text: zda společnost podala proti výše uvedenému oznámení o vyměření daně opravný prostředek. Není rovněž zřejmé, jak se částky uvedené ve výpočtech v Excelu mohou shodovat s přiznáním k dani z příjmu společnosti nebo inkasním příkazem finančního úřadu. Každopádně i v případě, pokud by se uznalo, že částka uvedená v oznámení o vyměření daně byla zaplacena, nemění to závěr, že spolupracující vyvážející výrobce zaplatil nižší daň, než jakou by musel zaplatit v případě, že by se na příjem plynoucí z vývozu vztahovala 35% sazba daně.82. S ohledem na předloženou dokumentaci týkající se roku 2009 se podotýká, že strany neposkytly přiznání k dani z příjmu spolupracujícího vyvážejícího výrobce za rok 2009. Místo předložení oficiálních daňových přiznání byl jako důkaz poskytnut výpočet v Excelu. Takovýto druh informací je jednoznačně neověřitelný a nemůže doložit tvrzení ohledně vývoje daně z příjmu po skončení období šetření. V této souvislosti je třeba zdůraznit, že pákistánská vláda a/nebo spolupracující vyvážející výrobce mohou požádat o prozatímní přezkum opatření, budou-li splněna příslušná ustanovení článku 19 základního nařízení.83. Při výpočtu výše subvence na základě programu konečné daně však byla zjištěna administrativní chyba s ohledem na příjem spolupracujícího vyvážejícího vývozce plynoucí z vývozu, jak byl uveden v přiznání k dani z příjmu společnosti za rok 2008. To bylo odpovídajícím způsobem opraveno. Míra subvence zjištěná s ohledem na tento program v průběhu období šetření u vyvážejícího výrobce činí 1,97 % (namísto 1,95 %).84. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k neexistenci jakýchkoli dalších relevantních připomínek jsou potvrzena zjištění týkající se tohoto programu, která byla uvedena v 106. až 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jak byla pozměněna ve výše uvedeném 70. bodě odůvodnění.V) Program dlouhodobého financování vývozu s pevnou sazbou85. Obě strany uvedly, že úrokovou sazbou použitou k výpočtu rozpětí subvence u tohoto programu financování musí být úroková sazba, která byla dostupná v době, kdy vyvážející výrobce sjednával financování s pevnou sazbou, a to sazba v letech 2004–2005. Jmenovatelem použitým při výpočtu prozatímního rozpětí subvence by měl být celkový obrat společnosti namísto celkového vývozního obratu, jelikož se výrobní zařízení, která jsou financována na základě programu dlouhodobého financování vývozu s pevnou sazbou, využívají při výrobě domácích i vyvážených výrobků.86. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Především je třeba objasnit, že sazbou použitou ve výpočtu je komerční úroková sazba převládající v Pákistánu v období šetření, která byla získána z internetových stránek pákistánské státní banky. Financování, jež bylo dohodnuto v letech 2004/2005, bylo dotčeným vývozcem čerpáno ve splátkách. Při výpočtu výše subvence byla použita částka úvěru vyčerpaná během období šetření, jak byla nahlášena spolupracujícím vyvážejícím výrobcem. Při posuzování výhody, které určitá strana využila v průběhu konkrétního období šetření, se obvykle použitelná sazba u obchodních úvěrů převládající na trhu v průběhu období šetření srovná se sazbou čerpaného úvěru spláceného během období šetření, což bylo provedeno i v tomto případě. Co se týká jmenovatele při výpočtu subvence, je nutno připomenout, že podmínkou pro využití programu je to, že společnost musí přímo či nepřímo vyvézt nejméně 50 % svého ročního objemu výroby. Výši subvence (čitatel) bylo tudíž nutno přepočítat na


text: vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření, jelikož subvence závisí na vývozní výkonnosti.87. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k neexistenci jakýchkoli dalších relevantních připomínek jsou potvrzena zjištění týkající se tohoto programu, která byla uvedena v 117. až 133. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.VI) Program pákistánské státní banky pro financování vývozu88. Pákistánská vláda uvedla, že odvětví výroby PET bylo z tohoto programu vyloučeno rozhodnutím, které pákistánská státní banka přijala dne 28. června 2010. Uvádělo se tudíž, že tento program je v souladu s ustanoveními článku 15 základního nařízení a že by Komise neměla program napadnout, jelikož je prokázáno, že subvence skončila. K této záležitosti spolupracující vyvážející výrobce uvedl, že podle oběžníku pákistánské státní banky č. 09 ze dne 28. června 2010 společnost splatila veškeré částky obdržené v rámci programu pákistánské státní banky pro financování vývozu a ke dni 30. června 2010 neexistuje s ohledem na tento program žádná splatná částka.89. Pokud jde o toto tvrzení, připomíná se, že v článku 15 základního nařízení je uvedeno, že žádná opatření se nepřijmou, pokud subvence skončí nebo se prokáže, že subvence již nepředstavují žádnou výhodu pro dotyčné vývozce. S ohledem na poskytnutou dokumentaci ohledně programu pákistánské státní banky pro financování vývozu se podotýká, že se v rozhodnutí státní pákistánské banky skutečně uvádí, že banky nesmí na základě tohoto programu povolit finanční facility pro PET. V příslušném textu se rovněž uvádí, že stávající finanční facility poskytnuté vývozcům zůstanou platné až do dne splatnosti příslušných úvěrů, přičemž se při výpůjčkách společností v období 2009–2010 a u nároků do roku 2011 vezme v úvahu vývozní výkonnost společností. S ohledem na tyto body pákistánská vláda poskytnutím potřebné dokumentace objasnila, že společnosti, které na základě tohoto programu nemají v pákistánském účetním roce 2009–2010 (tj. do 30. června 2010) krátkodobé úvěry, nemají v přechodném období do roku 2011 nárok na jakékoli výhody. Pokud jde o tvrzení, že spolupracující vyvážející výrobce nemá na základě programu pákistánské státní banky pro financování vývozu žádné splatné částky, uvádí se, že toto tvrzení bylo doloženo souborem důkazů, které poskytly příslušné banky, a potvrzeno autorizovaným účetním společnosti. S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje závěr, že strany mohly prokázat, že program pákistánské státní banky pro financování vývozu již neposkytuje dotyčnému vývozci žádnou výhodu. Jsou tudíž splněny podmínky stanovené v článku 15 základního nařízení a předložená tvrzení se považovala za oprávněná. Byl proto vyvozen závěr, že by se na tento program neměla vyrovnávací opatření vztahovat.90. Spolupracující vyvážející výrobce rovněž uvedl, že úrokovou sazbou použitou k výpočtu rozpětí subvence musí být krátkodobá úroková sazba, která byla pro společnost dostupná v průběhu období šetření. Rovněž se uvádělo, že získané finanční prostředky jsou používány k uspokojení celkových potřeb v oblasti financování krátkodobých aktiv společnosti s ohledem na domácí prodej i vývoz, a tudíž by jmenovatelem ve výpočtu rozpětí subvence měl být celkový obrat společnosti.91. Tato tvrzení bylo nutno zamítnout. Připomíná se, že sazbou použitou ve výpočtu je komerční úroková sazba platná v Pákistánu v období šetření, která byla získána z internetových stránek pákistánské státní banky. Tato sazba

type: legislation

jurisdiction: EU


text: představuje běžnou sazbu u úvěrů převládající na trhu. S ohledem na jmenovatele ve výpočtu subvence se uvádí, že podmínkou pro využití programu je uskutečnění zvláštních vývozních transakcí nebo celková vývozní výkonnost. Výši subvence (čitatel) bylo proto nutno přepočítat na celkový vývozní obrat v průběhu období šetření, jelikož subvence závisí na vývozní výkonnosti.92. Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k neexistenci jakýchkoli dalších relevantních připomínek jsou potvrzena zjištění týkající se tohoto programu, která byla uvedena v 134. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jak byla pozměněna ve výše uvedeném 75. až 78. bodě odůvodnění.VII) Financování podle devizového oběžníku pákistánské státní banky č. 25 (F.E. Circular No. 25)93. Obě strany uvedly, že v tomto programu se nejedná o žádný zásah ze strany pákistánské státní banky, že obchodní banky poskytují financování v cizí měně bez zvýhodněných úrokových sazeb a že program nezávisí na vývozní výkonnosti, jelikož jej mohou využít vývozci i dovozci.94. Předložená tvrzení byla analyzována na základě příslušných právních předpisů a provádění programu v praxi a bylo zjištěno, že jsou oprávněná. Byl proto vyvozen závěr, že by se na tento program neměla vyrovnávací opatření vztahovat. Jelikož se na program financování podle devizového oběžníku pákistánské státní banky č. 25 nebudou vztahovat vyrovnávací opatření, není nutné reagovat na příslušné připomínky k poskytnutí informací.95. Výše napadnutelných subvencí96. S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem činí konečná výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení, vyjádřená podle hodnoty, u jediného spolupracujícího pákistánského vyvážejícího výrobce 5,15 %.97. Spojené arabské emiráty (SAE)98. Úvod99. Vláda SAE a spolupracující vyvážející výrobce podali připomínky k níže uvedeným programům, které byly v prozatímním nařízení napadnuty:I) federální zákon č. 1 z roku 1979II) zóna volného obchodu (ZVO).100. Zvláštní programyI) Federální zákon č. 1 z roku 1979101. Vláda SAE uvedla, že program podle federálního zákona č. 1 z roku 1979 je obecně a horizontálně dostupný všem výrobním odvětvím a podnikům v SAE a přístup je udělován bez jakýchkoli výjimek. Spolupracující vyvážející výrobce uvedl, že licence vydané na základě federálního zákona č. 1 z roku 1979 je podmínkou pro to, aby společnost mohla existovat a působit v SAE.102. Pokud jde o výše uvedená tvrzení, podotýká se, že šetřením bylo zjištěno, že průmyslové podniky v SAE mohou působit na základě různých druhů licencí. Kromě licence udělované podle federálního zákona č. 1 z roku 1979 může průmyslový podnik působit na základě licence vydané regionálními orgány v emirátu, v němž je usazen. Tak tomu bylo v případě spolupracujícího vyvážejícího výrobce, jenž je držitelem licence, kterou vydala vláda emirátu Ras al Khaimah. Průmyslový podnik může mimoto působit v rámci zóny volného obchodu, přičemž v tomto případě se licence podle výše uvedeného zákona nevyžaduje. Nelze proto tvrdit, že všechny průmyslové podniky v SAE působí podle federálního zákona č. 1 z roku 1979. Nebylo tudíž prokázáno, že zařazení do programu je automatické, a příslušné tvrzení muselo být zamítnuto.103. Obě strany tvrdily, že požadavky stanovené v zákoně jsou pouze nezbytnými předpoklady pro to, aby mohl v zemi působit jakýkoli průmyslový projekt, a nikoli aby dosáhl osvobození od cla, a tudíž analýza


text: Komise v prozatímním nařízení týkající se §§ 12, 13 a 21 federálního zákona č. 1 je chybná. Vláda SAE rovněž uvedla, že pokud jde o § 13, výraz „posoudit“ nemá v arabské verzi zákona závazný význam. Vláda SAE rovněž uvedla, že §§ 11 a 12 výše uvedeného zákona nebyly v praxi nikdy použity, jelikož technický výbor, který odpovídá za doporučování žádostí ministru, nebyl zřízen. Rovněž bylo uvedeno, že úloha odboru ministerstva pro průmyslový rozvoj je stanovena v příručce pro uživatele elektronického průmyslového systému, kterou vydalo ministerstvo, jak je uvedeno v 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.104. Tato tvrzení bylo nutno zamítnout. Podotýká se, že §§ 13 a 21 zákona jsou součástí postupného procesu, který se předpokládá v analýze pro průmyslovou licenci podle federálního zákona č. 1 z roku 1979. S ohledem na §§ 11 a 12 se uvádí, že tyto články stanoví úlohu a povinnosti různých státních subjektů vydávajících průmyslovou licenci podle federálního zákona č. 1 z roku 1979. Skutečnost, že určitý subjekt nebyl zřízen, ačkoliv je stanoven v zákoně a je odpovědný za: i) posuzování informací předaných odborem pro průmyslový rozvoj a ii) vydávání doporučení ministrovi ohledně schválení či zamítnutí žádostí, potvrzuje, že právní předpisy, podle nichž orgán, který poskytuje subvenci, působí, nejsou v praxi dodržovány, a tudíž neexistuje právní jistota ohledně způsobu, jakým je subvence udělována. Tvrzení vlády SAE ohledně technického výboru je mimoto v rozporu s předchozími tvrzeními, podle nichž ministr tento výbor požádal, aby se vyjádřil k případné revizi zákona. Co se týká definice slova „posoudit“ v § 13 federálního zákona, podotýká se, že anglická verze je zněním, které v průběhu šetření poskytla vláda SAE. Po poskytnutí prozatímních informací mimoto vláda SAE uvedla, že v definicích mohou mezi anglickým a arabským zněním existovat rozdíly. Skutečnost, že obě verze textu vyvolávají pochybnosti s ohledem na určité části kritérií způsobilosti, je opět jasným signálem, že neexistuje právní jistota, co se týká kritérií a podmínek, které upravují způsobilost subvence. Pokud jde o úlohu odboru pro průmyslový rozvoj, podotýká se, že nebyly předloženy žádné nové informace, které by mohly zjištění šetření zpochybnit.105. Vláda SAE uvedla, že její průmyslové statistiky prokazují, že podle federálního zákona č. 1 z roku 1979 je zaevidováno více než 4 000 průmyslových podniků. Obě strany uvedly, že Komise neposkytla skutečné důkazy, že orgány SAE mají při schvalování nebo zamítání žádostí o účast v programu volnost rozhodování.106. Tato tvrzení bylo nutno zamítnout. Podotýká se, že šetřením bylo zjištěno, že udělení průmyslové licence podle federálního zákona č. 1 z roku 1979 není automatické a že pravidla, jimiž se řídí proces výběru příjemců, nejsou objektivní. Vzhledem ke skutečnosti, že bylo zjištěno, že program je specifický v souladu s ustanoveními čl. 4 odst. 2 písm. a) a b) základního nařízení, bylo na vládě SAE, aby podle ustanovení čl. 4 odst. 2 písm. c) základního nařízení prokázala své tvrzení, že byly schváleny žádosti všech stran, které od přijetí federálního zákona č. 1 z roku 1979 podaly žádost o průmyslovou licenci podle tohoto zákona. Žádné takovéto ověřitelné informace nebyly poskytnuty.107. Obě strany tvrdily,


text: že osvobození výroby od cla mohou získat všechny průmyslové podniky v SAE. Spolupracující vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že přezkum obchodní politiky WTO týkající se SAE, který byl zveřejněn v roce 2006, analyzoval federální zákon č. 1 z roku 1979 a zjistil, že osvobození od cla je přiznáváno všem průmyslovým podnikům. Bylo rovněž uvedeno, že systém je kontrolován, jelikož průmyslové licence jsou každý rok obnovovány, společnosti, jichž se program týká, podávají zprávy o bezcelně dovezených materiálech a orgány zamítají bezcelní dovoz, pokud vstupy nesouvisí s výrobou.108. Tato tvrzení musela být zamítnuta. Je třeba uvést, že osvobození od cla je přiznáno společnostem, které využívají program podle federálního zákona č. 1 z roku 1979, a běžná celní sazba není v případě surovin nulová. Spolupracující vyvážející výrobce neprokázal, že obecné tvrzení v dokumentu o přezkumu obchodní politiky WTO je přesnější než podrobná analýza založená na inspekci na místě, která byla v prozatímním nařízení uvedena výslovně v souvislosti se způsobilostí a uplatňováním federálního zákona č. 1 z roku 1979 v praxi. Co je důležitější, šetřením bylo zjištěno, že orgány jednají při řízení bezcelního dovozu materiálů na základě programu diskriminačním způsobem. Jelikož neexistují žádná pravidla, na jejichž základě jsou žádosti o bezcelní dovoz schvalovány či zamítány, a vzhledem k neexistenci účinného ověřovacího systému s ohledem na řízení programu není jasné, proč je v určitém okamžiku jedné straně povolen bezcelní dovoz, zatímco k jinému dni může být bezcelní dovoz zamítnut. Tak tomu skutečně bylo v případě spolupracujícího vyvážejícího výrobce, od něhož se občas vyžadovalo uhrazení cla bez jakéhokoliv odůvodnění ze strany orgánu, který poskytuje subvenci. Obě strany proto nepředložily žádné důkazy, které by doložily jejich tvrzení ohledně řízení programu a přidělování bezcelního dovozu.109. Bylo rovněž uvedeno, že se program řídí objektivními kritérii, a to požadavkem, aby se osvobození od cla mohlo týkat pouze dovezených výrobků, které jsou použity při výrobě průmyslového podniku. Toto tvrzení muselo být zamítnuto, jelikož (jak bylo vysvětleno ve výše uvedeném 89. a 91. bodě odůvodnění) existence takovýchto objektivních kritérií nebyla prokázána.110. Vláda SAE uvedla, že federální zákon č. 1 z roku 1979 je v současnosti revidován a že tato informace byla sdělena Komisi. Uvádělo se rovněž, že Komise nevzala informace a dokumenty předložené vládou SAE v úvahu a že nepředložila tvrzení a skutečné důkazy ohledně skutkových a právních okolností, které vedly k jejím závěrům.111. S ohledem na výše uvedené skutečnosti se podotýká, že Komise pečlivě vyhodnotila a analyzovala veškeré informace, které strany poskytly. S ohledem na revizi federálního zákona č. 1 z roku 1979 je třeba uvést, že znění, které poskytla vláda SAE, je interní předlohou dokumentu ministerstva financí a průmyslu. Jako takový nemá tento dokument žádnou právní hodnotu. Orgán provádějící šetření je povinen analyzovat platné právní předpisy a způsob, jakým jsou uplatňovány, a nikoli nezávaznou předlohu, která nebyla schválena správními a legislativními orgány SAE a nebyla uzákoněna. Co je důležitější, skutečnost, že vláda SAE v současnosti pracuje na možné revizi federálního zákona č. 1 z roku 1979, potvrzuje, že si orgány uvědomily, že je nutno (jak uvedla vláda SAE) odstranit případný nesoulad


text: s Dohodou WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.112. Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují zjištění týkající se tohoto programu, která byla uvedena v166. až 183. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.II) Zóna volného obchodu (dále jen „ZVO“)113. Obě strany uvedly, že bezcelní dovoz investičních prostředků je povolen všem podnikům v SAE.114. V této souvislosti se uvádí, že šetřením bylo zjištěno, že společnosti usazené v ZVO mohou bezcelně dovážet investiční prostředky. Skutečnost, že jedna strana může získat stejnou výhodu použitím jiného programu (a to federálního zákona č. 1 z roku 1979), neznamená, že se dotyčná subvence nepovažuje za napadnutelnou. Strany nebyly schopny poskytnout jakékoli věcné důkazy, aby vyvrátily zjištění šetření týkající se ZVO. S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem bylo nutno předložené tvrzení zamítnout.115. Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují zjištění týkající se tohoto programu, která byla uvedena v 184. až 199. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.116. Výše napadnutelných subvencí117. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem činí konečná výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení, vyjádřená podle hodnoty, u jediného spolupracujícího vyvážejícího výrobce ve Spojených arabských emirátech 5,13 %.118. Připomínky k poskytnutí konečných informací119. Připomíná se, že po poskytnutí konečných informací měly všechny zúčastněné strany možnost se vyjádřit a uvést svá stanoviska. Jejich připomínky byly zváženy a případně vzaty v úvahu, tyto připomínky však nebyly takové povahy, aby změnily výše uvedené závěry.120. Íránský spolupracující vyvážející výrobce předložil opět svou analýzu skutečností daného případu, neposkytl však žádné nové přesvědčivé důkazy, které by zpochybnily zjištění šetření.121. Pákistánská vláda vyslovila nespokojenost se zamítnutím jejího závazku s ohledem na program celního skladu pro provádění zpracovatelských operací a zopakovala připomínky týkající se programu dlouhodobého financování vývozu s pevnou sazbou a programu konečné daně. Předložila rovněž nové rozhodnutí federálního finančního úřadu vydané dne 27. července 2010, v němž je stanoveno clo z dovozu PTA (suroviny používané při výrobě PET) ve výši 3 %, a tvrdila, že orgány jsou podle právních předpisů povinny přepočítat rozpětí subvence zjištěné u programu celního skladu pro provádění zpracovatelských operací. To bylo nutno zamítnout, jelikož neexistují žádné známky toho, že subvence nebude existovat i nadále. Pákistánská vláda tvrdí, že se subvence snížila. Podle pravidel programu celního skladu pro provádění zpracovatelských operací však lze vstupní materiály použít přinejmenším dva roky po dovozu. Jinými slovy, materiál, který byl dovezen do července 2010 (kdy celní sazba činila 7,5 %), lze použít až do července 2012. Orgány stanovily výši subvence na základě údajů týkajících se období šetření a v souladu s pravidly programu může dopad předchozí celní sazby přetrvávat až do roku 2012. V době konečného uložení cla tudíž jednoznačně existovalo subvencování. Clo je mimoto pouze jedním prvkem v souboru údajů, a (jak bylo prokázáno výše v 43. až 53. bodě odůvodnění) pokud by byla celní sazba nižší, mohl se zvýšit objem dovozu.122. Pákistánský spolupracující vyvážející výrobce nesouhlasil s analýzou týkající se programu konečné daně, poskytnuté prvky však nemohly zjištění šetření změnit. Uvedl rovněž, že existují ověřitelné důkazy, které přesně dokládají jeho závazky v souvislosti s daní z příjmu, a předložil soubor dokladů s cílem prokázat, že


text: zjištění Komise nejsou správná. V této souvislosti se podotýká, že poskytnuté informace nejsou přesvědčivé a nelze je ověřit, takže je nebylo možno vzít v úvahu.123. Vláda SAE předložila opět svou analýzu skutečností daného případu a tvrdila, že orgány založily svá zjištění na nejasném výkladu federálního zákona č. 1 z roku 1979 a nepředložila skutečné důkazy. V této souvislosti se připomíná, že specifičnost byla zjištěna v souladu s čl. 4 odst. 2 písm. a) a b) základního nařízení, že orgány provedly výklad federálního zákona č. 1 z roku 1979 na základě předložených informací, důkazů a údajů a že nebyly zjištěny žádné přesvědčivé důkazy, které by mohly zjištění šetření změnit. Vláda SAE uvedla, že proces změn federálního zákona č. 1 z roku 1979 pokročil a dospěl ke konečným krokům pro jeho vyhlášení. V tomto ohledu se podotýká, že Komise vítá úsilí, které SAE vynaložila na změnu svých příslušných právních předpisů, výše uvedený vývoj však nemá žádný dopad na zjištění šetření, jelikož pro ukončení procesu změn a přijetí nového zákona neexistuje žádný jednoznačný harmonogram.124. Spolupracující vyvážející výrobce v SAE zopakoval svá tvrzení ohledně federálního zákona č. 1 z roku 1979. Uvedl rovněž, že se ve výpočtu rozpětí subvence vyskytují chyby. Tvrdil, že se společnost po poskytnutí konečných informací dověděla, že pořízení surovin ze Saudské Arábie nepodléhá clu, jelikož SAE a Saudská Arábie jsou součástí celní unie Rady pro spolupráci v Zálivu, a poskytl soubor dokumentů souvisejících s jeho tvrzeními. V této souvislosti se uvádí, že tato stanoviska jsou součástí zcela nového souboru informací, které měly být předloženy již v odpovědi na dotazník nebo nejpozději při inspekci, aby Komise mohla ověřit pravdivost těchto tvrzení. Poskytnuté údaje proto nelze v této pozdní fázi šetření ověřit. Neexistují rovněž žádné přesvědčivé důkazy, které by tato tvrzení potvrdily. Dále se uvádělo, že výhodu je nutno vypočítat na základě surovin, které byly spotřebovány v období šetření, a nikoli na základě pořízených surovin. V tomto ohledu se uvádí, že rozdělení na spotřebované a pořízené suroviny je irelevantní, jelikož napadnutou částkou je celková částka, kterou lze přičíst období šetření, jak je vysvětleno výše v 84. až 95. bodě odůvodnění.125. ÚJMA126. Výroba v Unii, výrobní odvětví Unie a spotřeba Unie127. S ohledem na výrobu v Unii, výrobní odvětví Unie a spotřebu v Unii nebyly obdrženy žádné připomínky. Potvrzuje se proto 201. až 206. bod odůvodnění prozatímního nařízení.128. Dovoz z dotčených zemí129. S ohledem na kumulativní posouzení účinků dotčeného dovozu, objem dovozu z dotčených zemí a jejich příslušný podíl na trhu nebyly obdrženy žádné připomínky. Potvrzuje se proto 207. až 213. bod odůvodnění prozatímního nařízení.a) Ceny a cenové podbízení130. Vzhledem ke skutečnosti, že (jak bylo zmíněno ve výše uvedeném 20. bodě odůvodnění) bylo rozhodnuto rozdělit výrobek, jehož se šetření týká, na několik druhů výrobku, byl proveden nový výpočet cenového podbízení, který zohledňuje tuto změnu.131. Za účelem analýzy cenového podbízení byly u každého druhu výrobku vážené průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, na trhu Unie, upravené na úroveň cen ze závodu, srovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu


text: z dotčených zemí prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu a rozdíly v úrovni obchodu.132. Ze srovnání vyplynulo, že v průběhu období šetření byla cena dovozu subvencovaných výrobků pocházejících ze SAE, které byly prodávány v Unii, nižší než ceny výrobního odvětví Unie o 3,2 %. Cena dovozu subvencovaných výrobků pocházejících z Íránu, které byly prodávány v Unii, byla nižší než ceny výrobního odvětví Unie o 3,0 %. Cena dovozu subvencovaných výrobků pocházejících z Pákistánu, které byly prodávány v Unii, byla nižší než ceny výrobního odvětví Unie o 0,5 %. Vážené průměrné rozpětí cenového podbízení u dotčených zemí v průběhu období šetření činí 2,5 %.133. Íránský vývozce uvedl, že jeho rozpětí újmy je nadhodnoceno, jelikož zjištěná vážená průměrná jednotková prodejní cena byla kvůli nesprávnému výpočtu výše úpravy s ohledem na obchodní úroveň podhodnocena. Vzhledem k tomuto tvrzení je nutno uvést, že částkou úpravy s ohledem na obchodní úroveň, která byla použita v prozatímním výpočtu, byla pevně stanovená částka za tunu, což je provize, kterou účtuje spolupracující zástupce pro dovoz a která představuje přibližně 1 % průměrné ceny CIF. Jelikož však nebylo navrženo žádné jiné vyčíslení úpravy o obchodní úroveň a ohledně této úpravy nebyly k dispozici žádné jiné informace, tvrzení bylo zamítnuto.134. Stejná strana rovněž tvrdila, že se zdá, že 2% sazba použitá u nákladů po dovozu je podhodnocená.135. V tomto ohledu se znovu opakuje, že při tomto šetření nespolupracoval žádný dovozce a nebylo možné ověřit skutečné náklady po dovozu. Jelikož nebyly k dispozici žádné jiné údaje, byla použita stejná sazba jako v předchozím řízení.136. Situace výrobního odvětví Unie137. Některé zúčastněné strany tvrdily, že újma neexistuje, jelikož vzorek nebyl vybrán správně, a proto výsledky nelze extrapolovat na celé výrobní odvětví Unie. Bylo uvedeno, že jelikož jedna společnost (která nebyla zařazena ve vzorku) uvedla, že využívá více než 100 % své kapacity, jednoznačně to naznačuje neexistenci újmy. Podotýká se, že předložené informace jsou výtahem podání této společnosti burzovním orgánům ve třetí zemi a nebyly ověřeny. Tyto informace nejsou rovněž v souladu s informacemi obsaženými ve spisu. Využití kapacity u jednoho výrobce v EU nemůže samo o sobě každopádně změnit zjištění týkající se újmy způsobené výrobcům v EU, kteří byli zařazeni do vzorku, a ostatním výrobcům v EU.138. Jelikož nebyla vznesena žádná další tvrzení nebo připomínky, potvrzuje se 218. až 237. bod odůvodnění prozatímního nařízení.139. Závěr ohledně újmy140. Jelikož nebyly vzneseny žádné konkrétní připomínky, potvrzuje se závěr ohledně újmy uvedený v 238. až 240. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.141. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST142. Účinek dovozu subvencovaných výrobků143. Jelikož nebyly vzneseny žádné konkrétní připomínky, potvrzuje se 241. až 245. bod odůvodnění prozatímního nařízení.144. Účinek ostatních činitelů145. Některé zúčastněné strany tvrdily, že zjištěná újma není zapříčiněna dovozem subvencovaných výrobků, nýbrž že nízké ceny PET v EU odrážejí celosvětový cyklus výrobního odvětví a že od září 2008 až do června 2009 ceny PET v EU sledovaly nízké ceny ropy. S ohledem na toto tvrzení se uznává, že ceny PET do jisté míry závisí na cenách ropy, jelikož ropné


text: deriváty jsou při výrobě PET hlavní surovinou. Ceny ropy však nebyly během celého období šetření nízké, nýbrž kolísaly, počínaje velkým poklesem, po němž následovalo zotavení. Toto kolísání světových cen ropy nemůže vysvětlit, proč byl dovoz PET subvencovaný, a jeho ceny byly proto nižší než ceny výrobců v Unii. Právě toto cenové podbízení, které bylo možné kvůli obdrženým subvencím, stlačilo ceny výrobního odvětví Unie a nutilo výrobce v EU prodávat se ztrátou, aby nepřišli o své odběratele.146. Íránský vývozce tvrdil, že od analýzy újmy nebyly náležitě odděleny finanční a technické problémy některých výrobců v EU a byly nesprávně přičteny íránskému dovozu, jelikož ten vstoupil na trh až po roce 2006. V této souvislosti se uvádí, že dovoz z Íránu existoval již v roce 2006 a 2007 v množství, které představovalo podíl na trhu nižší než 1 %. Od roku 2008 získal tento dovoz podíl na trhu přesahující 1 % a svými nízkými cenami přispěl ke stlačení cen v EU. V tomto případě byly mimoto splněny podmínky pro kumulativní posouzení a účinky dovozu subvencovaných výrobků ze všech dotčených zemí bylo možno posoudit kumulativně. Do vzorku byla zařazena pouze jedna ze společností zmíněných íránským vývozcem a technické problémy tohoto výrobce v EU, které trvaly od září do poloviny října 2008, neovlivnily významně celkový obraz o újmě.147. Stejná strana zopakovala, že případná zjištěná újma je spojena s poklesem poptávky, zejména v průběhu období šetření, které se vyznačovalo světovou finanční a hospodářskou krizí. Tato strana však nevyvrátila tvrzení uvedená v 254. až 256. bodě odůvodnění prozatímního nařízení: že hospodářský pokles, který začal v posledním čtvrtletí 2008, nemohl nijak zmenšit účinky dovozu subvencovaných výrobků za nízké ceny na trh EU, které způsobily újmu, během celého posuzovaného období a že ačkoliv byla snižující se poptávka činitelem, který přispěl ke způsobené újmě, nenarušuje to příčinnou souvislost. Dále se uvádí, že tento dovoz subvencovaných výrobků v době klesající poptávky dokonce zvýšil svůj podíl na trhu, tj. ze 7,6 % na 10,2 %, a to na úkor výrobců v EU.148. Některé zúčastněné strany tvrdily, že případná újma byla zapříčiněna nedostatečnými investicemi výrobců PET v EU a jejich následnou nákladovou nevýhodou oproti vývozcům.149. Uznává se, že odvětví výroby PET je kapitálově náročným odvětvím a že k zachování konkurenceschopnosti ve střednědobém až dlouhodobém horizontu je zapotřebí určitá úroveň investic. Připomíná se, že (jak je uvedeno v 237. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) některé společnosti zařazené do vzorku uskutečnily v roce 2006 a 2007 významné investice, v roce 2008 a v období šetření však byla úroveň investic jen minimální.150. V této souvislosti se podotýká, že vzhledem k snižující se výrobě a míře využití kapacity v roce 2008 a v období šetření spolu s prudce klesajícím podílem výrobců v Unii na trhu by bylo nepřiměřené očekávat v témže období významné investice do nových kapacit.151. Rovněž se znovu opakuje, že (jak je uvedeno v 233. a 234. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) během celého posuzovaného období byla finanční situace výrobců v Unii zařazených do vzorku velmi špatná a že mezi rokem 2006 a obdobím šetření tito výrobci


text: utrpěli značné ztráty. V této situaci by opět nebylo přiměřené očekávat významné investice ze strany výrobců v Unii.152. Vyvozuje se proto závěr, že omezené investice v roce 2008 a v období šetření nepřispěly podstatně k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, nýbrž byly spíše jejím důsledkem.153. Závěr ohledně příčinné souvislosti154. Jelikož ohledně příčinné souvislosti nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 246. až 264. bod odůvodnění prozatímního nařízení.155. ZÁJEM UNIE156. Po poskytnutí prozatímních informací se přihlásil značný počet zpracovatelů a/nebo plníren v EU a tvrdil, že analýza zájmu Unie nezohledňuje náležitě tvrzení velkého počtu spolupracujících uživatelů a že zjištění jsou v rozporu se současným hospodářským prostředím. Nebylo však poskytnuto žádné další odůvodnění nebo vysvětlení. Všechny společnosti požádaly o slyšení, ke slyšení se však skutečně dostavily pouze dvě společnosti z této skupiny uživatelů a jedno sdružení italských plníren. Podstatnější připomínky byly obdrženy od jednoho spolupracujícího zpracovatele v EU (ALPLA), skupiny zpracovatelů (Caiba SA, Coca-Cola group, Danone Waters, Logoplaste, MFS Commodities, PepsiCO, Novara International a Silico Polymers), spolupracujícího zástupce pro dovoz (GSI) a sdružení zpracovatelů plastů (EuPC). Všechny tyto strany vznesly proti uložení opatření důrazné námitky.157. Zájem výrobního odvětví Unie a ostatních výrobců v Unii158. Některé zúčastněné strany tvrdily, že výrobci v EU (nesprávně) používají nástroje na ochranu obchodu s cílem chránit trh Unie a stanovit v EU uměle vysoké ceny. Tyto strany poukazovaly na stávající antidumpingová a/nebo vyrovnávací opatření, která byla zavedena proti Indii, Indonésii, Jižní Koreji, Malajsii, Tchaj-wanu, Thajsku a Čínské lidové republice. Podotýká se však, že kterákoli společnost vyrábějící v EU má právo podat podnět a požadovat nápravná opatření, může-li prokázat existenci subvencování působícího újmu. Skutečnost, že v případě řady zemí bylo zjištěno subvencování a dumping, lze možná vysvětlit tím, že se poptávka po tomto výrobku od 90. let minulého století ohromně zvyšovala s dvoumístnými ročními tempy růstu. To po celém světě přilákalo značné investice a vedlo k celosvětové strukturální nadměrné nabídce PET. Uvádí se rovněž, že opatření proti řadě výše zmíněných zemí zavedly také některé třetí země, což zdůrazňuje stávající strukturální problém.159. Několik zúčastněných stran zopakovalo, že výrobci v Unii nejsou s to zvýšit v dlouhodobém horizontu svou výkonnost, jelikož se v ostatních třetích zemích brzy uskuteční nové investice, které sníží uměle vysoké ceny v EU.160. Šetření prokázalo, že nová investice, která se teprve nedávno uskutečnila v Ománu, v roce 2009 značně zvýšila jeho objem dovozu, a nelze vyloučit, že to může výrobnímu odvětví Unie způsobit problémy v budoucnu. Jak však již bylo uvedeno v 270. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nové investice, které mohou být uskutečněny a způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, nepředstavují pádný důvod pro odmítnutí legitimní ochrany v tomto řízení.161. Jedna zúčastněná strana tvrdila, že růst cen PET v EU umožní zvýšit výkonnost pouze výrobcům v EU s investicemi ve třetích zemích, na něž se opatření nevztahují (Thajsko, USA, Rusko), nebo ostatním výrobcům PET ve třetích zemích (Jižní Korea). Tato strana tudíž tvrdila, že krátkodobé přínosy pro výrobce v EU budou jednoznačně vyváženy přesunem majetku na výrobce mimo EU.162. V tomto ohledu se uvádí, že


text: ve spisu neexistují žádné důkazy podporující tvrzení, že případné finanční výhody, jež mohou být přeneseny na výrobce ve třetích zemích, na něž se nevztahují opatření na ochranu obchodu, nebo na společnosti s nulovou sazbou cla, vyváží přínosy pro výrobní odvětví Unie.163. Uvádělo se rovněž, že výrobci v Unii mohou zaměstnávat pouze přibližně 2 000 osob, zatímco zpracovatelé PET a plnírny, již by byli případným clem silně dotčeni, zaměstnávají přibližně 20 000 (zpracovatelé PET) a 60 000 (plnírny) osob.164. Podotýká se, že počet pracovních míst vytvořených výrobci PET není nepatrný a že otázku, zda je uložení opatření v rozporu se zájmem celé Unie, nelze omezit na prostou otázku počtu zaměstnaných osob. V tomto ohledu je rovněž obzvláště důležité, že příslušní uživatelé nebudou opatřeními s přihlédnutím k výši cla a rovněž alternativním zdrojům dodávek pravděpodobně významně dotčeni, jak je stanoveno níže v 141. až 156. bodě odůvodnění.165. Zájem dovozců do Unie, kteří nejsou ve spojení166. Znovu se opakuje, že při tomto šetření nespolupracoval žádný dovozce, který není ve spojení.167. Spolupracující zástupce pro dovoz důrazně popřel, že uložení cla nebude mít na jeho činnost značný dopad. Společnost tvrdila, že ačkoliv skutečně funguje na základě provizí, dopad by byl významný, jelikož významná část její činnosti souvisí s dotčenými zeměmi. Pokud by byla uložena konečná opatření, nepříznivě by se to dotklo provizí získaných od výrobců v dotčených zemích, jelikož by PET z dotčených zemí již nemohly soutěžit s PET, které vyrábějí ostatní výrobci.168. Vzhledem k celkově nízké výši cla není pravděpodobné, že by byl prodej PET z dotčených zemí významně ovlivněn. Zástupce pro dovoz může mimoto ve střednědobém horizontu pravděpodobně přejít na jiné zdroje dodávek, konkrétně dovoz z Ománu, USA, Brazílie, Mexika a od společností s nulovou sazbou antidumpingového cla v Jižní Koreji. Prodej výrobků těchto vyvážejících výrobců by měl zástupci pro dovoz umožnit vyrovnat případnou ztrátu, jež by mohla kvůli uložení opatření vzniknout. Tvrzení je proto zamítnuto.169. Zájem dodavatelů surovin v Unii170. Jedna zúčastněná strana tvrdila, že není legitimní chránit dodavatele surovin výrobců PET v EU na úkor obalového průmyslu, plníren a konečných spotřebitelů.171. Podotýká se, že analýza dopadů opatření na dodavatelský průmysl je v souladu s článkem 31 základního nařízení. Provedení této analýzy představuje běžný postup, zejména existuje-li mezi dodavateli surovin a výrobci v EU silná závislost.172. Jelikož v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné další připomínky, s konečnou platností se potvrzuje 265. až 279. bod odůvodnění prozatímního nařízení.173. Zájem uživatelů174. Opět se opakuje, že PET používané při výrobě předlisků lahví představují 70 % až 80 % celkových výrobních nákladů zpracovatelů. U těchto společností se proto jedná o rozhodující nákladovou složku.175. Některé zúčastněné strany uvedly, že obalový průmysl v EU čelí neustálým požadavkům plníren týkajícím se nových vzorů a obalů, které jsou šetrnější k životnímu prostředí. Zdá se, že někteří zpracovatelé za tímto účelem trvale investují do výzkumu a vývoje s cílem vynalézt nové výrobky a vzory, aby byli i nadále konkurenceschopní a v řetězci zajistili větší přidanou hodnotu.176. Některé zúčastněné strany tvrdily, že dopad na zpracovatelské odvětví EU bude velmi silný a povede


text: k narušení jejich zdrojů určených na investice do nových obalů, které jsou šetrné k životnímu prostředí, a případně k uzavření stovek menších společností, jejichž marže jsou kvůli malým zpracovávaným objemům a omezené vyjednávací síle ještě nižší.177. Pokud by zpracovatelé vstřebali růst cen v důsledku opatření v plné výši, dopad na ně by mohl být v závislosti na jejich zdrojích dodávek značný vzhledem ke skutečnosti, že náklady na PET představují významnou část jejich nákladů a mnoho malých a středních podniků působí s nízkými maržemi.178. V této souvislosti se uskutečnila inspekce na místě u malého zpracovatele plastů v Itálii s cílem lépe pochopit dopad cla na tuto skupinu uživatelů. Šetřením bylo prokázáno, že zpracovatelé jsou obvykle schopni (ačkoliv v omezené míře) přenést zvýšení cen, zejména v případě, není-li nárůst cen nepatrný a lze ho předvídat. Někteří zpracovatelé PET mají mimoto ve svých smlouvách ustanovení o přizpůsobení s ohledem na ceny surovin a to může zpracovatelům v EU pomoci přenést určité zvýšení cen na plnírny.179. S ohledem na poměrně nízkou výši cla se proto vyvozuje závěr, že uložení vyrovnávacího cla nebude mít pravděpodobně na zpracovatele ničivý účinek.180. Některé zúčastněné strany zopakovaly tvrzení, že se zvýší riziko přemístění zpracovatelů PET, budou-li uložena konečná opatření. Tyto strany rovněž tvrdily, že kvůli přemístění zpracovatelů v EU nebude existovat dlouhodobá výhoda pro výrobce v EU. Jeden ze spolupracujících zpracovatelů PET uvedl, že proces přemisťování již probíhá a že případné uložení vyrovnávacího cla tento vývoj dále urychlí. Tato strana tvrdila, že by se významná část zpracovatelů v EU přemístila do oblastí, které se nacházejí v blízkosti hranic EU (Švýcarsko, Chorvatsko, Bosna, Srbsko, Turecko, Rusko a Ukrajina) a že někteří zpracovatelé by byli při přesunu své výroby do těchto oblastí mnohem pružnější, než jak se uvádí v prozatímním nařízení.181. Podle informací obsažených ve spisu již přemisťování skutečně probíhá, usuzuje se tudíž, že uložení vyrovnávacího cla může být jedním činitelem z mnoha jiných aspektů ovlivňujících takovéto rozhodnutí společnosti. Nebylo zjištěno, že by v případě neuložení opatření v tomto případě tyto společnosti byly ochotny zůstat v EU, a to vzhledem ke skutečnosti, že takovéto rozhodnutí je obvykle výsledkem analýzy, která bere v úvahu řadu jiných aspektů než opatření na ochranu obchodu, například blízkost k odběratelům, přístup ke kvalifikovaným pracovníkům pro výzkum a vývoj, strukturu celkových nákladů atd.182. Podotýká se rovněž, že z informací obsažených ve spisu vyplývá, že se zpracovatelské odvětví EU potýká s řadou významných problémů kvůli vlastním strukturálním nedostatkům, které jsou v rychle se měnícím a stále konkurenčnějším prostředí stále zjevnější. Je zřejmé, že v této oblasti podnikání je rozhodující velikost a že již dochází ke konsolidaci trhu, včetně uzavírání podniků a jejich přemísťování. Usuzuje se proto, že případné zvýšení cen PET v důsledku vyrovnávacích opatření není důvodem pro obávané uzavření menších zpracovatelů.183. Vyvozuje se tudíž závěr, že uložení vyrovnávacího cla nebude v případném rozhodnutí společností v odvětví zpracování PET ohledně přemístění rozhodujícím činitelem.184. Řada zúčastněných stran uvedla, že případná opatření budou mít značný účinek na mnoho plníren, jelikož vzhledem k smluvním ujednáním by na ně bylo (přinejmenším částečně)


text: přeneseno případné zvýšení cen PET pryskyřice. Uvádělo se rovněž, že některé plnírny nemusí být s to přenést zvýšení cen na své odběratele, kterými jsou řetězce supermarketů / maloobchodní řetězce, a že nemusí přežít vyšší náklady.185. Tyto strany tvrdily, že škála výrobků, kterých se clo dotkne, byla podhodnocena, jelikož se clo nebude týkat pouze balené vody, nealkoholických nápojů a jedlých olejů, nýbrž rovněž piva, mléka a mléčných výrobků, džusů, kečupu a koření, kosmetických prostředků a přípravků pro osobní hygienu, léčiv, vitamínů a doplňků stravy, čisticích prostředků pro domácnosti a olejů a maziv pro automobily.186. Uznává se, že obaly z PET jsou rozmanité. Podotýká se však, že se prozatímní nařízení zaměřilo na dopad na plnírny, jelikož vychází z údajů, které poskytly společnosti spolupracující při šetření, což byli především výrobci balené vody, nealkoholických nápojů nebo džusů. Nebyly k dispozici žádné jiné podrobné údaje, které by prokazovaly ještě vyšší dopad na ostatní výše uvedená použití.187. Usuzuje se proto, že prozatímní zjištění popsaná v 291. bodě odůvodnění prozatímního nařízení lze s konečnou platností potvrdit. Vzhledem k nízké úrovni navrhovaných opatření mohou mít tato za následek růst nákladů nejvýše o 1 % (v nejhorším případě – tj. dopad opatření musí cele nést plnírny), a budou mít tudíž pouze omezený dopad na celkovou situaci plníren, a to i v případě, že by tyto nebyly schopny (jak se uvádělo) přenést vyšší náklady na své odběratele.188. Řada zúčastněných stran tvrdila, že případná opatření na ochranu obchodu zhorší nedostatečné dodávky na trhu Unie, což bude představovat problém obzvláště v letních měsících vzhledem k vyšší poptávce po balené vodě/nápojích. Uvádělo se, že v roce 2010 bude nutno dovézt až 900 000 tun. Tento problém zkomplikuje zejména skutečnost, že někteří výrobci v EU jsou rovněž zpracovateli PET a budou prodávat na volném trhu až poté, co bude uspokojena jejich vnitřní potřeba, a za nejlepší ceny.189. V tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové informace a tvrzení uvedená v 294. a 295. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebyla vyvrácena. Podotýká se rovněž, že vzhledem k nízké výši cla uloženého z dovozu ze SAE a Pákistánu nemusí být dopad na objem obchodu z těchto zemí významný. S konečnou platností se proto potvrzují zjištění uvedená v 294. a 295. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.190. Dopad na spotřebitele191. Řada zúčastněných stran tvrdila, že se prozatímní nařízení nezabývalo náležitě dopadem na spotřebitele, kteří každodenně nakupují výrobky obsahující PET pryskyřice. Tato tvrzení nebyla dále nijak doložena kromě tvrzení, že by nárůst ve výši 50 EUR/t při spotřebě ve výši 3 milionů tun vedl k částce ve výši 150 milionů EUR, kterou by každoročně museli uhradit koneční spotřebitelé.192. Uvádí se, navrhovaný odhad je nereálný, jelikož většina stran souhlasila s tím, že určitý dopad ponesou zpracovatelé PET, plnírny a řetězce supermarketů / maloobchodní řetězce, tj. že určité vyšší náklady budou rozpuštěny v prodejním řetězci.193. Dopad na konečného spotřebitele by v nejhorším případě (tj. nereálný scénář, podle něhož by odběratel nesl plný dopad zvýšení cen) vzhledem k nízké úrovni navrhovaných opatření nepřekročil 0,5 eurocentu za spotřebovanou láhev a je vysoce pravděpodobné, že to bude


text: mnohem méně.194. Závěr ohledně zájmu Unie195. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a po podrobné analýze všech dotyčných zájmů se s konečnou platností vyvozuje závěr, že při bližší úvaze neexistují žádné přesvědčivé důvody pro neuložení opatření v daném případě. Jelikož v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné další připomínky, s konečnou platností se potvrzuje 280. až 298. bod odůvodnění prozatímního nařízení.196. Připomínky k poskytnutí konečných informací197. Po poskytnutí nejdůležitější skutečností a úvah, na jejichž základě Komise navrhla uložení konečného vyrovnávacího cla, některé zúčastněné strany podaly další připomínky. Vzhledem ke skutečnosti, že většina těchto připomínek byla zopakováním připomínek, které již byly podány a přezkoumány, nezměnily tyto připomínky výše uvedená zjištění.198. S ohledem na zopakované tvrzení, že k významnému nárůstu ceny dovážených PET vedla nedávná změna směnného kurzu mezi USD a EUR, a výrobnímu odvětví Unie proto údajně není třeba udílet ochranu ve formě opatření na ochranu obchodu, se podotýká, že antisubvenční šetření obvykle nebere v úvahu vývoj po skončení období šetření; ledaže lze v mimořádných případech mimo jiné prokázat, že tyto změny jsou trvalé povahy a významně mění zjištění týkající se daného případu. Změny směnného kurzu mezi USD a EUR nelze považovat za změny takovéto povahy.199. KONEČNÁ OPATŘENÍ200. Úroveň pro odstranění újmy201. Jedna zúčastněná strana uvedla, že cílový zisk ve výši 5 % byl pro druhé čtvrtletí období šetření nadhodnocen, jelikož v tomto čtvrtletí (4. čtvrtletí roku 2008) byla nejen nižší poptávka (zimní sezóna), nýbrž výrobce PET těžce zasáhla rovněž celosvětová hospodářská krize. Uvádělo se, že náležité uplatnění zásady uvedené ve věci T-210/95[5] musí v případě neexistence dovozu subvencovaných výrobků vést k rozpětí ve výši 0 %. Tato strana mimoto tvrdila, že se vzhledem ke skutečnosti, že krizí byla dotčena všechna čtvrtletí v období šetření, 5% zisk jeví jako nereálný rovněž v ostatních čtvrtletích, jelikož i bez hospodářské krize, tj. v letech 2006/2007, se výrobní odvětví Unie neblížilo 5% zisku.202. Uznává se, že v souladu s judikaturou by cílovým ziskem, který se použije, měl být zisk, jehož by mohlo výrobní odvětví Unie přiměřeně dosáhnout za obvyklých podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dovozu subvencovaných výrobků. Připomíná se, že v předchozích šetřeních týkajících se stejného výrobku byl použit cílový zisk ve výši 7 % namísto 5% zisku prozatímně použitého v tomto šetření. Má se za to, že 5% cílový zisk je zisk, jehož by mohlo výrobní odvětví Unie podle očekávání dosáhnout při neexistenci dovozu subvencovaných výrobků. Tvrzení týkající se snížení cílového zisku se proto zamítá.203. Vzhledem k upravenému výpočtu cenového podbízení, jak bylo zmíněno ve výše uvedeném 108. až 110. bodě odůvodnění, činí odpovídající úroveň pro odstranění újmy:Země | Úroveň pro odstranění újmy |Írán | 16,7 % |Pákistán | 14,1 % |SAE | 17,5 % |204. Konečná opatření205. Vzhledem ke konečným závěrům ohledně subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie se v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení usuzuje, že by na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů mělo být v souladu s pravidlem nižšího cla uloženo konečné vyrovnávací clo ve výši nižší z těchto hodnot, a


text: to úrovně subvencování a zjištěné úrovně pro odstranění újmy.206. Na základě výše uvedených skutečností se podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení usuzuje, že by konečné vyrovnávací clo z dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Íránu mělo být uloženo ve výši zjištěného rozpětí újmy, zatímco u dovozu pocházejícího z Pákistánu a Spojených arabských emirátů by mělo být konečné vyrovnávací clo uloženo ve výši zjištěného rozpětí subvence.207. Připomíná se, že náklady na PET a jejich ceny podléhají značným výkyvům v poměrně krátkém čase. Považovalo se proto za vhodné uložit cla ve formě konkrétní částky za tunu. Tato částka vyplývá z uplatnění sazby vyrovnávacího cla na vývozní ceny CIF použité při výpočtu v souběžném antidumpingovém řízení.208. Na základě výše uvedených skutečností činí navrhované částky vyrovnávacího cla, vyjádřené jako cena CIF na hranici Unie před proclením:Země | Celkové rozpětí subvence | Rozpětí újmy | Sazba konečného vyrovnávacího cla |% | Částka (v EUR/t) |Írán | 51,8 % | 16,7 % | 16,7 % | 139,70 |Pákistán | 5,1 % | 14,1 % | 5,1 % | 44,02 |SAE | 5,1 % | 17,5 % | 5,1 % | 42,34 |209. Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi[6] spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. V případě potřeby bude poté nařízení příslušným způsobem změněno a bude aktualizován seznam společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.210. Závazky211. Po poskytnutí nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě se zamýšlelo doporučit uložení konečných antisubvenčních opatření, nabídl íránský vyvážející vývozce v souladu s čl. 13 odst. 1 základního nařízení cenový závazek.212. Tato nabídka byla přezkoumána a vzhledem ke skutečnosti, že se ceny jednotlivých druhů výrobku značně liší, bylo shledáno, že by jediná minimální dovozní cena, která byla nabídnuta, nezaručovala u všech výrobků odstranění subvencování, které působí újmu. Mimoto bylo zjištěno, že výše nabídnuté minimální dovozní ceny je příliš nízká.213. Bylo rovněž zjištěno, že íránský spolupracující vyvážející vývozce prodává dotčený výrobek a jiné výrobky do EU výhradně prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, která vyváží velké množství výrobků vyráběných různými společnostmi. Tato prodejní struktura představuje velmi vysoké riziko křížové kompenzace, jelikož by PET podléhající závazku mohly být prodávány stejným odběratelům spolu s jinými výrobky a ceny stanovené pro různé výrobky prodávané témuž odběrateli by mohly být velmi snadno kompenzovány nebo vyrovnány. Z veřejně dostupných zdrojů se rovněž zdá, že v Íránu existuje nejméně jeden další výrobce PET. Vzhledem k výše uvedené prodejní struktuře tato situace vyvolává vážné pochybnosti, zda by orgány a celní úřady mohly zajistit, aby byly PET pocházející pouze od spolupracujícího vyvážejícího výrobce prodávány v souladu s ustanoveními závazku, jelikož dotčený výrobek je zbožím a je vzájemně snadno zaměnitelný v tom smyslu, že u takových komoditních produktů není snadné fyzicky rozeznat, kdo je vyrobil.214. Na


text: základě výše uvedených skutečností byl vyvozen závěr, že takovýto závazek je nepraktický, a nebylo ho proto možno přijmout. Strana byla odpovídajícím způsobem informována a mohla se k tomu vyjádřit. Její připomínky však nezměnily výše uvedený závěr.215. KONEČNÝ VÝBĚR PROZATÍMNÍHO CLA216. Vzhledem k velikosti zjištěných napadnutelných subvencí a na základě úrovně újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považovalo za nezbytné, aby se částky zajištěné prostřednictvím prozatímního cla uloženého prozatímním nařízením vybraly s konečnou platností v rozsahu konečných uložených cel,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 11. Ukládá se konečné vyrovnávací clo z dovozu polyethylentereftalátů s viskozitním číslem 78 ml/g nebo vyšším, podle normy ISO 1628-5, pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů, v současnosti kódu KN 3907 60 20.2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením se pro výrobky popsané v odstavci 1 stanoví takto:Země | Sazba vyrovnávacího cla (v EUR/t) |Írán: všechny společnosti | 139,70 |Pákistán: všechny společnosti | 44,02 |Spojené arabské emiráty: všechny společnosti | 42,34 |3. V případech, kdy dojde k poškození zboží před propuštěním do volného oběhu, a kdy je proto cena, která skutečně byla nebo má být zaplacena, poměrně rozdělena za účelem stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství[7], se výše konečného vyrovnávacího cla vypočtená na základě výše popsaných částek sníží o procentní podíl, který odpovídá poměrnému rozdělení ceny, která skutečně byla nebo má být zaplacena.4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.Článek 2S konečnou platností se vybírají částky zajištěné prostřednictvím prozatímního vyrovnávacího cla podle nařízení Komise (EU) č. 473/2010 uloženého z dovozu polyethylentereftalátů s viskozitním číslem 78 ml/g nebo vyšším, podle normy ISO 1628-5, pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů, v současnosti kódu KN 3907 60 20, a to na úrovni sazby konečného cla uloženého podle článku 1. Částky, které byly zajištěny nad rámec sazby konečného vyrovnávacího cla, se uvolní.Článek 3Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 188, 18.7.2009, s. 93.[2] Úř. věst. L 134, 1.6.2010, s. 25.[3] Úř. věst. L 134, 1.6.2010, s. 4.[4] Viz například nařízení Rady (ES) č. 713/2005, Úř. věst. L 121, 13.5.2005, s. 1; nařízení Rady (ES) č. 1176/2008, Úř. věst. L 319, 29.11.2008, s. 1.[5] Věc T-210/95 European Fertilizer Manufacturers' Association (EFMA) v. Rada Evropské unie, Sb. rozh. 1999, s. II-3291.[6] European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, Office N105 04/092, 1049 Brussels, BELGIUM.[7] Úř. věst. L 253, 11.10.1993, s. 1.


text:
 |
 52011PC0182
 [pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 7.4.2011KOM(2011) 182 v konečném znění2011/0072 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Rumunsku poskytuje preventivní střednědobá finanční pomoc EUDŮVODOVÁ ZPRÁVAÚVODVzhledem k silně rostoucím obavám z rizik během světové hospodářské krize, které vedou k omezenému přílivu kapitálu, tlakům na směnný kurz a stále omezenějšímu přístupu na trh dluhopisů pro veřejné výpůjčky, požádaly rumunské orgány dne 6. března 2009 o střednědobou finanční pomoc EU a s žádostí o další doplňkovou pomoc se obrátily rovněž na Mezinárodní měnový fond (MMF) a Světovou banku. Evropská komise (dále jen „Komise“) spolu s předsednictvím Rady dne 9. března 2009 oznámily, že EU je připravena podílet se s MMF na koordinovaném finančním balíčku na podporu udržitelnosti rumunské platební bilance. Bylo však zdůrazněno, že finanční pomoc bude podmíněna provedením podpůrného politického programu. Tento program, který byl EK a MMF zaslán dne 28. dubna 2009 ve formě prohlášení o záměru, se zaměřuje na zmírnění dopadů prudkého poklesu přílivu soukromého kapitálu a současně na provedení politických opatření k vyřešení vnější a fiskální nerovnováhy a posílení finančního sektoru. S ohledem na koordinovaný finanční balíček podpořený tímto programem se v rámci iniciativy týkající se koordinace evropských bank mateřské společnosti devíti největších bank v zahraničním vlastnictví, které působí v Rumunsku, zavázaly, že zachovají svou celkovou angažovanost v Rumunsku na vysoké úrovni. Dne 6. května 2009 se Rada Evropské unie na základě dohody o pohotovostním úvěru MMF ve výši 11,4 miliardy SDR, která byla schválena dne 4. května 2009, a další podpory ze strany Světové banky, EIB a EBRD ve výši až 2 miliard EUR rozhodla poskytnout Rumunsku vzájemnou pomoc a střednědobou finanční pomoc EU až do výše 5 miliard EUR[1]. Dne 23. června 2009 bylo mezi Evropskou unií a Rumunskem uzavřeno memorandum o porozumění, v němž byla upřesněna konkrétní politická opatření, jež mají být provedena během programového období a před vyplacením každé z pěti splátek půjčky EU.V období mezi říjnem 2009 a únorem 2011 uskutečnily útvary Komise kontrolní mise za účelem posouzení pokroku, pokud jde o podmínky, na něž je střednědobá finanční pomoc EU vázána. Na základě zjištění těchto misí dospěla Komise k závěru, že podmínky pro vyplacení pěti splátek půjčky EU byly celkově splněny. Mezi první a pátou splátkou byly k memorandu o porozumění připojeny celkem čtyři dodatky, které zohledňují účinky změn v hospodářském prostředí a rovněž další opatření v rámci strukturálních reforem.Po rozsáhlých diskusích s útvary Komise a zástupci MMF během mise, která se konala v Bukurešti ve dnech od 25. ledna do 8. února 2011, požádaly rumunské orgány dne 17. února 2011 o preventivní střednědobou finanční pomoc EU ve výši až 1,4 miliardy EUR, která bude nadále podporovat program vlády v oblasti hospodářské reformy. Podobně jako v případě předchozí pomoci bude i nová pomoc poskytnuta ve spojení s dohodou o pohotovostním úvěru MMF ve výši 3,09 miliardy SDR, kterou bude Rumunsko rovněž pokládat za preventivní, a s půjčkami Světové banky. Společně poskytnutá preventivní pomoc náležitě odstraní zbývající vážné hrozby pro rumunskou platební bilanci a související rizika pro hospodářskou a finanční stabilitu Rumunska a jeho


text: hlavních obchodních partnerů v EU.MAKROEKONOMICKÝ VÝVOJ A VÝHLEDPo počátečním 7,1% poklesu HDP a dalším 1,3% poklesu v roce 2010 se hromadí pozitivní signály naznačující zlepšení nálady a zvýšení činnosti. Údaje z nejnovějšího průzkumu potvrzují zlepšování ekonomické nálady. Průmyslová výroba se v roce 2010 zotavila o 5,5 %. Stejně tak se nové průmyslové zakázky ve druhém pololetí roku 2010 zvýšily meziročně v průměru přibližně o 25 %. Vývoz nadále zdravě rostl (v roce 2010 o 27,3 % v hodnotovém vyjádření v RON). Ačkoliv v prosinci 2010 došlo k silnému oživení stavební činnosti, maloobchod dosud pociťuje dopady zvýšení DPH a snížení mezd ve veřejném sektoru. Mírný růst mezd (průměrný čistý měsíční plat v prosinci vzrostl meziročně o 1,3 %) signalizuje zlepšení na trhu práce a podpoří spotřebu. Ačkoliv se počet zaregistrovaných nezaměstnaných osob v lednu 2011 dále snížil, v první polovině roku se míra nezaměstnanosti pravděpodobně zvýší, a to kvůli novým povinnostem nezaměstnaných osob týkajícím se registrace.V roce 2011 dojde v hospodářství podle očekávání ke změně situace s předpokládaným růstem reálného HDP o 1,5 %. Po významném poklesu v roce 2009 a 2010 by se investice podniků měly zvýšit, jelikož vnější poptávka roste a míry využití kapacit ve výrobním odvětví se blíží historicky nejvyšším hodnotám z roku 2008. Silný vývoz a nárůst průmyslových zakázek podle očekávání společnosti přesvědčí, aby investovaly, i když jsou riziková rozpětí poněkud vyšší. Bytová výstavba bude pravděpodobně i nadále utlumena, jelikož úvěrová činnost zůstává nízká a ceny domů se mají podle odhadů dále stabilizovat. Po značném poklesu v roce 2009 a 2010 se má tento rok podle předpokladů pomalu zvyšovat spotřeba domácností, která bude podpořena zvýšením mezd ve veřejném sektoru (+15 % po 25% snížení v červenci 2010), jakož i v průmyslu, kde dochází k silnému obnovování činnosti. Silnějšímu oživení brání přetrvávající fiskální omezení, vysoký poměr dluhové služby k příjmům a omezený růst úvěrů domácností kvůli vysokému podílu nesplacených úvěrů v retailovém bankovnictví. V roce 2012 se odhaduje reálný hospodářský růst okolo 4 %. Růst má být podle očekávání postupně šířeji založený, přičemž rozhodující úlohu v růstu hospodářství má hrát domácí poptávka. Díky zlepšení bilancí domácností porostou pravděpodobně rychleji výdaje na soukromou spotřebu, které budou poháněny dalším růstem mezd a zaměstnanosti.Inflace dosáhla v prosinci 2010 vrcholu ve výši 8,0 % (meziročně), a to kvůli významnému zvýšení nepřímých daní. To značně překračovalo cíl týkající se inflace ve výši 3,5 % ±1 procentní bod, který stanovila Rumunská národní banka (NBR) pro konec roku 2010. V prvním pololetí roku 2010 zůstala zachována vysoká míra inflace především kvůli zvýšení spotřebních daní u tabákových výrobků a vyšším cenám paliv – roční inflace činila v průměru 4,5 %, zatímco inflace HISC se při neměnných daních pohybovala pouze těsně okolo 2 %. Ve třetím čtvrtletí inflace kvůli zvýšení DPH a růstu cen potravin vzrostla na 7,5 %. Ve druhém pololetí roku 2011 se má inflace podle očekávání postupně vracet (jelikož se zmírní cenové dopady související se zvýšením nepřímých daní) do cílového pásma stanoveného NBR (3,0 % ± 1 procentní bod).Od května 2010 udržuje NBR hlavní


text: úrokovou sazbu stálou. Značná likvidita na mezibankovním trhu však v posledních měsících udržovala krátkodobé úrokové sazby na mnohem nižších úrovních, než byla hlavní úroková sazba NBR. Navzdory poklesu úrokových sazeb na peněžním trhu je růst úvěrů pro soukromý sektor i nadále slabý kvůli nepříznivým cyklickým podmínkám a zpřísněným úvěrovým standardům bank. Měnová politika se i nadále potýká se složitými problémy, zejména s opakovaným překračováním cílů v oblasti inflace. Opatrný přístup NBR k uvolnění měnové politiky v druhém pololetí roku 2010 byl opodstatněný vzhledem k možným druhotným účinkům vyplývajícím z růstu inflace v souvislosti s DPH. V zájmu lepšího ukotvení inflačních očekávání bude NBR pokračovat v aktivní komunikační politice.VEřEJNÉ FINANCESchodek rozpočtu na rok 2010 činil 6,5 % HDP na hotovostní bázi, což je lepší výsledek než stanovená cílová hodnota schodku ve výši 6,8 % HDP. Příjmy v roce 2010 vzrostly o 7,2 %, což je odrazem mimořádných příjmů plynoucích ze zvýšení sazby DPH na 24 % a rovněž ze spotřebních daní a nedaňových příjmů, které vzrostly o 28,2 %. Naopak příjmy plynoucí z daně ze zisku v roce 2010 v důsledku opožděného dopadu krize poklesly o 17,4 %. Snížily se rovněž příspěvky na sociální zabezpečení (o 4,5 %) a daň z příjmů (o 3,2 %). Nominální výdaje v roce 2010 vzrostly o 4,2 % kvůli zvýšení ostatních transferů, sociální podpory a zboží a služeb, jejichž zvýšení částečně vysvětluje uhrazení zpožděných plateb ve zdravotnictví ve výši 2 miliard RON, k němuž došlo v září. Hlavní výdajové škrty byly provedeny v kapitálových výdajích, které se v roce 2010 snížily o 11,7 %, za nimiž následovaly mzdové náklady, které poklesly o 8,6 %, a dotace, jež byly nižší o 6,7 %.Zaměstnanci Komise předpokládají, že Rumunsko splnilo rovněž cílovou hodnotu schodku pro rok 2010 podle metodiky ESA, to však musí být potvrzeno v příštích měsících. Je však třeba podotknout, že přeřazení řady státem vlastněných podniků do vládního sektoru Eurostatem v září 2010 a dubnu 2011 bude mít za následek zvýšení schodku nejméně o 0,5 % HDP, dokud nebudou odstraněny příslušné schodky státem vlastněných podniků. V závislosti na plnění rozpočtu v roce 2011 to může vyžadovat úpravu cílové hodnoty schodku pro rok 2011 s cílem zohlednit tento vývoj. Z tohoto důvodu může být zapotřebí dodatečné úsilí, aby bylo zajištěno, že v roce 2012 bude v souladu s platnými doporučeními Rady v rámci postupu při nadměrném schodku dosaženo schodku nižšího než 3 % HDP podle metodiky ESA.Do konce roku 2010 došlo ke snížení sumy zpožděných vnitrostátních plateb a rumunské orgány se zavázaly, že budou zpožďování plateb omezovat během celého roku 2011. Objem zpožděných vnitrostátních plateb (starších než 90 dnů) na konci roku 2010 činil 1,1 miliardy RON (0,2 % HDP), což představuje pokles oproti částce ve výši 1,6 miliardy RON (0,3 % HDP) na konci roku 2009. Zpožděné platby existují především na úrovni místní samosprávy (přibližně 84 % celkového objemu zpožděných plateb na konci roku 2010) a v menším rozsahu ve zdravotnictví, včetně nemocnic. Ačkoli zpožděné platby na úrovni místní samosprávy lze kontrolovat obtížněji, v tomto ohledu


text: by měl pomoci nový zákon o financích místních samospráv, jenž nabyl účinku dne 1. ledna 2011. Po uhrazení zpožděných plateb ve zdravotnictví ve výši 2 miliardy RON (0,4 % HDP) v září 2010 byly zpožděné platby ve zdravotnictví s výjimkou nemocnic udrženy na nízké úrovni.Aby se trvale zabránilo opětovnému vzniku zpožděných plateb v této oblasti, bude zásadní další reforma zdravotnictví. Cílem je mít efektivní zdravotní systém, který funguje v rámci přidělených rozpočtových prostředků. Opatření, která se provádějí v současnosti a která mají být provedena v budoucnu, zahrnují zavedení systému spoluúčasti v závislosti na majetkových poměrech, odstranění povinného uzavírání smluv se všemi nemocnicemi ze strany Zdravotního fondu a reformu balíčku dávek pojištěných vládou s cílem vyloučit poskytování zdravotnických služeb, které nepatří k základním službám. Technickou pomoc v těchto záležitostech poskytuje a bude poskytovat i nadále Světová banka. Ministerstvo financí bude mimoto sledovat souhrnné údaje týkající se rozpočtů nemocnic s cílem zajistit, aby byly v souladu s plánovanými výdaji vlády. Nebude-li tomu tak, přijme spolu s ministerstvem zdravotnictví opatření s cílem zabránit opětovnému nahromadění zpožděných plateb na úrovni nemocnic.Rumunské orgány se zavázaly dosáhnout v roce 2011 schodku rozpočtu ve výši 4,4 % HDP na hotovostní bázi (méně než 5 % HDP podle metodiky ESA). Schválily a přijaly rozpočet na rok 2011 a rovněž střednědobou rozpočtovou strategii na období 2011–13. Na straně příjmů zůstanou všechny důležité daně beze změn s cílem zajistit předvídatelnost. Na straně výdajů udržuje rozpočet mzdové náklady ve výši 39 miliard RON bez příspěvků na sociální zabezpečení pro příslušníky armády (1,6 miliardy RON), jež bude podle nového zákona o důchodech od tohoto roku vyplácet stát. Po dočasném mimořádném 25% snížení mezd ve veřejném sektoru v polovině roku 2010 s cílem vrátit schodek rozpočtu do stanovených mezí se mzdy ve veřejném sektoru oproti úrovni v prosinci 2010 zvýšily o 15 %. Tento nárůst byl však vyrovnán zrušením třináctého platu a příspěvku na dovolenou. Počet zaměstnanců ve veřejném sektoru se mimoto snížil o dalších 20 000 osob v porovnání s počtem, který byl zapotřebí k dodržení celkových mzdových nákladů. Další opatření zahrnutá v rozpočtu na rok 2011 spočívají v zachování zmrazení důchodů, dalším snižování zaměstnanosti ve veřejném sektoru při uplatňování zásady, že nahrazen je pouze 1 ze 7 odcházejících pracovníků, a zrušení příplatků na vytápění. Značné úspory by měla přinést reforma důchodového systému spolu se zákonem o jednotné mzdě a restrukturalizací zdravotnictví.Pro rok 2012 se rumunské orgány zavázaly snížit schodek pod 3 % HDP podle metodiky ESA, budou však zapotřebí další opatření. Hospodářská prognóza Komise z podzimu 2010, vycházející z předpokladu nezměněné politiky, již naznačila nutnost dalšího úsilí o snížení schodku o 0,5 % HDP. Kvůli přeřazení ztrátových státem vlastněných podniků do vládního sektoru, které bude vyžadovat úsilí o celkovou dodatečnou úpravu ve výši přibližně 1 % HDP, však mohou být nezbytná ještě významnější opatření. Bude rovněž nutné dodržovat i nadále omezení výdajů, včetně mezd a příplatků.Cílem navrhovaného preventivního programu bude rovněž další posílení systému rozpočtového řízení. Proces plánování rozpočtu by mělo zlepšit zavedení zákona o fiskální odpovědnosti a přijetí střednědobé fiskální


text: strategie. Rovněž stanovování rozpočtových prostředků přidělených na kapitálové výdaje vyžaduje posílení na úrovni ústřední vlády. Ačkoliv rozpočty Rumunska na veřejné kapitálové výdaje jsou obvykle značné (pro rok 2011 je vyhrazeno 7,2 % HDP), výstup je pouze velmi malý, což naznačuje, že kapitálové výdaje jsou poměrně neefektivní. V předchozích letech byl mimoto zahájen velmi velký počet investičních projektů, aniž by byly zajištěny zdroje potřebné pro jejich dokončení. V důsledku toho jsou zdroje, jež jsou v současnosti k dispozici pro kapitálové výdaje, rozděleny v nedostatečném objemu na (příliš) velký soubor nedokončených projektů. Pracovní skupina řízená předsedou vlády vypracuje seznam prioritních investičních projektů, pro něž bude během příštích 3–5 let dostupné financování v rámci obálky stanovené v aktualizované fiskální strategii na období 2011–2014. Posílením útvaru pro sledování veřejných investic na ministerstvu veřejných financí a zlepšením databáze o kapitálových investicích, kterou ministerstvo spravuje, se mimoto zlepší monitorování a hodnocení investičních projektů na úrovni ústřední vlády. Zapotřebí může být rovněž případná technická pomoc ze strany členských států EU. Ministerstvo veřejných financí bude pro vládu vypracovávat čtvrtletní zprávy o stavu probíhajících a plánovaných investičních projektů, přičemž vláda tyto zprávy projedná a na jejich základě přijme opatření s cílem vyloučit možné odchylky od fiskální politiky či jiné problémy související s plněním rozpočtu. Kapitálové výdaje budou rovněž postupně přesměrovány z investic, které jsou financovány zcela z domácích zdrojů, na investice spolufinancované EU, což by mělo přispět rovněž k lepší absorpci finančních prostředků EU.FINANčNÍ TRHYRumunské finanční trhy vykazují od poloviny roku 2010 dobrou výkonnost, ačkoli situace je i nadále nejistá. Pokračující neklid na okraji eurozóny má (jak se zdá) na rumunské trhy malý přímý dopad. Finanční napětí se zmírnilo v souvislosti se zlepšením nálady na světových trzích a do jisté míry i s očekáváním navazujícího programu EU/MMF pro Rumunsko. Směnný kurz byl stabilní a v posledních měsících se pohyboval okolo 4,20–4,30 RON/EUR. Po dosažení nejvyšší hodnoty těsně nad 400 bazickými body v polovině roku 2010 se rozpětí swapů úvěrového selhání u státních dluhopisů od října 2010 pohybovalo okolo 300 bazických bodů (což je méně než v Řecku, Irsku, Portugalsku a Maďarsku). Index akciového trhu BET byl ve čtvrtém čtvrtletí roku 2010 celkově stálý, v lednu se však opět zvýšil. Výnosy u domácích jednoletých státních dluhopisů se v lednu a únoru 2011 snížily výrazně pod 7 % p. a., což pro rozpočet znamená nižší náklady na refinancování, než tomu bylo po většinu roku 2010. Kvůli zhoršení kvality aktiv se snížila ziskovost bankovního sektoru. Objem nesplácených úvěrů se do konce roku 2010 zvýšil na 11,9 % v porovnání se 7,9 % na konci roku 2009. Vzhledem k těmto tendencím týkajícím se znehodnocených aktiv se ziskovost bankovního sektoru zhoršila a před koncem roku vyvrcholila čistou ztrátou (tj. návratnost kapitálu byla záporná a činila –1 %). Banky však udržovaly dostatečné kapitálové rezervy a poměr kapitálové přiměřenosti systému zůstal nad 14 %. Navzdory snížení závazku angažovanosti na 95 % referenční úrovně z března 2009 v říjnu 2010 zachovaly mateřské banky, které se účastní „vídeňské“ iniciativy týkající se koordinace evropských bank, svou angažovanost přibližně na


text: úrovni března 2009 (98 % na konci ledna 2011).PLATEBNÍ BILANCE A POTřEBA VNěJšÍHO FINANCOVÁNÍSaldo běžného účtu dosáhlo v roce 2010 schodku ve výši 4,2 % HDP. Příliv soukromého kapitálu se postupně zvyšoval. To umožnilo rychlejší akumulaci devizových rezerv, než se předpokládalo, a tyto rezervy nyní dosahují uspokojivých úrovní (přibližně 130 % krátkodobého dluhu). Na základě stávajících projekcí podle základního makroekonomického scénáře nebude během časového horizontu programu udržitelnost vnějšího zadlužení ohrožena.V případě negativních šoků může Rumunsko potřebovat další financování ve výši až 5 miliard EUR. Při takovémto alternativním nepříznivém scénáři by Rumunsko nebylo s to pokrýt plně své potřeby v oblasti vnějšího financování z dostupných finančních zdrojů, a to do značné míry kvůli nižšímu přílivu přímých zahraničních investic a nižším sazbám za refinancování při splácení dluhu, zejména ze strany bank. V tomto alternativním případě by bylo nutno pokrýt zbývající potřeby v oblasti financování aktivací preventivní finanční pomoci EU (ve spojení s pomocí MMF). Tento alternativní scénář byl vypracován v úzké spolupráci se zástupci MMF a podporuje dodatečné potřeby v oblasti financování ve výši přibližně 5 miliard EUR, jež mají být pokryty z mezinárodní finanční pomoci.Ačkoliv hospodářská krize pomohla zvrátit hromadění nerovnováh v hospodářství, nerovnováhy přesto přetrvávají. Běžný účet se snížil z 11,4 % HDP v roce 2008 na přibližně 4,2 % v roce 2010. Růst úvěrů stagnoval a stavební činnost v posledních dvou letech klesala dvouciferným tempem. Inflace je i nadále vysoká. Prudký pokles mezd, zejména ve veřejném sektoru, a další znehodnocení měny v roce 2010 však Rumunsku pomohly dosáhnout cenové konkurenceschopnosti. Opatření přijatá rumunskými orgány k snížení schodku rozpočtu pod dohodnutý cíl pro rok 2010 byla úspěšná. Schodek běžného účtu a schodek veřejných financí (dvojí schodek) je však dosud poměrně vysoký. Riziko může mimoto představovat pokračující růst zahraničních půjček. To znamená, že dosud přetrvávají nežádoucí makroekonomické nerovnováhy, které vážně ohrožují udržitelnost rumunské platební bilance.POMOC EU V RÁMCI SYSTÉMU PODPORY PLATEBNÍ BILANCE JE SOUčÁSTÍ MEZINÁRODNÍHO ÚSILÍVzhledem k dosud zvýšenému riziku výskytu problémů v oblasti platební bilance a pod podmínkou pevného závazku rumunských orgánů provést významný program fiskálních, finančních a strukturálních změn Komise po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dne 3. března 2011 doporučuje, aby Rada přijala rozhodnutí pokračovat v poskytování vzájemné pomoci podle článku 143 Smlouvy (Smlouvy o fungování EU). Rumunská vláda provede svůj hospodářský program s cílem odstranit zbývající vážné hrozby pro udržitelnost její platební bilance.Komise po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem mimoto navrhuje, aby Rada přijala rozhodnutí, kterým se Rumunsku poskytne preventivní střednědobá finanční pomoc EU až do výše 1,4 miliardy EUR na podporu udržitelnosti platební bilance Rumunska[2]. Navrhovaná preventivní pomoc bude k dispozici pro aktivaci až do dne 31. března 2013.Preventivní střednědobá finanční pomoc pro Rumunsko v rámci systému podpory platební bilance členských států se jeví jako vhodná za stávající situace, kdy je příliv kapitálu dosud omezený a přetrvává vyšší fiskální a vnější nerovnováha. Ačkoliv za stávajících tržních podmínek nemá Rumunsko v úmyslu požádat MMF nebo EU o vyplacení poskytnutých finančních prostředků, preventivní pomoc usnadní pokračující plynulou nápravu rozpočtového a vnějšího schodku.Pomoc zvýší věrohodnost hospodářského programu


text: vlády, včetně další fiskální korekce, upevnění reformy finančního trhu a většího zaměření se na reformy trhů výrobků a práce a vyšší absorpci strukturálních fondů EU. Provedení hospodářského programu zvýší růstový potenciál Rumunska, což by mělo mít kladný dopad na vnější hodnotu rumunské měny RON, a tím se sníží pravděpodobnost nepříznivých dopadů na bilance podniků a domácností. Hospodářské oživení by tak mělo být udržitelnější a měla by se zvýšit kvalita aktiv v bankovním sektoru, což opět uvolní zdroje pro nové investice.Vzhledem k tomu, že preventivní pomoc zohledňuje skutečnost, že za běžných tržních podmínek může Rumunsko pokrýt své potřeby v oblasti financování bez další oficiální pomoci, se má za to, že negativní rizika, která vážně ohrožují udržitelnost rumunské platební bilance, jsou do prvního čtvrtletí roku 2013 přiměřeně řešena plánovanými celkovými preventivními půjčkami ve výši až 5 miliard EUR, jelikož navrhovaná preventivní pomoc EU pro Rumunsko ve výši až 1,4 miliardy EUR bude poskytnuta spolu s podporou MMF prostřednictvím preventivní dohody o pohotovostním úvěru ve výši 3,09 miliardy SDR (300 % rumunského podílu v MMF; přibližně 3,6 miliardy EUR). Světová banka poskytne dříve přislíbenou podporu ve výši 400 milionů EUR v rámci svého rozvojového úvěrového programu (DPL3) a ve výši 750 milionů EUR v rámci financování založeného na dosažených výsledcích, které je určeno na reformy sociální podpory a zdravotnictví.Preventivní finanční pomoc EU je poskytnuta na podporu pokračujícího silného odhodlání rumunských orgánů provést komplexní hospodářský program. Program bude plně zohledněn v aktualizované verzi rumunského konvergenčního programu a v rumunském národním programu reforem. Zvláštní podmínky hospodářské politiky, na něž je vázáno vyplacení splátek v rámci půjčky EU, budou stanoveny v memorandu o porozumění, které Komise uzavře s rumunskými orgány. K základním prvkům této podmíněnosti patří:A: Fiskální konsolidaceFiskální konsolidace je i nadále zásadním prvkem programu reforem, který předpokládá snížení schodku rozpočtu v roce 2011 na 4,4 % HDP na hotovostní bázi (méně než 5 % HDP podle metodiky ESA) a v roce 2012 pod 3 % HDP podle metodiky ESA, čímž bude odstraněn nadměrný schodek. Program mimoto zvýší úsilí o omezení zpoždění u plateb z veřejných rozpočtů, a to na úrovni ústřední vlády i místní samosprávy. Je nutno zlepšit systém finančního výkaznictví podniků vlastněných státem, které jsou přeřazeny do vládního sektoru (nebo u nichž toto hrozí), s cílem umožnit měsíční sledování jejich finanční situace, včetně objemu zpožděných plateb v zájmu jejich postupného odstranění. Mzdové náklady ve veřejném sektoru jsou v roce 2011 omezeny na 39 miliard RON (bez příspěvků na sociální zabezpečení pro příslušníky armády ve výši 1574 milionů RON v důsledku uplatňování nového zákona o důchodech) a bude nutno dodržet příslušné meze stanovené ve střednědobé fiskální strategii na období 2012–2014.B: Fiskální řízení a fiskální strukturální reformaFiskální řízení bude mít velký prospěch z pokračující technické pomoci, kterou v oblasti řízení a kontroly veřejných financí poskytuje MMF a Světová banka. To zahrnuje rovněž odbornou přípravu zaměstnanců a modernizaci celé infrastruktury informačních technologií v oblasti rozpočtového řízení a řízení výdajů na úrovni ústřední vlády. Hospodářský program zohledňuje skutečnost, že musí být lépe stanoveny priority veřejných investic a že


text: je třeba zlepšit plánování, monitorování a hodnocení veřejných investičních projektů. Hospodářský program obsahuje řadu opatření za tímto účelem, včetně vytvoření databáze projektů a zvýšení kapacity úřadu předsedy vlády respektive ministerstva financí v oblasti plánování a monitorování kapitálových investic. Ministerstvo financí bude pečlivě sledovat rozpočty nemocnic, které jsou podřízeny ministerstvu zdravotnictví, s cílem zamezit opětovnému hromadění zpožděných plateb. Rumunské orgány budou i nadále provádět každoroční přezkum a aktualizaci strategie řízení dluhu, tj. v rámci tohoto programu na konci prosince 2011 a na konci prosince 2012.C: Regulace finančního sektoru a dozor nad tímto sektoremVe finančním sektoru rumunské orgány zajistí, aby obezřetné zacházení s kapitalizací pohledávek nevedlo k oslabení finanční pozice úvěrových institucí. Při přípravě na zavedení IFRS od roku 2012 vypracují orgány návrhy na obezřetnostní filtry, jejichž cílem je zachování obezřetného přístupu k tvorbě opravných položek k úvěrům, platební schopnosti a rezervám. K vyšší finanční stabilitě významně přispěje zachování úvěrové disciplíny a předcházení morálnímu hazardu u dlužníků. Vláda se proto i nadále zdrží přijímání legislativních iniciativ (jako je zákon o osobním bankrotu) a prosazování ustanovení v zákoně o vymáhání pohledávek, které by narušily úvěrovou disciplínu. Rumunské orgány mimoto provedou potřebné změny za účelem uvedení ustanovení zákona o konkursu pojišťoven do souladu s obecným zákonem o platební neschopnosti a zákonem o pojišťovnictví a dohledu nad pojišťovnami.D: Měnová politikaMěnová politika bude i nadále zaměřena na stabilitu cen a dosažení cílů Rumunské národní banky v oblasti inflace (3,0 % ± 1 procentní bod na konci roku 2011 a na konci roku 2012).E: Strukturální reformyHospodářský program rumunské vlády se výrazně zaměřuje na reformu trhů výrobků a práce s cílem zlepšit fungování těchto trhů, a tím zajistit větší odolnost rumunského hospodářství v případě vnějších šoků a posílit jeho dlouhodobý růstový potenciál. Strukturální reformy obsažené v tomto programu budou zahrnuty do chystaného rumunského národního programu reforem a pomohou Rumunsku dosáhnout jeho cílů stanovených v rámci strategie růstu Evropa 2020.V energetickém odvětví program předpokládá deregulaci cen a obchodu s elektřinou a zemním plynem s cílem zlepšit přístup na trh a zvýšit přepravní kapacitu a přispět k vytvoření plně funkčního, integrovaného a propojeného vnitřního trhu s elektřinou a zemním plynem, jak připomenula Evropská rada na svém zasedání dne 4. února 2011. Program předpokládá zřízení silného a nezávislého energetického regulačního orgánu, který je schopen plnit své úkoly a dostát svým povinnostem stanoveným ve třetím energetickém balíčku. Komisi bude oznámen plán restrukturalizace odvětví těžby uhlí. Program obsahuje ucelenou reformu odvětví železniční dopravy, jejímž cílem je vyšší účinnost při poskytování služeb v oblasti osobní dopravy a plánování železniční infrastruktury, přičemž je zajištěna větší přitažlivost tohoto odvětví pro jinou než osobní dopravu (nákladní doprava). Reformě napomůže silný a nezávislý regulační orgán pro odvětví železniční dopravy.Rumunský právní rámec pro partnerství veřejného a soukromého sektoru vyžaduje přezkum, aby se zajistilo plné dodržení směrnic EU o zadávání veřejných zakázek. Dále bude dokončen přezkum prostředí pro zadávání veřejných zakázek. Program předpokládá vytvoření funkčního jednotného kontaktního místa podle směrnice o službách s cílem pomoci podnikům při všech správních postupech spojených se založením podniku v Rumunsku nebo s přeshraničním poskytováním


text: služeb a odstraní omezení týkající se zřizování maloobchodních prodejen.Program pokračuje v reformě trhu práce prostřednictvím novely zákoníku práce, jež má být podle očekávání schválena v roce 2011, a zefektivněním institucí stanovujících mzdy. Rigidita trhu práce bude řešena větším využíváním pracovních smluv na dobu určitou, snížením štědrých náhrad za přesčasovou práci a prodloužením zkušební doby u smluv na dobu neurčitou. Rumunská vláda bude s příslušnými zúčastněnými stranami usilovat o racionalizaci vyjednávání o mzdách v soukromém sektoru. Politický program obsahuje rovněž opatření k větší stimulaci nabídky pracovních sil a omezení nehlášené práce. Reformy budou v souladu se směrnicemi EU a základními pracovními normami a vezmou patřičně v úvahu potřebu integrovaného přístupu k flexikuritě.Rumunské orgány přijmou opatření k posílení správy a řízení podniků vlastněných státem, včetně podniků ve finančním sektoru.Pokud jde o velmi potřebné zvýšení absorpce finančních prostředků EU, program předpokládá provedení akčního programu vlády, který byl vypracován v reakci na dopis předsedy Komise ze dne 13. prosince 2010. Program stanoví zvláštní cíle pro kumulativní agregovanou úroveň osvědčených výdajů do konce roku 2012 s cílem zamezit tomu, aby Rumunsko přišlo o významnou část strukturálních fondů poskytnutých na jeho hospodářský rozvoj.2011/0072 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Rumunsku poskytuje preventivní střednědobá finanční pomoc EURADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 332/2002[3] ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států, a zejména na čl. 3 odst. 2 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise vydaný po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem,vzhledem k těmto důvodům:1. Rozhodnutím 2011/xxx/EU rozhodla Rada o dalším poskytování vzájemné pomoci Rumunsku.2. Preventivní střednědobá finanční pomoc poskytnutá Rumunsku v rámci systému podpory platebních bilancí členských států se jeví jako vhodná za stávající situace, kdy je příliv kapitálu dosud omezený a přetrvávají vyšší fiskální a vnější nerovnováhy. Ačkoliv za stávajících tržních podmínek Rumunsko nemá v úmyslu požádat o vyplacení splátek, preventivní pomoc usnadní pokračující plynulou nápravu rozpočtového a vnějšího schodku, a to zvýšením věrohodnosti hospodářského programu vlády, včetně další fiskální korekce, upevnění reformy finančního trhu a většího zaměření se na reformy trhů výrobků a práce a vyšší absorpci strukturálních fondů EU. Tato opatření by měla zvýšit růstový potenciál Rumunska, podpořit měnovou a finanční stabilitu a rovněž důvěru v rumunskou měnu (RON) a snížit pravděpodobnost nepříznivých dopadů na bilance podniků a domácností.3. Pokud by se projevila negativní rizika spojená se stávajícím základním scénářem hospodářského programu vlády, nebylo by Rumunsko s to pokrýt své potřeby v oblasti vnějšího financování z dostupných finančních zdrojů, a to do značné míry kvůli nižšímu přílivu přímých zahraničních investic a nižším sazbám za refinancování při splácení dluhu, zejména ze strany bank. V takovémto zátěžovém scénáři by bylo nutno pokrýt zbývající potřeby v oblasti financování aktivací preventivní finanční pomoci EU. Zátěžový scénář byl vypracován v úzké spolupráci se zástupci MMF a podporuje dodatečné potřeby v oblasti financování ve výši přibližně 5 miliard EUR, jež mají být pokryty z mezinárodní finanční pomoci.4. Je vhodné poskytnout Rumunsku preventivně podporu EU ve výši až 1,4 miliardy EUR v rámci systému poskytování


text: střednědobé finanční pomoci EU platebním bilancím členských států, který byl zřízen nařízením Rady (ES) č. 332/2002. Tato pomoc by měla být poskytnuta spolu s finanční pomocí Mezinárodního měnového fondu ve výši 3,09 miliardy SDR (přibližně 3,6 miliardy EUR) na základě preventivní dohody o pohotovostním úvěru, která byla schválena dne [21.] března 2011. Světová banka poskytne podporu ve výši 400 milionů EUR, která byla přislíbena dříve v rámci jejího rozvojového úvěrového programu (DPL3), a financování založené na dosažených výsledcích ve výši až 750 milionů EUR, které je určeno na reformy sociální podpory a zdravotnictví.5. Pomoc by měla řídit Evropská komise, která po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem dohodne s rumunskými orgány zvláštní podmínky hospodářské politiky, na něž je preventivní finanční pomoc vázána. Tyto podmínky by měly být stanoveny v memorandu o porozumění.6. Vzhledem k preventivní povaze pomoci nepožádá Rumunsko o vyplacení splátek půjčky EU, ledaže se ocitne v potížích, pokud jde o běžný účet platební bilance nebo pohyb kapitálu. Pokud Rumunsko požádá Komisi o financování, tato po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem rozhodne o aktivaci programu a o výši a časovém rozvrhu každé takovéto splátky. Podrobné finanční podmínky související s možným vyplacením budou stanoveny v rámcové dohodě o úvěru.7. Preventivní finanční pomoc se poskytuje s cílem přispět k úspěšnému provedení programu vlády v oblasti hospodářské politiky, a tak podpořit udržitelnost rumunské platební bilance,ROZHODLA TAKTO:Článek 18. Evropská unie poskytne Rumunsku preventivní střednědobou finanční pomoc ve výši maximálně 1,4 miliardy EUR. V případě aktivace systému podpory a provedení plateb je pomoc poskytnuta ve formě půjčky s průměrnou splatností nejvýše 7 let.9. Preventivní finanční pomoc EU je k dispozici pro aktivaci do dne 31. března 2013 a ve stejné lhůtě lze požádat o její vyplacení.Článek 210. Pomoc řídí Komise v souladu se závazky Rumunska a doporučeními Rady, zejména v rámci provádění národního programu reforem a rovněž každoroční aktualizace rumunského konvergenčního programu.11. Komise se po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem s rumunskými orgány dohodne na zvláštních podmínkách hospodářské politiky, na něž bude preventivní finanční pomoc vázána a jež jsou stanoveny v čl. 3 odst. 3. Tyto podmínky se stanoví v memorandu o porozumění v souladu se závazky a doporučeními uvedenými v odstavci 1 tohoto článku. Podrobné finanční podmínky stanoví Komise v rámcové dohodě o úvěru.12. Komise ve spolupráci s Hospodářským a finančním výborem pravidelně ověřuje plnění podmínek hospodářské politiky, na něž je pomoc vázána.Článek 313. Aktivaci preventivní finanční pomoci EU Komise posoudí na základě písemné žádosti, kterou Rumunsko zašle Komisi. Komise po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem rozhodne, zda jsou aktivace programu a následná žádost o vyplácení pomoci odůvodněné a rozhodne o výši a časovém rozvrhu těchto plateb. V případě aktivace finanční pomoci mohou být finanční prostředky poskytnuty nejvýše ve třech splátkách, jejichž výše a časový rozvrh jsou stanoveny v dodatku memoranda o porozumění. Každou splátku lze vyplatit v jedné či více tranších.14. Po aktivaci pomoci je vyplacení půjčky nebo jejích částí podmíněno vstupem dodatku k memorandu o porozumění podle odstavce 1 tohoto článku v platnost. Komise rozhodne o vyplacení půjčky