text:
podílet na procesu stanovování referenčních
 hodnot. Příslušné orgány by proto měly navázat styky s orgány dohledu ve
 třetích zemích a dojednat s nimi podmínky této spolupráce. Evropský orgán
 pro cenné papíry a trhy (ESMA) by měl koordinovat sjednávání těchto podmínek
 spolupráce a výměnu informací získaných od orgánů třetích zemí mezi
 příslušnými orgány.
 (41) Toto nařízení respektuje
 základní práva a dodržuje zásady uznané ve Smlouvě o fungování Evropské
 unie (SFEU) a Listině základních práv Evropské unie, zejména právo na
 respektování soukromého a rodinného života, právo na ochranu osobních údajů,
 právo na svobodu projevu a informací, právo na svobodu podnikání, právo na
 ochranu spotřebitele, právo na účinnou právní ochranu, právo na obhajobu. Toto
 nařízení by proto mělo být vykládáno a uplatňováno v souladu s těmito
 právy a zásadami.
 (42) Mělo by být plně respektováno
 právo dotyčných osob na obhajobu. Osobám, s nimiž je vedeno řízení, musí
 být zejména zajištěn přístup k nálezům, na nichž příslušné orgány založily
 svá rozhodnutí, a mají právo být slyšeny.
 (43) Transparentnost referenčních
 hodnot je nezbytná z důvodů finanční stability trhů a ochrany
 investorů. Veškerá výměna či předávání informací mezi příslušnými orgány by
 měly probíhat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů, jež
 stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o
 ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o
 volném pohybu těchto údajů[16].
 Veškerá výměna či předávání informací ze strany Evropského orgánu pro cenné
 papíry a trhy (ESMA) by měly probíhat v souladu s pravidly pro
 předávání osobních údajů, jež stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
 č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti
 se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném
 pohybu těchto údajů[17].
 (44) Členské státy by měly
 s přihlédnutím k zásadám, které stanoví sdělení Komise
 o posílení sankčních režimů v odvětví finančních služeb a právní akty
 Unie přijaté v návaznosti na toto sdělení, stanovit pravidla
 v oblasti sankcí a správní opatření použitelná na případy porušování
 tohoto nařízení a měly by zajistit, aby byla uplatňována. Tyto sankce a
 administrativní opatření by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
 (45) Měl by být proto stanoven
 soubor správních opatření, sankcí a pokut, který zajistí jednotný přístup
 v členských státech a posílí jejich odrazující účinek. Sankce, které je
 třeba uplatňovat v konkrétních případech, by případně měly být určovány
 s ohledem na takové faktory, jako je vrácení zjištěného finančního
 prospěchu, závažnost a doba trvání porušení pravidel, jakékoli přitěžující nebo
 polehčující okolnosti a potřeba toho, aby pokuty měly odrazující účinek, a měly
 by případně zahrnovat určité zmírnění v případě spolupráce
 s příslušným orgánem. Zejména skutečná výše správních pokut, jež mají být
 v určitém konkrétním případě uloženy, může v případech velmi
 závažného porušení dosáhnout maximální výše stanovené v tomto nařízení
 nebo, stanoví-li to vnitrostátní právo, mohou být i vyšší, zatímco u méně
 závažných porušení nebo v případě, že dojde k vyrovnání, mohou být
 ukládány pokuty výrazně nižší, než je tato maximální výše. Příslušný orgán by
 měl mít k dispozici možnost uložit osobám činných v rámci


text:
administrátorů referenční hodnoty nebo dodavatelů vstupních údajů dočasný zákaz
 výkonu řídících funkcí. Toto nařízení by nemělo omezovat možnosti členských
 států ukládat správní sankce na vyšší úrovni, než stanoví toto nařízení.
 (46) Aby bylo zajištěno, že
 rozhodnutí přijímaná příslušnými orgány budou mít odrazující účinek ve vztahu k
 širší veřejnosti, měla by být běžně uveřejňována. Zveřejňování rozhodnutí je
 rovněž důležitým způsobem, jak mohou příslušné orgány informovat účastníky trhu
 o tom, jaké chování je považováno za porušení tohoto nařízení, a jímž lze
 i šířeji prosazovat mezi účastníky trhu řádné chování. V případě, že by
 hrozilo, že takové zveřejnění způsobí dotyčným osobám nepřiměřenou škodu,
 naruší stabilitu finančních trhů nebo probíhající šetření, měly by příslušné
 orgány zveřejňovat uložené sankce a přijatá opatření anonymně nebo by měly
 zveřejnění odložit. Příslušné orgány by měly mít možnost sankce nezveřejňovat,
 mají-li za to, že anonymní nebo odložené zveřejnění nezajistí, že nedojde
 k narušení stability finančních trhů. Příslušné orgány rovněž nemusí
 zveřejňovat opatření, jež považují za méně významná a jejichž zveřejnění
 by bylo nepřiměřené.
 (47) Referenční hodnoty
 s kritickým významem mohou mít dodavatele vstupních údajů, administrátory
 a uživatele ve více než jednom členském státě. Ukončení poskytování takové
 referenční hodnoty nebo jiná událost, jež může vážně narušit její věrohodnost,
 pak mohou mít dopad ve více než jednom členském státě, a to znamená, že dohled,
 který nad takovou referenční hodnotou vykonává pouze příslušný orgán členského
 státu, v němž má sídlo, nebude z hlediska řešení rizik, která
 s sebou proces stanovování referenčních hodnot s kritickým významem
 nese, účinný a efektivní. K zajištění efektivní výměny informací
 v oblasti dohledu mezi příslušnými orgány, koordinace jejich činností a
 opatření v oblasti dohledu by měla být vytvářena kolegia příslušných
 orgánů. Činnost kolegií by měla přispívat k harmonizovanému uplatňování
 pravidel, jež stanoví toto nařízení, a ke sbližování praxe v oblasti
 dohledu. Klíčovým prvkem pro dosažení koordinace, jednotného dohledu a
 sbližování praxe v oblasti dohledu je právně závazná mediace prováděná
 Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA). Referenční hodnoty mohou
 odkazovat na finanční nástroje či finanční smlouvy s dlouhým trváním. Po
 vstupu tohoto nařízení v platnost by v určitých případech poskytování
 takových referenčních hodnot již nemuselo být povoleno, protože mají
 vlastnosti, které není možno přizpůsobit tak, aby vyhovovaly požadavkům tohoto
 nařízení. Zákaz dalšího poskytování takové referenční hodnoty by však mohl vést
 k zániku či neplatnosti finančních nástrojů nebo finančních smluv, a poškodit
 tak investory. Je proto nezbytné přijmout ustanovení, jež by po určité
 přechodné období umožňovalo v poskytování takových referenčních hodnot
 pokračovat.
 (48) S cílem zajistit jednotné
 podmínky provádění tohoto nařízení a upřesnit technické prvky návrhu by Komisi
 měla být svěřena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 SFEU
 týkající se upřesnění technických prvků definic, požadavků v oblasti
 správy a kontroly kladených na administrátory a dodavatele vstupních údajů pod
 dohledem, požadavků týkajících se vstupních údajů a metodiky, kodexu chování,
 specifických požadavků týkajících se různých typů referenčních hodnot a různých
 odvětví a informací, jež mají být poskytovány v žádostech o povolení
 činnosti administrátorů.
 (49) Komise by měla prostřednictvím
 aktů v přenesené pravomoci podle článku 290 SFEU a v

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
souladu
 s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010 přijmout návrh
 regulačních technických norem, jejž vypracuje Evropský úřad pro cenné papíry a
 trhy (ESMA) a který stanoví minimální obsah mechanismů spolupráce
 s příslušnými orgány třetích zemí.
 (50) Komisi by měly být svěřeny
 prováděcí pravomoci, aby se zajistily jednotné podmínky provádění tohoto
 nařízení týkající se určitých jeho aspektů. Tyto aspekty se týkají ověření
 rovnocennosti právního rámce, který se vztahuje na centrální banky
 a poskytovatele referenčních hodnot ze třetích zemí, a také skutečnosti,
 že určitá referenční hodnota je svou povahou referenční hodnotou
 s kritickým významem. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu
 s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne
 16. února 2011[18],
 kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy
 kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí.
 (51) Komisi by rovněž měly být
 svěřeny pravomoci přijmout prostřednictvím prováděcích aktů podle článku 291
 SFEU a v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010 prováděcí
 technické normy, jež vypracuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) a
 které stanoví postupy a formuláře pro výměnu informací mezi příslušnými orgány
 a orgánem ESMA. Jelikož cílů tohoto nařízení, a sice stanovit jednotný
 a účinný systém, který by umožnil odstranit slabá místa, jež referenční
 hodnoty mají, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států vzhledem
 k tomu, že celkový dopad problémů souvisejících s referenčními
 hodnotami je možné plně pojmout pouze v měřítku Unie, a může jich být
 tudíž lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu
 se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii.
 V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
 nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 HLAVA I
 PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
 Článek 1
 Předmět
 Toto nařízení zavádí společný rámec, jehož
 účelem je zajistit přesnost a integritu indexů, které jsou v Unii
 používány jako referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních
 smlouvách. Nařízení tak přispívá k řádnému fungování vnitřního trhu při
 dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a investorů.
 Článek 2
 Oblast působnosti
 1. Toto nařízení se vztahuje na
 poskytování referenčních hodnot, dodávání vstupních údajů pro stanovování
 referenčních hodnot a používání referenčních hodnot v rámci Unie.
 2. Toto nařízení se nevztahuje
 na:
 a) členy Evropského systému centrálních bank
 (ESCB);
 b) centrální banky třetích zemí, u nichž
 Komise uzná, že jejich právní rámec zaručuje zásady, normy a postupy rovnocenné
 s požadavky na přesnost, integritu a nezávislost při poskytování referenčních
 hodnot, jež stanoví toto nařízení.
 3. Komise stanoví seznam
 centrálních bank třetích zemí uvedených v odst. 2 písm. b).
 Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu
 s přezkumným postupem uvedeným v čl. 38 odst. 2.
 Článek 3
 Definice
 1. Pro účely tohoto nařízení se
 použijí tyto definice:
 1) „indexem“ se rozumí číselná hodnota:
 a) která je uveřejňována nebo
 zpřístupňována veřejnosti;
 b) která je pravidelně určována, a to buď
 zcela, nebo zčásti výpočtem podle vzorce či jakoukoli jinou metodou výpočtu nebo
 na základě posouzení;
 c) kde je toto určení provedeno na základě
 hodnoty


text:
jednoho či více podkladových aktiv nebo cen, včetně cen odhadovaných,
 nebo jiných hodnot;
 2) „referenční hodnotou“ se rozumí index, na
 který se odkazuje při určování částky splatné u finančního nástroje či
 finanční smlouvy nebo při určování hodnoty finančního nástroje, nebo index,
 kterého se používá k měření výkonnosti určitého investičního fondu;
 3) „poskytováním referenční hodnoty“ se
 rozumí:
 a) administrace úkonů zaměřených na určení
 referenční hodnoty; a
 b) shromažďování, analyzování nebo
 zpracovávání vstupních údajů za účelem určení referenční hodnoty; a
 c) určování referenční hodnoty za použití
 vzorce či jiné metody výpočtu nebo na základě posouzení vstupních údajů
 poskytnutých za tímto účelem;
 4) „administrátorem“ se rozumí fyzická nebo
 právnická osoba, která má kontrolu nad poskytováním určité referenční hodnoty;
 5) „uživatelem referenční hodnoty“ se rozumí
 osoba, která je emitentem nebo majitelem finančního nástroje nebo smluvní
 stranou finanční smlouvy, které odkazují na určitou referenční hodnotu;
 6) „dodáváním vstupních údajů“ se rozumí
 poskytování vstupních údajů administrátorovi nebo jiné osobě za účelem jejich
 předání administrátorovi, které jsou nezbytné k určení této referenční
 hodnoty a jež jsou poskytovány za tímto účelem;
 7) „dodavatelem vstupních údajů“ se rozumí
 fyzická či právnická osoba dodávající vstupní údaje;
 8) „dodavatelem vstupních údajů pod
 dohledem“ se rozumí subjekt pod dohledem, který dodává vstupní údaje určitému
 administrátorovi se sídlem v Unii;
 9) „předkladatelem“ se rozumí fyzická osoba
 zaměstnaná dodavatelem vstupních údajů za účelem dodávání vstupních údajů;
 10) „vstupními údaji“ se rozumí údaje
 vztahující se k hodnotě jednoho nebo více z podkladových aktiv nebo cen,
 včetně odhadu cen, nebo jiné hodnoty používané administrátorem k určování
 referenční hodnoty;
 11) „regulovanými údaji“ se rozumí vstupní
 údaje, které jsou dodávány přímo z obchodního systému vymezeného podle čl.
 2 odst. 1 bodu 25 nařízení [MIFIR] nebo ze schváleného systému zveřejňování ve
 smyslu definovaném v čl. 2 odst. 1 bodě 18 nařízení [MIFIR] či schváleného
 systému vykazování ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 20 nařízení [MIFIR]
 v souladu s požadavky na povinné oznamování údajů po uskutečnění
 obchodu nebo burzy pro obchodování s elektřinou uvedené v čl. 37
 odst. 1 písm. j) směrnice 2009/72/ES[19]
 nebo burzy pro obchodování se zemním plynem uvedené v čl. 41 odst. 1 písm.
 j) směrnice 2009/73/ES[20]
 nebo dražební platformy uvedené v článku 26 nebo článku 30 nařízení
 Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1031/2010;
 12) „údaji o transakcích“ se rozumí
 sledovatelné ceny, sazby, indexy nebo hodnoty transakcí mezi nepřidruženými
 protistranami na aktivním trhu podléhajících tržním silám nabídky a poptávky;
 13) „finančními nástroji“ se rozumí nástroje
 uvedené v příloze I oddíle C směrnice Evropského parlamentu a Rady
 2004/39/ES, které jsou předmětem podané žádosti o přijetí k obchodování
 v obchodním systému nebo které jsou obchodovány v obchodním systému;
 14) „subjektem pod dohledem“ se rozumí tyto
 subjekty:
 a) úvěrové instituce podle čl. 3
 odst. 1 směrnice 2013/36/EU[21];
 b) investiční podniky podle čl. 2 odst. 1
 bodě 1 nařízení [MIFIR];
 c) pojišťovny podle čl. 13
 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES[22];
 d) zajišťovny podle čl. 13 odst. 1
 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES;
 e) subjekty kolektivního investování do
 převoditelných cenných papírů (SKIPCP) podle čl. 1 odst.


text:
2
 směrnice 2009/65/ES[23];
 f) správci alternativních investičních
 fondů podle čl. 4 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského
 parlamentu a Rady 2011/61/EU[24];
 g) ústřední protistrany
 podle čl. 2 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
 č. 648/2012[25];
 h) registry obchodních údajů
 podle čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012;
 i) administrátor;
 15) „finanční smlouvou“ se rozumí:
 a) jakákoli úvěrová smlouva
 podle čl. 3 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady
 2008/48/ES[26];
 b) jakákoli úvěrová smlouva
 podle čl. 3 odst. 3 [směrnice Evropského parlamentu a Rady
 [2013/.../] o smlouvách o úvěru na bydlení];
 16) „investičním fondem“ se rozumí
 alternativní investiční fondy podle čl. 4 odst. 1 písm. a)
 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU nebo subjekty kolektivního
 investování spadající do oblasti působnosti směrnice Evropského parlamentu a
 Rady 2009/65/EU;
 17) „řídícím orgánem“ se rozumí orgán vedení
 plnící funkci dohledu a řízení, který má nejvyšší rozhodovací pravomoc a
 je oprávněn určovat strategii subjektu, jeho cíle a celkové směřování;
 18) „spotřebitelem“ se rozumí fyzická osoba,
 která ve finančních smlouvách, na něž se vztahuje toto nařízení, jedná za
 účelem, který nespadá do její obchodní, podnikatelské nebo profesní činnosti;
 19) „referenční hodnotou mezibankovních
 úrokových sazeb“ se rozumí referenční hodnota, jejíž podkladovou hodnotou pro
 účely bodu 1 písm. c) tohoto článku je sazba úroků, za niž banky
 mohou poskytovat či přijímat půjčky od jiných bank;
 20) „komoditní referenční hodnotou“ se rozumí
 referenční hodnota, jejíž podkladovou hodnotou pro účely bodu 1 písm. c)
 tohoto článku je komodita ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení Komise
 (ES) č. 1287/2006[27];
 emisní povolenky podle přílohy I oddílu C bodu 11 směrnice [MIFID] se pro účely
 tohoto nařízení za komodity nepovažují;
 21) „referenční hodnotou s kritickým
 významem“ se rozumí referenční hodnota, u které je většina dodavatelů
 vstupních údajů subjekty pod dohledem a na kterou odkazují finanční nástroje,
 jejichž pomyslná hodnota činí nejméně 500 miliard eur;
 22) „nacházející se“ se v souvislosti
 s právnickou osobou rozumí členský stát nebo třetí země, kde má tato osoba
 své sídlo nebo jinou oficiální adresu, a v souvislosti
 s fyzickou osobou členský stát nebo třetí země, kde je tato osoba
 rezidentem pro daňové účely.
 2. Komisi je svěřena pravomoc
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37 za
 účelem upřesnění dalších technických prvků definic stanovených v odstavci
 1, přičemž zejména upřesní, co pro účely definice pojmu index představuje
 zpřístupňování veřejnosti, a za účelem zohlednění vývoje na trhu či
 v oblasti technologií.
 Komise případně vezme
 v úvahu sbližování praxe v oblasti dohledu nad stanovováním
 referenčních hodnot v mezinárodním měřítku.
 Článek 4
 Vyloučení administrátorů, kteří si nejsou vědomi používání referenčních hodnot,
 jež poskytují, a administrátorů, kteří k tomu neudělili souhlas
 1. Toto nařízení se nevztahuje
 na administrátora, který si ve vztahu k určité referenční hodnotě, již
 poskytuje, není vědom a reálně si ani nemohl být vědom toho, že tato referenční
 hodnota je používána pro účely uvedené v čl. 3 odst. 1 bodě 2.
 2. Toto nařízení se nevztahuje
 na administrátora referenční hodnoty uvedené v čl. 25 odst. 3, pokud jde o
 tuto referenční hodnotu.
 HLAVA II


text:
INTEGRITA REFERENČNÍCH HODNOT A JEJICH SPOLEHLIVOST
 Kapitola
 1
 Správa a kontrola administrátorů
 Článek 5
 Požadavky na řízení
 1. Na administrátora se vztahují
 tyto požadavky na řízení:
 a) administrátor musí mít zaveden spolehlivý
 mechanismus řízení, který má jasnou organizační strukturu, v níž mají
 všechny osoby podílející se na poskytování referenční hodnoty náležitě
 definované, transparentní a konzistentní role.
 Administrátor podnikne veškeré nezbytné kroky,
 jimiž zajistí, aby v souvislosti s poskytováním referenční hodnoty
 nedocházelo ani nemohlo docházet ke střetu zájmů a aby v případech, kdy je
 nezbytné provést určitý úsudek či přijmout rozhodnutí na základě vlastního
 uvážení, se tak stalo nezávisle a poctivě („správa řízení a střety
 zájmů“);
 b) administrátor zřídí funkci dohledu, který
 se bude týkat všech aspektů poskytování jeho referenčních hodnot („dohled“);
 c) administrátor musí mít zaveden kontrolní
 rámec, díky němuž je schopen zajistit, že je referenční hodnota poskytována a
 uveřejňována nebo zpřístupňována v souladu s tímto nařízením
 („kontrolní postupy“);
 d) administrátor musí disponovat rámcem
 odpovědnosti, který zahrnuje vedení záznamů, provádění auditů a přezkumu a
 postup pro řešení stížností a jenž zajišťuje doklady o dodržování
 požadavků tohoto nařízení („odpovědnost“).
 2. Administrátor dbá na
 dodržování požadavků týkajících se řízení a kontroly stanovených v příloze
 I oddíle A.
 3. Komisi je svěřena pravomoc
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37,
 jimiž se blíže upřesní požadavky v oblasti řízení a kontroly podle
 přílohy I oddílu A. Komise vezme v úvahu:
 a) vývoj v oblasti referenčních hodnot
 a vývoj na finančních trzích se zřetelem ke sbližování praxe v oblasti
 dohledu nad dodržováním požadavků na řízení při stanovování referenčních hodnot
 v mezinárodním měřítku;
 b) zvláštnosti různých typů referenčních
 hodnot a různých administrátorů;
 c) existující nebo potenciální střety zájmů
 při poskytování referenčních hodnot, manipulovatelnost referenční hodnoty a
 důležitost referenčních hodnot z hlediska finanční stability, trhů a
 investorů.
 Článek 6
 Externí zajištění služeb nebo činností
 1. Administrátoři nesmějí
 prostřednictvím externích subjektů zajišťovat funkce spojené
 s poskytováním určité referenční hodnoty takovým způsobem, aby to významně
 narušovalo kontrolu administrátora nad poskytováním referenční hodnoty nebo
 schopnost dotyčného příslušného orgánu vykonávat dohled nad danou referenční
 hodnotou.
 2. Administrátor využívající
 externích služeb nebo činností zajistí, aby byly dodrženy požadavky týkající se
 externího zajišťování služeb nebo činností stanovené v příloze I oddíle B.
 3. Využívá-li administrátor
 k zajištění určitých funkcí či souvisejících služeb a činností spojených
 s poskytováním určité referenční hodnoty externího poskytovatele služeb,
 odpovídá v celém rozsahu i nadále za plnění veškerých povinností, které mu
 na základě tohoto nařízení vznikají.
 Kapitola
 2
 Vstupní údaje a metodika a oznamování případů porušení
 Článek 7
 Vstupní údaje a metodika
 1. Poskytování referenční
 hodnoty se řídí následujícími požadavky, které se týkají jejích vstupních údajů
 a metodiky:
 a) vstupní údaje musí být dostatečné, aby
 přesně a spolehlivě odrážely reálný stav trhu či ekonomickou realitu,
 které má příslušná referenční hodnota měřit („dostatečné a přesné údaje“).
 Jako vstupní údaje slouží údaje o transakcích.
 Pakliže dostupné údaje o transakcích dostatečně přesně a spolehlivě
 neodrážejí reálný stav trhu či ekonomickou realitu, které má příslušná
 referenční hodnota měřit, je možné použít jako vstupní údaje i jiné údaje,
 pokud jsou ověřitelné;


text:
b) vstupní údaje získává administrátor od
 spolehlivého a reprezentativního souboru či vzorku dodavatelů, aby bylo
 zajištěno, že výsledná referenční hodnota bude představovat spolehlivou a
 reprezentativní výpověď o reálném stavu trhu či ekonomické realitě, které má
 tato referenční hodnota měřit („reprezentativní dodavatelé vstupních údajů“);
 c) jestliže jako vstupní údaje pro stanovení
 referenční hodnoty nejsou použity údaje o transakcích a dodavatel vstupních
 údajů je stranou u více než 50 % hodnoty transakcí na trhu, jehož stav má
 tato referenční hodnota měřit, administrátor ověří, že tyto vstupní údaje jsou
 reprezentativní pro určitý trh z hlediska konkurenčních sil nabídky a
 poptávky. Pokud administrátor zjistí, že vstupní data nejsou pro určitý trh z hlediska
 konkurenčních sil nabídky a poptávky reprezentativní, buď změní vstupní
 údaje, dodavatele vstupních údajů nebo metodiku, aby byla reprezentativnost
 vstupních údajů pro určitý trh z hlediska konkurenčních sil nabídky a
 poptávky zajištěna, anebo poskytování této referenční hodnoty ukončí („dopad na
 trh“);
 d) pro stanovení referenční hodnoty používá
 administrátor důkladnou a spolehlivou metodiku, která má jasná pravidla
 určující, jakým způsobem a kdy lze při stanovování referenční hodnoty
 uplatňovat vlastní rozhodnutí („důkladná a spolehlivá metodika“);
 e) údaje referenční hodnoty a metodiku
 administrátor sestaví, provozuje a spravuje transparentním způsobem
 („transparentnost“).
 2. Administrátor dbá na
 dodržování požadavků týkajících se vstupních údajů a metodiky, stanovených
 v příloze I oddíle C.
 3. Komisi je svěřena pravomoc
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37
 týkající se opatření, která blíže upřesní kontrolní postupy v souvislosti
 se vstupními údaji, okolnosti, za jakých nemusí být údaje o transakcích
 dostatečné, a jak to lze prokazovat orgánům dohledu, a požadavky týkající
 se vypracování metodik. Komise vezme v úvahu:
 a) vývoj v oblasti referenčních hodnot
 a vývoj na finančních trzích se zřetelem ke sbližování praxe v oblasti
 dohledu nad stanovováním referenčních hodnot v mezinárodním měřítku;
 b) zvláštnosti různých referenčních hodnot a
 různých typů referenčních hodnot;
 c) slabá místa umožňující manipulaci
 s referenčními hodnotami se zřetelem k používaným metodikám a
 vstupním údajům.
 Článek 8
 Oznamování případů porušení
 1. Administrátor zajistí, aby
 měl k dispozici odpovídající systémy a účinné kontrolní postupy, které
 zaručí integritu vstupních údajů, pro účely uvedené v odstavci 2.
 2. Vstupní údaje a jejich
 dodavatele administrátor monitoruje s cílem zjistit, zda nedochází
 k porušování [nařízení o zneužívání trhu] a k jednání, které by mohlo
 představovat manipulaci či pokus o manipulaci s referenční hodnotou, a
 dotyčnému příslušnému orgánu v souladu s čl. 11 odst. 2 [nařízení o
 zneužívání trhu] oznámí a podá veškeré potřebné informace, má-li podezření, že
 v souvislosti s příslušnou referenční hodnotou došlo k:
 a) významnému porušení [nařízení o
 zneužívání trhu];
 b) jednání, které by mohlo představovat
 manipulaci či pokus o manipulaci s referenční hodnotou; nebo
 c) jednání ve shodě za účelem manipulace či
 pokusu o manipulaci s referenční hodnotou.
 3. Administrátor musí mít
 zavedeny postupy umožňující vedoucím pracovníkům, zaměstnancům a ostatním
 fyzickým osobám, jejichž služeb využívá nebo které řídí, prostřednictvím
 zvláštních a samostatných kanálů interně oznamovat případy porušení tohoto
 nařízení.
 Kapitola
 3
 Kodex chování a požadavky na dodavatele vstupních údajů
 Článek 9
 Kodex chování
 1. Administrátor přijme pro
 každou


text:
referenční hodnotu kodex chování, který jasně stanoví, jaké mají
 v souvislosti s poskytováním příslušné referenční hodnoty
 administrátor a dodavatelé vstupních údajů povinnosti a úkoly, za něž nesou
 odpovědnost, a který obsahuje jasný popis požadovaných vstupních údajů a další
 prvky, jejichž minimální výčet je uveden v příloze I oddíle D.
 2. Kodex chování je podepsán
 administrátorem a dodavateli vstupních údajů a je pro všechny strany právně
 závazný.
 3. Komisi je svěřena pravomoc
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37
 týkající se opatření, která blíže upřesní podmínky kodexu chování uvedené
 v příloze I oddíle D pro různé typy referenčních hodnot, a s cílem
 zohlednit vývoj v oblasti referenčních hodnot a vývoj na finančních trzích.
 Komise vezme v úvahu různé vlastnosti
 referenčních hodnot a dodavatelů vstupních údajů, zejména se zřetelem
 k rozdílnosti vstupních údajů a metodik, k rizikům manipulace se
 vstupními údaji a ke sbližování praxe v oblasti dohledu nad stanovováním
 referenčních hodnot v mezinárodním měřítku.
 Článek 10
 Regulované údaje
 1. Jsou-li vstupní údaje
 dodávané za účelem stanovení referenční hodnoty regulovanými údaji, ustanovení
 čl. 7 odst. 1 písm. b), čl. 8 odst. 1, čl. 8
 odst. 2 a článku 9 se nepoužijí.
 2. Administrátor uzavře
 s dodavatelem regulovaných údajů dohodu, v níž bude dodavateli
 jednoznačně sděleno, které referenční hodnoty administrátor na základě těchto
 regulovaných údajů stanovuje, a zajistí dodržování ustanovení tohoto nařízení.
 Článek 11
 Řízení a kontrolní postupy
 1. Na dodavatele vstupních údajů
 pod dohledem se vztahují tyto požadavky na řízení a kontrolu:
 a) dodavatel vstupních údajů pod dohledem
 zajistí, aby v souvislosti s dodáváním vstupních údajů nedocházelo
 ani nemohlo docházet ke střetu zájmů a aby v případech, kdy je nezbytné
 přijmout rozhodnutí na základě vlastního uvážení, se tak stalo nezávisle
 a poctivě a na základě příslušných informací v souladu s kodexem
 chování („střety zájmů“);
 b) dodavatel vstupních údajů pod dohledem má
 k dispozici kontrolní rámec, díky němuž je schopen zajistit, aby vstupní
 údaje byly věrohodné, přesné a spolehlivé a aby byly poskytovány
 v souladu s ustanoveními tohoto nařízení a kodexem chování („náležité
 kontrolní postupy“).
 2. Dodavatel vstupních údajů pod
 dohledem dbá na dodržování požadavků týkajících se systémů a kontrolních
 postupů, stanovených v příloze I oddíle E.
 3. Při provádění auditů a výkonu
 dohledu nad poskytováním referenční hodnoty dodavatel vstupních údajů pod
 dohledem plně spolupracuje s administrátorem a dotyčným příslušným
 orgánem a umožní přístup k informacím a záznamům uchovávaným
 v souladu s přílohou I oddílem E.
 4. Komisi je svěřena pravomoc
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37
 týkající se opatření, která blíže upřesní požadavky týkající se systémů
 a kontrolních postupů uvedených v příloze I oddíle E pro různé typy
 referenčních hodnot.
 Komise vezme v úvahu různé vlastnosti
 referenčních hodnot a dodavatelů vstupních údajů pod dohledem, zejména se
 zřetelem k rozdílnosti poskytovaných vstupních údajů a používaných
 metodik, rizikům manipulace se vstupními údaji a povaze činností prováděných
 dodavateli vstupních údajů pod dohledem, vývoji v oblasti referenčních
 hodnot a vývoji na finančních trzích se zřetelem ke sbližování praxe
 v oblasti dohledu nad stanovováním referenčních hodnot v mezinárodním
 měřítku.
 HLAVA


text:
III
 ODVĚTVOVÉ POŽADAVKY A REFERENČNÍ HODNOTY S KRITICKÝM VÝZNAMEM
 Kapitola
 1
 Odvětví, v nichž se referenční hodnoty používají
 Článek 12
 Specifické požadavky se zřetelem k různým typům referenčních hodnot
 a odvětvím, v nichž se používají
 1. Na referenční hodnoty
 mezibankovních úrokových sazeb se kromě požadavků hlavy II vztahují i
 specifické požadavky, které jsou stanoveny v příloze II.
 2. Na komoditní referenční
 hodnoty se kromě požadavků hlavy II vztahují i specifické požadavky, které jsou
 stanoveny v příloze III.
 3. Komisi je svěřena pravomoc
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39 za
 účelem stanovení nebo úpravy těchto prvků příloh II a III s ohledem na
 vývoj na trhu a v oblasti technologií a na mezinárodní vývoj:
 a) časové období, po jehož uplynutí se
 zveřejní vstupní údaje (příloha II bod 6);
 b) postupy volby a jmenování a povinnosti
 výboru pro dohled (příloha II body 8, 9 a 10);
 c) četnost auditů (příloha II bod 12);
 d) postupy pro poskytování vstupních údajů,
 jež mají být stanoveny v kodexu chování (příloha II bod 13);
 e) systémy a kontrolní mechanismy dodavatele
 vstupních údajů (příloha II bod 16);
 f) záznamy, jež má vést dodavatel vstupních
 údajů, a médium, na kterém mají být uchovávány (příloha II body 17 a 18);
 g) zjištění, jež má funkce dohledu u
 dodavatele vstupních údajů oznamovat svému vedení (příloha II bod 19);
 h) četnost interních přezkumů vstupních
 údajů a postupů (příloha II bod 20);
 i) četnost externích auditů vstupních údajů
 daného dodavatele (příloha II bod 21);
 j) kritéria a postupy používané pro
 vytvoření referenční hodnoty (příloha III bod 1 písm. a);
 k) prvky, jež má obsahovat metodika, a popis
 metodiky (příloha III body 1 a 2);
 l) požadavky na administrátora týkající se
 kvality a integrity výpočtu referenční hodnoty a obsahu vysvětlení připojeného
 ke každému výpočtu (příloha III bod 5 a 6).
 Kapitola
 2
 Referenční hodnoty s kritickým významem
 Článek 13
 Referenční hodnoty s kritickým významem
 1. Komise přijme seznam
 referenčních hodnot, které jsou stanovovány v Unii a které jsou
 referenčními hodnotami s kritickým významem, v souladu
 s definicí vymezenou v čl. 3 odst. 1 bodě 21.
 Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu
 s přezkumným postupem uvedeným v čl. 38 odst. 2.
 2. Ve lhůtě pěti pracovních dnů
 od data nabytí účinnosti takového rozhodnutí obsahujícího určitou referenční
 hodnotu s kritickým významem v seznamu uvedeném v odstavci 1
 tohoto článku předloží administrátor této referenční hodnoty dotyčnému příslušnému
 orgánu kodex chování. Dotyčný příslušný orgán ve lhůtě 30 dnů ověří, zda je
 obsah kodexu chování v souladu s požadavky tohoto nařízení.
 V případě, že dotyčný příslušný orgán zjistí, že některé jeho části nejsou
 v souladu s požadavky tohoto nařízení, vyrozumí o tom administrátora.
 Administrátor upraví kodex chování tak, aby byl zajištěn jeho soulad
 s požadavky tohoto nařízení, do 30 dnů od tohoto vyrozumění.
 Článek 14
 Povinná účast
 1. Pokud v kterémkoli roce
 dodavatelé vstupních údajů pro stanovení určité referenční hodnoty
 s kritickým významem, představující nejméně 20 % dodavatelů, ukončí
 dodávání vstupních údajů nebo pokud existují dostatečné náznaky toho, že
 nejméně 20 % dodavatelů


text:
dodávání vstupních údajů pravděpodobné ukončí, orgán
 příslušný pro administrátora této referenční hodnoty s kritickým významem
 je oprávněn:
 a) vyžadovat, aby subjekty pod dohledem,
 které byly vybrány v souladu s odstavcem 2, dodávaly vstupní údaje
 administrátorům v souladu s metodikou, kodexem chování nebo jinými
 pravidly;
 b) stanovit formát veškerých poskytovaných
 vstupních údajů a lhůtu pro jejich poskytování;
 c) změnit kodex chování, metodiku nebo jiná
 pravidla pro stanovení této referenční hodnoty s kritickým významem.
 2. V případě referenční
 hodnoty s kritickým významem určí subjekty pod dohledem, od kterých je
 vyžadováno, aby dodávaly vstupní údaje v souladu s odstavcem 1, orgán
 příslušný pro administrátora na základě těchto kritérií:
 a) rozsah skutečné a potenciální účasti
 dotyčného subjektu pod dohledem na trhu, který má tato referenční hodnota
 měřit;
 b) odborné znalosti subjektu pod dohledem a
 jeho schopnost poskytovat vstupní údaje v potřebné kvalitě.
 3. Orgán příslušný pro subjekt
 pod dohledem, od něhož je prostřednictvím opatření přijatých v souladu
 s odst. 1 písm. a) a b) vyžadováno, aby dodával vstupní údaje pro
 stanovení určité referenční hodnoty, bude nápomocen orgánu příslušnému pro
 administrátora při vymáhání takových opatření.
 4. Orgán příslušný pro
 administrátora po uplynutí jednoho roku od přijetí opatření podle odstavce 1
 každé takové opatření přezkoumá. Zruší ho, jestliže:
 a) usoudí, že je pravděpodobné, že
 dodavatelé vstupních údajů budou pokračovat v dodávání vstupních údajů
 nejméně po dobu jednoho roku, i kdyby uplatnění této pravomoci bylo
 zrušeno, což je doloženo přinejmenším:
 1) písemným závazkem, kterým se dodavatel
 vstupních údajů administrátorovi a příslušnému orgánu zaváže, že bude
 pokračovat v dodávání vstupních údajů pro stanovení referenční hodnoty
 s kritickým významem nejméně po dobu jednoho roku, i kdyby uplatnění
 nařídit povinnou účast bylo zrušeno;
 2) písemnou zprávou administrátora
 příslušnému orgánu, v níž budou poskytnuty důkazy, na základě kterých bude
 moci příslušný orgán usoudit, že další životaschopnost této referenční hodnoty
 s kritickým významem lze zajistit i po zrušení povinné účasti;
 b) usoudí, že je k dispozici jiná
 přijatelná referenční hodnota, která může posloužit jako náhrada, a že
 uživatelé referenční hodnoty s kritickým významem mohou za minimálních
 nákladů na tuto náhradní referenční hodnotu přejít, což musí být doloženo
 písemnou zprávou administrátora, v níž jsou podrobně popsány podmínky
 přechodu na náhradní referenční hodnotu, schopnost uživatelů na tuto referenční
 hodnotu přejít a náklady, které jim v souvislosti s tím vzniknou.
 5. V případě, že některý
 dodavatel vstupních údajů poruší požadavky odstavce 1 tohoto článku,
 administrátor to oznámí dotyčnému příslušnému orgánu v technicky
 nejkratším možném termínu.
 HLAVA IV
 TRANSPARENTNOST A OCHRANA SPOTŘEBITELŮ
 Článek 15
 Prohlášení o referenční hodnotě
 1. Administrátor uveřejní ke
 každé referenční hodnotě prohlášení o referenční hodnotě, které:
 a) jasně a jednoznačně definuje stav trhu a
 ekonomickou realitu, které tato referenční hodnota měří, a okolnosti, za nichž
 by se takové měření mohlo stát nespolehlivým;
 b) popíše nebo vyjmenuje vhodné účely,
 k jakým může být tato referenční hodnota použita, a okolnosti, za jakých
 může být její použití pro takové účely nevhodné;
 c) stanoví technické specifikace,
 v nichž jsou jasně a jednoznačně uvedeny ty části výpočtu, u kterých se
 může uplatňovat volnost rozhodování, kritéria jeho uplatňování


text:
a osoby, které
 jej uplatňují, jakož i způsob, jakým může být takové volné rozhodnutí následně
 hodnoceno;
 d) obsahuje upozornění, že v důsledku
 určitých faktorů včetně faktorů vnějších, které administrátor nemůže nijak
 ovlivnit, může dojít v poskytování dané referenční hodnoty k určitým
 změnám, anebo k ukončení jejího poskytování; a
 e) obsahuje doporučení, že veškeré finanční
 smlouvy či jiné finanční nástroje odkazující na danou referenční hodnotu by
 měly být vůči možnosti změn v poskytování dané referenční hodnoty či jeho
 ukončení odolné či jinak schopné takovou možnost řešit.
 2. Aby bylo zajištěno dodržování
 odstavce 1, administrátor dbá na dodržování podrobných požadavků stanovených
 v příloze I oddíle F.
 Článek 16
 Transparentnost vstupních údajů
 1. Administrátor zveřejňuje
 vstupní údaje použité ke stanovení příslušné referenční hodnoty okamžitě po
 uveřejnění této referenční hodnoty, vyjma případů, kdy by jejich zveřejnění
 mělo závažně nepříznivé důsledky pro dodavatele těchto vstupních údajů nebo by
 nepříznivě ovlivnilo spolehlivost nebo integritu referenční hodnoty.
 V takových případech je možné uveřejnění odložit po dobu, která tyto důsledky
 výrazně omezí. Osobní údaje obsažené ve vstupních údajích nebudou zveřejněny.
 2. Komisi je svěřena pravomoc
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 37
 týkající se opatření, která blíže upřesní informace, jež mají být sdělovány
 v souladu s odstavcem 1, způsob zveřejnění, jakož i okolnosti, kdy může
 být jejich uveřejnění odloženo, a způsob jejich přenosu.
 Článek 17
 Ukončení poskytování referenční hodnoty
 1. Administrátor uveřejní postup
 týkající se toho, jaká opatření podnikne v případě změn určité referenční
 hodnoty nebo v případě ukončení jejího poskytování.
 2. Subjekty pod dohledem, které
 vydávají či vlastní finanční nástroje nebo uzavírají finanční smlouvy, jež
 odkazují na určitou referenční hodnotu, vypracují podložené písemné plány,
 v nichž stanoví, jaká opatření podniknou v případě, že se tato
 referenční hodnota významně změní nebo že její poskytování bude ukončeno.
 Subjekty pod dohledem na vyžádání předloží tyto plány dotyčnému příslušnému
 orgánu.
 Článek 18
 Posouzení vhodnosti
 1. Má-li subjekt pod dohledem
 v úmyslu uzavřít finanční smlouvu se spotřebitelem, nejprve tento subjekt
 pod dohledem zjistí nezbytné informace týkající se obeznámenosti a zkušenosti
 dotyčného spotřebitele s příslušnou referenční hodnotou, jeho finanční situace
 a jeho záměrů souvisejících s finanční smlouvou a prohlášení
 o referenční hodnotě uveřejněným v souladu s článkem 15, a
 posoudí, zda je použití odkazu na tuto referenční hodnotu ve finanční smlouvě
 s ohledem na něj vhodné.
 2. Dojde-li subjekt pod dohledem
 na základě tohoto posouzení k závěru, že dotyčná referenční hodnota není
 pro tohoto spotřebitele vhodná, písemně na to spotřebitele upozorní a uvede
 příslušné důvody.
 HLAVA V
 POUŽÍVÁNÍ REFERENČNÍCH HODNOT POSKYTOVANÝCH ADMINISTRÁTORY s oprávněním NEBO ADMINISTRÁTORY ZE
 TŘETÍCH ZEMÍ
 Článek 19
 Používání robustních referenčních hodnot
 Subjekt pod dohledem v Unii může používat
 referenční hodnotu jako referenci v určitém finančním nástroji nebo
 finanční smlouvě nebo k měření výkonnosti určitého investičního fondu, je-li
 poskytována administrátorem, jemuž bylo vydáno povolení v souladu
 s článkem 23 nebo administrátorem nacházejícím se ve třetí zemi, který je
 registrován v souladu s článkem 21.
 Článek 20
 Rovnocennost
 1. Referenční hodnoty
 poskytované administrátorem usazeným ve třetí zemi mohou subjekty pod dohledem
 v Unii používat, pokud jsou splněny tyto


text:
podmínky:
 a) Komise přijala rozhodnutí o rovnocennosti
 v souladu s odstavcem 2, jímž uznává, že právní rámec této třetí země
 a její praxe v oblasti dohledu jsou ve vztahu k požadavkům tohoto
 nařízení rovnocenné;
 b) dotyčný administrátor má v této
 třetí zemi oprávnění či registraci a podléhá zde dohledu;
 c) administrátor
 oznámil Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) svůj souhlas
 s tím, že jeho zavedené nebo potenciální referenční hodnoty mohou být
 používány subjekty pod dohledem v Unii, seznam referenčních hodnot, které
 mohou být v Unii používány, a příslušný orgán odpovědný za dohled nad
 tímto administrátorem ve třetí zemi;
 d) administrátor je řádně registrován podle
 článku 21; a
 e) funguje mechanismus spolupráce uvedený
 v odstavci 3 tohoto článku.
 2. Komise může přijmout
 rozhodnutí, ve kterém bude stanoveno, že právní rámec třetí země a její praxe
 v oblasti dohledu zaručuje, že:
 a) administrátoři, kteří mají v této
 třetí zemi povolení či registraci, splňují závazné požadavky, jež jsou
 rovnocenné požadavkům vyplývajícím z tohoto nařízení, zejména se zřetelem
 k tomu, zda právní rámec třetí země a její praxe v oblasti dohledu
 zajišťují soulad se zásadami organizace IOSCO pro stanovování finančních
 referenčních hodnot zveřejněné dne 17. července 2013; a
 b) tyto právní závazky jsou v této
 třetí zemi předmětem soustavného a účinného dohledu a vymáhání jejich plnění.
 Tyto prováděcí akty se přijímají v souladu
 s přezkumným postupem uvedeným v čl. 38 odst. 2.
 3. Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA) zřídí mechanismy spolupráce s příslušnými orgány
 třetích zemí, jejichž právní rámec a praxe v oblasti dohledu byly uznány
 jako rovnocenné v souladu s ustanoveními odstavce 2. V rámci
 těchto mechanismů musí být stanoveny přinejmenším:
 a) mechanismus pro výměnu informací mezi
 Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) a příslušnými orgány dotčených
 třetích zemí včetně přístupu ke všem informacím, jež si orgán ESMA vyžádá
 o administrátorovi, který má povolení k činnosti v této třetí
 zemi;
 b) mechanismus rychlého vyrozumění
 Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) pro případ, kdy se příslušný
 orgán třetí země domnívá, že administrátor, který má povolení k činnosti
 v této třetí zemi, nad nímž vykonává dohled, neplní podmínky vyplývající
 z jejího povolení či jiné vnitrostátní právní předpisy;
 c) postupy týkající se koordinace činností
 spojených s výkonem dohledu, včetně kontrol na místě.
 4. Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA) vypracuje návrh regulačních technických norem,
 v nichž stanoví minimální obsah mechanismů spolupráce uvedených
 v odstavci 3, aby bylo zajištěno, že příslušné orgány a orgán ESMA mohou
 v souladu s tímto nařízením vykonávat veškeré své pravomoci
 v oblasti dohledu.
 Tento návrh regulačních technických norem předloží
 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) Komisi do [XXX].
 Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační
 technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až
 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
 Článek 21
 Registrace
 1. Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA) zaregistruje administrátory, kteří mu oznámili svůj
 souhlas uvedený v čl. 20 odst. 1 písm. c). Registr je veřejně přístupný na
 internetových stránkách orgánu ESMA a obsahuje


text:
informace o referenčních
 hodnotách, které mají příslušní administrátoři povoleny poskytovat, a o
 příslušném orgánu odpovědném za dohled nad jejich činností ve třetí zemi.
 2. Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA) zruší registraci administrátora uvedeného v odstavci
 1 v registru uvedeném v odstavci 1, pakliže:
 a) orgán ESMA má na základě podložených
 důkazů oprávněné důvody k tomu, aby shledal, že administrátor jedná
 způsobem, který jednoznačně poškozuje zájmy uživatelů jeho referenčních hodnot
 či řádné fungování trhů; nebo
 b) orgán ESMA má na základě podložených
 důkazů oprávněné důvody k tomu, aby shledal, že administrátor hrubě
 porušil vnitrostátní právní předpisy nebo jiná ustanovení, která pro něj platí
 v příslušné třetí zemi a na jejichž základě přijala Komise rozhodnutí
 v souladu s čl. 20 odst. 2.
 3. Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA) přijme rozhodnutí v souladu s ustanovením
 odstavce 2 pouze tehdy, jsou-li splněny tyto podmínky:
 a) orgán ESMA postoupil danou záležitost
 příslušnému orgánu třetí země a tento příslušný orgán nepřijal náležitá
 opatření, která jsou potřebná pro ochranu investorů a řádné fungování trhů
 v Unii, nebo neprokázal, že dotyčný administrátor plní požadavky, které
 pro něho v této třetí zemi platí;
 b) orgán ESMA informoval příslušný orgán
 třetí země o svém úmyslu zrušit registraci administrátora, a to nejméně 30 dnů
 před zrušením této registrace.
 4. Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA) neprodleně informuje ostatní příslušné orgány o veškerých
 opatřeních, která přijme v souladu s ustanovením odstavce 1, a své
 rozhodnutí uveřejní na svých internetových stránkách.
 HLAVA VI
 POVOLOVÁNÍ ČINNOSTI ADMINISTRÁTORŮ A DOHLED NAD NIMI
 Kapitola
 1
 Vydávání povolení
 Článek 22
 Požadavky na povolení činnosti
 1. Administrátor, který
 poskytuje indexy, jež jsou nebo mají být používány jako reference ve finančních
 nástrojích či finančních smlouvách nebo k měření výkonnosti určitého
 investičního fondu, podá žádost o povolení poskytování referenčních hodnot.
 2. Administrátor s oprávněním
 dodržuje za všech okolností podmínky, za jakých mu bylo povolení
 k činnosti vydáno, a veškeré významné změny týkající se podmínek původního
 povolení oznámí příslušnému orgánu.
 Článek 23
 Žádost o povolení činnosti
 1. Administrátor podá žádost o
 povolení u příslušného orgánu členského státu, ve kterém má administrátor své
 sídlo.
 2. Žádost o povolení činnosti
 v souladu s odstavcem 1 se podává:
 a) ve lhůtě 30 pracovních dnů ode dne, kdy
 subjekt pod dohledem uzavře jakoukoli dohodu o tom, že určitý index poskytovaný
 tímto administrátorem bude používán jako reference u určitého finančního
 nástroje nebo finanční smlouvy nebo k měření výkonnosti určitého
 investičního fondu;
 b) ve lhůtě 30 pracovních dnů ode dne, kdy
 administrátor v souladu s čl. 25 odst. 2 udělí souhlas k tomu,
 aby na index bylo odkazováno ve finančním nástroji uvedeném v čl. 25 odst.
 1.
 3. Administrátor, který žádost
 podává, poskytne veškeré informace potřebné k tomu, aby prokázal
 příslušnému orgánu, že v době vydání povolení má administrátor zavedena
 veškerá opatření nezbytná pro splnění požadavků stanovených v tomto
 nařízení.
 4. Ve lhůtě 15 pracovních dnů od
 obdržení žádosti posoudí dotyčný příslušný orgán, zde je žádost úplná, a
 vyrozumí o tom žadatele. Je-li žádost neúplná, předloží žadatel doplňující
 informace,


text:
které si dotyčný příslušný orgán vyžádá.
 5. Ve lhůtě 45 pracovních dnů od
 obdržení úplné žádosti dotyčný příslušný orgán žádost přezkoumá a přijme
 rozhodnutí, jímž administrátorovi, který žádost podal, vydá nebo odmítne vydat
 povolení k činnosti. Ve lhůtě pěti pracovních dnů od přijetí rozhodnutí o
 vydání či nevydání povolení k činnosti oznámí příslušný orgán toto
 rozhodnutí dotyčnému administrátorovi. Pokud příslušný orgán administrátorovi,
 který žádost podal, odmítne vydat povolení k činnosti, uvede důvody tohoto
 rozhodnutí.
 6. Příslušný orgán oznámí každé
 své rozhodnutí, jímž vydal povolení k činnosti administrátorovi, který o
 to požádal, nebo odmítl takové povolení vydat, Evropskému orgánu pro cenné
 papíry a trhy (ESMA), který uveřejní seznam administrátorů
 s povolením k činnosti podle tohoto nařízení. Do sedmi pracovních dnů
 od oznámení uvedeného v tomto odstavci je tento seznam aktualizován.
 7. Komisi je svěřena pravomoc
 přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 39
 týkající se opatření, která blíže upřesní informace, jež mají být uvedeny
 v žádosti o povolení k činnosti, s přihlédnutím k zásadě
 proporcionality a nákladům administrátorů a příslušných orgánů.
 Článek 24
 Odebrání nebo pozastavení povolení
 1. Příslušný orgán odebere
 administrátorovi povolení k činnosti nebo pozastaví jeho platnost
 v případě, že administrátor:
 a) se tohoto povolení výslovně zřekne nebo
 po dobu předchozích dvanácti měsíců neposkytoval žádné referenční hodnoty;
 b) získal povolení na základě nepravdivého
 prohlášení nebo pomocí jakýchkoli jiných protiprávních prostředků;
 c) nadále již nesplňuje podmínky, za nichž
 mu bylo povolení vydáno; nebo
 d) závažným způsobem nebo opakovaně porušil
 ustanovení tohoto nařízení.
 2. Své rozhodnutí příslušný
 orgán oznámí do pěti pracovních dnů Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy
 (ESMA).
 Kapitola
 2
 Oznamování
 referenčních hodnot
 Článek 25
 Oznamování použití referenční hodnoty u finančního nástroje Evropskému orgánu
 pro cenné papíry a trhy (ESMA)
 1. Zjistí-li příslušný orgán, že
 v rámci určitého finančního nástroje se používá jako reference určitý
 index nebo že byla podána žádost o přijetí k obchodování
 v obchodním systému, nad nímž tento příslušný orgán v souvislosti
 s určitým finančním nástrojem odkazujícím na určitý index vykonává dohled,
 oznámí tento příslušný orgán tuto skutečnost do deseti pracovních dnů
 Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA).
 2. Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA) tuto skutečnost do deseti pracovních dnů od tohoto
 oznámení oznámí příslušnému administrátorovi referenční hodnoty, přičemž uvede
 veškeré údaje o jejím používání a vyžádá si od něho, aby mu do deseti
 pracovních dnů potvrdil, že s tímto způsobem používání referenční hodnoty
 souhlasí.
 3. Aniž je dotčen článek 30
 [MIFIR], pokud administrátor nepotvrdí Evropskému orgánu pro cenné papíry a
 trhy (ESMA) svůj souhlas v lhůtě stanovené v odstavci 2, orgán ESMA
 tuto skutečnost oznámí dotyčnému příslušnému orgánu, který vydá pokyn, aby
 obchodní systém zrušil kotaci tohoto finančního nástroje nebo odmítl jeho
 přijetí k obchodování, a to nejpozději do deseti pracovních dnů.
 4. Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA) uveřejní na svých internetových stránkách seznam všech
 oznámení uvedených v odstavcích 1, 2 a 3.
 5. Pro účely výměny informací
 uvedených v odstavcích 1 a 2 vypracuje Evropský orgán pro cenné papíry a
 trhy (ESMA) návrhy


text:
prováděcích technických norem pro určení příslušných postupů
 a formulářů.
 6. Návrhy prováděcích
 technických norem předloží Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA)
 Komisi nejpozději do [XXXX].
 7. Komisi je svěřena pravomoc
 přijmout prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci
 v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
 Kapitola
 3
 Spolupráce
 v oblasti dohledu
 Článek 26
 Postoupení úkolů mezi příslušnými orgány
 1. V souladu s článkem
 28 nařízení (EU) č. 1095/2010 může příslušný orgán své úkoly, které mu
 ukládá toto nařízení, postoupit příslušnému orgánu jiného členského státu.
 Postoupením úkolů není dotčena odpovědnost příslušného orgánu, který tyto úkoly
 postupuje, a příslušné orgány oznámí každé navrhované postoupení úkolů 60 dnů
 předtím, než takové postoupení vstoupí v platnost, Evropskému orgánu pro
 cenné papíry a trhy (ESMA).
 2. Pokud s tím Evropský
 orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) vysloví souhlas, může příslušný orgán
 některé své úkoly, které mu ukládá toto nařízení, postoupit orgánu ESMA.
 Postoupením úkolů není dotčena odpovědnost příslušného orgánu, který tyto úkoly
 postupuje.
 3. Navrhované postoupení úkolů
 oznámí Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) do sedmi dnů členským státům.
 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) uveřejní podrobné informace
 o každém dohodnutém postoupení úkolů do pěti pracovních dnů od jeho
 oznámení.
 Článek 27
 Zpřístupňování informací od jiného členského státu
 1. Příslušný orgán může
 zveřejnit informace, které obdrží od jiného příslušného orgánu, pouze
 v případě, že:
 a) k tomu získal písemný souhlas tohoto
 příslušného orgánu, přičemž tyto informace jsou zpřístupněny pouze pro účely,
 pro které tento příslušný orgán vyslovil svůj souhlas; nebo
 b) zpřístupnění těchto informací je nutné
 pro účely soudního řízení.
 Článek 28
 Spolupráce v případě žádosti týkající se kontrol na místě nebo šetření
 1. Dotyčný příslušný orgán může
 v souvislosti s prováděním kontrol na místě nebo šetření požádat o
 pomoc jiný příslušný orgán.
 2. Příslušný orgán, který žádost
 uvedenou v odstavci 1 vznese, o tom informuje Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA). Provádí-li se šetření nebo kontroly s přeshraniční
 působností, mohou příslušné orgány požádat orgán ESMA o koordinaci kontrol
 na místě nebo šetření.
 3. Obdrží-li příslušný orgán
 žádost jiného příslušného orgánu, aby provedl určitou kontrolu na místě nebo
 určité šetření, může:
 a) provést tuto kontrolu na místě nebo
 šetření sám;
 b) umožnit příslušnému orgánu, který se na
 něho s touto žádostí obrátil, aby se kontroly na místě nebo šetření
 účastnil;
 c) jmenovat auditory či odborníky, kteří
 kontrolu na místě nebo šetření provedou.
 Kapitola
 4
 Úloha příslušných orgánů
 Článek 29
 Příslušné orgány
 1. Pro administrátory a dodavatele vstupních údajů pod dohledem určí
 každý členský stát určitý příslušný orgán, který je odpovědný za výkon
 povinností vyplývajících z tohoto nařízení, a informuje o tom Komisi a
 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA).
 2. Určí-li členský stát více než
 jeden příslušný orgán, jasně vymezí úlohy každého z nich a určí jeden
 orgán, který bude odpovědný za koordinování spolupráce a výměnu informací
 s Komisí, Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA) a příslušnými
 orgány jiných členských států.
 3. Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA)


text:
uveřejní na svých internetových stránkách seznam
 příslušných orgánů určených v souladu s odstavcem 1.
 Článek 30
 Pravomoci příslušných orgánů
 1. K plnění svých
 povinností podle tohoto nařízení mají příslušné orgány v souladu
 s vnitrostátními právními předpisy přinejmenším tyto pravomoci
 v oblasti dohledu a šetření:
 a) mají přístup k jakýmkoli dokumentům
 a jiným údajům v jakékoli podobě a mohou přijímat či pořizovat jejich
 kopie;
 b) mohou žádat či požadovat informace od
 jakékoli osoby včetně těch, které se postupně zapojily do předávání příkazů
 nebo provádění příslušných operací, jakož i osob, jež je k tomu zmocnily,
 a je-li třeba, předvolat a vyslechnout každou takovou osobu za účelem
 získání informací;
 c) ve vztahu k referenčním hodnotám,
 pro které se jako vstupní údaje používají komodity, požadovat informace od
 účastníků souvisejících spotových trhů podle standardizovaných formátů,
 získávat zprávy o transakcích a mít přímý přístup k systémům obchodníků;
 d) provádět kontroly na místě nebo šetření
 v jiných prostorách než v soukromých bytech fyzických osob;
 e) vstupovat do prostor fyzických a
 právnických osob za účelem zajištění dokumentů a jiných údajů v jakékoli
 podobě, existuje-li důvodné podezření, že tyto dokumenty a jiné údaje týkající
 se předmětu dané kontroly nebo šetření mohou být relevantní pro prokazování
 porušování tohoto nařízení. Je-li v souladu s vnitrostátními právními
 předpisy nezbytné získat předchozí povolení soudního orgánu daného členského
 státu, může být tato pravomoc využita pouze po získání takového předchozího
 povolení;
 f) požadovat existující záznamy telefonních
 hovorů, elektronické komunikace či jiných datových přenosů uchovávané subjekty
 pod dohledem;
 g) požadovat zmrazení nebo obstavení aktiv
 nebo obojí;
 h) pozastavit obchodování s dotčeným
 finančním nástrojem, který odkazuje na určitou referenční hodnotu;
 i) požadovat dočasné ukončení jakéhokoli
 jednání, které je podle názoru příslušného orgánu v rozporu s tímto
 nařízením;
 j) uložit dočasný zákaz výkonu
 profesionální činnosti;
 k) přijmout veškerá nezbytná opatření, jimiž
 zajistí, že veřejnost obdrží pravdivé informace o poskytování určité referenční
 hodnoty, včetně toho, že osobě, která tuto referenční hodnotu uveřejnila nebo
 šířila, je uložena povinnost uveřejnit opravné prohlášení ohledně dříve
 dodaných vstupních údajů pro stanovení této referenční hodnoty nebo údajů o
 výši referenční hodnoty.
 2. Příslušné orgány vykonávají
 své funkce a pravomoci uvedené v odstavci 1 některým z následujících
 způsobů:
 a) přímo;
 b) ve spolupráci s jinými orgány nebo
 podniky na trhu;
 c) v rámci své odpovědnosti přenesením
 pravomoci na tyto orgány nebo podniky na trhu;
 d) podáním žádosti u příslušných soudních
 orgánů.
 V souvislosti s výkonem těchto pravomocí
 musí mít příslušné orgány zavedeny náležité a účinné záruky na ochranu práva na
 obhajobu a základních práv.
 3. Členské státy zajistí přijetí
 vhodných opatření tak, aby příslušné orgány měly veškeré pravomoci týkající se
 dohledu a šetření, které jsou nezbytné pro plnění jejich povinností.
 4. Má se za to, že osoba
 neporušuje žádné omezení ohledně zveřejnění informací uložené smlouvou nebo
 právními či správními předpisy, dává-li je k dispozici podle odstavce 2.
 Článek 31
 Správní opatření a sankce
 1. Aniž jsou dotčeny dohledové
 pravomoci příslušných orgánů v souladu s článkem 34, členské státy
 v souladu s vnitrostátním právem zajistí, aby příslušné orgány měly
 pravomoci přijímat vhodná správní opatření a uplatňovat


text:
správní opatření a
 sankce přinejmenším v případě:
 a) porušování čl. 5 odst. 1, článku 6, čl. 7
 odst. 1, článků 8, 9, 10 11, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22 a 23 tohoto nařízení; a
 b) neochoty spolupracovat nebo podrobit se
 šetření, kontrole nebo žádosti podle článku 30.
 2. V případě porušení
 pravidel uvedených v odstavci 1 členské státy v souladu
 s vnitrostátními právními předpisy svěří příslušným orgánům pravomoc
 uplatňovat přinejmenším tyto správní opatření a sankce:
 a) příkaz osobě odpovědné za porušování
 pravidel, aby toto jednání ukončila a zdržela se jeho opakování;
 b) vydání zisku nebo zamezené ztráty, jež
 jsou důsledkem porušení pravidel, pokud je lze stanovit;
 c) veřejnou výstrahu, která označí
 odpovědnou osobu a povahu porušení pravidel;
 d) odebrání nebo pozastavení platnosti
 povolení k činnosti vydaného regulovanému subjektu;
 e) dočasný zákaz výkonu vedoucích funkcí u
 administrátora nebo dodavatele vstupních údajů určený fyzické osobě, která za
 takové porušení nese odpovědnost;
 f) udělení správních peněžitých sankcí,
 jejichž maximální výše činí nejméně trojnásobek dosaženého zisku nebo zamezené
 ztráty, jež jsou důsledkem porušení pravidel, pokud je lze stanovit; nebo
 1) pokud jde o fyzické osoby, správních
 peněžitých sankcí, jejichž maximální výše činí:
 i) za porušení čl. 5 odst. 1, článku 6, čl. 7 odst.
 1, článků 8, 9, 10, 11, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22 a 23 nejméně
 500 000 EUR nebo v členských státech, v nichž euro není
 úřední měnou, nejméně ve výši odpovídající hodnoty ve vnitrostátní měně ke dni
 vstupu tohoto nařízení v platnost; nebo
 ii) za porušení čl. 7 odst. 1 písm. b) nebo c)
 nejméně 100 000 EUR nebo v členských státech, v nichž euro
 není úřední měnou, nejméně ve výši odpovídající hodnoty ve vnitrostátní měně ke
 dni vstupu tohoto nařízení v platnost;
 2) pokud jde o právnické osoby, správních
 peněžitých sankcí, jejichž maximální výše činí:
 i) za porušení čl. 5 odst. 1, článku 6, čl. 7
 odst. 1, článků 8, 9, 10, 11, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22 a 23 nejméně
 1 000 000 EUR nebo 10 % jejich celkového ročního obratu
 podle poslední dostupné účetní závěrky schválené řídícím orgánem, přičemž se
 ukládá sankce odpovídající částce, která je vyšší. Pokud je právnická osoba
 mateřským podnikem nebo dceřinou společností mateřského podniku, který je
 povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku v souladu se směrnicí
 2013/34/EU, příslušný celkový roční obrat je celkovým ročním obratem nebo
 odpovídajícím typem příjmů ve smyslu směrnice 86/635/ES pro banky a směrnice
 91/674/ES pro pojišťovny podle poslední dostupné konsolidované účetní závěrky
 schválené řídícím orgánem vrcholného mateřského podniku nebo v případě, že
 je tato právnická osoba sdružením, 10 % souhrnných obratů jejích členů;
 nebo
 ii) za porušení čl. 6 odst. 1 písm. b) a c)
 správní peněžité sankce nejméně ve výši 250 000 EUR nebo 2 %
 jejich celkového ročního obratu podle poslední dostupné účetní závěrky
 schválené řídícím orgánem, přičemž se ukládá sankce odpovídající částce, která
 je vyšší; pokud je právnická osoba mateřským podnikem nebo dceřinou společností
 mateřského podniku, který je povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku
 ve smyslu definovaném ve směrnici 83/349/EHS, příslušný celkový


text:
roční obrat je
 celkovým ročním obratem nebo odpovídajícím typem příjmů ve smyslu směrnice
 86/635/ES pro banky a směrnice 91/674/ES pro pojišťovny podle poslední dostupné
 konsolidované účetní závěrky schválené řídícím orgánem vrcholného mateřského
 podniku nebo v případě, že je tato právnická osoba sdružením, 10 %
 souhrnných obratů jejích členů.
 3. Ve lhůtě [12 měsíců po vstupu
 tohoto nařízení v platnost] oznámí členské státy předpisy týkající se
 odstavce 1 a 2 Komisi a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA).
 Komisi a orgán ESMA také neprodleně uvědomí o každé jejich následné změně.
 4. Členské státy mohou
 příslušným orgánům formou vnitrostátního právního předpisu stanovit kromě
 pravomocí uvedených v odstavci 1 i jiné sankční pravomoci a mohou stanovit
 vyšší sazby správních peněžitých sankcí, než jsou ty, které stanovuje daný
 odstavec.
 Článek 32
 Výkon dohledových a sankčních pravomocí
 1. Členské státy zajistí, aby
 příslušné orgány při určování typu a výše správních sankcí braly v úvahu
 všechny relevantní okolnosti, případně včetně:
 a) závažnosti a doby trvání porušování
 pravidel;
 b) míry odpovědnosti dotyčné odpovědné
 osoby;
 c) finanční síly dotyčné odpovědné osoby
 vyjádřené zejména celkovým obratem odpovědné právnické osoby nebo ročním
 příjmem odpovědné fyzické osoby;
 d) výše dosaženého zisku nebo zamezené
 ztráty odpovědné osoby, pokud je lze stanovit;
 e) míry spolupráce odpovědné osoby
 s příslušným orgánem, aniž je dotčena potřeba zajistit vydání dosaženého
 zisku nebo zamezené ztráty uvedené osoby;
 f) předchozích případů porušení pravidel
 dotyčnou osobou;
 g) opatření přijatých po porušení pravidel
 odpovědnou osobou, jejichž cílem bylo předejít tomu, aby se porušení opakovalo.
 2. Při výkonu svých sankčních
 pravomocí za okolností vymezených v článku 31 příslušné orgány úzce
 spolupracují s cílem zajistit, aby uplatňování pravomocí v oblasti
 dohledu a vyšetřování a správních sankcí dosáhlo žádoucích výsledků z hlediska
 tohoto nařízení. Koordinují rovněž svůj postup, aby se vyhnuly případné
 duplicitě a překrývání při uplatňování dohledových a vyšetřovacích
 pravomocí a správních sankcí a pokut v rámci přeshraničních případů.
 Článek 33
 Zveřejňování rozhodnutí
 1. Rozhodnutí o uložení správní
 sankce nebo opatření za porušení tohoto nařízení uveřejní příslušné orgány na
 svých oficiálních internetových stránkách okamžitě poté, co o tomto rozhodnutí
 informují osobu, které byla sankce uložena. Zveřejní se přinejmenším informace o
 typu a povaze porušení pravidel a o totožnosti odpovědné osoby. Tato povinnost
 neplatí v případě rozhodnutí ukládajících opatření v rámci šetření.
 2. Jestliže příslušný orgán po
 posouzení přiměřenosti uveřejnění takových informací v daném konkrétním
 případě považuje zveřejnění totožnosti právnických osob nebo osobních údajů
 fyzických osob za nepřiměřené, nebo pokud by uveřejnění ohrozilo stabilitu
 finančních trhů nebo probíhající šetření, příslušné orgány buď:
 a) odloží zveřejnění rozhodnutí o uložení
 sankcí nebo opatření do doby, než důvody pro nezveřejnění pominou;
 b) zveřejní rozhodnutí o uložení sankce nebo
 opatření při zachování anonymity způsobem, který je v souladu
 s vnitrostátními právními předpisy, jestliže takové anonymní zveřejnění
 zajišťuje účinnou ochranu příslušných osobních údajů; v případě rozhodnutí
 uveřejnit sankci nebo opatření při zachování anonymity může být uveřejnění
 příslušných údajů o určitou přiměřenou dobu odloženo, jestliže se předpokládá,
 že během této doby důvody, jež vedly k anonymnímu zveřejnění, pominou;
 c) rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření
 nezveřejní vůbec,


text:
pokud se má za to, že možnosti uvedené v písmenech a) a
 b) dostatečně nezajišťují:
 1) že nebude ohrožena stabilita finančních
 trhů; nebo
 2) přiměřenost pro zveřejňování takových
 rozhodnutí v případech opatření, jež jsou považována za mírnější.
 3. Je-li proti rozhodnutí o
 uložení sankce nebo opatření podáno odvolání u příslušného soudního nebo jiného
 orgánu, příslušné orgány takovou informaci a veškeré následné informace o
 výsledku takového odvolání rovněž ihned uveřejní na svých oficiálních
 internetových stránkách. Zveřejněno navíc musí být jakékoli rozhodnutí, kterým
 se ruší dříve přijaté rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření.
 4. Příslušné orgány zajistí, aby
 jakékoli informace zveřejněné v souladu s tímto článkem zůstaly na
 jejich oficiálních internetových stránkách nejméně po dobu pěti let po svém
 uveřejnění. Osobní údaje, jež taková zveřejněná informace obsahuje, jsou na
 oficiálních internetových stránkách uchovávány pouze po nezbytnou dobu,
 v souladu s platnými předpisy o ochraně údajů.
 Článek 34
 Kolegia příslušných orgánů
 1. Ve lhůtě 30 pracovních dnů
 ode dne, kdy vstoupí v platnost rozhodnutí uvedené v čl. 13
 odst. 1, které stanoví, že určitá referenční hodnota je referenční hodnotou
 s kritickým významem, zřídí příslušný orgán kolegium příslušných orgánů.
 2. Kolegium tvoří orgán
 příslušný pro daného administrátora, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
 (ESMA) a orgány příslušné pro dodavatele vstupních údajů.
 3. Právo stát se členem kolegia
 mají i příslušné orgány jiných členských států, pokud v případě, že by
 poskytování této referenční hodnoty s kritickým významem mělo být
 ukončeno, mělo by to významný nepříznivý dopad na finanční stabilitu, řádné fungování
 trhů nebo na spotřebitele či reálnou ekonomiku těchto členských států.
 Jestliže příslušný orgán zamýšlí stát se členem
 kolegia podle prvního pododstavce, podá žádost u orgánu příslušného pro
 administrátora obsahující důkazy, že jsou splněny požadavky uvedeného
 ustanovení. Dotyčný orgán příslušný pro administrátora žádost posoudí a ve
 lhůtě 20 pracovních dnů od jejího obdržení oznámí žádajícímu orgánu, zda
 považuje tyto požadavky za splněné, či nikoli. Pokud má za to, že tyto
 požadavky splněny nejsou, může žádající orgán postoupit tuto záležitost
 Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) v souladu
 s odstavcem 10.
 4. Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (ESMA) přispívá k podpoře a sledování účinného,
 efektivního a jednotného fungování kolegií orgánů dohledu uvedených
 v tomto článku v souladu s článkem 21 nařízení (EU) č.
 1095/2013. Za tímto účelem se Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vhodným
 způsobem účastní jejich činnosti a je pro tento účel považován za příslušný
 orgán.
 5. Orgán příslušný pro daného
 administrátora předsedá zasedáním kolegia, koordinuje činnost kolegia a
 zajišťuje účinnou výměnu informací mezi členy kolegia.
 6. Orgán příslušný pro daného
 administrátora v rámci kolegia zavede písemné opatření se zaměřením na
 tyto otázky:
 a) informace, které si mají příslušné orgány
 vyměňovat;
 b) postup přijímání rozhodnutí příslušných
 orgánů;
 c) případy, ve kterých příslušné orgány musí
 vzájemně konzultovat;
 d) pomoc, jež má být poskytnuta podle čl. 14
 odst. 3 při prosazování opatření uvedených v čl. 14 odst. 1 písm. a) a b).
 Pokud administrátor poskytuje více než jednu
 referenční hodnotu, může orgán příslušný pro daného administrátora ustavit
 jediné kolegium pro


text:
všechny referenční hodnoty poskytované tímto
 administrátorem.
 7. Nedojde-li ohledně systému
 podle odstavce 6 k dohodě, může kterýkoli jiný člen kolegia než Evropský
 orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) postoupit tuto záležitost orgánu ESMA.
 Před odsouhlasením konečného znění věnuje orgán příslušný pro administrátora
 náležitou pozornost veškerým doporučením orgánu ESMA týkajícím se systému
 písemné koordinace. Systém písemné koordinace je stanoven v jednom
 dokumentu, který obsahuje podrobné zdůvodnění jakékoli významné odchylky od
 doporučení orgánu ESMA. Dokument obsahující systém písemné koordinace předá
 orgán příslušný pro administrátora členům kolegia a orgánu ESMA.
 8. Před přijetím jakéhokoli
 opatření uvedeného v článcích 14, 23, 24 a 31 provede orgán příslušný pro
 koordinátora konzultaci s členy kolegia. Členové kolegia v rámci
 svých pravomocí učiní vše pro to, aby dosáhli dohody.
 Orgán příslušný pro administrátora v každém
 svém rozhodnutí ohledně přijetí takových opatření vezme v úvahu dopad na
 ostatní příslušné orgány a jejich členské státy, zejména možný dopad na
 stabilitu finančního systému v každém jiném dotčeném členském státě.
 9. Nedosáhnou-li členové kolegia
 dohody ohledně toho, zda přijmout opatření uvedená v odstavci 8, může
 orgán příslušný pro administrátora do 15 pracovních dnů od oznámení dotyčné
 záležitosti kolegiu přijmout příslušné rozhodnutí. Veškeré odchylky tohoto
 rozhodnutí od stanovisek vyjádřených ostatními členy kolegia, případně od
 stanoviska Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA), musí být podrobně
 zdůvodněny. Své rozhodnutí orgán příslušný pro administrátora bez zbytečného
 odkladu oznámí kolegiu a orgánu ESMA.
 10. Jiné příslušné orgány než
 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) mohou upozornit orgán ESMA,
 pokud:
 a) některý příslušný orgán nesdělil
 informace zásadního významu;
 b) po podání žádosti podle odstavce 3 orgán
 příslušný pro administrátora oznámil žádajícímu orgánu, že požadavky uvedeného
 odstavce nebyly splněny, a nebo takové žádosti v přiměřené lhůtě
 nevyhověl;
 c) se příslušné orgány nedohodly na
 záležitostech uvedených v odstavci 6;
 d) se jedná o referenční hodnotu
 s kritickým významem a nebylo dosaženo shody ohledně přijetí opatření
 v souladu s články 14, 23, 24 a 31.
 Aniž je dotčen článek 258 Smlouvy o fungování EU,
 může Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) postupovat v souladu s pravomocemi,
 které mu jsou svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010. Orgán ESMA
 může příslušným orgánům pomoci při vytváření konzistentních postupů spolupráce
 rovněž z vlastní iniciativy v souladu s čl. 19 odst. 1 druhým pododstavcem
 uvedeného nařízení.
 Článek 35
 Spolupráce s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy (ESMA)
 1. Příslušné orgány pro účely
 tohoto nařízení spolupracují s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy
 (ESMA) v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010.
 2. Příslušné orgány Evropskému
 orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) neprodleně poskytnou veškeré informace
 nezbytné k tomu, aby mohl tento orgán plnit své úkoly podle článku 35
 nařízení (EU) č. 1095/2010.
 3. Pro účely výměny informací
 uvedených v odstavci 2 vypracuje Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
 (ESMA) návrhy prováděcích technických norem pro určení příslušných postupů a
 formulářů.
 Návrhy prováděcích technických norem uvedené
 v prvním pododstavci předloží Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
 (ESMA) Komisi nejpozději do [XXXX].
 Komisi je svěřena


text:
pravomoc přijmout prováděcí
 technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem
 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
 Článek 36
 Služební tajemství
 1. Na veškeré důvěrné informace
 obdržené, vyměněné nebo předané podle tohoto nařízení se vztahují podmínky
 služebního tajemství stanovené v odstavci 2.
 2. Povinnost mlčenlivosti
 v rámci služebního tajemství se vztahuje na všechny osoby, které pracují
 nebo pracovaly pro příslušný orgán či jakýkoli orgán nebo podnik na trhu či pro
 fyzickou nebo právnickou osobu, na niž příslušný orgán přenesl své pravomoci,
 včetně auditorů a odborníků smluvně najatých příslušným orgánem.
 3. Informace, které jsou
 předmětem služebního tajemství, nesmějí být sděleny žádné jiné osobě nebo
 orgánu, vyjma na základě ustanovení právního předpisů.
 4. Veškeré informace vyměněné
 mezi příslušnými orgány podle tohoto nařízení, které se týkají obchodních nebo
 provozních podmínek a jiných ekonomických či osobních záležitostí, jsou
 považovány za důvěrné a podléhají služebnímu tajemství s výjimkou případů,
 kdy příslušný orgán v okamžiku jejich sdělení uvede, že informace mohou
 být zpřístupněny, nebo kdy je takovéto zpřístupnění nutné pro účely soudního
 řízení.
 HLAVA VII
 AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ AKTY
 Článek 37
 Výkon přenesené pravomoci
 1. Pravomoc přijímat akty
 v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených
 v tomto článku.
 2. Pravomoc přijímat akty
 v přenesené pravomoci podle čl. 3 odst. 2, čl. 5 odst. 3, čl. 7 odst.
 3, čl. 9 odst. 3, čl. 11 odst. 4, čl. 12 odst. 3, čl. 16 odst. 2
 a čl. 23 odst. 7 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje [datum
 vstupu tohoto nařízení v platnost].
 3. Evropský parlament nebo Rada
 mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 2, čl. 5 odst. 3, čl. 7
 odst. 3, čl. 9 odst. 3, čl. 11 odst. 4, čl. 12 odst. 3, čl. 16 odst. 2
 a čl. 23 odst. 7 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se
 ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku
 prvním dnem po svém zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie
 nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti
 již platných aktů v přenesené pravomoci.
 4. Přijetí aktu v přenesené
 pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
 5. Akt v přenesené
 pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 2, čl. 5 odst. 3, čl. 7 odst. 3, čl. 9
 odst. 3, čl. 11 odst. 4, čl. 12 odst. 3, čl. 16 odst. 2 a čl. 23 odst. 7
 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament a Rada nevysloví
 ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky
 nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi
 informují, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady
 se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
 Článek 38
 Postup projednávání ve výboru
 1. Komisi je nápomocen
 Evropský výbor pro cenné papíry. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
 č. 182/2011.
 2. Tam, kde se odkazuje na tento
 odstavec, se použije článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011 s ohledem na
 ustanovení článku 8 téhož nařízení.
 HLAVA VIII
 PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 39


text:
Přechodná ustanovení
 1. Administrátor, který
 poskytuje určitou referenční hodnotu ke dni [datum vstupu tohoto nařízení
 v platnost] požádá o povolení podle článku 23 do [24 měsíců od nabytí
 účinku tohoto nařízení].
 2. Administrátor, který podal
 žádost o povolení k činnosti v souladu s odstavcem 1, může ve
 vydávání určité stávající referenční hodnoty pokračovat i nadále, není-li
 takové povolení zamítnuto, a to až do okamžiku případného zamítnutí.
 3. Nesplňuje-li určitá stávající
 referenční hodnota požadavky tohoto nařízení, avšak změna této referenční
 hodnoty, která by ji uvedla s požadavky tohoto nařízení do souladu, by
 vedla k události způsobené vyšší mocí nebo by zmařila či jiným způsobem
 narušila plnění podmínek finančních smluv či finančních nástrojů, které na tuto
 referenční hodnotu odkazují, použije se odstavec 4 tohoto článku.
 4. Dotyčný příslušný orgán
 členského státu, ve kterém má sídlo administrátor, povolí používání určité
 referenční hodnoty až do doby, kdy hodnota finančních smluv nebo finančních
 nástrojů odkazujících na tuto referenční hodnotu nebude vyšší než 5 %
 hodnoty finančních nástrojů a finančních smluv, které na tuto referenční
 hodnotu odkazovaly v době vstupu tohoto nařízení v platnost. Po
 vstupu tohoto nařízení v platnost již nesmějí žádné finanční nástroje a
 finanční smlouvy na takové stávající referenční hodnoty odkazovat.
 Článek 40
 Přezkum
 Do 1. července 2018 Komise toto nařízení přezkoumá
 a podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho uplatňování, a zejména o:
 a) fungování a účinnosti systému
 referenčních hodnot s kritickým významem a povinné účasti podle
 článků 13 a 14 a vymezení referenční hodnoty s kritickým významem uvedené
 v článku 3;
 b) účinnosti systému dohledu uvedeného
 v hlavě VI a kolegií podle článku 34 a vhodnosti dohledu orgánu Unie
 nad určitými referenčními hodnotami;
 c) přínosu požadavku týkajícího se vhodnosti
 podle článku 18.
 Článek 41
 Vstup v platnost
 Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem
 po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Použije se od [12 měsíců ode dne vstupu
 v platnost].
 Čl. 13 odst. 1 a článek 34 se však použijí od
 [šest měsíců ode dne vstupu v platnost].
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda
 PŘÍLOHA I
 Oddíl A:
 Požadavky týkající se řízení a kontroly k zajištění souladu s čl. 5
 odst. 1
 I. Požadavky
 týkající s řízení a střetu zájmů k zajištění souladu s čl. 5
 odst. 1 písm. a)
 1. Poskytování referenčních hodnot musí být z provozního hlediska i
 funkčně odděleno od všech součástí obchodní činnosti administrátora, které
 mohou způsobit skutečný nebo potenciální střet zájmů. Jestliže takové střety
 není možné zvládnout, přeruší administrátor referenčních hodnot veškeré
 činnosti nebo vztahy, jež tyto střety vytvářejí, nebo přestane stanovovat
 referenční hodnoty.
 2. Administrátor zveřejní nebo oznámí dodavatelům vstupních údajů a
 uživatelům referenční hodnoty a dotyčnému příslušnému orgánu veškeré stávající nebo
 potenciální střety zájmů včetně střetů zájmů vyplývajících z vlastnictví
 nebo ovládání administrátora.
 3. Administrátor zavede odpovídající strategie a postupy pro zjišťování,
 zveřejňování, zvládání nebo zmírňování střetů zájmů a pro předcházení jejich
 vzniku s cílem chránit integritu a nezávislost určování referenční
 hodnoty. Tyto strategie


text:
a postupy by měly být pravidelně podrobovány přezkumu a
 aktualizovány. Tyto strategie a postupy
 by měly brát v úvahu a řešit rozsah střetu zájmů, míru volnosti rozhodování
 uplatňované v procesu určování referenčních hodnot a rizika, jež tyto
 referenční hodnoty představují, a musí zajistit:
 a) důvěrnost
 informací, jež jsou administrátorovi dodávány nebo je administrátor vytváří,
 v souladu s povinnostmi v oblasti zveřejňování
 a transparentnosti podle tohoto nařízení; a
 b) musí
 výslovně zmírňovat střety zájmů vyplývající z vlastnictví nebo ovládání
 administrátora nebo vyplývající z jiných zájmů v jeho skupině nebo ze
 zájmů jiných osob, jež mohou administrátora ovlivňovat nebo ovládat, pokud jde
 o stanovení referenčních
 hodnot.
 4. Administrátor zajistí, aby zaměstnanci a další fyzické osoby, jejichž
 služeb využívá nebo které řídí a kteří se přímo podílejí na poskytování
 referenčních hodnot:
 a) disponovali
 potřebnými dovednostmi, znalostmi a zkušenostmi pro výkon přidělených
 povinností a byli účinným způsobem řízeni a kontrolováni;
 b) nebyli
 vystaveni nežádoucím vlivům a nedocházelo u nich ke střetům zájmů a aby odměňování a hodnocení výkonů těchto osob
 nevytvářelo střet zájmů ani jinak nesnižovalo integritu procesu stanovování
 referenčních hodnot;
 c) nemohli
 kvůli svým zájmům a obchodním stykům ohrozit funkce administrátora;
 d) měli
 zakázáno přispívat k určování referenčních hodnot účastí na nabídkách,
 poptávkách a obchodech za svou osobu ani jménem účastníků trhu; a
 e) podléhali
 účinným postupům kontroly výměny informací s jinými zaměstnanci, dalšími
 subjekty podílejícími se na činnostech, jež mohou vytvářet riziko střetu zájmů,
 nebo v případech, kdy tyto informace mohou ovlivnit referenční hodnotu.
 5. Administrátor zavede zvláštní postupy vnitřní kontroly s cílem
 zajistit věrohodnost a spolehlivost zaměstnance nebo osoby určující
 referenční hodnotu, včetně toho, že referenční hodnoty budou před šířením
 alespoň interně schváleny vedením.
 6. Jestliže vstupní údaje poskytuje útvar poskytující služby přímo klientům,
 tj. jakékoli oddělení, divize, skupina nebo personál poskytovatelů
 vstupních údajů nebo jeho přidružených subjektů, který provádí jakékoli
 činnosti v oblasti cenové kalkulace, obchodování, prodeje, uvádění na trh,
 reklamy, oslovování, strukturování a makléřství, použijí se body 7 a 8
 tohoto oddílu.
 7. Obdrží-li administrátor vstupní údaje od zaměstnanců útvaru poskytujícího
 služby přímo klientům, musí získat údaje z jiných zdrojů, jež tyto vstupní
 údaje potvrdí.
 8. Administrátor neakceptuje vstupní údaje od útvarů poskytujících služby
 přímo klientům, pokud neexistují odpovídající vnitřní postupy pro dohled nad
 údaji od útvaru poskytujícího služby přímo klientům a ověřování takových údajů,
 které splňují tyto požadavky:
 a) existuje
 ověřování vstupů předtím, než jsou použity při stanovování referenční hodnoty,
 včetně postupů několikerého přezkumu vedoucími pracovníky zaměřeného na
 kontrolu vstupů a interních postupů schvalování vstupů vedením před jejich
 dodáním;
 b) zaměstnanci
 útvaru poskytující služby přímo klientům jsou fyzicky odděleni od linií pro
 předávání zpráv;
 c) jsou
 plně zohledněna opatření pro řešení konfliktů zaměřených na zjišťování,
 sdělování, řešení, snižování a prevenci stávající nebo potenciální motivace
 k manipulaci s datovými vstupy nebo jejich ovlivňování jiným
 způsobem, včetně motivací vyplývajících z politiky v oblasti
 odměňování a ze střetu zájmů mezi činnostmi souvisejícími s dodáváním
 vstupních údajů a jakýmikoli jinými obchodními činnostmi dodavatele vstupních
 údajů nebo některého z jeho přidružených subjektů či některého
 z jejich klientů nebo zákazníků.
 II. Požadavky
 v oblasti


text:
dohledu k zajištění souladu s čl. 5 odst. 1 písm. b)
 9. Administrátor zavede a udržuje stálou a účinnou funkci dohledu, která je
 vykonávána nezávisle a plní některé nebo všechny následující povinnosti, jež se
 příslušně upraví s ohledem na složitost referenční hodnoty, její používání
 a její slabá místa:
 a) přezkum
 definice a metodiky referenční hodnoty;
 b) dohled
 nad veškerými změnami metodiky pro určování referenčních hodnot a udělování povolení administrátorovi
 k provedení konzultací o takových změnách;
 c) dohled
 nad kontrolním rámcem administrátora a jeho kodexem chování a nad řízením
 a správou referenční hodnoty;
 d) přezkum
 a schvalování postupů pro ukončení platnosti referenční hodnoty včetně
 konzultací o tomto ukončení;
 e) dohled
 nad třetími stranami podílejícími se na poskytování referenční hodnoty včetně
 zástupců pro její výpočet nebo šíření;
 f) posuzování
 interních a externích auditů nebo přezkumů a sledování, jak jsou prováděna
 stanovená opatření;
 g) monitoring
 vstupních údajů a jejich dodavatelů a činností administrátora při rozporování
 nebo ověřování poskytnutých vstupních údajů;
 h) přijímání
 účinných opatření v souvislosti s případy porušení kodexu chování a
 i) podávání
 zpráv dotyčným příslušným orgánům o případech pochybení dodavatelů vstupních
 údajů nebo administrátorů, o nichž se dozorčí funkce dozví,
 a o anomálních nebo podezřelých vstupních údajích.
 10. Funkci dohledu plní:
 a) pokud
 je administrátor vlastněn nebo ovládán dodavateli vstupních údajů nebo
 uživateli, samostatná rada nebo výbor, jejichž složení zajišťuje jejich
 nezávislost a neexistenci střetů zájmů. Pokud administrátora vlastní nebo
 ovládají dodavatelé vstupních údajů, neměli by dodavatelé vstupních údajů
 tvořit většinu výboru. Pokud administrátora vlastní nebo ovládají uživatelé,
 neměli by většinu výboru tvořit uživatelé;
 b) pokud
 administrátor není vlastněn ani ovládán svými dodavateli vstupních údajů ani
 uživateli, interní rada nebo výbor. Členové interní rady nebo výboru se nesmí
 podílet na poskytování žádné referenční hodnoty, na kterou dohlížejí;
 c) pokud
 administrátor může prokázat, že vzhledem k povaze, rozsahu a složitosti
 poskytování určité referenční hodnoty a vzhledem k riziku a dopadu této
 referenční hodnoty nejsou požadavky stanovené v písmenech a) a b)
 přiměřené, může funkci úředníka pověřeného výkonem dohledu vykonávat fyzická
 osoba. Úředník pověřený výkonem dohledu se nesmí podílet na poskytování
 referenční hodnoty, na kterou dohlíží.
 11. Předmětem dozorčí funkce může být výkon dohledu nad více referenčními
 hodnotami poskytovanými jedním administrátorem, pokud tento administrátor
 splňuje ostatní požadavky tohoto oddílu.
 III.
 Požadavky v oblasti kontroly k zajištění souladu s čl. 5 odst. 1
 písm. c)
 12. Administrátor zajistí vhodný rámec kontroly nad poskytováním referenčních
 hodnot. Kontrolní rámec by měl být přiměřený rozsahu, v jakém dochází ke
 střetům zájmů, míře volnosti rozhodování v procesu určování referenčních
 hodnot a povaze vstupních údajů pro výpočet referenčních hodnot, a měl by
 zahrnovat:
 a) řízení
 provozních rizik;
 b) odpovídající
 a účinné plány zachování provozu a obnovy činnosti při mimořádné události.
 13. Pokud vstupními údaji nejsou údaje o transakcích, administrátor musí:
 a) stanovit
 opatření k zajištění toho, aby dodavatelé vstupních údajů dodržovali kodex
 chování a platné normy pro poskytování těchto údajů;
 b) stanovit
 opatření ke sledování vstupních údajů, včetně sledování vstupních údajů před
 zveřejněním referenčních hodnot a ověřování vstupních údajů po zveřejnění
 s cílem odhalit chyby a anomálie.
 14. Kontrolní


text:
rámec se zdokumentuje, přezkoumává a případně aktualizuje a na
 požádání se zpřístupní uživatelům referenčních hodnot a dotyčnému příslušnému
 orgánu.
 IV. Požadavky
 na odpovědnost k zajištění souladu s čl. 5 odst. 1 písm. d)
 15. Administrátor jmenuje osobu pro výkon interní funkce s potřebnými
 schopnostmi, jejímž úkolem je přezkoumávat, jak administrátor dodržuje metodiku
 pro určování referenčních hodnot a toto nařízení, a podávat o tom příslušné
 zprávy.
 16. V případě referenčních hodnot s kritickým významem,
 jestliže rozsah a složitost činností administrátora při jejich stanovování
 představují významné riziko z hlediska finanční stability, jmenuje administrátor nezávislého externího
 auditora, jehož úkolem je přezkoumávat, jak administrátor dodržuje metodiku pro
 určování referenčních hodnot a toto nařízení, a podávat o tom příslušné zprávy.
 17. Na požádání dotyčného příslušného orgánu nebo uživatele referenční
 hodnoty administrátor poskytne nebo zveřejní údaje o přezkumech stanovených
 v bodě 15 nebo o auditech podle bodu 16.
 18. Administrátor vede záznamy o:
 a) veškerých
 vstupních údajích;
 b) použití
 těchto vstupních údajů pro určení referenční hodnoty a o používané
 metodice;
 c) všech
 případech použití úsudku nebo uplatnění volnosti rozhodování administrátora při
 určování referenčních hodnot, včetně plného zdůvodnění, proč bylo použito
 úsudku nebo byla uplatněna volnost rozhodování, záznamů o tom, že určité
 vstupní údaje nebyly vzaty v úvahu, zejména pokud vyhovovaly požadavkům
 metodiky pro určování referenčních hodnot, a zdůvodnění toho, proč tyto
 údaje nebyly vzaty v úvahu;
 d) předkladatelích
 a fyzických osobách zaměstnávaných administrátory za účelem určování
 referenčních hodnot;
 e) všech
 dokumentech týkajících se stížnosti, včetně dokumentů předložených stěžovatelem
 a záznamů pořízených administrátorem; a
 f) záznamy
 telefonních hovorů nebo elektronické komunikace mezi osobami, jež administrátor
 zaměstnává, a dodavateli vstupních údajů, které mají spojitost
 s referenčními hodnotami.
 19. Záznamy stanovené v bodě 1 uchovává administrátor nejméně pět
 let v takové formě, kterou je možné reprodukovat a plně z ní pochopit
 výpočty referenční hodnoty a která umožňuje provést audit nebo hodnocení
 vstupních údajů, výpočtů, úsudků a uplatnění volnosti rozhodování. Záznamy
 telefonních hovorů nebo elektronické komunikace pořízené v souladu
 s bodem 18 písm. f) se na požádání poskytnou účastníkům hovorů
 nebo komunikace a uchovávají se po dobu tří let.
 20. Administrátor zavede a zveřejní postupy pro sdělování, vyřizování a
 včasné řešení stížností souvisejících s referenčními hodnotami, s tím,
 že tyto činnosti musí provádět osoba nebo osoby nezávislé na všech osobách,
 jichž se stížnost týká.
 Oddíl B:
 Požadavky týkající se externího zajišťování služeb a činností k zajištění
 souladu s článkem 6
 1. Pokud
 jsou využíváni externí dodavatelé, administrátor zajistí, aby byly splněny tyto
 podmínky:
 a) poskytovatel
 dané služby musí mít schopnost, kapacitu a veškerá zákonem vyžadovaná povolení
 k tomu, aby mohl spolehlivě a na profesionální úrovni plnit funkce, služby
 nebo činnosti, jež mu byly svěřeny;
 b) pokud
 se zdá, že poskytovatel služeb neplní své funkce řádně a v souladu
 s platnými právními předpisy a správními požadavky, přijme administrátor
 vhodná opatření;
 c) administrátor
 si musí udržet odborné znalosti nezbytné pro řádný dohled nad externími
 dodavateli a pro řízení rizik souvisejících s využíváním jejich služeb;
 d) poskytovatel
 služeb informuje administrátora o vývoji, který může mít významný dopad na jeho
 schopnost vykonávat činnosti externího