. Posouzení bude založeno na informacích předložených členskými státy. Použijí se i jiné zdroje informací, které mohou být k dispozici.Článek 8 stanoví, že Komise musí podat zprávu o mezinárodním vývoji v oblasti rtuti, zejména o mnohostranných jednáních o otázkách nabídky a poptávky, která budou pravděpodobně zahájena v příštích letech. To by mělo umožnit sledování shody globálních opatření a opatření Společenství s cílem dosáhnout co nejvyššího užitku pro životní prostředí.Článek 9 je standardní text týkající se vstupu nástroje v platnost.2006/0206 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo zákazu vývozu a bezpečném skladování kovové rtuti(Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 a čl. 175 odst.


text: 1 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[11],s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru[12],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[13],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[14],vzhledem k těmto důvodům:(1) Emise rtuti se považují za celosvětovou hrozbu, která odůvodňuje přijetí opatření na národní, regionální a celosvětové úrovni.(2) V souladu se sdělením Komise Evropskému parlamentu a Radě „Strategie Společenství týkající se rtuti“[15] je nutné snížit riziko vystavení člověka a životního prostředí účinkům rtuti.(3) Opatření přijatá na úrovni Společenství je nutno pokládat za součást celosvětového úsilí o snížení rizika vystavení účinkům rtuti, zejména v rámci projektu pro rtuť podle Programu OSN pro životní prostředí (UNEP).(4) Vývoz kovové rtuti ze Společenství by měl být zakázán za účelem významného snížení celkové dodávky rtuti.(5) Výsledkem zákazu vývozu budou značná množství nadbytečné rtuti ve Společenství, která by neměla být zpětně uváděna na trh. Proto by mělo být zajištěno bezpečné skladování této rtuti v rámci Společenství.(6) Pro zajištění možností bezpečného skladování rtuti, která se již nepoužívá v průmyslu výroby chloru a alkalických hydroxidů, je vhodné učinit odchylku od bodu a) čl. 5 odst. 3 směrnice Rady 1999/31/EC ze dne 26. dubna o skládkách odpadů[16] pro určité druhy skládek a prohlásit kritéria bodu 2.4 přílohy rozhodnutí Rady 2003/33/ES ze dne 19. prosince 2002, kterým se stanoví kritéria a postupy pro přijímání odpadů na skládky podle článku 16 a přílohy II směrnice 1999/31/ES[17], za nepoužitelná pro skladování jiné než podzemní.(7) Za účelem zajištění, že skladování bude bezpečné pro lidské zdraví a životní prostředí, by posouzení bezpečnosti požadované rozhodnutím 2003/33/ES pro podzemní skladování mělo být doplněno zvláštními požadavky a mělo by být použitelné také pro skladování jiné než podzemní.(8) Je vhodné zorganizovat výměnu informací za účelem posouzení potenciální potřeby doplňujících opatření týkajících se vývozu a skladování rtuti, aniž by byla dotčena pravidla Smlouvy v oblasti hospodářské soutěže, a zejména článek 81.(9) Členské státy by měly předkládat informace o povoleních vydaných pro skladovací zařízení a o používání a účincích nástroje na trh, aby bylo možné provést jeho včasné posouzení.(10) Komise by měla vzít tyto informace v úvahu při předložení hodnotící zprávy pro stanovení případné potřebné změny nástroje.(11) Komise by také měla sledovat mezinárodní vývoj týkající se nabídky rtuti a poptávky po ní, zejména mnohostranná jednání, a podávat o nich zprávy, aby bylo možné posoudit koherenci tohoto celkového přístupu.(12) Nařízení obsahuje obchodní prvek i prvky motivované důvody environmentální politiky. Článek 1 se týká obchodu, a proto je založen na článku 133 Smlouvy, zatímco ostatní články jsou založeny na čl. 175 odst. 1.(13) Cíle snížení vystavení účinkům rtuti pomocí zákazu vývozu a povinnosti skladování nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států vzhledem k účinku na pohyb zboží a fungování společného trhu, jakož i přeshraniční povaze znečištění rtutí, a proto jej může být dosaženo pouze na úrovni Společenství. Společenství proto může přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity, jak je stanoveno v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřesahuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Vývoz kovové rtuti (Hg, CAS


text: RN 7439-97-6) ze Společenství bude zakázán ode dne 1. července 2011.Článek 2Kovová rtuť, která se již nepoužívá v chlor-alkalickém průmyslu, rtuť získávaná z čištění zemního plynu a rtuť získávaná jako vedlejší produkt z neželezných kovů z důlní a hutní činnosti bude ode dne stanoveného článku 1 skladována v kvalitě a koncentraci způsobem, který je bezpečný pro lidské zdraví a životní prostředí.Článek 31. Odchylně od bodu a) čl. 5 odst. 3 směrnice 1999/31/ES může být kovová rtuť, která je považována za odpad, skladována v odpovídajícím bezpečnostním obalu:a) buď v podzemním solném dole upraveném pro odstraňování odpadů;b) nebo v zařízení výhradně určeném a vybaveném pro dočasné skladování kovové rtuti před jejím konečným odstraněním.V případě uvedeném pod písmenem b) se nepoužijí kritéria stanovená v bodě 2.4 přílohy rozhodnutí 2003/33/ES.2. Odchylně od čl. 11 odst. 1 písm. a) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006[18] nesmějí příslušné orgány místa určení a místa odeslání vznést námitky proti přepravě kovové rtuti, která je považována za odpad, na základě důvodů, že plánovaná přeprava nebo odstranění by nebyly v souladu s opatřeními, která byla přijata k provádění zásad blízkosti, priority využití a soběstačnosti.Článek 41. Posouzení bezpečnosti, které má být provedeno v souladu s rozhodnutím 2003/33/ES pro skladování v podzemním solném dole upraveném pro skladování odpadů, musí zahrnovat zejména další rizika vyplývající z povahy a dlouhodobého chování kovové rtuti a jejího bezpečnostního obalu.2. Posouzení bezpečnosti zajišťující úroveň ochrany životního prostředí rovnocennou s úrovní zajištěnou rozhodnutím 2003/33/ES se provede a předloží příslušnému orgánu pro dočasné skladování v zařízení výhradně určeném a vybaveném pro skladování kovové rtuti.3. Povolení uvedené v článcích 8 a 9 směrnice 1999/31/ES pro podzemní solný důl nebo zařízení výhradně určené a vybavené pro dočasné skladování kovové rtuti musí obsahovat požadavky na pravidelné vizuální kontroly kontejnerů a instalaci příslušného zařízení na detekci par za účelem zjištění jakéhokoli úniku.Článek 5Komise zorganizuje výměnu informací mezi členskými státy a příslušnými odvětvími.Touto výměnou informací se zejména zjistí potenciální nutnost rozšíření zákazu vývozu na sloučeniny rtuti a výrobky obsahující rtuť, rozšíření povinnosti skladování na kovovou rtuť z jiných zdrojů a časového omezení skladování v zařízení specificky určeném a vybaveném pro dočasné skladování kovové rtuti.Článek 61. Členské státy předloží Komisi kopii povolení vydaného pro zařízení určené pro skladování rtuti.2. Nejpozději do 30. listopadu 2014 oznámí členské státy Komisi uplatňování tohoto nařízení a jeho účinky na trh na příslušném území. Na žádost Komise předloží členské státy tyto informace přede dnem stanoveným v prvním pododstavci.3. Informace týkající se odstavce 2 musí obsahovat alespoň údaje:a) o objemech, cenách, zemi původu a zemi určení, jakož i o zamýšleném použití kovové rtuti vstupující na území Společenství nebo z něj vystupující;b) o objemech, cenách, zemi původu a zemi určení, jakož i o zamýšleném použití kovové rtuti, se kterou se obchoduje přes hranice, v rámci Společenství.Článek 71. Komise posoudí uplatňování tohoto nařízení a jeho účinky na trh ve Společenství se zohledněním informací uvedených v článku 6.2. Komise předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě nejpozději do 30. června 2015.Článek 8Alespoň jeden rok přede dnem stanoveným v článku 1 podá Komise Evropskému


text: parlamentu a Radě zprávu o pokroku mnohostranných opatření a jednání o rtuti posuzující zejména soulad časového rozvržení a rozsahu opatření specifikovaných v tomto nařízení s mezinárodním vývojem.Článek 9Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Evropský parlament Za Radupředseda / předsedkyně předseda / předsedkyně[pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] KOM(2005)20 v konečném znění.[2] Rozhodnutí Řídící rady UNEP 22/4, 7.2.2003.[3] Rozhodnutí Řídící rady UNEP 23/9, 25.2.2005.[4] Úř. věst. L 64, 4.3.2006, s. 52.[5] KOM(2006)69 v konečném znění.[6] Úř. věst. L 63, 6.3.2003, s. 1.[7] Úř. věst. L 182, 16.7.1999, s. 1.[8] Úř. věst. L 257, 10.10.1996, s. 26.[9] Všechny reakce účastníků konzultací lze najít na adrese http://www.ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/.[10] http://www.europa.eu.int/comm/environment/chemicals/mercury/pdf/extended_impact_assessment.pdf.[11] Úř. věst. C , s.[12] Úř. věst. C [...], [...] , s.[...].[13] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[14] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne xxx a rozhodnutí Rady ze dne xxx.[15] KOM(2005)20 ze dne 28.1.2005 v konečném znění.[16] Úř. věst. L 182, 16.7.1999, s. 1. Směrnice ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 1.10.2003, s. 1).[17] Úř. věst. L 11, 16. 1. 2003, s. 27.[18] Úř. věst. L 190, 12.7.2006, s. 1.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0341
 Návrh nařízení Rady o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz práškového aktivního uhlí pocházejícího z Čínské lidové republiky /* KOM/2008/0341 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 6.6.2008KOM(2008) 341 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADYo uložení konečného antidumpingového cla na dovoz práškového aktivního uhlí pocházejícího z Čínské lidové republiky(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHU2. Odůvodnění a cíle návrhuTento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005 (dále jen „základní nařízení“).- Obecné souvislostiTento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení.- Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuNařízení Rady (ES) č. 1011/2002 ze dne 10. června 2002 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu práškového aktivního uhlí pocházejícího z Čínské lidové republiky.- Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNevztahuje se na tento návrh.3. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů4. Konzultace zúčastněných stranZúčastněné strany dotčené uvedeným šetřením již měly možnost v průběhu šetření hájit své zájmy v souladu s ustanoveními základního nařízení.- Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo třeba využít externích odborných konzultací.- Posouzení dopadůTento návrh je výsledkem provádění základního nařízení.Základní nařízení nepředpokládá obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny.5. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU6. Shrnutí navrhovaných opatřeníDne 13. června 2007 Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (Úř. věst. C 131, 13.6.2007, Oznámení o zahájení přezkumu (2007/C 131/09), s. 14), oznámení o zahájení přezkumu opatření před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení, pokud jde o dovoz práškového aktivního uhlí pocházejícího z Čínské lidové republiky do Společenství.Antidumpingové řízení bylo zahájeno v návaznosti na žádost o přezkum podanou dne 12. března 2007 Evropskou radou chemického průmyslu (CEFIC) jménem výrobců představujících významný podíl na výrobě, v tomto případě více než 50 % celkové výroby práškového aktivního uhlí ve Společenství.Přiložený návrh Komise na nařízení Rady obsahuje závěry šetření ohledně přetrvávání nebo nového výskytu dumpingu působícího újmu a ohledně toho, zda není zachování antidumpingových opatření v rozporu s obecnými zájmy Společenství.Navrhuje se, aby Rada přijala přiložený návrh nařízení, které by mělo být vyhlášeno v Úředním věstníku Evropské unie .- Právní základNařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005.- Zásada subsidiarityNávrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.- Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality z následujícího důvodu. Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a správní zatížení Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět.- Volba nástrojůNavrhované nástroje: nařízení.Jiné prostředky by


text: nebyly přiměřené, neboť výše uvedené základní nařízení nestanoví náhradní možnosti.7. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.NávrhNAŘÍZENÍ RADYo uložení konečného antidumpingového cla na dovoz práškového aktivního uhlí pocházejícího z Čínské lidové republikyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského Společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:1. ŘÍZENÍ1.1. Platná opatření(1) V návaznosti na antidumpingové šetření uložila Rada nařízením (ES) č. 1006/96 ze dne 3. června 1996[2] konečné antidumpingové clo z dovozu práškového aktivního uhlí pocházejícího z Čínské lidové republiky (ČLR) ve výši 323 EUR za tunu (dále jen „původní šetření“).(2) V návaznosti na přezkum opatření před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení Rada nařízením (ES) č. 1011/2002 ze dne 10. června 2002[3] obnovila uložení konečného antidumpingového cla z dovozu práškového aktivního uhlí pocházejícího z ČLR (dále jen „první šetření v rámci přezkumu opatření před pozbytím platnosti“).1.2. Žádost o přezkum (současné šetření)(3) Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím pozbytí platnosti[4] obdržela Komise dne 12. března 2007 žádost o přezkum opatření před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.(4) Tuto žádost předložila Evropská rada chemického průmyslu (CEFIC) (dále jen „žadatel“) jménem dvou výrobců představujících významnou část, v tomto případě více než 50 %, celkové výroby práškového aktivního uhlí ve Společenství. Žádost vycházela ze skutečnosti, že uplynutím doby platnosti opatření by pravděpodobně došlo k pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy výrobního odvětví Společenství.(5) Komise po konzultaci s poradním výborem uznala, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a zahájila dne 13. června 2007 tento přezkum zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“)[5].1.3. Strany dotčené šetřením(6) Komise oficiálně oznámila zahájení přezkumu před pozbytím platnosti vývozcům/výrobcům, zástupcům vyvážející země, dovozcům, dodavatelům, výrobcům, uživatelům ve Společenství a žadateli. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost k písemnému podání stanovisek a k podání žádosti o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a které prokázaly, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.a) Výběr vzorku vývozců/výrobců v ČLR(7) Vzhledem ke zjevně velkému počtu vývozců/výrobců v ČLR (132 subjektů uvedených v žádosti o přezkum) se považovalo za vhodné prověřit, zda by měl být při přezkumu před pozbytím platnosti použit výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nezbytný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vývozci/výrobci podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení vyzváni, aby se do 15 dnů od zahájení přezkumu před pozbytím platnosti přihlásili a předložili Komisi informace požadované v oznámení o zahájení přezkumu. Žádný vývozce/výrobce však neodpověděl na dotazy určené k výběru vzorku, ani se v odpovědi na oznámení o zahájení přezkumu žádným jiným způsobem neohlásil, a proto výběr vzorku vývozců/výrobců nepřipadal v úvahu.b) Výběr vzorku dovozců do Společenství(8)


text: Vzhledem k zjevně velkému počtu dovozců do Společenství (33 subjektů uvedených v žádosti o přezkum) se považovalo za vhodné prověřit, zda by měl být při přezkumu před pozbytím platnosti použit výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nezbytný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli dovozci do Společenství podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení vyzváni, aby se do 15 dnů od zahájení přezkumu před pozbytím platnosti přihlásili a předložili Komisi informace požadované v oznámení o zahájení přezkumu.(9) Avšak vzhledem k tomu, že na dotazy určené pro výběr vzorku odpověděli pouze tři z 33 kontaktovaných dovozců a souhlasili se spoluprácí, bylo rozhodnuto, že v tomto případě není výběr vzorku oprávněný.1.4. Dotazníky a ověřování(10) Zástupcům vyvážející země a všem známým dovozcům, dodavatelům, výrobcům, uživatelům ve Společenství a výrobcům ve srovnatelné zemi, Spojených státech amerických (USA), byly zaslány dotazníky (viz 22. až 24. bod odůvodnění).(11) Zcela vyplněné dotazníky Komisi zaslali tři dodavatelé surovin výrobnímu odvětví Společenství, tři uživatelé, dva výrobci ve Společenství, kteří podporují žádost o přezkum, jeden další výrobce, který je proti šetření, a jeden výrobce ve srovnatelné zemi. Žádný z vyvážejících výrobců v ČLR nespolupracoval.(12) Komise si vyžádala a ověřila všechny informace, které považovala za nezbytné pro účely svého šetření, a provedla kontrolní návštěvy v provozovnách těchto společností:a) Výrobci ve Společenství– Norit B.V., Amersfoort, Nizozemsko a Glasgow, Spojené Království– CECA S.A., Paříž a Bordeaux, Francieb) Jiný výrobce– Chemviron Carbon S.A., Feluy, Belgiec) Dodavatelé ve Společenství– Klasmann & Deilmann GmbH, Geeste, Dolní Sasko, Německo– Rheinbraun Brennstoff GmbH, Kolín, Německo– WTL International Ltd., Macclesfield, Cheshire, Spojené Královstvíd) Výrobce ve srovnatelné zemi– Norit Americas Inc., Marshall, Texas, USA1.5. Období přezkumného šetření(13) Šetření o pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2006 do 31. března 2007 (dále jen „období přezkumného šetření“).(14) Přezkoumání tendencí, které jsou významné pro posouzení pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení újmy, zahrnovalo období od 1. ledna 2003 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK(15) Posuzovaný výrobek je stejný jako při původním šetření a následném přezkumu opatření před pozbytím platnosti, tj. práškové aktivní uhlí v současné době zařazené pod kódem KN ex 3802 10 00. Práškové aktivní uhlí je mikroporézní formou uhlíku získávanou z různých surovin, jako je uhlí, lignit, rašelina, dřevo, olivové pecky nebo kokosové skořápky, které jsou aktivovány parou nebo chemickým procesem. Práškové aktivní uhlí je velmi jemný prášek. Aktivní uhlí se také prodává v granulované formě (granulované aktivní uhlí), na kterou se stávající opatření ani tento přezkum nevztahují.(16) Jak potvrdil předchozí přezkum opatření před pozbytím platnosti, práškové aktivní uhlí podle definice obsahuje nejméně 90 procent hmotnostních (% m/m) částic o velikosti menší než 0,5 mm.(17) Práškové aktivní uhlí se všeobecně používá pro úpravu vody (pitné i odpadní vody), čištění plynů a vzduchu, regeneraci rozpouštědel, odbarvování cukru, rostlinných olejů a tuků a pro odstraňování pachů a nečistot z různých výrobků v chemickém průmyslu (např. z organických kyselin), ve farmaceutickém průmyslu (např. z tablet užívaných při zažívacích potížích) a v


text: potravinářském průmyslu (např. z alkoholických a nealkoholických nápojů).(18) Toto šetření potvrdilo, že práškové aktivní uhlí vyráběné a prodávané výrobci ve Společenství a práškové aktivní uhlí dovážené z ČLR, stejně jako práškové aktivní uhlí vyráběné a prodávané ve srovnatelné zemi (USA) má stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a je ve všech ohledech totožné. Proto jsou tyto výrobky považovány za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.3. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ A/NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU3.1. Předběžné poznámky(19) V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení je účelem přezkumu opatření před pozbytím platnosti určit, zda je pravděpodobné, že pozbytí platnosti těchto opatření povede k pokračování nebo obnovení dumpingu.(20) Nejprve byly zkoumány objemy vyvezené do Společenství během období přezkumného šetření. K tomu je třeba poznamenat, že jelikož žádný z čínských vyvážejících výrobců ani žádný dovozce ve Společenství při tomto šetření nespolupracoval, údaje o vývozu byly stanoveny v souladu s článkem 18 základního nařízení, tj. na základě dostupných informací. V této souvislosti je třeba připomenout, že žádný čínský vyvážející výrobce ani dovozce do Společenství nespolupracoval ani při prvním šetření v rámci přezkumu opatření před pozbytím platnosti. Od uložení konečného antidumpingového cla v roce 1996 jsou však pro dovoz práškového aktivního uhlí k dispozici statistiky Eurostatu. Tyto statistiky byly potvrzeny údaji z průzkumu trhu, které předložilo výrobní odvětví Společenství. Na tomto základě a vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné spolehlivější informace, byly použity tyto statistiky. Ty ukázaly, že v období přezkumného šetření bylo z ČLR do Společenství dovezeno asi 529 tun práškového aktivního uhlí. Jedná se o malé množství ve srovnání s množstvím dovezeným do Společenství před uložením opatření, avšak stále představuje více než 1 % spotřeby práškového aktivního uhlí ve Společenství během období přezkumného šetření. Byl však proveden přibližný výpočet dumpingu.3.2. Pravděpodobnost pokračování dumpingu(21) V souvislosti s pravděpodobností pokračování dumpingu bylo šetřeno, zda aktuálně dochází k dumpingu vývozu z ČLR. Vycházelo se z toho, že pokud k dumpingu dochází nyní, mohlo by to být důležitým ukazatelem toho, že dumping bude pravděpodobně pokračovat také v budoucnosti, pokud by opatření přestala platit.a) Srovnatelná země(22) Jelikož je ČLR transformující se ekonomikou, běžná hodnota byla určena na základě údajů získaných ve třetí zemi s tržním hospodářstvím vybrané v souladu s čl. 2 odst. 7 základního nařízení.(23) Za vhodnou srovnatelnou zemi byly v původním šetření a v prvním šetření v rámci přezkumu opatření před pozbytím platnosti vybrány USA. Jak je uvedeno v oznámení o zahájení přezkumu, Komise hodlala použít USA jako vhodnou srovnatelnou zemi rovněž při současném šetření v rámci přezkumu opatření před pozbytím platnosti. V tomto ohledu šetření ukázalo, že USA jsou nejvhodnější srovnatelnou zemí z těchto důvodů:USA jsou jedním z největších výrobců práškového aktivního uhlí na světě. Údaje předložené spolupracujícím výrobcem v USA a výrobci ve Společenství v žádosti o přezkum ukázaly, že objem výroby je v obou zemích srovnatelný. Kromě toho, jak je uvedeno v 18. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že práškové aktivní uhlí vyráběné a prodávané v USA je obdobným výrobkem jako práškové aktivní uhlí vyráběné v ČLR a vyvážené do Společenství. Objem