text:
(5)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1052/2013 ze dne 22. října 2013, kterým se zřizuje Evropský systém ostrahy hranic (EUROSUR) (Úř. věst. L 295, 6.11.2013, s. 11).
 (6)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 656/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se stanoví pravidla pro ostrahu vnějších námořních hranic v kontextu operativní spolupráce koordinované Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Úř. věst. L 189, 27.6.2014, s. 93).
 (7)
 Nařízení Rady (EU) č. 1053/2013 ze dne 7. října 2013 o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis a o zrušení rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. září 1998, kterým se zřizuje Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu (Úř. věst. L 295, 6.11.2013, s. 27).
 (8)
 Zasedání Rady ve složení pro spravedlnost a vnitřní věci, závěry ze dne 8. a 9. října 2015.
 (9)
 Zasedání Evropské rady, závěry ze dne 15. října 2015.
 (10)
 Úř. věst. C , , s. .
 (11)
 Úř. věst. C , , s. .
 (12)
 Zasedání Evropské rady, závěry ze dne 25. a 26. června 2015.
 (13)
 Neformální setkání hlav států či předsedů vlád EU k migraci, prohlášení ze dne 23. září 2015.
 (14)
 Nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s. 1).
 (15)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. L 348, 21.12.2008, s. 98).
 (16)
 Nařízení Rady (ES) č. 768/2005 ze dne 26. dubna 2005, kterým se zřizuje Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu a mění nařízení (EHS) č. 2847/93 o zavedení kontrolního režimu pro společnou rybářskou politiku (Úř. věst. L 128, 21.5.2005, s. 1).
 (17)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 ze dne 27. června 2002, kterým se zřizuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost (Úř. věst. L 208, 5.8.2002, s. 1).
 (18)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
 (19)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248, 18.9.2013, s. 1).
 (20)
 Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 15.
 (21)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise, Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.
 (22)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L


text:
8, 12.1.2001, s. 1).
 (23)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31).
 (24)
 Rámcové rozhodnutí Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (Úř. věst. L 350, 30.12.2008, s. 60).
 (25)
 Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.
 (26)
 Rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17. května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (Úř. věst. L 176, 10. 7. 1999, s. 31).
 (27)
 Úř. věst. L 188, 20.7.2007, s. 19.
 (28)
 Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.
 (29)
 Rozhodnutí Rady 2008/146/ES ze dne 28. ledna 2008 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1).
 (30)
 Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.
 (31)
 Rozhodnutí Rady 2011/350/EU ze dne 7. března 2011 o uzavření Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis jménem Evropské unie, pokud jde o zrušení kontrol na vnitřních hranicích a pohyb osob (Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 19).
 (32)
 Úř. věst. L 243, 16.9.2010, s. 4.
 (33)
 Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.
 (34)
 Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.
 (35)
 Úř. věst. C [...].
 (36)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 863/2007 ze dne 11. července 2007, kterým se zřizuje mechanismus pro vytvoření pohraničních jednotek rychlé reakce a kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 2007/2004, pokud se jedná o tento mechanismus a o pravomoci a úkoly vyslaných příslušníků (Úř. věst. L 199, 31.7.2007, s. 30).
 (37)
 Rozhodnutí Rady 2005/267/ES ze dne 16. března 2005 o zřízení bezpečné webové informační a koordinační sítě pro služby řízení migrace členských států (Úř. věst. L 83, 1.4.2005, s. 48).
 (38)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Společenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1).
 (39)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1052/2013 ze dne 22. října 2013, kterým se zřizuje Evropský systém ostrahy hranic (EUROSUR) (Úř. věst. L 295, 6.11.2013, s. 11).
 (40)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1).
 (41)
 Rozhodnutí Rady 2008/381/ES ze dne 14. května 2008 o zřízení Evropské migrační sítě (Úř. věst. L 131, 21.5.2008, s. 7).
 (42)
 Nařízení Evropského parlamentu

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
a Rady (EU) č. 656/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se stanoví pravidla pro ostrahu vnějších námořních hranic v kontextu operativní spolupráce koordinované Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Úř. věst. L 189, 27.6.2014, s. 93).
 (43)
 Úř. věst. L 131, 21.5.2008, s. 7.
 (44)
 Úř. věst. L 348, 21.12.2008, s. 98.
 (45)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 ze dne 16. dubna 2014, kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz a zrušuje rozhodnutí č. 574/2007/ES (Úř. věst. L 150, 20.5.2014, s. 143).
 (46)
 Rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1).
 (47)
 Rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/444 ze dne 13. března 2015 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 72, 17.3.2015, s. 53).
 (48)
 Rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/444 ze dne 13. března 2015 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. L 72, 17.3.2015, s. 53).
 (49)
 Nařízení Rady (ES) č. 377/2004 ze dne 19. února 2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví (Úř. věst. L 64, 2.3.2004, s. 1).
 (50)
 Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 23. prosince 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72).
 (51)
 Nařízení č. 1 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství ze dne 15. dubna 1958 (Úř. věst. 17, 6.10.1958, s. 385, anglické zvláštní vydání: řada I kapitola 1952-1958 s. 59).
 (52)
 Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1271/2013 ze dne 30. září 2013 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 208 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. L 328, 7.12.2013, s. 42).
 (53)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).
 (54)
 Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1.
 (55)
 Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).
 (56)
 Rozhodnutí Rady 2005/267/ES ze dne 16. března 2005 o zřízení bezpečné webové informační a koordinační sítě pro služby řízení migrace členských států (Úř. věst. L 83, 1.4.2005, s. 48).
 (57)
 ABM: řízení podle činností (activity-based management); ABB: sestavování rozpočtu podle činností (activity-based budgeting).
 (58)
 Uvedené v čl. 54 odst. 2 písm. a) nebo b) finančního nařízení.
 (59)
 V zájmu posílení úlohy nového mandátu agentury a lepší prezentace finančního dopadu nových úkolů byla „Podpora při navracení“ prezentována jako samostatný specifický cíl č. 3. Úkoly spojené s „Řízením


text:
sdílených zdrojů“ a „Výzkumem a vývojem“ byly sloučeny v rámci specifického cíle č. 6, „Eurosur“ a „Situační obraz“ byly sloučeny v rámci specifického cíle č. 7, zatímco „Vnější vztahy a vztahy s veřejností“ a „Základní práva“ byly společně prezentovány v rámci specifického cíle č. 8.
 (60)
 RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené prostředky.
 (61)
 ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.
 (62)
 Kandidátské země a případně potenciální kandidátské země západního Balkánu.
 (63)
 Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná provádět.
 (64)
 I když se šablona týká operačních prostředků, zdá se v případě agentur v zájmu toho, aby byl uceleně prezentován dopad operativní činností, vhodnější zohlednit operační prostředky (hlava 3), ale také odpovídající správní prostředky (hlava 1 a 2), které jsou úměrně rozděleny mezi různé specifické cíle v souladu s plánováním ABM/ABB. Údaje zahrnují jak subvenci EU, tak příspěvky zemí přidružených k Schengenu.
 (65)
 SZ = smluvní zaměstnanec; MZ = místní zaměstnanec; VNO = vyslaný národní odborník; ZAP = zaměstnanec agentury práce; MOD = mladý odborník při delegaci.
 (66)
 Dílčí strop na externí zaměstnance financované z operačních prostředků (bývalé položky „BA“).
 (67)
 Především na strukturální fondy, Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský fond.
 (68)
 Viz články 11 a 17 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020.
 (69)
 Příspěvky zemí přidružených k Schengenu každý rok počítá agentura Frontex s ohledem na velikost poměru subvence EU k HDP v dotčených zemích. Rovná se přibližně 6 % celkového rozpočtu agentury. Příspěvek obdrží agentura.
 (70)
 Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25 % nákladů na výběr.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 Ve Štrasburku dne 15.12.2015
 COM(2015) 671 final
 PŘÍLOHA
 návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady
 o evropské pohraniční a pobřežní stráži a o zrušení nařízení (ES) č. 2007/2004, nařízení (ES) č. 863/2007 a rozhodnutí Rady 2005/267/ES
 PŘÍLOHA
 návrhu nařízení Evropského parlamentu a Rady
 o evropské pohraniční a pobřežní stráži
 a o zrušení nařízení (ES) č. 2007/2004, nařízení (ES) č. 863/2007 a rozhodnutí Rady 2005/267/ES
 Srovnávací tabulka
 Nařízení (ES) č. 2007/2004
 Toto nařízení
 -
 Článek 1
 Článek 1
 -
 Čl. 1 odst. 1
 -
 Čl. 1 odst. 3
 -
 Článek 1a
 Článek 2
 Čl. 1a bod 1
 Čl. 2 odst. 1
 -
 Čl. 2 odst. 2
 Čl. 1a bod 1a
 Čl. 2 odst. 3
 Čl. 1a bod 2
 Čl. 2 odst. 4
 Čl. 1a bod 3
 Čl. 2 odst. 5
 -
 Čl. 2 odst. 6
 Čl. 1a bod 5
 -
 Čl. 1a bod 6
 -
 -
 Čl. 2 odst. 7
 Čl. 1a bod 4
 Čl. 2 odst. 8
 -
 Čl. 2 odst. 9
 -
 Čl. 2 odst. 10
 -
 Čl. 2 odst. 11
 -
 Čl. 2 odst. 12
 -
 Čl. 2 odst. 13
 -
 Čl. 2 odst. 14
 -
 Článek 3
 -
 Článek 4
 -
 Článek 5
 -
 Článek 6
 Čl. 1 odst. 2 první pododstavec
 Čl. 6 odst. 1
 -
 Čl. 6 odst. 2
 Článek 2
 Článek 7
 Čl.


text:
2 odst. 1
 Čl. 7 odst. 1
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. a)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. b)
 Čl. 2 odst. 1 písm. a)
 -
 Čl. 2 odst. 1 písm. b)
 -
 Čl. 2 odst. 1 písm. c)
 -
 Čl. 2 odst. 1 písm. d)
 -
 Čl. 2 odst. 1 písm. da)
 Čl. 7 odst. 1 písm. c)
 Čl. 2 odst. 1 písm. e)
 Čl. 7 odst. 1 písm. d)
 Čl. 2 odst. 1 písm. ea)
 Čl. 7 odst. 1 písm. e)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. f)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. g)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. h)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. i)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. j)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. k)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. l)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. m)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. n)
 Čl. 2 odst. 1 písm. f)
 -
 Čl. 2 odst. 1 písm. g)
 -
 Čl. 2 odst. 1 písm. h)
 Čl. 7 odst. 1 písm. o)
 Čl. 2 odst. 1 písm. i)
 Čl. 7 odst. 1 písm. p)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. q)
 -
 Čl. 7 odst. 1 písm. r)
 Čl. 2 odst. 2 první a druhý pododstavec
 Čl. 7 odst. 2 první pododstavec
 Čl. 2 odst. 2 třetí pododstavec
 Čl. 7 odst. 2 druhý pododstavec
 -
 Čl. 7 odst. 3
 Čl. 3 odst. 1 druhý pododstavec
 -
 Čl. 3 odst. 1b
 -
 -
 Článek 8
 -
 Článek 9
 Čl. 3 odst. 2
 -
 Čl. 3 odst. 4
 -
 Čl. 3 odst. 5
 -
 Článek 4
 Článek 10
 Čl. 4 první pododstavec
 Čl. 10 odst. 1
 Čl. 4 druhý pododstavec
 Čl. 10 odst. 2
 -
 Čl. 10 odst. 3
 Čl. 4 čtvrtý odstavec
 -
 Čl. 4 pátý pododstavec
 Čl. 10 odst. 4
 -
 Čl. 10 odst. 5
 -
 Čl. 10 odst. 6
 Čl. 4 šestý pododstavec
 Čl. 10 odst. 7
 -
 Článek 11
 -
 Článek 12
 -
 Čl. 12 odst. 1
 -
 Čl. 12 odst. 2
 Čl. 4 třetí pododstavec
 Čl. 12 odst. 3
 -
 Čl. 12 odst. 4
 -
 Čl. 12 odst. 5
 -
 Čl. 12 odst. 6
 Článek 8
 Článek 13
 -
 Čl. 13 odst. 1
 Čl. 8 odst. 1
 Čl. 13 odst. 2
 Čl. 8 odst. 2
 -
 -
 Čl. 13 odst. 2 písm. a)
 -
 Čl. 13 odst. 2 písm. b)
 -
 Čl. 13 odst. 2 písm. c)
 -
 Čl. 13 odst. 2 písm. d)
 Čl. 8 odst. 2 písm. a)
 -
 Čl. 8 odst. 2 písm. b)
 Čl. 13 odst. 2 písm. e)
 -
 Čl. 13 odst. 2 písm. f)
 -
 Čl. 13 odst. 3
 Čl. 8 odst. 2 písm. c)
 -
 Čl. 8 odst. 3
 -
 Článek 3 a článek 8a
 Článek 14
 -
 Čl. 14 odst. 1
 Článek 8a
 Čl. 14 odst. 2
 Čl. 3 odst. 1 první a druhý pododstavec
 Čl. 14 odst. 3
 Čl. 3 odst. 1 třetí pododstavec
 Čl. 14 odst. 4
 -
 Čl. 14 odst. 5
 Článek 3a a


text:
článek 8e
 Článek 15
 -
 Čl. 15 odst. 1
 Čl. 8e odst. 1
 -
 Čl. 3a odst. 1 první pododstavec
 Čl. 15 odst. 2
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec
 Čl. 15 odst. 3
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. a) a čl. 8e odst. 1 písm. a)
 Čl. 15 odst. 3 písm. a)
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. b) a čl. 8e odst. 1 písm. b)
 Čl. 15 odst. 3 písm. b)
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. c) a čl. 8e odst. 1 písm. c)
 Čl. 15 odst. 3 písm. c)
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. d) a čl. 8e odst. 1 písm. d)
 Čl. 15 odst. 3 písm. d)
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. e) a čl. 8e odst. 1 písm. e)
 Čl. 15 odst. 3 písm. e)
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. f) a čl. 8e odst. 1 písm. f)
 Čl. 15 odst. 3 písm. f)
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. g) a čl. 8e odst. 1 písm. g)
 Čl. 15 odst. 3 písm. g)
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. h) a čl. 8e odst. 1 písm. h)
 Čl. 15 odst. 3 písm. h)
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. i) a čl. 8e odst. 1 písm. i)
 Čl. 15 odst. 3 písm. i)
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. j) a čl. 8e odst. 1 písm. j)
 Čl. 15 odst. 3 písm. j)
 Čl. 3a odst. 1 druhý pododstavec písm. k) a čl. 8e odst. 1 písm. k)
 Čl. 15 odst. 3 písm. k)
 -
 Čl. 15 odst. 3 písm. l)
 -
 Čl. 15 odst. 3 písm. m)
 Čl. 3a odst. 2 a čl. 8e odst. 2
 Čl. 15 odst. 4
 Článek 8d
 Článek 16
 Čl. 8d odst. 1
 Čl. 16 odst. 1
 Čl. 8d odst. 2
 Čl. 16 odst. 2
 Čl. 8d odst. 3
 Čl. 16 odst. 3
 Čl. 8d odst. 4
 Čl. 16 odst. 4
 -
 Čl. 16 odst. 5
 Čl. 8d odst. 5
 Čl. 16 odst. 6
 Čl. 8d odst. 6
 Čl. 16 odst. 7
 Čl. 8d odst. 6
 Čl. 16 odst. 8
 Čl. 8d odst. 7
 Čl. 16 odst. 9
 Čl. 8d odst. 8
 Čl. 16 odst. 10
 Čl. 8d odst. 9
 Čl. 16 odst. 11
 -
 Článek 17
 -
 Článek 18
 Článek 3b
 Článek 19
 -
 Čl. 19 odst. 1
 Čl. 3b odst. 1
 Čl. 19 odst. 2
 Čl. 3b odst. 2
 Čl. 19 odst. 3
 -
 Čl. 19 odst. 4
 -
 Čl. 19 odst. 5
 Čl. 8b odst. 1
 Čl. 19 odst. 6
 Čl. 8b odst. 2
 -
 -
 Čl. 19 odst. 7
 Čl. 3b odst. 3 první a druhý odstavec
 Čl. 19 odst. 8 první pododstavec
 Čl. 3b odst. 3 třetí pododstavec
 Čl. 19 odst. 8 druhý pododstavec
 Čl. 3b odst. 3 třetí pododstavec
 Čl. 19 odst. 8 třetí pododstavec
 Čl. 3b odst. 4
 -
 Čl. 3b odst. 6
 -
 Čl. 3b odst. 7
 Čl. 19 odst. 9
 Článek 3c
 Článek 20


text:
Čl. 3c odst. 1
 Čl. 20 odst. 1
 Čl. 3c odst. 2
 Čl. 20 odst. 2
 Čl. 3c odst. 3
 -
 Čl. 20 odst. 3
 -
 Čl. 20 odst. 4
 Čl. 3c odst. 4 a čl. 3 odst. 1a druhý pododstavec
 Čl. 20 odst. 5
 Článek 8g
 Článek 21
 Čl. 3 a odst. 3
 Čl. 21 odst. 1
 Čl. 8g odst. 1 a čl. 3b odst. 5 první pododstavec
 Čl. 21 odst. 2
 Čl. 8g odst. 2 a čl. 3b odst. 5 druhý pododstavec
 Čl. 21 odst. 3
 Čl. 8g odst. 2 písm. a)
 -
 Čl. 8g odst. 2 písm. b)
 Čl. 21 odst. 3 písm. a)
 Čl. 8g odst. 2 písm. c)
 Čl. 21 odst. 3 písm. b)
 Čl. 8g odst. 2 písm. d)
 Čl. 21 odst. 3 písm. c)
 -
 Čl. 21 odst. 3 písm. d)
 -
 Čl. 21 odst. 3 písm. e)
 Čl. 8g odst. 3
 Čl. 21 odst. 4
 Čl. 8g odst. 4
 -
 Článek 8f
 Článek 22
 Článek 8h
 Článek 23
 Čl. 3 odst. 1a
 Článek 24
 Čl. 3 odst. 1a první pododstavec
 Čl. 24 odst. 1
 Čl. 3 odst. 1a druhý pododstavec
 -
 -
 Čl. 24 odst. 2
 Čl. 3 odst. 1a čtvrtý pododstavec
 Čl. 24 odst. 3
 Čl. 3 odst. 3
 Článek 25
 -
 Článek 26
 Článek 9
 Článek 27
 Čl. 9 odst. 1
 Čl. 27 odst. 1
 Čl. 9 odst. 1c
 Čl. 27 odst. 2
 -
 Čl. 27 odst. 3
 -
 Čl. 27 odst. 4
 Čl. 9 odst. 1b
 Čl. 27 odst. 5
 Čl. 9 odst. 1
 Čl. 27 odst. 6
 -
 Článek 28
 -
 Článek 29
 -
 Článek 30
 -
 Článek 31
 -
 Článek 32
 -
 Článek 33
 Čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec
 Čl. 33 odst. 1
 Čl. 2 odst. 1a
 Čl. 33 odst. 2
 Čl. 2 odst. 1a
 Čl. 33 odst. 3
 Čl. 1 odst. 2 druhý pododstavec
 Čl. 33 odst. 4
 Článek 2a
 Článek 34
 Čl. 2a první pododstavec
 Čl. 34 odst. 1
 Čl. 9 odst. 1a
 Čl. 34 odst. 2
 Čl. 9 odst. 1b
 Čl. 34 odst. 3
 Čl. 2 a druhý pododstavec
 Čl. 34 odst. 4
 Článek 5 a článek 8c
 Článek 35
 Čl. 5 první odstavec a článek 8c
 Čl. 35 odst. 1
 Čl. 5 druhý pododstavec
 Čl. 35 odst. 2
 -
 Čl. 35 odst. 3
 Čl. 5 třetí, čtvrtý a pátý pododstavec
 Čl. 35 odst. 4
 Čl. 5 šestý pododstavec
 Čl. 35 odst. 5
 Čl. 5 sedmý pododstavec
 Čl. 35 odst. 6
 Čl. 5 osmý pododstavec
 Čl. 35 odst. 7
 Článek 6
 Článek 36
 Článek 6
 Čl. 36 odst. 1
 -
 Čl. 36 odst. 2
 -
 Čl. 36 odst. 3
 -
 Čl. 36 odst. 4
 Článek 7
 Článek 37
 Čl. 7 odst. 1 první pododstavec
 Čl. 37 odst. 1
 Čl. 7 odst. 1 první pododstavec
 Čl. 37 odst. 2
 Čl. 7 odst. 1 první pododstavec
 Čl. 37 odst. 3
 Čl. 7 odst. 1 druhý pododstavec
 Čl. 37 odst. 4
 Čl. 7 odst. 1 třetí pododstavec
 Čl. 37 odst. 5
 Článek 7
 Článek 38
 Čl.


text:
7 odst. 2
 Čl. 38 odst. 1
 Čl. 7 odst. 5 třetí pododstavec
 Čl. 38 odst. 2 první pododstavec
 Čl. 7 odst. 5 čtvrtý pododstavec
 Čl. 38 odst. 2 druhý pododstavec
 Čl. 7 odst. 2
 Čl. 38 odst. 3
 Čl. 7 odst. 3
 Čl. 38 odst. 4
 Čl. 7 odst. 5 druhý pododstavec
 Čl. 38 odst. 5
 Čl. 7 odst. 6
 Čl. 38 odst. 6
 Čl. 7 odst. 7
 Čl. 38 odst. 7
 -
 Čl. 38 odst. 8
 Čl. 7 odst. 4
 Čl. 38 odst. 9
 Čl. 7 odst. 5 první pododstavec
 Čl. 38 odst. 10
 Článek 10
 Článek 39
 Čl. 10 odst. 1
 Čl. 39 odst. 1
 Čl. 10 odst. 2
 Čl. 39 odst. 2
 Čl. 10 odst. 3
 Čl. 39 odst. 3
 Čl. 10 odst. 4
 Čl. 39 odst. 4
 Čl. 10 odst. 5
 Čl. 39 odst. 5
 Čl. 10 odst. 6
 Čl. 39 odst. 6
 Čl. 10 odst. 7
 Čl. 39 odst. 7
 Čl. 10 odst. 8
 Čl. 39 odst. 8 první pododstavec
 Čl. 10 odst. 9
 Čl. 39 odst. 8 druhý pododstavec
 Čl. 10 odst. 10
 Čl. 39 odst. 9
 Článek 10a
 Článek 40
 Čl. 10a a odst. 1
 Čl. 40 odst. 1
 Čl. 10a odst. 1 písm. a)
 Čl. 40 odst. 1 písm. a)
 Čl. 10a odst. 1 písm. b)
 Čl. 40 odst. 1 písm. b)
 Čl. 10a odst. 1 písm. c)
 Čl. 40 odst. 1 písm. c)
 -
 Čl. 40 odst. 1 písm. d)
 Čl. 10a a odst. 2
 Čl. 40 odst. 2
 Článek 10b
 Článek 41
 Článek 10c
 Článek 42
 Článek 11
 Článek 43
 Čl. 11 první pododstavec
 Čl. 43 odst. 1
 Čl. 11 druhý pododstavec
 Čl. 43 odst. 2
 Článek 11a
 Článek 44
 Čl. 11a první pododstavec
 Čl. 44 odst. 1
 Čl. 11a druhý pododstavec
 Čl. 44 odst. 2
 Čl. 11a druhý pododstavec
 Čl. 44 odst. 3
 -
 Čl. 44 odst. 4
 -
 Článek 45
 Článek 11c
 Článek 46
 Čl. 11c odst. 1
 -
 Čl. 11c odst. 2
 Čl. 46 odst. 1
 Čl. 11c odst. 2
 Čl. 46 odst. 1 písm. a)
 -
 Čl. 46 odst. 1 písm. b)
 -
 Čl. 46 odst. 1 písm. c)
 Čl. 11c odst. 3
 Čl. 46 odst. 2
 Čl. 11c odst. 3 písm. a)
 Čl. 46 odst. 2 písm. a)
 -
 Čl. 46 odst. 2 písm. b)
 Čl. 11c odst. 3 písm. b)
 Čl. 46 odst. 2 písm. c)
 Čl. 11c odst. 4
 Čl. 46 odst. 3
 Čl. 11c odst. 5
 -
 Čl. 11c odst. 6
 -
 Čl. 11c odst. 7
 -
 Článek 11b
 Článek 47
 Čl. 11b odst. 1
 Čl. 47 odst. 1
 Čl. 11b odst. 2
 Čl. 47 odst. 2
 Čl. 11b odst. 3
 Čl. 47 odst. 3
 Čl. 11b odst. 4
 Čl. 47 odst. 4
 Čl. 11b odst. 5
 -
 Článek 11ca
 Článek 48
 Článek 11d
 Článek 49
 Čl. 11d odst. 1
 Čl. 49 odst. 1
 Čl. 11d odst. 2
 Čl. 49 odst. 2
 Článek 12
 Článek 50
 Článek 13
 Článek 51
 Čl. 13 první pododstavec
 Čl. 51 odst. 1
 Čl. 13 první


text:
pododstavec
 Čl. 51 odst. 2
 -
 Čl. 51 odst. 3
 Čl. 13 druhý pododstavec
 Čl. 51 odst. 4
 Čl. 13 třetí pododstavec
 Čl. 51 odst. 5
 -
 Článek 52
 Článek 14
 Článek 53
 Čl. 14 odst. 1
 Čl. 53 odst. 1
 Čl. 14 odst. 2
 Čl. 53 odst. 2
 -
 Čl. 53 odst. 3
 Čl. 9 odst. 2
 Čl. 53 odst. 4
 Čl. 14 odst. 6
 Čl. 53 odst. 5
 -
 Čl. 53 odst. 6
 Čl. 14 odst. 5
 Čl. 53 odst. 7
 Čl. 14 odst. 7
 Čl. 53 odst. 8
 Čl. 14 odst. 8
 Čl. 53 odst. 9
 -
 Článek 54
 Čl. 14 odst. 3
 Čl. 54 odst. 1
 Čl. 14 odst. 3
 Čl. 54 odst. 2
 Čl. 14 odst. 4
 Čl. 54 odst. 3
 -
 Čl. 54 odst. 4
 Článek 15
 Článek 55
 Čl. 15 první pododstavec
 Čl. 55 odst. 1
 Čl. 15 druhý pododstavec
 Čl. 55 odst. 2
 Čl. 15 třetí pododstavec
 Čl. 55 odst. 3
 Čl. 15 čtvrtý pododstavec
 Čl. 55 odst. 4
 Čl. 15 pátý pododstavec
 Čl. 55 odst. 5
 Článek 15a
 Článek 56
 Článek 15a
 Čl. 56 odst. 1
 Článek 15a
 Čl. 56 odst. 2
 Článek 15a
 Čl. 56 odst. 3
 Článek 16
 -
 Článek 17
 Článek 57
 Čl. 17 odst. 1
 Čl. 57 odst. 1
 Čl. 17 odst. 2
 -
 Čl. 17 odst. 3
 Čl. 57 odst. 2
 Čl. 17 odst. 4
 Čl. 57 odst. 3
 Čl. 17 odst. 5
 Čl. 57 odst. 4
 Článek 18
 Článek 58
 Článek 19
 Článek 59
 -
 Článek 60
 Článek 20
 Článek 61
 Čl. 20 odst. 1
 -
 Čl. 20 odst. 2
 Čl. 61 odst. 1
 Čl. 20 odst. 2 písm. a)
 Čl. 61 odst. 1 písm. a)
 -
 Čl. 61 odst. 1 písm. b)
 -
 Čl. 61 odst. 1 písm. c)
 Čl. 20 odst. 2 písm. b)
 Čl. 61 odst. 1 písm. d)
 Čl. 20 odst. 2 písm. c)
 Čl. 61 odst. 1 písm. e)
 Čl. 20 odst. 2 písm. d)
 Čl. 61 odst. 1 písm. f)
 Čl. 20 odst. 2 písm. e)
 Čl. 61 odst. 1 písm. g)
 Čl. 20 odst. 2 písm. f)
 Čl. 61 odst. 1 písm. h)
 Čl. 20 odst. 2 písm. g)
 Čl. 61 odst. 1 písm. i)
 Čl. 20 odst. 2 písm. h)
 Čl. 61 odst. 1 písm. j)
 Čl. 20 odst. 2 písm. i)
 -
 -
 Čl. 61 odst. 1 písm. k)
 -
 Čl. 61 odst. 1 písm. l)
 -
 Čl. 61 odst. 1 písm. m)
 -
 Čl. 61 odst. 1 písm. n)
 -
 Čl. 61 odst. 1 písm. o)
 -
 Čl. 61 odst. 1 písm. p)
 -
 Čl. 61 odst. 1 písm. q)
 Čl. 20 odst. 3
 Čl. 61 odst. 2
 Čl. 20 odst. 4
 Čl. 61 odst. 3
 Čl. 20 odst. 5
 Čl. 61 odst. 4
 Čl. 20 odst. 6
 Čl. 61 odst. 5
 Čl. 20 odst. 7
 Čl. 61 odst. 6
 -
 Čl. 61 odst. 7
 Článek 21
 Článek 62
 -
 Článek 63
 Článek 22
 Článek 64
 Článek 23
 Článek 65
 Článek 24
 Článek 66
 Čl.


text:
24 odst. 1
 Čl. 66 odst. 1
 Čl. 24 odst. 2
 Čl. 66 odst. 2
 Čl. 24 odst. 3
 Čl. 66 odst. 3
 -
 Čl. 66 odst. 4
 Článek 25
 Článek 67
 Čl. 25 odst. 1
 Čl. 67 odst. 1
 Čl. 25 odst. 2
 Čl. 67 odst. 2
 Čl. 25 odst. 3
 Čl. 67 odst. 3
 Čl. 25 odst. 3 písm. a)
 Čl. 67 odst. 3 písm. a)
 Čl. 25 odst. 3 písm. b)
 Čl. 67 odst. 3 písm. b)
 Čl. 25 odst. 3 písm. c)
 Čl. 67 odst. 3 písm. c)
 Čl. 25 odst. 3 písm. d)
 -
 -
 Čl. 67 odst. 3 písm. d)
 Čl. 25 odst. 3 písm. e)
 Čl. 67 odst. 3 písm. e)
 Čl. 25 odst. 3 písm. f)
 Čl. 67 odst. 3 písm. f)
 -
 Čl. 67 odst. 3 písm. g)
 Čl. 25 odst. 3 písm. g)
 Čl. 67 odst. 3 písm. h)
 -
 Čl. 67 odst. 3 písm. i)
 -
 Čl. 67 odst. 3 písm. j)
 -
 Čl. 67 odst. 3 písm. k)
 -
 Čl. 67 odst. 3 písm. l)
 Čl. 25 odst. 4
 Čl. 67 odst. 4
 -
 Čl. 67 odst. 5
 Článek 26
 Článek 68
 Čl. 26 odst. 1
 Čl. 68 odst. 1
 Čl. 26 odst. 2
 Čl. 68 odst. 2
 Čl. 26 odst. 3
 Čl. 68 odst. 3
 Čl. 26 odst. 4
 Čl. 68 odst. 4
 Čl. 26 odst. 5
 Čl. 68 odst. 5
 -
 Čl. 68 odst. 6
 -
 Čl. 68 odst. 7
 -
 Článek 69
 -
 Článek 70
 Čl. 26a odst. 1
 -
 Čl. 26a odst. 2 první pododstavec
 Čl. 70 odst. 1
 Čl. 26a odst. 2 první pododstavec
 Čl. 70 odst. 2
 Čl. 26a odst. 2 druhý pododstavec
 Čl. 70 odst. 3
 Čl. 26a odst. 2 třetí pododstavec
 Čl. 70 odst. 4
 Čl. 26a odst. 4
 Čl. 70 odst. 5
 -
 Článek 71
 Čl. 26a odst. 3
 Čl. 71 odst. 1
 Čl. 26a odst. 3
 Čl. 71 odst. 2
 Čl. 26 odst. 4
 Čl. 71 odst. 3
 -
 Článek 72
 Článek 27
 Článek 73
 Článek 28
 Článek 74
 Článek 29
 Článek 75
 Čl. 29 odst. 1
 Čl. 75 odst. 1
 Čl. 29 odst. 1
 Čl. 75 odst. 1 písm. a)
 Čl. 29 odst. 1
 Čl. 75 odst. 1 písm. b)
 -
 Čl. 75 odst. 1 písm. c)
 Čl. 29 odst. 1
 Čl. 75 odst. 1 písm. d)
 Čl. 29 odst. 1
 Čl. 75 odst. 1 písm. e)
 Čl. 29 odst. 2
 Čl. 75 odst. 2
 Čl. 29 odst. 3
 Čl. 75 odst. 3
 Čl. 29 odst. 4
 Čl. 75 odst. 4
 Čl. 29 odst. 5
 Čl. 75 odst. 5
 -
 Čl. 75 odst. 6
 Čl. 29 odst. 6
 Čl. 75 odst. 7
 Čl. 29 odst. 7
 Čl. 75 odst. 8
 Čl. 29 odst. 8
 Čl. 75 odst. 9
 Čl. 29 odst. 9
 Čl. 75 odst. 10
 Čl. 29 odst. 10
 Čl. 75 odst. 11
 Čl. 29 odst. 11 první pododstavec
 Čl. 75 odst. 12
 Čl. 29 odst. 11 druhý pododstavec
 -
 -
 Čl. 75 odst. 13
 Článek


text:
30
 Článek 76
 Čl. 30 odst. 1
 Čl. 76 odst. 1
 Čl. 30 odst. 2
 Čl. 76 odst. 2
 -
 Čl. 76 odst. 3
 Čl. 30 odst. 3
 Čl. 76 odst. 4
 Čl. 30 odst. 4
 Čl. 76 odst. 5
 Čl. 30 odst. 5
 Čl. 76 odst. 6
 Čl. 30 odst. 6
 Čl. 76 odst. 7
 Čl. 30 odst. 7
 Čl. 76 odst. 8
 Čl. 30 odst. 8
 Čl. 76 odst. 9
 -
 Čl. 76 odst. 10
 Čl. 30 odst. 9
 Čl. 76 odst. 11
 Článek 31
 Článek 77
 Čl. 31 odst. 1 a 2
 Čl. 77 odst. 1
 -
 Čl. 77 odst. 2
 Čl. 31 odst. 3
 Čl. 77 odst. 3
 -
 Čl. 77 odst. 4
 Článek 32
 Článek 78
 -
 Článek 79
 Článek 33
 Článek 80
 Čl. 33 odst. 1
 Čl. 80 odst. 1 první pododstavec
 Čl. 33 odst. 2
 -
 Čl. 33 odst. 2a
 -
 Čl. 33 odst. 2b
 Čl. 80 odst. 1 druhý pododstavec
 -
 Čl. 80 odst. 2
 -
 Čl. 80 odst. 3
 Čl. 33 odst. 3
 -
 -
 Článek 81
 Článek 34
 Článek 82
 Čl. 34 první pododstavec
 Čl. 82 první pododstavec
 -
 Čl. 82 druhý pododstavec
 Čl. 34 druhý pododstavec
 -
 Čl. 34 třetí pododstavec
 Čl. 82 třetí pododstavec


text:
 |
 52011PC0543
 Návrh ROZHODNUTÍ RADY kterým se částečně pozastavuje používání dohody o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Syrskou arabskou republikou /* KOM/2011/0543 v konečném znění - 2011/0235 (NLE) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVADne 9. května 2011 přijala Rada nařízení (EU) č. 442/2011 o omezujících opatřeních vzhledem k situaci v Sýrii[1].Rozhodnutí Rady 2011/[...]/SZBP ze dne [...][2] stanoví další opatření, která je třeba přijmout, včetně zákazu nákupu, dovozu a dopravy ropy a ropných produktů ze Sýrie a včetně zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů dalších osob a subjektů, které mají prospěch z režimu Bašára Asada nebo ho podporují. Seznam dalších osob, subjektů a orgánů, na něž se vztahuje zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů, je uveden v příloze tohoto rozhodnutí.Tato opatření byla přijata nařízením Rady (EU) č. [...]/2011.Některé produkty, na něž se tato opatření vztahují, spadají do působnosti dohody o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Syrskou arabskou republikou, která by měla být pozastavena, pokud jde o tyto produkty.Od března 2011 se syrské orgány dopouštěly velmi závažných porušení lidských práv, která mohou být považována za zločiny proti lidskosti, jak to zhodnotila Vysoká komisařka OSN pro lidská práva ve svém prohlášení z 18. srpna 2011.V preambuli dohody o spolupráci se kromě toho uvádí, že smluvní strany si uzavřením této dohody přejí „projevit společnou vůli udržovat a posilovat přátelské vztahy v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národů“. Za nynějších okolností nelze uvažovat o tom, že se Sýrií lze udržovat „přátelské vztahy v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národů“.Na druhou stranu by lid Sýrie, který již trpí represemi, neměl být postižen pozastavením celkové spolupráce se Sýrií. Pozastavení by se tedy mělo zaměřovat pouze na syrské orgány. Vzhledem k tomu, že z obchodu s ropou a ropnými produkty má v současnosti syrský režim největší užitek a tento obchod tak podporuje jeho represivní politiku, mělo by se pozastavení dohody o spolupráci omezit na ropu a ropné produkty.2011/0235 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se částečně pozastavuje používání dohody o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Syrskou arabskou republikouRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,vzhledem k těmto důvodům:1. Dne 18. ledna 1977 uzavřely Evropské hospodářské společenství a Syrská arabská republika dohodu o spolupráci (dále jen „dohoda o spolupráci“)[3] s cílem podpořit celkovou spolupráci a posílit vzájemné vztahy.2. Dohoda o spolupráci je založena na společném přání smluvních stran udržovat a posilovat přátelské vztahy v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národů.3. Od března 2011 rostou protesty proti zneužívání moci syrskými představiteli v podmínkách sílící ekonomické a politické nespokojenosti. Opatrné protesty, které začaly v okrajových oblastech země, přerostly do celostátního povstání. Syrské orgány reagovaly, a nadále reagují velmi násilně, včetně střelby do pokojných protestantů.4. Vysoká komisařka OSN pro lidská práva vydala dne 18. srpna 2011 pro 17. zvláštní zasedání Rady OSN pro lidská práva prohlášení o „situaci v oblasti lidských práv v Syrské arabské republice“, v němž připomněla, že vyšetřovací mise do Sýrie, kterou si vyžádala Rada pro lidská práva,


text: shledala ve své zprávě ze dne 18. srpna, že syrské bezpečnostní a vojenské síly ve velkém rozsahu a systematicky porušují lidská práva, přičemž se dopouštějí i vražd a dochází k nedobrovolným zmizením, mučení, zbavování svobody a k pronásledování. Vysoká komisařka se domnívá, že vzhledem k jejich rozsahu a povaze lze tyto skutky považovat za zločiny proti lidskosti, a naléhavě vyzvala členy Rady bezpečnosti, aby posoudili možnost obrátit se s ohledem na současnou situaci v Sýrii na Mezinárodní trestní soud.5. EU v tentýž den odsoudila brutální kampaň vedenou Bašárem Asadem a jeho režimem proti vlastnímu lidu, jejímž výsledkem je zabití nebo zranění mnoha syrských občanů. EU opakovaně zdůrazňovala, že brutální represe musí přestat, zadržení protestující musí být propuštěni, mezinárodním humanitárním organizacím a organizacím pro lidská práva a novinářům musí být umožněn volný vstup do země a musí být zahájen opravdový a široký národní dialog. Syrské vedení však výzvám ze strany EU i ze strany širokého mezinárodního společenství i nadále vzdoruje.6. Rada OSN pro lidská práva přijala dne 23. srpna rezoluci o hrubém porušování lidských práv v Syrské arabské republice, v níž ostře odsoudila pokračující hrubé porušování lidských práv syrskými orgány, zopakovala svou výzvu syrským orgánům, aby plnily své závazky podle mezinárodního práva, zdůraznila potřebu mezinárodního, transparentního, nezávislého a urychleného vyšetření údajného porušování mezinárodního práva, včetně skutků, které mohou představovat zločiny proti lidskosti, a pohnat jejich pachatele k odpovědnosti, a rozhodla vyslat do Sýrie nezávislou mezinárodní vyšetřovací komisi, aby tam prošetřila případy porušování mezinárodních norem v oblasti lidských práv.7. Vzhledem k závažnému porušování syrských závazků vyplývajících zejména z peremptorních norem obecného mezinárodního práva se Evropská unie rozhodla přijmout další omezující opatření vůči syrskému režimu a považuje za nezbytné částečně pozastavit uplatňování dohody o spolupráci.8. Kromě toho si podle preambule dohody o spolupráci obě smluvní strany uzavřením této dohody přály projevit společnou vůli udržovat a posilovat přátelské vztahy v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národů. Za současných okolností má Evropská unie za to, že nynější situace v Sýrii představuje jasné porušení zásad Charty OSN, které tvoří základ spolupráce mezi Sýrií a Evropskou unií. Proto se domnívá, že se od základu změnily okolnosti proti těm, které existovaly při uzavření dohody o spolupráci, a že tato změna zdůvodňuje částečné pozastavení dohody o spolupráci.9. Částečné pozastavení by mělo trvat tak dlouho, dokud syrské orgány nepřestanou se systematickým porušováním lidských práv a dokud nebude možné usoudit, že znovu dodržují zásady, které tvoří základ dohody o spolupráci.10. Vzhledem k tomu, že pozastavení by mělo postihnout pouze syrské orgány a nikoli syrský lid, mělo by mít omezený charakter. Jelikož z obchodu s ropou a ropnými produkty má v současnosti syrský režim největší užitek a tento obchod tak podporuje jeho represivní politiku, mělo by se pozastavení dohody o spolupráci omezit na ropu a ropné produkty,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Uplatňování článků 12 a 14 dohody o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Syrskou arabskou republikou se pozastavuje, pokud jde o opatření uvedená v příloze I.Článek 2Toto rozhodnutí se oznámí Sýrii.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost [ ] dnem po vyhlášení v


text: Úředním věstníku Evropské unie .ČlánekToto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dneZa Radupředseda / předsedkyněPŘÍLOHASeznam opatření zmíněných v článku 111. Dovoz surové ropy a ropných produktů do Unie, pokud12. pocházejí ze Sýrie nebo13. byly vyvezeny ze Sýrie;14. nákup ropy nebo ropných produktů, které se nacházejí v Sýrii nebo které pocházejí ze Sýrie;15. přeprava ropy nebo ropných produktů, jestliže pocházejí ze Sýrie nebo jsou vyváženy ze Sýrie do jiné země;16. přímé či nepřímé poskytování financování nebo finanční pomoci, včetně finančních derivátů a produktů termínových obchodů, jakož i pojištění a zajištění v souvislosti s ustanoveními odstavců 1, 2 a 3; a17. vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž přímým nebo nepřímým cílem nebo důsledkem je obejití zákazů uvedených v písmenech 1, 2, 3 nebo 4.[1] Úř. věst. L 121, 10.5.2011, s. 11.[2] Úř. věst. L [...][3] Úř. věst. L 269, 27.9.1978, s. 2.


text:
 |
 52013PC0250
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 302/2009 o víceletém plánu obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři /* COM/2013/0250 final - 2013/0133 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Unie je smluvní stranou Mezinárodní úmluvy na
 ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „úmluva“). Tuňák
 obecný je nejdůležitějším druhem chráněným Mezinárodní komisí
 pro ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen „ICCAT“) a v současné
 době je jediným druhem zahrnutým do víceletého plánu obnovy populace.
 Tento návrh se týká kritických ustanovení v plánu obnovy, která byla
 důkladně projednána a přijata na výročním
 zasedání ICCAT v listopadu 2012 v rámci doporučení 12-03.
 V roce 2008 na svém 16. zvláštním
 zasedání přijala ICCAT, jež byla zřízena na základě úmluvy,
 doporučení 08-05 za účelem zavedení nového plánu obnovy populace
 tuňáka obecného ve východním Atlantiku a ve Středozemním
 moři, který nahrazuje předchozí plán obnovy populace přijatý
 v roce 2006. Před nabytím účinnosti doporučení 08-05 bylo
 přijato nařízení Rady (ES) č. 302/2009[1].
 Na svém 17. zvláštním zasedání v roce 2010
 přijala ICCAT doporučení 10-04 o změně víceletého plánu
 obnovy populace tuňáka obecného. Za účelem obnovy populace stanoví
 doporučení 10-04, že má být dále snižována úroveň celkových
 přípustných odlovů, mají být posílena opatření omezující lovnou
 kapacitu a kontrolní opatření, zejména v souvislosti
 s přemísťováním a umísťováním do klecí,
 a předpokládá, že v roce 2012 poskytne Stálý výbor pro výzkum a
 statistiku další pomoc při zjišťování míst tření ryb
 a zřizování přírodních rezervací.
 Na svém zvláštním zasedání v roce 2012
 přijala ICCAT doporučení 12-03 o změně víceletého
 plánu obnovy populace tuňáka obecného. V zájmu lepšího
 přizpůsobení rybolovných období činnosti loďstva zavádí
 doporučení 12-03 změnu v obdobích povoleného rybolovu, která se liší
 od období zákazu rybolovu uvedených v článku 7 nařízení Rady
 (ES) č. 302/2009 ve znění čl. 1 bodu 6
 nařízení (EU) č. 500/2012[2].
 Kromě toho byla změněna data období, kdy je povolen rybolov
 pomocí košelkových nevodů, návnadových člunů
 a člunů s vlečnými šňůrami.
 A konečně ve snaze zabránit nejistotě ohledně
 zařízení, na něž se nevztahují žádná zvláštní pravidla pro
 rybolovné období, bylo nutno zapracovat ustanovení výslovně
 umožňující všem ostatním zařízením možnost rybolovu po celý rok.
 Smluvní strany ICCAT však k tomuto
 doporučení měly mnoho námitek, což způsobilo zpoždění jeho
 vstupu v platnost, které lze pravděpodobně očekávat v srpnu
 2013. Tyto námitky ale souvisely s rozdělením celkového
 přípustného odlovu a netýkaly se rybolovných období. Kromě toho
 smluvní strany na nedávné schůzi mezi zasedáními ICAAT v Seville
 (18.–20. února 2013) vyjádřily svůj záměr řídit se
 ustanoveními doporučení 12-03 včetně nových dat rybolovného
 období pro plavidla lovící košelkovými nevody (od 26. května do 24.
 června), jak je stanoveno v bodu 22 tohoto doporučení.
 Pokud jde o rybolovnou sezónu 2013, Rada
 již v nařízení Rady (EU) č. 40/2013[3], kterým se pro rok 2013 stanoví
 rybolovná práva ve vodách EU a rybolovná práva, jimiž disponují plavidla EU v
 některých vodách mimo EU, pro některé rybí populace a skupiny rybích
 populací, na něž se vztahují mezinárodní jednání nebo dohody, stanovila,
 že rybolovná


text:
sezóna pro plavidla lovící košelkovými nevody bude
 od 26. května 2013 do 24. června 2013, aby měly
 členské státy dostatek času na plánování. Rybolovná sezóna pro
 plavidla lovící výhradně košelkovými nevody byla v uvedeném
 nařízení řešena vzhledem k jejímu načasování
 a důležitosti tohoto zařízení s ohledem na jeho vyšší rybolovnou
 kapacitu a kvůli případům nesouladu v minulosti.
 Aby byla zajištěna účinná ochrana
 zachování rybí populace tuňáka obecného pomocí dodržování těchto
 nových rybolovných období a za účelem usnadnění úkonů k
 prosazení právních předpisů a poskytnutí právní jistoty ohledně
 rybolovných období do doby, než bude celkově provedeno doporučení
 12-03 a než doporučení vstoupí v platnost, je nezbytné upravit
 ustanovení o rybolovných obdobích v nařízení Rady (ES)
 č. 302/2009.
 Z těchto důvodů a z
 důvodu, aby mohly členské státy vhodně rozvrhnout své rybolovné
 plány, rozpisy kapacity a inspekční plány, které se odvíjí
 od rybolovných období, a plnit své oznamovací povinnosti, je nutné
 uvedené ustanovení co nejdříve změnit a aplikovat tyto
 změny se zpětnou účinností ode dne 1. ledna 2013.
 Nařízení (ES) č. 302/2009 by proto
 mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Během zasedání řídící skupiny pro
 plán společného nasazení pro zachování populace tuňáka obecného,
 které se konalo v sídle Evropské agentury pro kontrolu rybolovu
 ve Vigu dne 11. prosince 2012, byla se členskými státy, kterých se
 tento rybolov týká (CY, ES, FR, GR, IT, MT, PT), projednána nutnost
 upřesnit data rybolovného období. Všechny strany se dohodly
 na zavedení období, která jsou definována v bodech 21 až
 26 doporučení ICCAT 12-03, kterým se mění doporučení ICCAT
 o zavedení víceletého plánu obnovy populace tuňáka obecného
 ve východním Atlantiku a Středozemním moři.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Cílem návrhu je provést do práva EU
 doporučení, které bylo přijato v rámci ICCAT, a to
 změnou nařízení Rady (ES) č. 302/2009, pokud jde
 o rybolovná období pro zařízení lovící tuňáka obecného. Z omezeného rozsahu tohoto návrhu vyplývá,
 že je nezbytný pro zajištění rychlého přijetí nařízení
 před začátkem rybolovného období pro rok 2013.
 2013/0133 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY,
 kterým se mění nařízení Rady (ES)
 č. 302/2009 o víceletém plánu obnovy populace tuňáka obecného ve
 východním Atlantiku a Středozemním moři
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru[4],
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Unie je smluvní stranou
 Mezinárodní úmluvy na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen
 „úmluva“).
 (2) Na svém 16. zvláštním
 zasedání v roce 2008 přijala Mezinárodní komise pro ochranu
 tuňáků v Atlantiku (dále jen „ICCAT“), která byla zřízena
 na základě úmluvy, doporučení 08-05 za účelem stanovení nového
 plánu obnovy populace tuňáka obecného ve východním Atlantiku a
 Středozemním moři, který nahrazuje předchozí plán obnovy
 přijatý v roce 2006. K provedení těchto mezinárodních opatření
 na zachování zdrojů na úrovni Unie bylo přijato nařízení (ES)
 č. 302/2009[5].
 (3)


text:
Na svém 17. zvláštním
 zasedání v roce 2010 přijala ICCAT doporučení 10-04 o změně
 víceletého plánu obnovy populace tuňáka obecného. Nařízení (ES)
 č. 302/2009 pak bylo změněno nařízením (EU) č. 500/2012[6], za účelem provedení
 revidovaného mezinárodního opatření na zachování zdrojů
 na úrovni Unie.
 (4) Na svém 18. zvláštním
 zasedání v roce 2012 přijala ICCAT doporučení 12-03 o další
 změně víceletého plánu obnovy populace tuňáka obecného. V zájmu
 lepšího přizpůsobení rybolovných období činnosti loďstva
 zavádí doporučení 12-03 změnu v obdobích rybolovu, která jsou nyní
 definována jako období povoleného rybolovu, na rozdíl od období zákazu rybolovu
 uváděných v předchozích doporučeních ICCAT. Kromě toho byla
 změněna data, kdy je povolen rybolov pomocí košelkových nevodů,
 návnadových člunů a člunů s vlečnými
 šňůrami. A konečně ve snaze zabránit nejistotě
 ohledně zařízení, na něž se nevztahují žádná zvláštní
 pravidla pro rybolovná období, bylo nutno zapracovat ustanovení výslovně
 umožňující všem ostatním zařízením rybolov po celý rok.
 (5) Aby byla zajištěna
 účinná ochrana zachování populace tuňáka obecného a poskytnuta právní
 jistota ohledně rybolovných období a konečně také aby mohly
 členské státy vhodně rozvrhnout své rybolovné plány, rozpisy kapacity
 a inspekční plány a plnit své oznamovací povinnosti v období, než bude
 celkově provedeno doporučení ICCAT 12-03 a než vstoupí v platnost, je
 třeba v nařízení (ES) č. 302/2009 co nejdříve změnit
 ustanovení o rybolovných obdobích a uplatňovat tyto změny
 od začátku roku 2013,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 Článek 1
 Článek 7 nařízení (ES)
 č. 302/2009 se nahrazuje tímto:
 „Článek 7
 Rybolovné období
 1. Lov tuňáka obecného
 velkými plavidly provádějícími pelagický odlov na dlouhou lovnou
 šňůru, jejichž délka přesahuje 24 m, ve východním Atlantiku a ve
 Středozemním moři se povoluje od 1. ledna do 31. května, s
 výjimkou oblasti západně od 10 ° z. d. a severně od 42 ° s. š., kde
 je uvedený rybolov povolen od 1. srpna do 31. ledna.
 2. Lov tuňáka obecného košelkovými
 nevody ve východním Atlantiku a ve Středozemním moři se povoluje od
 26. května do 24. června.
 3. Lov tuňáka obecného
 návnadovými čluny a čluny lovícími na vlečnou šňůru ve
 východním Atlantiku a Středozemním moři se povoluje od 1.
 července do 31. října.
 4. Lov tuňáka obecného
 prostřednictvím trawlerů pro pelagický rybolov ve východním Atlantiku
 se povoluje od 16. června do 14. října.
 5. Rekreační a sportovní
 lov tuňáka obecného ve východním Atlantiku a Středozemním moři
 se povoluje od 16. června do 14. října.
 6. Rybolov tuňáka obecného
 pomocí jiných zařízení, než která jsou uvedena v odstavcích 1 až 5,
 je povolen během celého roku.“
 Článek 2
 Toto nařízení vstupuje v platnost
 třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Použije se ode dne 1. ledna 2013.
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda
 [1] Úř. věst. L 96, 15.4.2009.
 [2] Úř. věst. L 157, 16.6.2012.
 [3] Úř. věst. L 23, 25.1.2013.
 [4] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].
 [5] Úř. věst. L 96, 15.4.2009..
 [6] Úř. věst. L 157, 16.6.2012.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52007PC0403
 Návrh rozhodnutí Rady o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici NK603xMON810 (MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 (Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné) /* KOM/2007/0403 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 12.7.2007KOM(2007) 403 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici NK603xMON810 (MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVAPřipojený návrh rozhodnutí Rady se týká potravin a krmiv, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici NK603xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a pro které společnost Monsanto Europe S.A. předložila příslušným orgánům Spojeného království dne 1. června 2004 žádost o uvedení na trh podle nařízení (ES) č. 1829/2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech.Připojený návrh se rovněž vztahuje na uvedení dalších produktů, které obsahují kukuřici NK603xMON810 nebo z ní sestávají, na trh pro stejná využití jako u jakékoli jiné kukuřice, s výjimkou pěstování.Dne 31. března 2006 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 příznivé stanovisko a dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení produktů, které obsahují kukuřici NK603xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a které jsou popsány v žádosti, na trh mělo nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí[1]. Ve stanovisku dospěl EFSA k závěru, že je přijatelné použít na podporu bezpečnosti daných produktů údaje týkající se jednotlivých případů, a zvážil všechny konkrétní otázky a námitky, které členské státy vznesly v rámci konzultace příslušných vnitrostátních orgánů podle čl. 6 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení.Na základě těchto informací byla dne 8. června 2007 předložena Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat ke hlasování předloha rozhodnutí Komise o povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici NK603xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh Společenství. Výbor nezaujal žádné stanovisko: patnáct členských států (214 hlasů) hlasovalo ve prospěch předlohy, devět členských států (86 hlasů) hlasovalo proti a tři členské státy (45 hlasů) se hlasování zdržely.Proto podle čl. 35 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES, ve znění rozhodnutí Rady 2006/512/ES, musí Komise předložit Radě návrh opatření, která mají být přijata, přičemž Rada má tři měsíce na to, aby se usnesla kvalifikovanou většinou, a musí uvědomit Evropský parlament.NávrhROZHODNUTÍ RADYo povolení uvedení produktů, které obsahují geneticky modifikovanou kukuřici NK603xMON810 (MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6), sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003(Pouze francouzské a nizozemské znění je závazné)(Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech[2], a zejména na čl. 7 odst.


text: 3 a čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 1. června 2004 předložila společnost Monsanto Europe S.A. v souladu s články 5 a 17 nařízení (ES) č. 1829/2003 příslušným orgánům Spojeného království žádost o uvedení potravin, složek potravin a krmiv, které obsahují modifikovanou kukuřici NK603xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, na trh (dále jen „žádost“).(2) Žádost také zahrnuje uvedení na trh jiných produktů, které obsahují kukuřici NK603xMON810 nebo z ní sestávají, pro stejná využití jako u jakékoli jiné kukuřice, s výjimkou pěstování. Z toho důvodu, v souladu s ustanoveními čl. 5 odst. 5 a čl. 17 odst. 5 nařízení (ES) č. 1829/2003, obsahuje žádost údaje a informace požadované přílohami III a IV směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí[3] a informace a závěry o hodnocení rizik, jež bylo provedeno v souladu se zásadami stanovenými v příloze II směrnice 2001/18/ES.(3) Dne 31. března 2006 vydal Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) v souladu s články 6 a 18 nařízení (ES) č. 1829/2003 příznivé stanovisko a dospěl k závěru, že je nepravděpodobné, že by uvedení produktů, které obsahují kukuřici NK603xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny a které jsou popsány v žádosti (dále jen „produkty“), na trh mělo nepříznivé účinky na lidské zdraví, zdraví zvířat nebo na životní prostředí[4]. Ve stanovisku dospěl EFSA k závěru, že je přijatelné použít na podporu bezpečnosti daných produktů údaje týkající se jednotlivých případů, a zvážil všechny konkrétní otázky a námitky, které členské státy vznesly v rámci konzultace příslušných vnitrostátních orgánů podle čl. 6 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 uvedeného nařízení.(4) V říjnu 2006 zveřejnil EFSA na žádost Komise podrobné vysvětlení, jakým způsobem byly v jeho stanovisku zohledněny připomínky příslušných orgánů členských států. Rovněž zveřejnil další informace o různých otázkách zvažovaných Vědeckou komisí pro geneticky modifikované organismy zřízenou při EFSA a důvod, proč některé zvláštní doplňkové studie, jako například 90 denní toxikologická studie na krysách, nebyly považovány za nutné.(5) EFSA ve svém stanovisku rovněž dospěl k závěru, že žadatelem předložený plán monitorování životního prostředí sestávající z plánu celkového dohledu, je v souladu se zamýšleným použitím daných produktů.(6) S ohledem na předcházející úvahy by mělo být povolení pro tyto produkty uděleno.(7) Každému geneticky modifikovanému organismu má být přiřazen jednoznačný identifikační kód stanovený v nařízení Komise (ES) č. 65/2004 ze dne 14. ledna 2004, kterým se zřizuje systém tvorby a přiřazování jednoznačných identifikačních kódů pro geneticky modifikované organismy[5].(8) Na základě stanoviska EFSA se zdá, že pro potraviny, složky potravin a krmiva, které obsahují kukuřici NK603xMON810, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, nejsou nutné žádné jiné zvláštní požadavky na označování než ty, které jsou stanoveny v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003. Avšak v zájmu zajištění toho, že se produkty budou používat v rámci povolení stanoveného tímto rozhodnutím, by označení krmiv, která obsahují GMO nebo z GMO sestávají, a jiných produktů než potravin a krmiv, které


text: obsahují GMO nebo z GMO sestávají, pro něž se žádá o povolení, mělo také jasně uvádět, že dané produkty nesmějí být použity k pěstování.(9) Podobným způsobem stanovisko EFSA neopravňuje k uložení zvláštních podmínek nebo omezení pro uvedení produktů na trh a/nebo zvláštních podmínek nebo omezení pro jejich používání a nakládání s nimi, včetně požadavků na monitorování po uvedení na trh, ani žádných zvláštních podmínek týkajících se ochrany určitých ekosystémů / životního prostředí a/nebo zeměpisných oblastí, podle čl. 6 odst. 5 písm. e) a čl. 18 odst. 5 písm. e) nařízení (ES) č. 1829/2003.(10) Všechny příslušné informace o povolení produktů by měly být zapsány do registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva stanoveného nařízením (ES) č. 1829/2003.(11) Ustanovení čl. 4 odst. 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 ze dne 22. září 2003 o sledovatelnosti a označování geneticky modifikovaných organismů a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z geneticky modifikovaných organismů a o změně směrnice 2001/18/ES[6] stanoví požadavky na označování produktů sestávajících z GMO nebo obsahujících GMO.(12) Toto rozhodnutí má být oznámeno prostřednictvím Informačního systému pro biologickou bezpečnost smluvním stranám Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti podle čl. 9 odst. 1 a čl. 15 odst. 2 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1946/2003 ze dne 15. července 2003 o přeshraničních pohybech geneticky modifikovaných organismů[7].(13) Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal ve lhůtě stanovené svým předsedou stanovisko, a opatření stanovená tímto rozhodnutím musí proto přijmout Rada,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1 Geneticky modifikovaný organismus a jednoznačný identifikační kódGeneticky modifikované kukuřici ( Zea mays L.) NK603xMON810 vytvořené křížením linií kukuřice MON-ØØ6Ø3-6 a MON-ØØ81Ø-6, jak je uvedeno v písmenu b) přílohy tohoto rozhodnutí, je v souladu s nařízením (ES) č. 65/2004 přiřazen jednoznačný identifikační kód MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6.Článek 2 PovoleníV souladu s podmínkami uvedenými v tomto rozhodnutí se pro účely čl. 4 odst. 2 a čl. 16 odst. 2 nařízení č. 1829/2003 povolují tyto produkty:a) potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;b) krmiva, která obsahují kukuřici MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;c) produkty jiné než potraviny a krmiva, které obsahují kukuřici MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, pro stejná využití jako u jakékoli jiné kukuřice, s výjimkou pěstování.Článek 3 Označování1. Pro účely požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“ „kukuřice“.2. Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují kukuřici MON-ØØ6Ø3 6xMON-ØØ81Ø-6 nebo z ní sestávají, uvedených v čl. 2 písm. b) a c), se uvádí slova „není určeno k pěstování“.Článek 4 Monitorování dopadů na životní prostředí1. Držitel povolení zajistí, aby byl zaveden a prováděn plán monitorování dopadů na životní prostředí stanovený v písmenu h) přílohy.2. Držitel povolení musí každoročně předkládat Komisi zprávy o provádění a výsledcích činností stanovených v plánu monitorování.Článek 5 Registr SpolečenstvíInformace uvedené v příloze tohoto rozhodnutí se zapíší do registru Společenství pro geneticky


text: modifikované potraviny a krmiva stanoveného v článku 28 nařízení (ES) č. 1829/2003.Článek 6 Držitel povoleníDržitelem povolení je společnost Monsanto Europe S.A., Belgie, zastupující Monsanto Company, USA.Článek 7 PlatnostToto rozhodnutí se použije po dobu deseti let ode dne jeho oznámení.Článek 8 UrčeníToto rozhodnutí je určeno společnosti Monsanto Europe S.A., Scheldelaan 460, Haven 627 – B 2040 Antwerpen, Belgie.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/ předsedkyněPŘÍLOHAa) Žadatel a držitel povolení:Název: Monsanto Europe S.A.Adresa: Scheldelaan 460, Haven 627 – B 2040 Antwerpen – Belgiezastupující společnost Monsanto Company – 800 N. Lindbergh Boulevard St. Louis, Missouri 63167, USA.b) Určení a specifikace produktů:1) potraviny a složky potravin, které obsahují kukuřici MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny;2) krmiva, která obsahují kukuřici MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobena;3) produkty jiné než potraviny a krmiva, které obsahují kukuřici MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6, sestávají z ní nebo jsou z ní vyrobeny, pro stejná využití jako u jakékoli jiné kukuřice, s výjimkou pěstování.Geneticky modifikovaná kukuřice MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6, popsaná v žádosti, je vytvořena křížením (geneticky modifikovaných) linií kukuřice MON-ØØ6Ø3-6 a kukuřice MON-ØØ81Ø-6 a exprimuje protein CP4 EPSPS, který rostlině propůjčuje schopnost tolerance k herbicidům na bázi glyfosátu a protein CryIAb, který rostlině poskytuje ochranu proti určitým hmyzím škůdcům z řádu motýlů ( Ostrinia nubilalis, Sesamia spp .).c) Označování:1) Pro účely požadavků na označování stanovených v čl. 13 odst. 1 a čl. 25 odst. 2 nařízení (ES) č. 1829/2003 a v čl. 4 odst. 6 nařízení (ES) č. 1830/2003 je „název organismu“ „kukuřice“.2) Na štítku a v průvodních dokumentech produktů, které obsahují kukuřici MON-ØØ6Ø3 6xMON-ØØ81Ø-6 nebo z ní sestávají, a které jsou uvedeny v čl. 2 písm. b) a c), se uvádí slova „není určeno k pěstování“.d) Metoda detekce:- Případově specifická kvantitativní metoda v reálném čase na bázi PCR pro geneticky modifikovanou kukuřici MON-ØØ6Ø3-6 a MON-ØØ81Ø-6, jejíž platnost byla ověřena na kukuřici MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6.- Validace referenční laboratoří Společenství zřízenou podle nařízení (ES) č. 1829/2003, zveřejněná na adrese http://gmo-crl.jrc.it/statusofdoss.htm.- Referenční materiál: ERM®-BF413 (pro MON-ØØ81Ø-6) a ERM®-BF415 (pro MON-ØØ6Ø3-6) dostupný v Institutu pro referenční materiály a měření Společného výzkumného střediska (SVS) Evropské komise na adrese: http://www.irmm.jrc.be/html/reference_materials_catalogue/index.htm.e) Jednoznačný identifikační kód:MON-ØØ6Ø3-6xMON-ØØ81Ø-6f) Informace požadované na základě přílohy II Cartagenského protokolu o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti:Informační systém pro biologickou bezpečnost, záznam: viz [ doplní se po oznámení ]g) Podmínky nebo omezení pro uvedení na trh, použití nebo nakládání s produkty:Nejsou stanoveny.h) Plán monitorování:Plán monitorování dopadů na životní prostředí v souladu s přílohou VII směrnice 2001/18/ES.[Odkaz : plán zveřejněný na internetu]i) Požadavky na monitorování po uvedení na trh pro použití potravin k lidské spotřebě:Nejsou stanoveny.Poznámka: Časem se může ukázat, že odkazy na příslušné dokumenty je třeba upravit. Tyto úpravy budou zveřejňovány formou aktualizace registru Společenství pro geneticky modifikované potraviny a krmiva.[1] http://www.efsa.europa.eu/en/science/gmo/gm_ff_applications/more_info/486.html.[2] Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 1. Nařízení ve znění nařízení Komise (ES) č. 1981/2006 (Úř. věst. L 368, 23.12.2006, s. 99).[3] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná nařízením (ES) č. 1830/2003 (Úř. věst. L 268, 18.10.2003, s. 24).[4] http://www.efsa.europa.eu/en/science/gmo/gm_ff_applications/more_info/486.html..[5] Úř. věst. L 10, 16.1.2004, s. 5.[6] Úř. věst. L 268,


text:
 |
 52014PC0721
 Návrh ROZHODNUTÍ RADY o zmocnění Belgie, Polska a Rakouska k ratifikaci Budapešťské úmluvy o smlouvě o přepravě zboží po vnitrozemských vodních cestách (CMNI) nebo k přistoupení k uvedené úmluvě /* COM/2014/0721 final - 2014/0345 (NLE) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Komise navrhuje, aby Rada zmocnila Polsko a
 Rakousko k ratifikaci Budapešťské úmluvy o smlouvě o
 přepravě zboží po vnitrozemských vodních cestách (CMNI) (dále jen
 „Budapešťská úmluva“) nebo k přistoupení k uvedené úmluvě.
 Budapešťská úmluva byla přijata diplomatickou konferencí
 organizovanou společně Ústřední komisí pro plavbu na Rýně a
 Dunajskou komisí ve spolupráci s Evropskou hospodářskou komisí OSN.
 Ukazuje se, že Budapešťská úmluva, která
 vstoupila v platnost dne 1. dubna 2005, je velmi úspěšná a
 přispívá k rozvoji vnitřního trhu v oblasti dopravy. Uvažuje se o
 harmonizaci smluvních norem a norem pro vnitrozemskou plavbu mezi evropskými
 zeměmi. Jedenáct členských států Unie, jmenovitě
 Belgie[1],
 Bulharsko, Česká republika, Francie, Chorvatsko, Lucembursko,
 Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Rumunsko a Slovensko, již jsou smluvními
 stranami uvedené úmluvy. Dánsko, Estonsko, Finsko, Irsko, Itálie, Kypr, Litva,
 Lotyšsko, Malta, Portugalsko, Řecko, Slovinsko, Španělsko, Švédsko a
 Spojené království uvědomily Komisi, že jejich vnitrozemské vodní cesty do
 oblasti působnosti Budapešťské úmluvy nespadají.
 Polsko a Rakousko opakovaně
 vyjádřily zájem stát se smluvními stranami Budapešťské úmluvy.
 Účast těchto zemí by skutečně podpořila rozsáhlejší
 provádění úmluvy, což by bylo přínosem pro občany i podniky.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Otázka přístupu Polska a Rakouska k
 Budapešťské úmluvě byla opakovaně předmětem diskusí
 při zasedáních Pracovní skupiny pro otázky občanského práva (obecné
 záležitosti).
 Iniciativa Komise, jejímž cílem je umožnit
 Polsku a Rakousku ratifikovat Budapešťskou úmluvu nebo k ní
 přistoupit, nachází podporu i u členských států, které nemají
 zájem stát se smluvními stranami uvedené úmluvy.
 Tomuto návrhu se rovněž dostalo velké
 podpory ze strany evropských asociací, které zastupují odvětví
 vnitrozemské plavby (Evropský svaz vnitrozemské plavby a IVR, mezinárodní
 asociace pro zastupování společných zájmů v oblasti vnitrozemské
 vodní dopravy a pojištění a pro vedení rejstříků plavidel
 vnitrozemské plavby v Evropě).
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Článek 29 Budapešťské úmluvy
 obsahuje ustanovení o výběru práva stranami smlouvy o přepravě,
 na kterou se vztahuje uvedená úmluva. Těmito ustanoveními jsou
 dotčena pravidla stanovená v nařízení (ES) č. 593/2008
 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I)[2]. Budapešťská
 úmluva je tedy dohodou, která spadá částečně do výlučné
 pravomoci Evropské unie. Členské státy nemohou uvedenou úmluvu ratifikovat
 nebo k ní přistoupit, nejsou-li k tomu Unií zmocněny (čl. 2
 odst. 1 Smlouvy o fungování EU).
 Komise konstatuje, že Belgie ratifikovala
 Budapešťskou úmluvu dne 5. srpna 2008, poté, co bylo dne
 24. července 2008 přijato a vstoupilo v platnost nařízení
 „Řím I“. Je proto nezbytné, aby Unie zmocnila také Belgii, a tak byl
 napraven stávající protiprávní stav.
 Komise rovněž konstatuje, že pouze
 některé členské státy vyjádřily zájem stát se stranami
 Budapešťské úmluvy. Ostatní členské státy se domnívají, že uvedená
 úmluva se jich netýká vzhledem k tomu, že na jejich území se nenacházejí
 vnitrozemské vodní cesty, které by spadaly do její oblasti působnosti.
 Kromě toho uvedená úmluva nestanoví možnost, aby


text:
se Unie stala její
 smluvní stranou, a Komise v každém případě v této fázi nezamýšlí
 navrhnout, aby Unie byla Budapešťskou úmluvou vázána jakýmkoli jiným
 způsobem.
 V právních předpisech EU, které se týkají
 vnitrozemské plavby, neexistuje jednotná definice vnitrozemských vodních cest.
 Oblast působnosti některých směrnic nebo nařízení
 týkajících se vodních cest je každým právním aktem regulována odlišně.
 Například směrnice 2006/87/ES, kterou se stanoví technické požadavky
 pro plavidla vnitrozemské plavby[3],
 obsahuje seznam vnitrozemských vodních cest, jež spadají do působnosti
 uvedené směrnice (příloha I). Tento seznam vychází z oznámení
 členských států, v nichž uvádějí, na které vodní toky na jejich
 území by se směrnice měla vztahovat. Směrnice 96/50/ES o harmonizaci
 podmínek pro získání národních osvědčení vůdců plavidel pro
 přepravu zboží a cestujících na vnitrozemských vodních cestách ve
 Společenství[4]
 používá zase jiný systém pro určení, které vodní cesty spadají do oblasti
 působnosti uvedené směrnice. V zásadě se uvedená směrnice
 vztahuje na všechny vodní cesty v EU, s výjimkou Rýna a dalších vodních cest
 uvedených v příloze II směrnice 91/672/EHS.
 Unie může výjimečně zmocnit
 jeden nebo více členských států, aby se staly smluvní stranou úmluvy.
 V tomto případě je výhradní pravomoc omezena na jediné ustanovení a
 zmocnění nepředstavuje překážku provádění vnější
 politiky Unie v oblasti justiční spolupráce v občanských a
 obchodních věcech. Žádost Polska a Rakouska je opodstatněná zejména
 vzhledem k tomu, že ostatní členské státy se staly smluvními stranami
 Budapešťské úmluvy před tím, než bylo přijato nařízení (ES)
 č. 593/2008. Zmocněním by neměla být dotčena výhradní
 pravomoc Unie; jeho cílem je vyřešit velmi specifickou situaci.
 Rozhodnutí Rady musí být proto určeno
 pouze Belgii, Polsku a Rakousku.
 Podle článku 30 Budapešťské úmluvy
 mohou smluvní státy učinit prohlášení o oblasti působnosti uvedené
 úmluvy. Dotčené členské státy mohou při přistupování k
 úmluvě učinit náležitá prohlášení, která ustanovení úmluvy
 umožňují a která členské státy považují za nutná. Znění
 těchto prohlášení by měla být připojena k rozhodnutí Rady. [...]
 2014/0345 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o zmocnění Belgie, Polska a Rakouska k
 ratifikaci Budapešťské úmluvy o smlouvě o přepravě
 zboží po vnitrozemských vodních cestách (CMNI) nebo k přistoupení k uvedené
 úmluvě
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na čl. 2 odst. 1 a čl. 81 odst. 2
 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 s ohledem na souhlas Evropského
 parlamentu[5],
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Unie usiluje o vytvoření společného soudního
 prostoru založeného na zásadě vzájemného uznávání soudních rozhodnutí.
 (2) Budapešťská úmluva o
 smlouvě o přepravě zboží po vnitrozemských vodních cestách
 (CMNI) (dále též „Budapešťská úmluva“) je cenný nástroj na podporu
 vnitrozemské plavby v Evropě.
 (3) Unie má výlučnou
 pravomoc, přinejmenším pokud jde o článek 29 Budapešťské úmluvy
 o přepravě zboží po vnitrozemských vodních cestách (CMNI), v rozsahu,
 v jakém jsou uvedenými ustanoveními dotčena pravidla stanovená v nařízení
 (ES) č. 593/2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy
 (Řím I)[6].
 (4) Budapešťská úmluva není
 otevřena účasti organizací regionální hospodářské integrace.
 Unie se proto nemůže stát smluvní stranou Budapešťské úmluvy.
 (5) Členské státy se


text:
splavnými vnitrozemskými vodními cestami, které spadají do oblasti
 působnosti Budapešťské úmluvy, by proto měly být zmocněny k
 ratifikaci uvedené úmluvy nebo k přistoupení k úmluvě.
 (6) Jedenáct členských států
 Unie, jmenovitě Belgie, Bulharsko, Česká republika, Francie,
 Chorvatsko, Lucembursko, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Rumunsko a
 Slovensko, jsou smluvními stranami Budapešťské úmluvy.
 (7) Belgie úmluvu ratifikovala
 dne 5. srpna 2008, tedy po přijetí nařízení „Řím I“. Je
 proto nezbytné, aby Rada k ratifikaci Budapešťské úmluvy zmocnila Belgii ex
 post.
 (8) Polsko a Rakousko, které mají
 splavné vnitrozemské vodní cesty spadající do oblasti působnosti uvedené
 úmluvy, vyjádřily zájem stát se jejími smluvními stranami.
 (9) Zbývající
 členské státy Unie uvedly, že na jejich území nejsou vnitrozemské
 vodní cesty, které by spadaly do oblasti působnosti Budapešťské
 úmluvy, a proto nemají zájem úmluvu ratifikovat nebo k ní přistoupit.
 (10) Budapešťská úmluva
 umožňuje smluvním státům činit prohlášení týkající se oblasti
 působnosti úmluvy. Polsko a Rakousko by tedy měly při
 přistoupení k úmluvě učinit náležitá prohlášení, která
 ustanovení úmluvy umožňují a která členské státy považují za nutná.
 Znění těchto prohlášení by měla být připojena k tomuto
 rozhodnutí.
 (11) Spojené království a Irsko
 jsou vázány nařízením (ES) č. 593/2008 ze dne
 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy
 (Řím I), a proto se účastní přijímání tohoto rozhodnutí.
 (12) V souladu
 s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení
 Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě
 o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto
 rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 1. Rada zmocňuje Belgii, Polsko a
 Rakousko k ratifikaci Budapešťské úmluvy o smlouvě o přepravě
 zboží po vnitrozemských vodních cestách (CMNI) nebo k přistoupení k
 uvedené úmluvě, s výhradou podmínek stanovených v článku 2.
 2. Znění úmluvy se připojuje k
 tomuto rozhodnutí jako příloha I.
 Článek 2
 Rada zmocňuje Polsko a Rakousko, aby
 při ratifikaci Budapešťské úmluvy nebo při přistoupení k ní
 učinily náležitá prohlášení, která umožňují ustanovení uvedené
 úmluvy.
 Toto rozhodnutí je určeno Belgii, Polsku
 a Rakousku.
 V Bruselu dne
 Za
 Radu
 předseda
 / předsedkyně
 [1] Podle internetových stránek EHK OSN Belgie ratifikovala
 Budapešťskou úmluvu dne 5. srpna 2008, tedy po vstupu v platnost
 nařízeni (ES) č. 593/2008 o právu rozhodném pro smluvní
 závazkové vztahy (Řím I).
 [2] Úř. věst. L 177, 4.7.2008, s. 6.
 [3] Úř. věst. L 389,
 30.12.2006, s. 1–260.
 [4] Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 31–38.
 [5] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].
 [6] Úř. věst. L 177,
 4.7.2008, s. 6.
 Budapešťská úmluva o
 smlouvě o přepravě zboží po vnitrozemských vodních cestách
 (CMNI)
 Přijatá
 diplomatickou konferencí organizovanou společně CCNR, Dunajskou
 komisí a EHK OSN, konanou v Budapešti ve dnech 25. září – 3. října
 2000.
 Smluvní státy této úmluvy,
 se zřetelem
 na doporučení obsažené v Závěrečném aktu Konference o
 bezpečnosti a spolupráci v Evropě ze dne 1. srpna 1975 pro
 harmonizaci právních režimů za účelem rozvoje dopravy členskými
 státy Ústřední komise pro plavbu na Rýně a Dunajské komise ve
 spolupráci s Evropskou hospodářskou komisí OSN,
 vědomy si


text:
nutnosti a vhodnosti smluvního ustanovení jednotných pravidel týkajících se
 smlouvy pro přepravu zboží po vnitrozemských vodních cestách,
 se rozhodly
 uzavřít za tímto účelem úmluvu a dohodly se na následujícím:
 KAPITOLA I VŠEOBECNÁ
 USTANOVENÍ
 Článek 1 Definice
 pojmů
 V této úmluvě se:
 1)
 „smlouva o přepravě“ znamená každou
 smlouvu jakéhokoli druhu, v níž se dopravce zavazuje přepravit zboží po
 vnitrozemských vodních cestách oproti zaplacení přepravného;
 2)
 „dopravce“ znamená každou osobu, která
 uzavřela nebo jejímž jménem byla uzavřena smlouva s odesílatelem o
 přepravě;
 3)
 „další dopravce“ znamená každou další osobu, mimo
 zaměstnance nebo zástupce dopravce, na kterou dopravce zcela nebo
 zčásti převedl provedení přepravy zboží;
 4)
 „odesílatel“ znamená každou osobu, s níž, pro niž
 nebo jejímž jménem byla s dopravcem uzavřena smlouva o
 přepravě zboží;
 5)
 „příjemce“ znamená osobu oprávněnou k
 přijetí zboží;
 6)
 „přepravní listina“ znamená listinu, kterou je
 doložena smlouva o přepravě a převzetí nebo nakládka zboží
 dopravcem a která je vystavena formou náložného listu (konosamentu) nebo
 nákladního listu nebo jakékoliv jiné listiny, užívané v obchodním styku;
 7)
 „zboží“ nezahrnuje vlečená nebo tlačená
 plavidla ani zavazadla nebo vozidla přepravovaných osob; je-li zboží
 uloženo v kontejneru, na paletě nebo uvnitř podobného
 přepravního zařízení nebo je-li zabaleno, zahrnuje pojem „zboží“ tato
 přepravní zařízení nebo obal, pokud je poskytl odesílatel;
 8)
 „písemně“ zahrnuje, pokud se zúčastněné
 strany nedohodnou jinak, přenos informace elektronickým, optickým nebo
 podobným komunikačním prostředkem, včetně, ale nikoliv
 výlučně, telegramu, telefaxu, telexu, elektronické pošty nebo
 elektronické výměny dat (EDI) za předpokladu, že je informace tímto
 způsobem přístupná tak, aby mohla být později využita k
 referenci;
 9)
 rozhodné právo určitého státu použitelné v
 souladu s touto úmluvou znamená právní předpisy platné v tomto státě
 s vyloučením ustanovení mezinárodního soukromého práva.
 Článek 2 Rozsah
 použití
 1)
 Tato úmluva je použitelná pro všechny smlouvy o
 přepravě, jestliže se smlouvou předpokládaný přístav
 nakládky nebo místo převzetí zboží a přístav vykládky nebo místo
 dodání zboží nacházejí ve dvou různých státech, z nichž nejméně jeden
 je smluvním státem této úmluvy. Umožňuje-li smlouva výběr z více
 přístavů vykládky nebo míst dodání, je z těchto míst rozhodné
 skutečné místo vykládky nebo dodání zboží.
 2)
 Tato úmluva je použitelná, je-li cílem smlouvy o
 přepravě přeprava zboží bez překládky jak po vnitrozemských
 vodních cestách, tak i po cestách podléhajících námořním pravidlům,
 za podmínek stanovených v odstavci 1, ledaže by
 a)
 byl vystaven námořní konosament podle
 použitého námořního práva, nebo
 b)
 vzdálenost, která má být propluta po vodách
 podléhajících námořním pravidlům, je větší než vzdálenost po
 vnitrozemských vodních cestách.
 3)
 Tato úmluva je použitelná bez ohledu na státní
 příslušnost, místo evidence nebo domovský přístav plavidla, nebo
 je-li plavidlo vedeno jako námořní nebo vnitrozemské, jakož i bez ohledu
 na státní příslušnost, bydliště, sídlo nebo pobyt dopravce,
 odesílatele nebo příjemce.
 KAPITOLA II
 PRÁVA A POVINNOSTI
 SMLUVNÍCH STRAN
 Článek 3
 Převzetí,
 přeprava a dodání zboží
 1)
 Dopravce zboží přepraví a příjemci ho v
 místě určení dodá ve smluvené době v tomtéž stavu, v jakém
 ho obdržel.
 2)
 Pokud nebude sjednáno jinak, dojde k převzetí
 zboží a k jeho dodání na plavidle.
 3)
 Dopravce určí plavidlo,


text:
které bude použito. Je
 zavázán vynaložit před a na začátku plavby nezbytnou péči tak k
 zajištění toho, že je plavidlo ve stavu způsobilém k nakládce
 přepravovaného zboží, způsobilé k plavbě,
 patřičně vybavené a obsazené posádkou podle platných
 předpisů a má nezbytná vnitrostátní a mezinárodní povolení
 potřebná pro přepravu příslušného zboží.
 4)
 Jestliže byla sjednána přeprava určitým
 plavidlem nebo typem plavidla, smí dopravce zboží zcela nebo zčásti
 naložit nebo přeložit na jiné plavidlo nebo jiný typ plavidla bez souhlasu
 odesílatele pouze tehdy,
 a)
 pokud nastanou okolnosti jako nízký stav vody,
 havárie nebo jiná překážka plavby, které byly nepředvídatelné v
 okamžiku uzavření smlouvy o přepravě a za nichž je nakládka nebo
 překládka zboží na jiné plavidlo nezbytná ke splnění smlouvy o přepravě,
 a kdy dopravce nemůže v přiměřené době obdržet
 instrukce od odesílatele, nebo
 b)
 kdy je to v souladu s praxí běžnou v
 přístavu, v němž se plavidlo nachází.
 5)
 S výhradou povinností odesílatele dopravce zajistí,
 aby nakládka, uložení a upevnění zboží neohrozily bezpečnost provozu
 plavidla.
 6. Dopravce je oprávněn přepravovat
 zboží na palubě plavidla nebo v otevřeném plavidle pouze tehdy,
 jestliže to bylo dohodnuto s odesílatelem nebo pokud je to v souladu se
 zvyklostmi příslušného obchodního případu či je to nezbytné
 podle zákonných předpisů.
 Článek 4 Další
 dopravce
 1)
 Smlouva vyhovující definici stanovené v článku
 1 odstavec 1, uzavřená mezi dopravcem a dalším dopravcem, zakládá smlouvu
 o přepravě ve smyslu této úmluvy. Pro účel takové smlouvy se
 veškerá opatření této úmluvy týkající se odesílatele použijí na dopravce a
 ta, která se týkají dopravce, na dalšího dopravce.
 2)
 Jestliže dopravce svěřil výkon
 přepravy nebo její části dalšímu dopravci, ať už to smlouva o
 přepravě umožňuje či nikoli, dopravce přesto
 zůstává odpovědný za úplnou přepravu podle ustanovení této
 úmluvy. Veškerá ustanovení této úmluvy upravující odpovědnost dopravce se
 použijí také na odpovědnost dalšího dopravce za přepravu jím
 vykonanou.
 3)
 Dopravce ve všech případech, kdy
 svěří výkon přepravy nebo její část dalšímu dopravci, o tom
 informuje odesílatele.
 4)
 Každá dohoda s odesílatelem nebo příjemcem
 rozšiřující odpovědnost dopravce podle ustanovení této úmluvy
 ovlivňuje dalšího dopravce pouze v rozsahu, který výslovně a
 písemně odsouhlasil. Další dopravce může uplatnit veškeré námitky
 využitelné dopravcem podle smlouvy o přepravě.
 5)
 Mají-li dopravce i další dopravce odpovědnost,
 odpovídají společně a nerozdílně. Regresní práva mezi nimi
 nejsou ustanoveními tohoto článku dotčena.
 Článek 5 Dodací
 lhůta
 Dopravce dodá zboží ve smluvené
 lhůtě nebo - jestliže takové ujednání neexistuje - ve
 lhůtě, kterou je svědomitému dopravci s přihlédnutím k
 okolnostem plavby a při plavbě bez překážek nutno rozumně
 přiznat.
 Článek 6 Povinnosti
 odesílatele
 1)
 Odesílatel je povinen uhradit splatné částky
 podle smlouvy o přepravě.
 2)
 Odesílatel dopravci před předáním zboží k
 přepravě písemně sdělí tyto údaje o přepravovaném
 zboží:
 a)
 rozměry, počet nebo hmotnost a podmínky
 pro uložení přepravovaného zboží;
 b)
 značky, které jsou potřebné pro
 identifikaci zboží;
 c)
 povahu, charakteristiku a vlastnosti zboží;
 d)
 pokyny pro celní nebo jiné úřední projednání
 zboží;
 e)
 další údaje potřebné pro zápis do
 přepravní listiny.
 Odesílatel předá dopravci při
 předání zboží také všechny předepsané průvodní doklady.


text:
3)
 Odesílatel zboží zabalí, pokud jeho povaha se
 zřetelem ke sjednané přepravě zabalení vyžaduje, a to tak, aby
 od převzetí až do dodání dopravcem bylo zboží chráněno před
 ztrátou nebo poškozením a aby nezpůsobilo na plavidle nebo jiném zboží
 škody. Odesílatel dále s přihlédnutím ke sjednané přepravě
 provede opatření pro vhodné označení podle použitelných mezinárodních
 nebo vnitrostátních předpisů nebo - pokud takové předpisy
 neexistují - podle pravidel a zvyklostí všeobecně uznávaných ve
 vnitrozemské plavbě.
 4)
 S výhradou povinností náležejících dopravci
 odesílatel zboží naloží, uloží a upevní podle zvyklostí ve vnitrozemské
 plavbě, pokud ve smlouvě o přepravě nebylo ujednáno jinak.
 Článek 7
 Nebezpečné zboží nebo zboží poškozující životní prostředí
 1)
 Má-li být přepravováno zboží, které je
 nebezpečné nebo znečišťuje životní prostředí, informuje
 odesílatel dopravce před předáním zboží, kromě údajů
 uvedených v článku 6 odstavec 2, jasným způsobem a písemně o
 nebezpečí a rizicích znečistění životního prostředí
 spojeným se zbožím a o preventivních opatřeních, která je nutno provést.
 2)
 Je-li k přepravě zboží, které je
 nebezpečné nebo znečišťuje životní prostředí,
 zapotřebí povolení, předá odesílatel potřebné úřední
 dokumenty nejpozději při předání zboží.
 3)
 Chybí-li úřední povolení a nelze-li zboží,
 které je nebezpečné nebo znečišťuje životní prostředí, z
 tohoto důvodu dále přepravovat, vyložit nebo dodat, nese odesílatel
 náklady na zpětnou dopravu do přístavu nakládky nebo do kteréhokoli
 bližšího místa, v němž lze zboží vyložit a dodat nebo zlikvidovat.
 4)
 Hrozí-li bezprostřední nebezpečí lidem,
 věcem nebo životnímu prostředí, je dopravce, i když byl před
 převzetím zboží o jeho nebezpečnosti nebo vlastnostech poškozujících
 životní prostředí informován nebo byl s tímto nebezpečím seznámen
 jiným způsobem, oprávněn zboží, které je nebezpečné nebo
 znečišťuje životní prostředí, vyložit či zneškodnit, nebo
 za podmínky, že takové opatření není nepřiměřené k
 nebezpečí, které představuje, zničit.
 5)
 Je-li dopravce oprávněn učinit
 opatření podle odstavce 3 nebo 4, má nárok na náhradu škody, která mu
 vznikne.
 Článek 8 Odpovědnost
 odesílatele
 1)
 Odesílatel odpovídá bez ohledu na zavinění za
 všechny škody a náklady, které vznikly jemu, dopravci nebo dalšímu dopravci
 tím, že:
 (a)
 údaje nebo informace podle článku 6 odstavec 2
 nebo podle článku 7 odstavec 1 chybí, jsou nesprávné nebo neúplné;
 (b)
 zboží, které je nebezpečné nebo
 znečišťuje životní prostředí, není označeno nebo
 opatřeno nálepkami podle použitelných mezinárodních nebo vnitrostátních
 předpisů nebo – pokud takové předpisy neexistují – podle
 pravidel a zvyklostí všeobecně uznávaných ve vnitrozemské plavbě;
 (c)
 průvodní listiny chybí, jsou nesprávné nebo
 neúplné.
 Dopravce se nemůže odvolávat na
 odpovědnost odesílatele, jestliže je prokázáno, že zavinění jde na
 vrub dopravce, jeho zaměstnance nebo zástupce. Stejné ustanovení platí pro
 dalšího dopravce.
 2)
 Odesílatel odpovídá při plnění svých
 úkolů a povinností podle článků 6 a 7 za jednání či
 opomenutí osob, jejichž služby k plnění svých úkolů a povinností
 využívá, jestliže se tak stalo při výkonu jejich služebních povinností,
 jako kdyby takové jednání a opomenutí bylo jeho vlastní.
 Článek 9
 Právo dopravce na
 odstoupení
 1)
 Dopravce může odstoupit od smlouvy o
 přepravě, jestliže odesílatel porušil své povinnosti podle
 článku 6 odstavec 2 nebo článku 7 odstavce 1 a 2.
 2)
 Využije-li dopravce své právo na


text:
odstoupení,
 může již naložené zboží na náklady odesílatele znovu vyložit a požadovat
 zaplacení kterékoli z následujících částek:
 a)
 třetinu ze sjednaného přepravného; nebo
 b)
 kromě případného poplatku za zdržení
 může požadovat odškodnění ve výši vynaložených nákladů a
 vzniklých škod, jakož i, pokud cesta již začala, poměrné
 přepravné vzhledem k délce již vykonané cesty.
 Článek 10 Dodání
 zboží
 1)
 Bez ohledu na povinnost odesílatele podle
 článku 6 odstavec 1 bude příjemce, který po příchodu zboží do
 místa dodání vyžaduje jeho vydání, v souladu se smlouvou o přepravě
 odpovědný za přepravné a ostatní pohledávky váznoucí na zboží, jakož
 i za příspěvek v případě společné havárie.
 Chybí-li nějaká přepravní listina nebo nebyla-li předložena,
 odpovídá příjemce za přepravné sjednané s odesílatelem, pokud je to
 na trhu obvyklé.
 2)
 Předání zboží příjemci v souladu se
 smlouvou o přepravě nebo podle obchodních nebo zákonných
 předpisů platných v přístavu vykládky se považuje za dodání.
 Předání zboží úřadu nebo jiné třetí osobě se považuje
 taktéž za dodání.
 KAPITOLA III
 PŘEPRAVNÍ LISTINY
 Článek 11 Povaha a
 obsah
 1)
 Dopravce vystaví pro každou přepravu zboží
 podle této úmluvy přepravní listinu; náložný list vystaví jen tehdy,
 jestliže to požaduje odesílatel a pokud to bylo dohodnuto před nakládkou
 zboží nebo jeho převzetím k přepravě. Neexistencí přepravní
 listiny nebo skutečností, že není úplná, nebude dotčena platnost smlouvy
 o přepravě.
 2)
 Originální vyhotovení přepravních listin
 podepíše dopravce, vůdce plavidla nebo jiná dopravcem zmocněná osoba.
 Dopravce může vyžadovat, aby odesílatel spolupodepsal originál nebo kopii.
 Podpisy mohou být provedeny rukou, vytištěny jako faksimile, perforovány,
 otištěny razítkem, vyhotoveny značkovačem nebo jiným mechanickým
 nebo elektronickým prostředkem, jestliže tomu nebrání zákony státu, ve
 kterém se listina vystavuje.
 3)
 Přepravní listina slouží až do prokázání opaku
 jako důkaz o uzavření a obsahu smlouvy o přepravě, jakož i
 o převzetí zboží dopravcem. Zejména zakládá domněnku, že zboží bylo
 převzato k přepravě tak, jak je popsáno v přepravní
 listině.
 4)
 Jedná-li se v případě přepravní
 listiny o náložný list, je tato listina rozhodná pro vztah mezi dopravcem a
 příjemcem zboží. Pro právní vztah mezi dopravcem a odesílatelem
 zůstávají rozhodnými ustanovení smlouvy o přepravě.
 5)
 Přepravní listina bude kromě svého
 označení obsahovat následující údaje:
 a)
 jméno, bydliště, sídlo nebo pobyt dopravce a
 odesílatele;
 b)
 příjemce zboží;
 c)
 název nebo číslo plavidla, jestliže zboží bylo
 již přijato na palubu, nebo označení v přepravní
 listině, jestliže dopravce zboží převzal k přepravě, ale
 ještě nebylo naloženo na palubu plavidla;
 d)
 přístav nakládky nebo místo převzetí a
 přístav vykládky nebo místo dodání;
 e)
 obvyklé označení druhu zboží a způsob
 balení a u zboží, které je nebezpečné nebo znečišťuje životní
 prostředí, jeho označení předpokládané podle platných
 předpisů, jestliže takové označení neexistuje, jeho všeobecné
 označení;
 f)
 rozměry, počet nebo hmotnost, jakož i
 značku zboží naloženého na palubu nebo převzatého k
 přepravě;
 g)
 popřípadě záznam, že zboží smí nebo musí
 být přepravováno na palubě nebo v otevřených plavidlech;
 h)
 sjednaná ustanovení o přepravném;
 i)
 u nákladních listů označení, jedná-li se
 o originál nebo kopii; u náložného listu počet originálních vyhotovení;
 j)
 místo a den vystavení.
 Právní charakter přepravní listiny ve


text:
smyslu článku 1 odstavec 6 této úmluvy není ovlivněn absencí jednoho
 či více údajů uvedených v tomto odstavci.
 Článek 12 Výhrady v
 přepravních listinách
 1)
 Dopravce je oprávněn zapsat do
 přepravních listin výhrady týkající se:
 a)
 rozměrů, počtu nebo hmotnosti zboží,
 jestliže má důvod předpokládat, že údaje odesílatele jsou nesprávné,
 nebo pokud neměl dostatečnou možnost tyto údaje zkontrolovat, zejména
 z toho důvodu, že zboží před ním nebylo přepočítáno,
 přeměřeno nebo převáženo, nebo protože rozměry nebo
 hmotnost byly bez výslovného ujednání stanoveny cejchováním;
 b)
 značek, které nejsou umístěny
 zřetelně a trvanlivě na zboží samotném nebo v případě
 baleného zboží na zásobnících nebo obalech;
 c)
 zjevného stavu zboží.
 2)
 Opomine-li dopravce zaznamenat zjevný stav zboží
 nebo příslušné výhrady, má se za to, že do přepravní listiny
 zaznamenal, že zboží bylo ve zjevně dobrém stavu.
 3)
 Bylo-li zboží podle údajů v přepravní
 listině uloženo v kontejneru nebo v nákladních prostorech plavidla zapečetěných
 jinou osobou než dopravcem, jeho zaměstnanci nebo zástupci a
 zůstal-li kontejner nebo pečetě až do přístavu vykládky
 nebo místa dodání nepoškozeny nebo neporušeny, má se za to, že ztráta nebo
 poškození nevznikly během přepravy.
 Článek 13 Náložný
 list
 1)
 Originální vyhotovení náložného listu jsou cenným
 papírem znějícím na jméno příjemce, na řad nebo na
 doručitele.
 2)
 V místě určení bude zboží vydáno tomu,
 kdo jako první předloží originál náložného listu; vydání zboží nemůže
 již být vyžadováno oproti předložení ostatních originálů.
 3)
 Když je zboží převzato dopravcem, má
 předání náložného listu tomu, koho náložný list opravňuje k
 přijetí zboží, tytéž účinky pro nabytí práv ke zboží jako
 předání zboží.
 4)
 Byl-li náložný list převeden na třetí
 osobu včetně příjemce, který jednal v dobré víře s
 důvěrou v popis zboží v něm obsažený, není proti němu
 přípustný důkaz opaku ohledně domněnek v článku 11
 odstavec 3 a článku 12 odstavec 2.
 KAPITOLA IV
 DISPOZIČNÍ PRÁVO KE ZBOŽÍ
 Článek 14 Osoby
 oprávněné k dispozici
 1)
 Odesílatel je oprávněn disponovat zbožím;
 může zejména požadovat, aby dopravce zboží dále nepřepravoval,
 změnil místo dodání nebo zboží dodal jinému příjemci, než který je
 uveden v přepravní listině.
 2)
 Dispoziční právo odesílatele zaniká, jakmile
 si příjemce po příchodu zboží do plánovaného místa dodání vyžádá
 dodání zboží, jakož i,
 a)
 při přepravách s nákladním listem,
 jakmile byl originál předán příjemci;
 b)
 při přepravách s náložným listem,
 jestliže odesílatel předal veškeré originály v jeho držení jiné
 osobě.
 3)
 Odesílatel se může příslušným záznamem v
 nákladním listu počínaje jeho vystavením vzdát svého dispozičního
 práva ve prospěch příjemce.
 Článek 15
 Předpoklady pro
 výkon dispozičního práva
 Odesílatel nebo, v případech článku
 14 odstavce 2 a 3, příjemce je povinen, pokud chce vykonávat své
 dispoziční právo:
 a)
 v případě, že je užit náložný list,
 předložit před příchodem zboží do plánovaného místa dodání
 všechny originály náložných listů;
 b)
 v případě, že je užita jiná
 přepravní listina než náložný list, předložit tuto přepravní
 listinu, do níž budou zapsány nové pokyny udělené dopravci;
 c)
 nahradit dopravci všechny náklady a škody, které
 vzniknou provedením těchto pokynů;
 d)
 při vykládce zboží před příchodem do
 plánovaného místa dodání zaplatit celé sjednané


text:
přepravné, pokud ve smlouvě
 o přepravě nebylo dohodnuto jinak.
 KAPITOLA V
 ODPOVĚDNOST DOPRAVCE
 Článek 16
 Odpovědnost za škody
 1)
 Dopravce bude odpovídat za škodu, která vznikne
 ztrátou nebo poškozením zboží způsobenou v době od jeho převzetí
 k přepravě až do dodání zboží, nebo překročením doby
 doručení, pokud neprokáže, že škoda byla způsobena okolnostmi, kterým
 by nemohl svědomitý dopravce zamezit a jejichž následky by nemohl
 odvrátit.
 2)
 Odpovědnost dopravce za škodu, která vznikne
 ztrátou nebo poškozením zboží způsobenou před tím, než je zboží
 naloženo na plavidlo, nebo po jeho vykládce z plavidla, se řídí
 zákony státu rozhodnými pro smlouvu o přepravě.
 Článek 17
 Odpovědnost dopravce za zaměstnance a zástupce
 1)
 Dopravce odpovídá za jednání a opomenutí svých
 zaměstnanců nebo zástupců, jejichž služeb využívá při
 provádění smlouvy o přepravě, jestliže tyto osoby jednaly
 při výkonu svých služebních povinností, jako by odpovídal za vlastní
 jednání a opomenutí.
 2)
 Provádí-li přepravu další dopravce podle
 článku 4, odpovídá dopravce také za jednání a opomenutí dalšího dopravce a
 zaměstnanců a zástupců dalšího dopravce, pokud tyto osoby
 jednaly při výkonu svých služebních povinností.
 3)
 Bude-li vznesen nárok vůči
 zaměstnancům a zástupcům dopravce nebo dalšího dopravce, mohou
 se tyto osoby, pokud prokáží, že jednaly při výkonu svých služebních
 povinností, dovolávat stejných zproštění a limitů odpovědnosti,
 jakých se podle této úmluvy může dovolávat dopravce nebo další dopravce.
 Lodivod, který byl určen úřadem a nemohl být svobodně zvolen,
 není považován za zaměstnance nebo zástupce ve smyslu odstavce 1.
 Článek 18 Zvláštní
 důvody pro zproštění odpovědnosti
 1)
 Dopravce a další dopravce je zproštěn
 odpovědnosti, pokud byla ztráta, poškození nebo zpoždění
 způsobena některou z následujících okolností a nebezpečí:
 a)
 jednáním nebo opomenutím odesílatele, příjemce
 nebo osoby oprávněné k disponování se zbožím;
 b)
 manipulací, nakládkou, ukládáním nebo vykládkou
 zboží odesílatelem nebo příjemcem nebo třetími osobami, které jednají
 za odesílatele nebo příjemce;
 c)
 přepravou zboží na palubě nebo v
 otevřených plavidlech, jestliže byl tento způsob přepravy
 sjednán s odesílatelem, v souladu se zvyklostmi příslušného obchodu nebo
 pokud byl nezbytný na základě zákonných předpisů;
 d)
 povahou zboží, v jejímž důsledku bylo zboží
 vystaveno úplné nebo částečné ztrátě nebo poškození, zejména
 zlomením, rzí, vnitřním zkažením, vyschnutím, vytékáním, normálním úbytkem
 (objemu nebo hmotnosti) nebo působením hmyzu či hlodavců;
 e)
 neexistencí nebo vadou obalu, jestliže bylo zboží
 podle svého charakteru v případě chybějícího nebo vadného obalu
 vystaveno ztrátám nebo poškozením;
 f)
 nedostatečným nebo nevyhovujícím
 označením zboží;
 g)
 provedením záchranných prací nebo pokusem o
 poskytnutí pomoci nebo záchrany na vnitrozemských vodních cestách;
 h)
 přepravou živých zvířat, ledaže dopravce
 neučinil příslušná opatření nebo nebral na vědomí instrukce
 sjednané ve smlouvě o přepravě.
 2)
 Došlo-li k nějaké škodě, která podle
 okolností případu vznikla na základě některé z okolností
 uvedených v odstavci 1 nebo na základě některého z nebezpečí,
 které je s tím spojeno, má se za to, že škoda vznikla v důsledku této
 okolnosti nebo z tohoto nebezpečí. Prokáže-li poškozený, že škoda, kterou
 utrpěl, nevznikla nebo nevznikla výhradně na základě
 některé z okolností uvedených v odstavci 1 nebo některého z nebezpečí,
 uvedených v odstavci 1, tato domněnka odpadá.
 Článek 19 Stanovení