text: látky do pozitivního seznamu se provádí přijetím směrnice postupem spolurozhodování, zatímco tento návrh počítá s vydáním nařízení a s postupem projednávání ve výborech. 2. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2232/96 ze dne 28. října 1996, kterým se stanoví postup Společenství pro látky určené k aromatizaci používané nebo určené k použití v potravinách nebo na jejich povrchu. Postup stanovený uvedeným nařízením se podobá řízení stanovenému tímto návrhem v tom, že Komisi pověřuje úkolem vytvořit pozitivní seznam látek určených k aromatizaci a že je tento seznam přijat postupem projednávání ve výborech. Od řízení, se kterým počítá tento návrh, se liší zejména v těchto hlediscích: Stávající postup je překonám v tom směru, že nepoužívá nový rámec pro posouzení rizika v oblasti bezpečnosti potravin stanovený nařízením (ES) č. 178/2002. Jde o omezený postup, kdy členské státy oznámí Komisi všechny aromatické látky, které mohou být v souladu se směrnicí 88/388/EHS použity v potravinách nebo na povrchu potravin uváděných na trh na jejich území. Na rozdíl od tohoto návrhu neumožňuje soukromým hospodářským subjektům podat žádost o povolení. Spočívá ve vytvoření pozitivního seznamu aromatických látek, aniž by stanovil aktualizaci uvedeného seznamu. Stávající postup není dostatečně jasný, pokud jde o nové látky a lhůty související s různými fázemi postupu. |140 | ( Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Navrhované nařízení zapadá nejenom do obecného rámce lisabonské strategie, ale rovněž splňuje cíle Komise, pokud jde o zjednodušení a zlepšení právní úpravy. |2) KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADU |( Konzultace zúčastněných stran |211 | Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Metody konzultací a konzultované organizace jsou podrobně popsány v důvodové zprávě každého návrhu nařízení o přídatných látkách, enzymech a látkách určených k aromatizaci. |212 | Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Konzultované strany příznivě přijaly myšlenku zjednodušeného, transparentního a vhodného jednotného povolovacího řízení. Členské státy kritizovaly své zapojení do povolovacího řízení jako povinného mezičlánku mezi případným žadatelem a Komisí. Tento „nadstandardní postup“ je považován za byrokratickou zátěž, která zbytečně zpomaluje řízení. Tento návrh proto zrušuje roli vnitrostátních orgánů jako „poštovních schránek“ v rámci jednotného řízení. Některá sdružení spotřebitelů vyjádřila své obavy, že nahrazením postupu spolurozhodování postupem projednávání ve výborech v procesu povolovacího řízení v oblasti přídatných látek se snižuje stávající transparentnost. Nicméně postup projednávání ve výborech je žádoucí, neboť se jím stanoví jednotné řízení pro všechny tři látky. Stávající postup spolurozhodování v oblasti přídatných látek je ojedinělý případ v celém potravinovém právu, aniž by bylo použití tohoto postupu odůvodněno vyšší úrovní rizika přídatných látek. |( Získání a využití výsledků odborné konzultace |229 | Externí odborné konzultace nebylo zapotřebí. |230 | ( Posouzení dopadů Tento návrh a zkoumané možnosti nemají dopad na životní prostředí. 1. Žádné opatření Hospodářský dopad Současné povolovací mechanismy přídatných látek a látek určených k aromatizaci jsou pomalé a zastaralé. Nedostatečná jasnost a mezery v platných právních předpisech vytvářejí stav právní nejistoty, která by mohla brzdit průmyslovou inovaci a další technologický vývoj. Sociální dopad Rozdílné vnitrostátní přístupy při posuzování neškodnosti dotčených látek by mohly vést k různým úrovním


text: ochrany. Tato situace by mohla zmást spotřebitele a mohla by narušit jejich důvěru ve veřejné orgány, vnitřní trh a vědecký základ potravinového práva. 2. Žádné legislativní opatření Charakter opatření, které by mělo být přijato v této oblasti, je podmíněn a spojen s charakterem opatření přejatého v dotčených odvětvích. Vzhledem k tomu, že je přijata zásada obecného povolování látek na úrovni Společenství, je tedy nezbytné přijmout legislativní opatření pro zajištění účinného a rychlého jednotného řízení. Hospodářský dopad Koordinační řešení (případné přijetí pokynů, jejichž cílem je vést dotčené strany při postupu, který se má uplatňovat, nebo přijetí kodexu Společenství) by průmyslu neposkytlo nezbytnou ochranu a právní jistotu. Navíc by bylo v rozporu s právním přístupem platným pro povolování jiných potravinových látek. Tato situace by mohla mít negativní hospodářský dopad, neboť by mohla bránit průmyslové inovaci. Sociální dopad Právní nejistota, pokud jde o postupy, které je třeba sledovat, by mohla poškodit účinnost vědeckého posouzení a úroveň ochrany lidského zdraví. Tento stav by mohl narušit důvěru spotřebitelů. 3. Deregulace Hospodářský dopad Deregulace by mohla způsobit zavedení rozdílných vnitrostátních povolovacích řízení, kvůli nimž by příslušným orgánům členských států mohly vzniknout dodatečné administrativní náklady. Dotčené hospodářské subjekty by měly podávat zvláštní žádosti o povolení v každém členském státě, v němž chtějí prodávat své výrobky. Sociální dopad Rozdílné postupy posuzování neškodnosti látek by mohly vést k různým úrovním ochrany, čímž by spotřebitelé mohli být zmateni a mohla by být narušena jejich důvěra. |231 | Komise provedla posouzení dopadů zakotvené ve svém legislativním a pracovním programu. Výsledná zpráva je k dispozici na této stránce: http://ec.europa.eu/food/food/chemicalsafety/additives/index_en.htm. |3) PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | ( Shrnutí navrhovaných opatření Tento návrh stanoví účinné, vhodné a transparentní jednotné povolovací řízení (formou aktualizace seznamu látek) pro potravinářské přídatné látky, potravinářské enzymy a látky určené k aromatizaci potravin. Povolení Společenství bude uděleno transparentním a centralizovaným způsobem na základě vědeckého stanoviska úřadu za předpokladu, že jsou splněna povolovací kritéria, která jsou stanovena v právních předpisech jednotlivých odvětví potravinového práva. Návrh bude mít formu nařízení, které bude přijato podle pravidel jednání ve výborech. |310 | ( Právní základ Článek 95 Smlouvy o ES. Cílem tohoto návrhu je zlepšit podmínky fungování vnitřního trhu, neboť výrobky povolené v souladu s navrhovaným postupem bude možné používat v celém Společenství. Plánované nařízení přinese harmonizaci právních ustanovení členských států týkajících se používání potravinářských přídatných látek, potravinářských enzymů a látek určených k aromatizaci potravin, a to formou pozitivního seznamu povolených látek, který by Komise měla vypracovat na základě uvedeného nařízení. |320 | ( Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, neboť se návrh nedotýká oblasti spadající do výlučné pravomoci Společenství. |Cíle návrhu nemohou být uspokojivě dosaženy opatřením členských států z těchto důvodů: |321 | Cílem tohoto návrhu je stanovit centralizované povolovací řízení na úrovni Společenství. Takového výsledku by vnitrostátní zákonodárci nemohli dosáhnout ani současným přijetím vnitrostátních ustanovení se stejným obsahem jako navrhované nařízení. Opatření Společenství týkající se povolovacího řízení doplňuje tři další harmonizační opatření navrhovaná v této oblasti. |323 | Zavedení povolovacích řízení v každém členském státě zvlášť by značně zatížilo povolovací mechanismy a

type: legislation

jurisdiction: EU


text: zbytečně by zvýšilo administrativní náklady příslušných orgánů členských států a hospodářských subjektů. |Cílů návrhu lze lépe dosáhnout na úrovni Společenství z těchto důvodů: |324 | Opatření Společenství týkající se povolovacího řízení pro příslušné látky je účinnější než opatření přijaté členskými státy, neboť ho budou plně využívat všechny hospodářské subjekty, které prodávají příslušné výrobky na trhu Společenství, a spotřebitelé, kteří budou mít možnost požívat stejnou úroveň ochrany ve všech členských státech. |325 | Opatření Společenství plánované v této oblasti přispěje k vyšší úrovni právní jistoty a účinnosti pro hospodářské subjekty odvětví, přinese administrativní zjednodušení, zlepší fungování vnitřního trhu a zvýší ochranu spotřebitelů. |327 | Návrh se výlučně týká důležitých prvků centralizovaného povolovacího řízení. |Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity. |( Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z níže uvedených důvodů: |331 | Navrhované opatření je procedurální povahy a vychází ze zásady předběžného povolení před uvedením na trh, která je zavedena v dotčených odvětvích. „Koordinační“ řešení by značně zatížilo povolovací řízení dotčených látek. Navržený akt nepřekračuje hranice toho, co je přiměřené a nezbytné pro dosažení oprávněného cíle, který sledují příslušné právní předpisy: řádné fungování vnitřního trhu a ochrana lidského zdraví. |332 | Postupy zavedené navrhovaným opatřením racionalizují podmínky zpracovávání povolovací dokumentace, kterou na vědeckém základě již z velké části (kromě enzymů) posoudil úřad a zpracovala Komise. Jsou tím ovlivněny postupy, které v současnosti používá Komise a úřad, ale které zůstávají omezené. Navrhované opatření však značně sníží administrativní náklady členských států a umožní jim využít zdroje zejména na provádění právních předpisů a kontrolní činnosti. Nová pravidla umožní hospodářským subjektům využívat jasné, transparentní, účinné a rychlé řízení podáním pouze jedné žádosti o povolení. Vytvoření a aktualizace seznamu povolených látek ve Společenství by měly rovněž usnadnit pohyb dotčených výrobků a zvýšit úroveň informovanosti v této oblasti. |( Volba nástrojů |341 | Navrhovaný nástroj (navrhované nástroje): nařízení. |342 | Jiné nástroje by nebyly přiměřené z těchto důvodů: Charakter navrhovaného opatření je podmíněn a spojen s charakterem opatření přijatého v dotčených odvětvích. Jiné řešení (směrnice, kodex chování, pokyny) by značně zatížilo povolovací řízení dotčených látek a nezaručilo by nezbytnou právní jistotu. |4) ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá dopad na rozpočet Společenství. |5) DALšÍ INFORMACE |510 | ( Zjednodušení |511 | Návrh přináší zjednodušení legislativního rámce, zjednodušení správních postupů platných pro orgány veřejné moci (vnitrostátní nebo evropské), zjednodušení správních postupů platných pro subjekty a soukromé osoby. |512 | Jediné nařízení popíše řízení použitelné pro povolování přídatných látek, enzymů a látek určených k aromatizaci. |513 | Příslušné orgány členských států budou moci sledovat všechny fáze povolovacího řízení, aniž by byly zatíženy zbytečnými administrativními úkoly. |514 | Dotčené hospodářské subjekty budou plně využívat výhody centralizovaného, transparentního a časově omezeného řízení. Udělením povolení prostřednictvím nařízení, kterým se aktualizuje seznam Společenství, se značně urychlí povolovací řízení. |515 | Tento návrh je uveden v programu Komise na aktualizaci a zjednodušení acquis communautaire a v pracovním a legislativním programu Komise pod značkou 2005/SANCO/034. |560 | ( Evropský hospodářský prostor Navrhovaný akt spadá do oblasti působnosti Dohody o EHP,


text: a proto by se měl rozšířit na Evropský hospodářský prostor. |570 | ( Podrobné vysvětlení návrhu po kapitolách či článcích Kapitola I: Obecné zásady Jednotné řízení je stanoveno za účelem posuzování a povolování přídatných látek, enzymů a látek určených k aromatizaci. Toto řízení je koncipováno tak, aby bylo jednoduché, rychlé a účinné a aby při něm byly dodržovány zásady řádné správy a právní jistoty. Na základě kritérií stanovených v právních předpisech jednotlivých odvětví je zaměřeno na aktualizaci seznamu povolených látek, který je Komise povinna vypracovat a vést. Kapitola II: Jednotné řízení Podle navrhovaného postupu musejí být žádosti, jejichž předmětem je aktualizace, zaslány přímo Komisi, aniž by byly nejprve adresovány vnitrostátnímu orgánu. Komise předá žádost úřadu a členským státům a požádá o stanovisko úřadu, který ho musí vydat ve lhůtě šesti měsíců. Aby byl zajištěn závazný účinek opatření týkajících se aktualizace, návrh stanoví pro jejich přijetí právní formu nařízení podle postupu projednávání ve výborech. Při aktualizaci seznamu v rámci tohoto návrhu nařízení je třeba zohlednit ostatní relevantní a oprávněné faktory. V okamžiku zahájení rozhodovacího procesu může Komise, která je odpovědná za řízení rizika, navrhnout opatření odchylující se od výsledků posouzení rizika, které bylo provedeno pod vedením úřadu. V případě potřeby bude Komise muset tuto odchylku odůvodnit. Je to v souladu s obecnými zásadami pro analýzu rizika Codexu Alimentarius. Kapitola III: Různá ustanovení Aby byly zohledněny zvláštnosti všech práváních předpisů jednotlivých odvětví potravinového práva, tento návrh pověřuje Komisi, aby po konzultaci úřadu přijala různé podrobnosti řízení, a stanoví určitou flexibilitu v případě komplexních a citlivých případů. Všechny údaje nedůvěrné povahy by měly být zpřístupněny veřejnosti. Pokud se členské státy nebo Komise domnívají, že je látka povolená v souladu s tímto návrhem vážně nebezpečná pro zdraví lidí, zdraví zvířat nebo životní prostředí, musejí být přijata mimořádná opatření. |F-11958 |2006/0143 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se stanoví jednotné povolovací řízení pro potravinářské přídatné látky, potravinářské enzymy a látky určené k aromatizaci potravinEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy,vzhledem k těmto důvodům:(1) Volný pohyb bezpečných a zdravých potravin je důležitým hlediskem vnitřního trhu a významně přispívá ke zdraví a blahu občanů a k jejich sociálním a hospodářským zájmům.(2) Při provádění politik Společenství je důležité zajistit vysokou úroveň ochrany lidského života a zdraví.(3) V zájmu ochrany lidského zdraví musí být používání přídatných látek, enzymů a látek určených k aromatizaci v lidské výživě podmíněno posouzením jejich neškodnosti před tím, než jsou uvedeny na trh Společenství.(4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. XXX/2006 ze dne [...] o potravinářských přídatných látkách[3], nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. YYY/2006 ze dne [...] o potravinářských enzymech[4] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. ZZZ/2006 ze dne [...] o látkách určených k aromatizaci potravin a o některých složkách potravy obsahujících aroma[5] stanoví harmonizovaná kritéria a harmonizované požadavky pro posuzování a povolování těchto látek.(5) Vzhledem k tomu,


text: že u potravinářských přídatných látek, potravinářských enzymů a látek určených k aromatizaci potravin musí být posouzena bezpečnosti v souladu s nařízením (ES) č. ZZZ/2006, je zejména stanoveno, že podle podmínek stanovených ve všech právních předpisech jednotlivých odvětví potravinového práva mohou být uváděny na trh a používány k lidské spotřebě, pouze pokud jsou zahrnuty do seznamu Společenství.(6) V této souvislosti je třeba stanovit pro tyto tři kategorie látek jednotné posuzovací a povolovací řízení Společenství, které by bylo účinné, časově omezené a transparentní, aby přispělo k volnému pohybu látek na trhu Společenství.(7) Toto jednotné řízení musí být založeno na zásadách řádné administrativy a právní jistoty a tyto zásady musí být při jeho provádění dodržovány.(8) Toto nařízení tak doplňuje předpisový rámec pro povolování látek stanovením jednotlivých fází řízení, s nimi souvisejících lhůt, úloh zúčastněných aktérů a použitelných zásad. Pro některá hlediska řízení je však nezbytné zohlednit zvláštnosti jednotlivých právních předpisů v odvětvích potravinového práva.(9) V souladu s rámcem pro posuzování rizika v oblasti bezpečnosti potravin stanoveným nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin[6], může být uvedení látek na trh povoleno až po důkladném vědeckém posouzení rizika, které mohou mít látky pro lidské zdraví. Po tomto posouzení, které musí být provedeno pod vedením Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“), musí následovat rozhodnutí o řízení rizika, které přijme Komise, v rámci regulativního postupu zajišťujícího úzkou spolupráci mezi Komisí a členskými státy.(10) Uznává se, že vědecké posouzení rizika nemůže v některých případech poskytnout všechny informace, z nichž by mělo vycházet rozhodnutí o řízení rizika, a že je pro účely posuzování možné zohlednit další oprávněné a relevantní faktory.(11) Ve snaze souvisle informovat provozovatele dotčených odvětví a veřejnost o platných povoleních by povolené látky měly být zahrnuty do seznamu Společenství, který vypracuje, vede a zveřejňuje Komise.(12) Jednou ze základních zásad fungování úřadu je síťové propojení mezi úřadem a orgány členských států působícími v oblastech, které spadají do oblasti působnosti úřadu. Pro vydání svého stanoviska proto úřad může využít tohoto síťového propojení, které mu bylo poskytnuto podle článku 36 nařízení (ES) č. 178/2002 a nařízení Komise (ES) č. 2230/2004 ze dne 23. prosince 2004, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002, která se týkají sítě organizací působících v oblastech, které podléhají poslání Evropského úřadu pro bezpečnost potravin[7].(13) Jednotné povolovací řízení pro látky musí splňovat požadavky transparentnosti a informovanosti veřejnosti, přičemž musí být zajištěno právo žadatele zachovat důvěrnost některých informací.(14) Na základě článku 41 nařízení (ES) č. 178/2002, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise[8] se vztahuje na dokumenty, které jsou ve vlastnictví úřadu.(15) V článcích 53 a 54 nařízení (ES) č. 178/2002 se stanoví postupy pro přijetí mimořádných opatření, pokud jde o potraviny pocházející ze Společenství nebo dovezené ze třetí země. Umožňují Komisi přijmout taková


text: opatření v situacích, kdy potraviny mohou představovat závažné riziko pro lidské zdraví, zdraví zvířat nebo životní prostředí a kdy se nelze s tímto rizikem úspěšně vypořádat pomocí opatření přijatých dotyčným členským státem nebo státy.(16) Ve snaze o účinnost a zjednodušení právních předpisů je třeba ze střednědobého hlediska posoudit možnost rozšířit oblast působnosti jednotného řízení na další stávající právní předpisy v oblasti potravin.(17) Jelikož z důvodu rozdílů mezi vnitrostátními právními předpisy a ustanoveními nelze cíle tohoto nařízení uspokojivě splnit na úrovni členských států a může jich být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření podle zásady subsidiarity podle článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.(18) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata v souladu s rozhodnutím Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[9],PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:KAPITOLA I OBECNÉ ZÁSADYČlánek 1Předmět a oblast působnosti1. Toto nařízení stanoví jednotné posuzovací a povolovací řízení (dále jen „jednotné řízení“) pro potravinářské přídatné látky, potravinářské enzymy, látky určené k aromatizaci potravin a zdroje látek určených k aromatizaci používané nebo určené k použití v potravinách nebo na jejich povrchu (dále jen „látky“), které podporuje volný pohyb těchto látek ve Společenství.2. Jednotné řízení stanoví procedurální podmínky, jimiž se řídí aktualizace seznamů látek, jejichž uvádění na trh ve Společenství je povoleno na základě nařízení (ES) č. XXX/2005, (ES) č. YYY/2005 a (ES) č. ZZZ/2005 (dále jen „právní předpisy jednotlivých odvětví potravinového práva“).3. Kritéria, na základě kterých mohou být látky zahrnuty do seznamu Společenství podle článku 2, obsah nařízení podle článku 7 a v případě potřeby přechodná ustanovení týkající se probíhajících řízení jsou stanoveny ve všech právních předpisech jednotlivých odvětví potravinového práva.Článek 2Seznam Společenství s látkami1. V rámci jednotlivých právních předpisů v odvětvích potravinového práva jsou látky, jejichž uvádění na trh ve Společenství je povoleno, uvedeny v seznamu, jehož obsah je stanoven uvedenými právními předpisy (dále jen „seznam Společenství“). Seznam Společenství aktualizuje Komise. Zveřejňuje se v Úředním věstníku Evropské unie .2. Aktualizací seznamu Společenství se rozumí:a) doplnění látky na seznam Společenství;b) vyškrtnutí látky ze seznamu Společenství;c) doplnění nebo změna podmínek, specifikací nebo omezení, která souvisejí s přítomností látky na seznamu Společenství.KAPITOLA IIJEDNOTNÉ ŘÍZENÍČlánek 3Hlavní fáze jednotného řízení1. Jednotné řízení, jehož cílem je aktualizace seznamu Společenství, může být zahájeno buď z podnětu Komise, nebo na základě podání žádosti. Tuto žádost může podat členský stát nebo zainteresovaná osoba, přičemž tato osoba může zastupovat více zainteresovaných osob, za podmínek stanovených v prováděcích pravidlech uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. a) (dále jen „žadatel“).2. V souladu s článkem 5 Komise předem obdrží o stanovisko Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“).Pokud jde o aktualizace podle čl. 2 odst. 2 písm. b) a c), Komise obdrží stanovisko úřadu pouze v případě, že by tyto aktualizace mohly mít vliv na veřejné zdraví.3. V souladu s článkem 7 končí jednotné řízení přijetím nařízení Komise, kterým se provádí aktualizace.4. Odchylně od odstavce 3 může Komise jednotné řízení


text: v jakékoli fázi ukončit a upustit od plánované aktualizace, pokud se domnívá, že tato aktualizace není odůvodněná. V případě potřeby zohlední stanovisko úřadu, všechna relevantní ustanovení právních předpisů Společenství a další oprávněné faktory důležité pro posuzovanou otázku.V tomto případě Komise, je-li to nutné, informuje přímo žadatele a ve svém dopise uvede důvody, na jejichž základě se domnívá, že aktualizace není odůvodněná.Článek 4Zahájení řízení1. Když Komise obdrží žádost, jejímž předmětem je aktualizace seznamu Společenství:a) zašle žadateli písemné potvrzení o přijetí ve lhůtě čtrnácti pracovních dní od dne přijetí žádosti;b) je-li to nutné, předá žádost úřadu a požádá ho o stanovisko.Komise zpřístupní žádost členským státům.2. Když Komise zahájí řízení ze vlastního podnětu, informuje členské státy a, je-li to nutné, požádá úřad o vydání stanoviska.Článek 5Stanovisko úřadu1. Úřad vydá stanovisko ve lhůtě šesti měsíců od přijetí platné žádosti.2. Úřad předloží své stanovisko Komisi a členským státům a v případě potřeby žadateli.Článek 6Dodatečné informace o posuzování rizika1. V řádně odůvodněných případech, kdy úřad od žadatele požaduje dodatečné informace, lze prodloužit lhůtu uvedenou v čl. 5 odst. 1. Po konzultaci s žadatelem stanoví úřad lhůtu, v níž mohou být tyto informace poskytnuty, a informuje Komisi o potřebné dodatečné lhůtě. Pokud Komise nevznese námitky ve lhůtě osmi pracovních dní od oznámení informace předaném úřadem, je lhůta uvedená v čl. 5 odst. 1 automaticky prodloužena o dodatečnou lhůtu.2. Nejsou-li dodatečné informace poskytnuty v dodatečné lhůtě podle odstavce 1, úřad vydá stanovisko na základě již poskytnutých informací.3. Když žadatel poskytne dodatečné informace z vlastního podnětu, předá je úřadu a Komisi. V takovém případě vydá úřad stanovisko v původní lhůtě.4. Úřad zpřístupní dodatečné informace členským státům.Článek 7 Aktualizace seznamu SpolečenstvíVe lhůtě devíti měsíců od vydání stanoviska úřadem Komise přeloží výboru podle čl. 14 dost. 1 předlohu nařízení, kterým se aktualizuje seznam Společenství, přičemž zohlední stanovisko úřadu, relevantní ustanovení právních předpisů Společenství a další oprávněné faktory důležité pro posuzovanou otázku.Když není předloha nařízení v souladu se stanoviskem úřadu, Komise tento nesoulad vysvětlí.Nařízení se přijímá postupem podle čl. 14 odst. 2.Článek 8Dodatečné informace o řízení rizika1. Když Komise požádá žadatele o dodatečné informace o aspektech týkajících se řízení rizika, stanoví po dohodě s žadatelem lhůtu, v níž musí být tyto informace poskytnuty. V takovém případě může tak být prodloužena lhůta uvedená v článku 7.2. Nejsou-li dodatečné informace poskytnuty v dodatečné lhůtě uvedené v odstavci 1, Komise jedná na základě již poskytnutých informací.KAPITOLA IIIRŮZNÁ USTANOVENÍČlánek 9Prováděcí pravidla1. Postupem podle čl. 14 odst. 2 jsou v maximální lhůtě dvaceti čtyř měsíců od přijetí jednotlivých právních předpisů v odvětvích potravinového práva přijata prováděcí pravidla k tomuto nařízení, zejména pokud jde o:a) obsah, vypracování a podání žádosti podle čl. 4 odst. 1;b) podmínky kontroly platnosti žádosti;c) charakter informací, které musí být uvedeny ve stanovisku úřadu podle článku 5.2. S cílem přijmout prováděcí pravidla uvedená v odst. 1 písm. a) Komise konzultuje úřad, který jí ve lhůtě šesti měsíců ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost předloží návrh týkající se údajů potřebných pro posouzení rizika dotčených látek.Článek 10Prodloužení lhůtLhůty uvedené v čl. 5 odst. 1 a


text: v článku 7 může prodloužit Komise z vlastní iniciativy nebo, je-li třeba, mohou být lhůty prodlouženy na žádost úřadu, odůvodňuje-li to povaha dokumentace, a to aniž je dotčen čl. 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 1. V tomto případě, je-li třeba, Komise informuje žadatele o prodloužení a jeho důvodech.Článek 11TransparentnostÚřad zajistí transparentnost svých činností v souladu s článkem 38 nařízení (ES) č. 178/2002. Zejména ihned zveřejňuje svá stanoviska. Kromě toho zveřejňuje žádosti o stanoviska, jakož i prodloužení lhůt podle čl. 6 odst. 1.Článek 12Důvěrnost1. Z informací sdělených žadatelem mohou být předmětem důvěrného zpracování takové informace, jejichž zveřejnění by významně poškodilo postavení žadatele v rámci hospodářské soutěže.Za důvěrné se každopádně nepovažují tyto informace:a) jméno a adresa žadatele a název látky;b) jasný popis látky a podmínky jejího používání ve zvláštních potravinách či na povrchu potravin nebo kategorie potravin;c) informace, které mají bezprostřední význam pro posuzování bezpečnosti látek;d) je-li třeba, metoda nebo metody analýzy.2. Pro účely použití prvního odstavce žadatel označí mezi sdělenými informacemi takové, u nichž vyžaduje důvěrné zpracování. V takových případech musí být poskytnuty ověřitelné důvody.3. Komise určí, které informace mohou zůstat důvěrné, a informuje o tom žadatele.4. Poté, co se žadatel seznámí se stanoviskem Komise, má lhůtu tři týdny na to, aby stáhl svou žádost v zájmu zachování důvěrnosti sdělených informací. Až do uplynutí této lhůty je důvěrnost zachována.5. Komise, úřad a členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily požadovanou důvěrnost informací, které obdržely podle tohoto nařízení, s výjimkou informací, které musí být zveřejněny za účelem ochrany zdraví lidí, zdraví zvířat nebo životního prostředí, pokud to okolnosti vyžadují.6. Pokud žadatel stáhne nebo stáhl svou žádost, úřad, Komise a členské státy respektují důvěrnost obchodních a průmyslových informací, včetně informací z oblasti výzkumu a vývoje, jakož i informací, u nichž se v názoru na jejich důvěrnost Komise s žadatelem rozcházejí.7. Použitím odstavců 1 až 6 není dotčen tok informací mezi Komisí, členskými státy a úřadem.Článek 13Stav nouzeV případě mimořádné situace ve věci látky uvedené v seznamu Společenství, zejména pokud jde o stanovisko úřadu, jsou opatření přijímána postupy podle článků 53 a 54 nařízení (ES) č. 178/2002 .Článek 14Výbor1. Komisi je nápomocen Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat zřízený podle článku 58 nařízení (ES) č. 178/2002.2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES je tři měsíce.3. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 15Příslušné orgány členských státůNejpozději šest měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost předají členské státy Komisi a úřadu, v rámci jednotlivých právních předpisů v odvětvích potravinového práva, jméno a adresu, jakož i kontaktní místo vnitrostátního orgánu odpovědného za jednotné řízení.KAPITOLA IVZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍČlánek 16Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Pokud jde o jednotlivé právní předpisy v odvětvích potravinového práva, toto nařízení se použije ode dne uplatnění opatření podle čl. 9 odst.1.Článek 9 se použije ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo


text: použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Evropský parlament Za Radupředseda / předsedkyně předseda / předsedkyně[pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[2] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[3] Úř. věst. L [...], [...], s. [...].[4] Úř. věst. L [...], [...], s. [...].[5] Úř. věst. L [...], [...], s. [...].[6] Úř. věst. L 31, 1.2.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1642/2003 (Úř. věst. L 245, 29.9.2003, s. 4).[7] Úř. věst. L 379, 24.12.2004, s. 64.[8] Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.[9] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 18.4.2018
 COM(2018) 197 final
 2018/0094(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o podpisu Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou jménem Evropské unie
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Dynamicky rostoucí ekonomiky jihovýchodní Asie jsou se svými více než 600 miliony spotřebitelů a rychle sílící střední třídou klíčovými trhy pro vývozce a investory z Evropské unie. Sdružení národů jihovýchodní Asie (ASEAN), jež v roce 2016 dosáhlo celkového objemu obchodu se zbožím ve výši 208 miliard EUR a objemu obchodu se službami ve výši 77 miliard EUR, je jako celek po USA a Číně třetím největším obchodním partnerem EU mimo Evropu. Přitom přímé zahraniční investice v celkovém objemu 263 miliard EUR (2016) v zemích ASEAN činí z EU největšího přímého zahraničního investora v tomto sdružení a naopak ASEAN jako celek je druhým největším asijským přímým zahraničním investorem v EU – s celkovým objemem přímých zahraničních investic ve výši 116 miliard EUR (2016).
 V rámci ASEAN je zdaleka největším partnerem EU Singapur, který představuje téměř jednu třetinu obchodu se zbožím a službami mezi EU a ASEAN a zhruba dvě třetiny investic mezi oběma regiony. V Singapuru je usazeno více než 10 000 společností z EU, které jej využívají jako uzel obsluhující celou oblast Tichomoří.
 Dne 23. dubna 2007 pověřila Rada Komisi, aby zahájila jednání o meziregionální dohodě o volném obchodu s členskými státy ASEAN. I když cílem bylo sjednat dohodu o volném obchodu mezi oběma regiony, poskytlo toto pověření zároveň možnost dvoustranných jednání pro případ, že by se skupinou členských států sdružení ASEAN nebylo možné dosáhnout dohody o společném jednání. S ohledem na potíže, jež se při jednáních mezi regiony vyskytly, obě strany uznaly, že došlo k bezvýchodné situaci, a dohodly se na jejich pozastavení.
 Dne 22. prosince 2009 se Rada dohodla na tom, že budou zahajována dvoustranná jednání s jednotlivými členskými státy ASEAN, a to na základě pověření a směrnic pro jednání z roku 2007, přičemž strategický cíl meziregionální dohody zůstane zachován. Rada rovněž zmocnila Komisi k zahájení dvoustranných jednání o dohodě o volném obchodu se Singapurem, která by posloužila jako první krok k tomu, aby tato jednání byla v brzké době zahájena i s dalšími příslušnými členskými státy ASEAN. Dvoustranná jednání se Singapurem byla započata v březnu 2010 a od té doby EU zahájila dvoustranná jednání o dohodě o volném obchodu s dalšími členskými státy ASEAN: Malajsie (2010), Vietnam (2012), Thajsko (2013), Filipíny (2015) a Indonésie (2016).
 Dne 12. září 2011 zmocnila Rada Komisi, aby rozšířila probíhající jednání se Singapurem tak, aby byla zahrnuta i ochrana investic, a to na základě nových pravomocí EU podle Lisabonské smlouvy.
 Na základě směrnic pro jednání přijatých Radou v roce 2007, které byly v roce 2011 doplněny o ochranu investic, Komise sjednala se Singapurskou republikou ambiciózní a komplexní dohodu o volném obchodu a dohodu o ochraně investic s cílem vytvořit nové příležitosti a zajistit právní jistotu, a přispět tak k rozvoji obchodu a investic mezi oběma partnery. Znění obou dohod, která byla právně přezkoumána a zveřejněna,


text:
jsou k dispozici zde:
 http://ec.europa.eu/trade/policy/countries-and-regions/countries/singapore/
 Komise předkládá tyto návrhy rozhodnutí Rady:
 -návrh rozhodnutí Rady o podpisu Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou jménem Evropské unie;
 -návrh rozhodnutí Rady o uzavření Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou;
 -návrh rozhodnutí Rady o podpisu Dohody o ochraně investic mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Singapurskou republikou na straně druhé jménem Evropské unie;
 -návrh rozhodnutí Rady o uzavření Dohody o ochraně investic mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Singapurskou republikou na straně druhé.
 Souběžně s těmito návrhy předloží Komise návrh horizontálního nařízení o ochranných opatřeních, které se mimo jiných dohod bude týkat i dohody o volném obchodu mezi EU a Singapurem.
 Připojený návrh rozhodnutí Rady představuje právní nástroj pro zmocnění k podpisu Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou jménem Evropské unie.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Souběžně s jednáními o dohodě o volném obchodu a dohodě o ochraně investic probíhalo jednání Evropské služby pro vnější činnost o dohodě o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy a Singapurskou republikou, která byla parafována v říjnu 2013. Po vstoupení v platnost poskytne tato dohoda o partnerství a spolupráci právní rámec pro další rozvoj již dnes dlouhotrvajícího a silného partnerství mezi EU a Singapurem, a to v celé řadě oblastí včetně politického dialogu, obchodu, energetiky, dopravy, lidských práv, vzdělávání, vědy a techniky, spravedlnosti, azylu a migrace.
 Dlouhodobý vztah spočívající v obchodní a hospodářské spolupráci mezi EU a Singapurem se až doposud rozvíjel bez jakéhokoli zvláštního právního rámce. Dohoda o volném obchodu a dohoda o ochraně investic, které vzešly z jednání, budou specifické dohody, jimiž se uvedou v účinek obchodní a investiční ustanovení dohody o partnerství a spolupráci a které budou nedílnou součástí celkových dvoustranných vztahů mezi EU a Singapurem.
 Ode dne, kdy dohoda o ochraně investic mezi EU a Singapurem vstoupí v platnost, nahradí dvoustranné dohody o investicích uzavřené mezi Singapurskou republikou a členskými státy EU, které jsou uvedeny v příloze 5 (dohody uvedené v článku 4.12) dohody o ochraně investic.
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Dohoda o volném obchodu a dohoda o ochraně investic mezi EU a Singapurem jsou plně v souladu s politikami Unie a nebudou vyžadovat změnu pravidel, předpisů ani norem EU v žádné z regulovaných oblastí (např. technické předpisy a produktové normy, hygienická či fytosanitární pravidla, předpisy týkající se bezpečnosti potravin, normy v oblasti ochrany zdraví a bezpečnosti, pravidla pro geneticky modifikované organismy, ochranu životního prostředí, ochranu spotřebitelů atd.).
 Kromě toho, stejně jako všechny ostatní obchodní a investiční dohody vyjednané Komisí, i dohoda o volném obchodu a dohoda o ochraně investic mezi EU a Singapurem plně zaručují veřejné služby a zabezpečují, že právo vlád na regulaci ve veřejném zájmu bude těmito dohodami plně zachováno a bude představovat základní zásadu těchto dohod.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 V červenci 2015 si Komise podle čl. 218 odst. 11 SFEU vyžádala posudek Soudního dvora v otázce,


text:
zda má Unie pravomoc potřebnou k tomu, aby mohla sama podepsat a uzavřít dohodu, která byla sjednána se Singapurem, nebo zda je nezbytná, či alespoň možná, účast členských států, pokud jde o určité záležitosti.
 Soudní dvůr ve svém posudku 2/15 ze dne 16. května 2017 potvrdil výlučnou pravomoc EU ve vztahu k veškerým záležitostem upraveným v předmětné dohodě, která byla sjednána se Singapurem, s výjimkou oblastí nepřímých investic a urovnávání sporů mezi investorem a státem, v nichž jsou členské státy žalovanými stranami, které Soudní dvůr považuje za sdílené pravomoci EU a členských států. Text týkající se urovnávání sporů mezi investorem a státem byl následně nahrazen ustanoveními týkajícími se systému soudů pro investice v dohodě o ochraně investic. Soudní dvůr vyvodil výlučnou pravomoc EU z oblasti působnosti společné obchodní politiky podle čl. 207 odst. 1 SFEU a z ustanovení čl. 3 odst. 2 SFEU (na základě ovlivnění stávajících společných pravidel obsažených v sekundárních právních předpisech).
 S ohledem na posudek Soudního dvora a s ohledem na rozsáhlé diskuse o struktuře, které byly v návaznosti na tento posudek vedeny s Radou a Evropským parlamentem, byl původně dohodnutý text upraven tak, že vznikly dvě samostatné dohody: dohoda o volném obchodu a dohoda o ochraně investic.
 Podle posudku 2/15 spadají všechny oblasti, na které se vztahuje dohoda o volném obchodu mezi EU a Singapurem, do pravomoci EU, a konkrétněji do oblasti působnosti článku 91, čl. 100 odst. 2 a článku 207 SFEU. Veškerá hmotněprávní ustanovení o ochraně investic v rámci dohody o ochraně investic v rozsahu, v jakém se vztahují na přímé zahraniční investice, spadají pod článek 207 SFEU.
 Dohoda o volném obchodu mezi EU a Singapurem má být podepsána Unií podle rozhodnutí Rady na základě čl. 218 odst. 5 SFEU a uzavřena Unií podle rozhodnutí Rady na základě čl. 218 odst. 6 SFEU, a to v návaznosti na souhlas Evropského parlamentu.
 Dohoda o ochraně investic mezi EU a Singapurem má být podepsána Unií podle rozhodnutí Rady na základě čl. 218 odst. 5 SFEU a uzavřena Unií podle rozhodnutí Rady na základě čl. 218 odst. 6 SFEU, a to v návaznosti na souhlas Evropského parlamentu a po ratifikaci členskými státy v souladu s jejich příslušnými interními postupy.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Jak bylo potvrzeno v posudku 2/15, nevztahuje se dohoda o volném obchodu mezi EU a Singapurem, jak byla předložena Radě, na záležitosti, které nespadají do výlučné pravomoci EU.
 Pokud jde o dohodu o ochraně investic, Soudní dvůr potvrdil, že podle článku 207 SFEU má EU výlučnou pravomoc v souvislosti s veškerými hmotněprávními ustanoveními o ochraně investic v rozsahu, v jakém se vztahují na přímé zahraniční investice. Soudní dvůr dále potvrdil výlučnou pravomoc EU, pokud jde o mechanismus pro urovnávání sporů mezi státy v souvislosti s ochranou investic. A konečně Soudní dvůr konstatoval, že EU má sdílenou pravomoc, pokud jde o nepřímé investice a urovnávání sporů mezi investorem a státem (jež bylo později nahrazeno ustanoveními týkajícími se systému soudů pro investice v dohodě o ochraně investic), v nichž jsou členské státy žalovanými stranami
 1


text:
. Jelikož tyto prvky nelze uceleným způsobem oddělit od hmotněprávních ustanovení nebo od urovnávání sporů mezi státy, měly by být zahrnuty do dohod na úrovni EU.
 •Proporcionalita
 Tento návrh je v souladu s vizí nastíněnou ve strategii Evropa 2020 a přispívá k plnění cílů EU v oblasti obchodu a rozvoje.
 •Volba nástroje
 Tento návrh je v souladu s článkem 218 SFEU, jenž stanoví, že rozhodnutí o mezinárodních dohodách přijímá Rada. Neexistuje žádný jiný právní nástroj, který by mohl být použit za účelem dosažení cíle vyjádřeného v tomto návrhu.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Poté, co byla jednání se Singapurem z převážné části dokončena, provedl interní tým pod vedením hlavního ekonoma GŘ pro obchod studii o hospodářských přínosech, který lze od dohody očekávat. Tato analýza odhaduje, že vývoz EU do Singapuru by mohl během deseti let vzrůst zhruba o 1,4 miliardy EUR a vývoz Singapuru do EU by se mohl zvýšit o 3,5 miliardy EUR (v této částce jsou zahrnuty i zásilky zboží mnoha dceřiných společností z EU usazených v Singapuru zpět do EU).
 Vzhledem k tomu, že obě ekonomiky se značně liší co do velikosti, a také s ohledem na relativní otevřenost singapurského hospodářství je třeba nutně počítat s tím, že přínosy vyplývající z dohody budou u obou partnerů různě velké. Analýza předpovídá, že reálný HDP EU by se během deseti let mohl zvýšit o přibližně 550 milionů EUR, zatímco singapurská ekonomika by mohla za stejné období vzrůst o 2,7 miliardy EUR.
 Vzhledem k tomu, že jak obtížně lze přesně kvantifikovat účinky odstranění necelních překážek, což je klíčovým prvkem dohody, je třeba tyto odhady možného hospodářského dopadu považovat za konzervativní.
 S ohledem na význam Singapuru jakožto uzlu pro obchod se zbožím a službami mezi Evropou a jihovýchodní Asií je také pravděpodobné, že zisky vyplývající z dohody ještě dále narostou, jakmile EU uzavře dohody s dalšími členskými státy ASEAN, pokud tak učiní.
 Navíc je třeba vzít v úvahu, že odhady založené na ekonomickém modelování nedokážou zohlednit strategickou hodnotu, kterou dohoda o volném obchodu a dohoda o ochraně investic mezi EU a Singapurem pro EU přestavují – tyto dohody mají zásadní význam pro širší agendu EU v regionu ASEAN i v celé Asii. Po dohodě o volném obchodu mezi EU a Koreou bude dohoda o volném obchodu mezi EU a Singapurem druhou významnou obchodní dohodou EU s klíčovým asijským partnerem, zatímco dohoda o ochraně investic mezi EU a Singapurem bude naopak první dohodou o ochraně investic, kterou EU uzavře s asijským partnerem.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 Před zahájením dvoustranných jednání se Singapurem bylo externím dodavatelem provedeno posouzení dopadů na udržitelnost obchodu týkající se dohody o volném obchodu mezi EU a ASEAN
 2
 , jehož cílem bylo prozkoumat potenciální hospodářské, sociální a environmentální dopady užšího hospodářského partnerství mezi oběma regiony.
 Při přípravě tohoto posouzení dopadů na udržitelnost obchodu vedl dodavatel konzultace s interními i externími odborníky, uspořádal veřejné konzultace v Bruselu a v Bangkoku a uskutečnil dvoustranné schůzky


text:
a rozhovory s občanskou společností v EU a ASEAN. Konzultace v rámci tohoto posouzení dopadů poskytly platformu pro zapojení klíčových zúčastněných stran a občanské společnosti do dialogu o obchodní politice v jihovýchodní Asii.
 Zpráva o provedeném posouzení dopadů i výsledky konzultací uskutečněných v rámci přípravy posouzení dopadů představovaly pro Komisi zdroj informací, které byly velmi užitečné při všech dvoustranných obchodních a investičních jednáních s jednotlivými členskými státy ASEAN, jež se od té doby uskutečnila.
 Kromě toho před zahájením dvoustranných jednání se Singapurem provedla Komise veřejnou konzultaci o budoucí dohodě, jejíž součástí byl i dotazník vypracovaný s cílem získat od zúčastněných stran informace, které později Komisi pomohly při stanovování priorit a rozhodování v průběhu celého vyjednávacího procesu. Shrnutí výsledků této konzultace bylo zveřejněno
 3
 .
 Před jednáními a během nich byly pravidelně informovány i členské státy EU a byly s nimi ústně i písemně konzultovány různé aspekty jednání prostřednictvím Výboru pro obchodní politiku působícího v rámci Rady. Pravidelně informován a konzultován byl také Evropský parlament prostřednictvím svého Výboru pro mezinárodní obchod a zejména své monitorovací skupiny pro dohodu o volném obchodu mezi EU a Singapurem. Texty, které během jednání postupně vznikaly, byly v průběhu celého procesu předávány oběma orgánům.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Posouzení dopadů na udržitelnost obchodu týkající se dohody o volném obchodu mezi EU a ASEAN provedla jakožto externí dodavatel společnost Ecorys.
 •Posouzení dopadů
 Posouzení dopadů na udržitelnost obchodu provedené externím dodavatelem a dokončené v roce 2009 dospělo k závěru, že ambiciózní dohoda o volném obchodu mezi EU a ASEAN by přinesla významné pozitivní dopady (z hlediska HDP, příjmů, obchodu a zaměstnanosti) jak v EU, tak v Singapuru. Dopad na národní důchod byl na straně EU odhadnut na 13 miliard EUR a na straně Singapuru na 7,5 miliardy EUR. Je možné, že tato čísla dopad dohody podceňují, neboť vychází ze struktury obchodu z roku 2007, a od té doby se objem obchodu výrazně zvýšil (o 32 %).
 •Účelnost právních předpisů a zjednodušení
 Na dohodu o volném obchodu a dohodu o ochraně investic mezi EU a Singapurem se nevztahují postupy programu REFIT. Nicméně tyto dohody obsahují řadu ustanovení, která usnadní obchodní a investiční postupy, sníží náklady spojené s vývozem a investicemi, a umožní tak většímu počtu malých podniků působit na obou trzích. Mezi očekávané přínosy patří: menší zátěž spojená s technickými předpisy, požadavky na soulad s předpisy, celní režimy a pravidla původu, ochrana práv duševního vlastnictví nebo snížení nákladů na soudní řízení v rámci systému soudů pro investice pro žalující strany, jimiž jsou malé a střední podniky.
 •Základní práva
 Návrh nemá vliv na ochranu základních práv v Unii.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Dohoda o volném obchodu mezi EU a Singapurem bude mít finanční dopad na rozpočet EU na straně příjmů. Odhaduje se, že výše ušlého cla by mohla po plném provedení dohody dosáhnout 248,8 milionu EUR. Tento odhad vychází z průměrného dovozu předpokládaného na rok 2025 v případě neexistence dohody a představuje roční ztrátu příjmů vyplývající z odstranění cel EU na dovoz ze Singapuru.
 Očekává se, že dohoda o ochraně


text:
investic mezi EU a Singapurem bude mít finanční dopad na rozpočet EU na straně výdajů. Tato dohoda bude druhou dohodou EU (po Komplexní hospodářské a obchodní dohodě mezi EU a Kanadou), která zahrnuje systém soudů pro investice pro řešení sporů mezi investory a státy. Na období od roku 2018 se počítá s dodatečnými výdaji ve výši 200 000 EUR ročně (s výhradou vstupu dohody v platnost) na financování stálého systému složeného z tribunálu prvního stupně a odvolacího tribunálu. Dohoda zároveň vyžaduje využívání administrativních zdrojů v rámci rozpočtové položky XX 01 01 01 (Výdaje vztahující se k úředníkům a dočasným zaměstnancům pracujícím v orgánu), neboť podle odhadů má úkoly vyplývající z této dohody plnit jeden administrátor na plný pracovní úvazek. Zmíněné výdaje jsou uvedeny v legislativním finančním výkazu a vztahují se na ně podmínky v tomto výkazu uvedené.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Dohoda o volném obchodu a dohoda o ochraně investic mezi EU a Singapurem zahrnují institucionální ustanovení, která stanoví strukturu prováděcích orgánů, jež budou neustále sledovat provádění, fungování a dopad těchto dohod. Jelikož jsou dohody nedílnou součástí celkových dvoustranných vztahů mezi EU a Singapurem, které upravuje dohoda o partnerství a spolupráci, budou zmíněné struktury tvořit součást společného institucionálního rámce dohody o partnerství a spolupráci.
 V institucionální kapitole dohody o volném obchodu se ustavuje Výbor pro obchod, jehož hlavním úkolem je dohlížet na provádění a uplatňování této dohody a usnadňovat je. Výbor pro obchod se skládá ze zástupců EU a Singapuru, kteří se budou setkávat jednou za dva roky nebo na žádost jedné ze stran. Výbor pro obchod bude odpovědný za dohled nad činností všech specializovaných výborů zřízených podle dohody (Výbor pro obchod zbožím, Výbor pro sanitární a fytosanitární opatření, Výbor pro celní záležitosti a Výbor pro obchod službami, investice a veřejné zakázky).
 Úkolem Výboru pro obchod je rovněž komunikovat se všemi zúčastněnými stranami včetně soukromého sektoru a občanské společnosti, pokud jde o fungování a provádění dohody. Obě strany v dohodě uznávají význam transparentnosti a otevřenosti a zavazují se zohledňovat názory veřejnosti, aby mohly při provádění dohody čerpat z široké škály stanovisek.
 V institucionální kapitole dohody o ochraně investic se ustavuje výbor, jehož hlavním úkolem je dohlížet na provádění a uplatňování této dohody a usnadňovat je. Kromě jiných úkolů může výbor s výhradou splnění příslušných právních požadavků a postupů každé strany rozhodnout o jmenování členů tribunálů systému soudů pro investice, stanovit jejich měsíční honoráře a odměny a přijímat závazné výklady dohody.
 Jak je zdůrazněno ve sdělení nazvaném „Obchod pro všechny“, Komise věnuje stále více zdrojů na účinné provádění a vymáhání obchodních a investičních dohod. V roce 2017 zveřejnila Komise první výroční zprávu o provádění dohody o volném obchodu. Hlavním účelem zprávy bylo poskytnout objektivní přehled o provádění dohod o volném obchodu EU s důrazem na dosažený pokrok a nedostatky, které je třeba řešit. Cílem je, aby tato zpráva posloužila jako základ pro otevřenou debatu a zapojení členských států, Evropského parlamentu a občanské společnosti obecně do fungování dohod o volném obchodu a jejich provádění. Každoroční


text:
zveřejnění zprávy umožní pravidelně sledovat vývoj, přičemž se zaznamená i to, jak byly řešeny problémy označené jako prioritní. Zpráva bude zahrnovat dohodu o volném obchodu mezi EU a Singapurem od jejího vstupu v platnost.
 •Informativní dokumenty (u směrnic)
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu
 Dohoda o volném obchodu mezi EU a Singapurem vytvoří pro hospodářské subjekty EU takové podmínky, aby mohly plně využívat příležitosti, které se otvírají v Singapuru jakožto obchodním a dopravním uzlu jihovýchodní Asie.
 Během jednání o této dohodě Komise sledovala dva hlavní cíle: za prvé zajistit co nejlepší podmínky pro přístup subjektů EU na trh Singapuru a za druhé vytvořit cenný referenční model pro další jednání EU v regionu.
 Oba tyto cíle byly zcela splněny: dohoda překračuje rámec stávajících závazků v rámci WTO v mnoha oblastech, jako jsou služby, veřejné zakázky, necelní překážky a ochrana duševního vlastnictví včetně zeměpisných označení. Ve všech těchto oblastech Singapur souhlasil i s novými závazky, které jdou výrazně nad rámec toho, co byl Singapur dosud ochoten přijmout, a to i ve své dohodě o volném obchodu se Spojenými státy.
 Dohoda splňuje kritéria stanovená v článku XXIV GATT (která se týkají odstranění cel a dalších pravidel omezujících obchod v podstatě pro veškeré obchodování mezi stranami) i v článku V GATS, který stanoví podobné kritérium v souvislosti s poskytováním služeb.
 V souladu s cíli stanovenými ve směrnicích pro jednání Komise zajistila:
 1)rozsáhlou liberalizaci trhu se službami a investičního trhu, včetně pravidel horizontálního charakteru týkajících se udělování licencí a vzájemného uznávání diplomů a odvětvových pravidel, jež mají zajistit rovné podmínky pro podniky z EU;
 2)nové příležitosti pro uchazeče z EU při zadávání veřejných zakázek, a zejména na trhu s veřejnými službami, na němž působí mnoho předních dodavatelů z EU;
 3)odstranění technických a regulačních překážek pro obchod se zbožím, jako je např. provádění dvojích zkoušek, a to zejména podporou využívání technických a regulačních norem známých v EU v odvětví motorových vozidel, elektroniky, léčiv a zdravotnických prostředků, jakož i zelených technologií;
 4)z mezinárodních norem vycházející a z hlediska obchodu příznivější režim schvalování vývozu evropského masa do Singapuru;
 5)závazek Singapuru nezvyšovat cla (která v současné době většinou nejsou dobrovolně uplatňována) na dovoz z EU, jakož i levnější přístup evropských podniků a spotřebitelů k výrobkům vyrobeným v Singapuru;
 6)vysokou úroveň ochrany práv duševního vlastnictví, i pokud jde o vymáhání těchto práv, a to i na hranicích;
 7)ochranu na úrovni TRIPs-plus, pokud jde o zeměpisná označení EU po jejich registraci v Singapuru, přičemž tato úroveň ochrany bude v platnosti, jakmile Singapur založí rejstřík zeměpisných označení (zavázal se, že tak učiní poté, co Evropský parlament vyjádří souhlas s dohodou o volném obchodu);
 8)obsáhlou kapitolu o obchodu a udržitelném rozvoji, jež má zajistit, aby obchod podporoval ochranu životního prostředí a sociální rozvoj, stejně jako udržitelné obhospodařování lesů a rybolovu. Tato kapitola rovněž stanoví, jakým způsobem budou do jejího provádění a monitorování zapojeni sociální partneři a občanská společnost;
 9)rychlé mechanismy řešení sporů buď prostřednictvím rozhodčího panelu, nebo s pomocí mediátora a
 10)obsáhlou novou kapitolu o podpoře nových příležitostí v


text:
„odvětví zeleného růstu“, v souladu se strategií EU 2020.
 Dohoda o ochraně investic mezi EU a Singapurem zajistí vysokou úroveň ochrany investic, přičemž budou zachována práva EU a Singapuru na regulaci a sledování legitimních cílů veřejné politiky, jako je ochrana veřejného zdraví, bezpečnosti a životního prostředí.
 Dohoda obsahuje veškeré inovace nového přístupu EU k ochraně investic včetně příslušných mechanismů prosazování, které nejsou zahrnuty ve dvanácti stávajících dvoustranných investičních dohodách mezi Singapurem a členskými státy EU. Velmi důležitým aspektem dohody o ochraně investic je skutečnost, že nahrazuje, a tudíž zlepšuje 12 stávajících dvoustranných investičních dohod.
 V souladu s cíli směrnic pro jednání Komise zajistila, aby investorům z EU a jejich investicím v Singapuru bylo poskytnuto spravedlivé a rovné zacházení a aby nedocházelo k jejich diskriminaci ve srovnání se singapurskými investicemi, jež jsou v podobných situacích. Dohoda o ochraně investic zároveň chrání investory z EU a jejich investice v Singapuru před vyvlastněním, s výjimkou případu, kdy se jedná o vyvlastnění pro veřejné účely, v souladu s řádnými postupy, na nediskriminačním základě a proti vyplacení okamžité, přiměřené a účinné náhrady ve výši spravedlivé tržní hodnoty vyvlastněné investice.
 Rovněž v souladu se směrnicemi pro jednání dohoda o ochraně investic, kterou Komise sjednala, investorům umožní využít moderní a reformovaný mechanismus řešení investičních sporů. Tento systém zajišťuje, aby byla dodržována pravidla pro ochranu investic, a jeho prostřednictvím má být dosaženo rovnováhy mezi transparentní ochranou investorů a hájením práva státu regulovat v zájmu dosažení cílů veřejné politiky. Dohodou se zavádí stálý mezinárodní a plně nezávislý systém řešení sporů, který se skládá ze stálého tribunálu prvního stupně a stálého odvolacího tribunálu, jež povedou řízení o urovnání sporů transparentním a nestranným způsobem.
 Komise si je vědoma, že je třeba usilovat o vyváženost mezi prosazováním reformované investiční politiky EU a citlivými specifickými aspekty členských států, pokud jde o případný výkon sdílené pravomoci v těchto záležitostech. Z toho důvodu Komise nepředložila návrh na prozatímní uplatňování dohody o ochraně investic. Nicméně pokud by si členské státy takový návrh přály, je Komise připravena jej předložit.
 2018/0094 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o podpisu Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou jménem Evropské unie
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91, čl. 100 odst. 2 a článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Dne 23. dubna 2007 zmocnila Rada Komisi, aby sjednala dohodu o volném obchodu s členskými státy Sdružení národů jihovýchodní Asie (ASEAN). Toto zmocnění umožnilo dvoustranná jednání.
 (2)Dne 22. prosince 2009 zmocnila Rada Komisi, aby vedla dvoustranná jednání o dohodě o volném obchodu s jednotlivými členskými státy ASEAN, počínaje Singapurem, přičemž tato jednání mají probíhat v souladu se stávajícími směrnicemi pro jednání.
 (3)Jednání o Dohodě o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou (dále jen „dohoda“) byla uzavřena a dohoda by měla být podepsána jménem Unie, s výhradou dokončení postupů nezbytných k jejímu uzavření k pozdějšímu datu,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Podpis Dohody o volném


text:
obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou se schvaluje jménem Unie s výhradou jejího uzavření.
 Znění dohody, jež má být podepsána, je přiloženo k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu zmocněnou podepsat dohodu jménem Unie s výhradou jejího uzavření.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Viz vysvětlení v rozsudku Soudního dvora Evropské unie ve věci C-600/14, Německo v. Rada (rozsudek ze dne 5. prosince 2017), bod 69.
 (2)
 http://trade.ec.europa.eu/doclib/html/145989.htm
 (3)
 http://trade.ec.europa.eu/doclib/html/153666.htm
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 18.4.2018
 COM(2018) 197 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním uplatňování Dohody o volném obchodu mezi Evropskou unií a Singapurskou republikou
 DOHODA O VOLNÉM OBCHODU
 MEZI EVROPSKOU UNIÍ
 A SINGAPURSKOU REPUBLIKOU
 Evropská unie, dále jen „Unie“,
 a
 Singapurská republika, dále jen „Singapur“,
 UZNÁVAJÍCE dlouhotrvající a silné vzájemné partnerství vycházející ze společných zásad a hodnot, jež se odrážejí v dohodě o partnerství a spolupráci, a významný hospodářský, obchodní a investiční vzájemný vztah;
 PŘEJÍCE si dále posílit svůj vzájemný vztah jakožto součást celkových vztahů a v souladu s těmito vztahy a sdílejíce přesvědčení, že tato dohoda vytvoří nový prostor pro rozvoj obchodu a investic mezi oběma stranami;
 UZNÁVAJÍCE, že tato dohoda doplní a podpoří úsilí o regionální hospodářskou integraci;
 ODHODLÁNY posílit své hospodářské, obchodní a investiční vztahy v souladu s cílem udržitelného rozvoje v oblasti hospodářství, sociálních věcí a životního prostředí a podpořit obchod a investice s ohledem na vysokou úroveň ochrany životního prostředí a zaměstnanosti a na příslušné mezinárodně uznávané normy a dohody, jejichž jsou stranami;
 PŘEJÍCE SI zvýšit životní úroveň, podnítit hospodářský růst a stabilitu, vytvářet nové pracovní příležitosti a zlepšit obecnou kvalitu života a potvrzujíce za tímto účelem svůj závazek, že budou podporovat liberalizaci obchodu a investic;
 PŘESVĚDČENY, že tato dohoda vytvoří rozšířený a bezpečný trh zboží a služeb, čímž se podnítí konkurenceschopnost jejich firem na globálních trzích;
 POTVRZUJÍCE právo každé strany přijmout a vymáhat opatření nutná ke sledování legitimních politických cílů, jako je ochrana společnosti, životního prostředí a veřejného zdraví a podpora a ochrana kulturní rozmanitosti;
 POTVRZUJÍCE svůj závazek vůči Chartě Organizace spojených národů podepsané v San Franciscu dne 26. června 1945 a s ohledem na zásady uvedené ve Všeobecné deklaraci lidských práv, již přijalo Valné shromáždění Organizace spojených národů dne 10. prosince 1948;
 UZNÁVAJÍCE význam transparentnosti v mezinárodním obchodu ku prospěchu všech zúčastněných stran;
 SNAŽÍCE SE stanovit jasná a vzájemně výhodná pravidla svého obchodu a investic a omezit či odstranit překážky vzájemného obchodu a investic;
 ODHODLÁNY přispět k harmonickému rozvoji a rozšíření mezinárodního obchodu odstraněním překážek obchodu prostřednictvím této dohody a zabránit vytváření nových překážek obchodu nebo investic mezi stranami, jež by mohly snížit prospěch plynoucí z této dohody;
 VYCHÁZEJÍCE ze svých příslušných práv a povinností podle Dohody o WTO a dalších vícestranných, regionálních a dvoustranných dohod a ujednání, jejichž jsou stranami,
 SE DOHODLY TAKTO:
 KAPITOLA JEDNA
 CÍLE A OBECNÉ DEFINICE
 ČLÁNEK 1.1
 Stanovení oblasti volného obchodu
 Smluvní strany této dohody stanoví oblast volného obchodu v souladu s článkem XXIV GATT


text:
z roku 1994 a článkem V GATS.
 ČLÁNEK 1.2
 Cíle
 Cílem této dohody je liberalizace a usnadnění obchodu a investic mezi stranami v souladu s ustanoveními této dohody.
 ČLÁNEK 1.3
 Obecně použitelné definice
 Není-li stanoveno jinak, pro účely této dohody se rozumí:
 „Dohodou o zemědělství“ Dohoda o zemědělství obsažená v příloze 1A Dohody o WTO;
 „Dohodou o vládních zakázkách“ Dohoda o vládních zakázkách obsažená v příloze 4 Dohody o WTO;
 „Dohodou o kontrole před odesláním“ Dohoda o kontrole před odesláním obsažená v příloze 1A Dohody o WTO;
 „Dohodou o antidumpingu“ Dohoda o provádění článku VI Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 obsažená v příloze 1A Dohody o WTO;
 Dohodou o celní hodnotě Dohoda o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994, obsažená v příloze 1A Dohody o WTO;
 „dnem“ kalendářní den;
 „DSU“ Ujednání o pravidlech a řízení při řešení sporů obsažené v příloze 2 Dohody o WTO;
 „GATS“ Všeobecná dohoda o obchodu službami obsažená v příloze 1B Dohody o WTO;
 „GATT 1994“ Všeobecná dohoda o clech a obchodu 1994 obsažená v příloze 1A Dohody o WTO;
 „harmonizovaným systémem“ harmonizovaný systém popisu a číselného označování zboží, včetně všech poznámek k němu a změn (dále jen „HS“);
 „MMF“ Mezinárodní měnový fond;
 „Dohodou o dovozních licencích“ Dohoda o dovozním licenčním řízení obsažená v příloze 1A Dohody o WTO;
 „opatřením“ jakýkoli právní předpis, postup, požadavek nebo zvyklost;
 „fyzickou osobou smluvní strany“ státní příslušník Singapuru nebo jednoho z členských států Unie podle jeho příslušných právních předpisů;
 „Dohodou o partnerství a spolupráci“ Dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Singapurskou republikou na straně druhé podepsaná dne [...];
 „osobou“ buď fyzická osoba, nebo právnická osoba;
 „Dohodou o ochranných opatřeních“ Dohoda o ochranných opatřeních obsažená v příloze 1A Dohody o WTO;
 „Dohodou o SVO“ Dohoda o subvencích a vyrovnávacích opatřeních obsažená v příloze 1A Dohody o WTO;
 „Dohodou o SFO“ Dohoda o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření obsažená v příloze 1A Dohody o WTO;
 „Dohodou o TPO“ Dohoda o technických překážkách obchodu obsažená v příloze 1A Dohody o WTO;
 „Dohodou TRIPS“ Dohoda o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví souvisejících s obchodem obsažená v příloze 1C Dohody o WTO;
 „WIPO“ Světová organizace duševního vlastnictví;
 „Dohodou o WTO“ Dohoda o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše podepsaná v Marrákeši dne 15. dubna 1994;
 „WTO“ Světová obchodní organizace.
 KAPITOLA DVĚ
 NÁRODNÍ ZACHÁZENÍ A PŘÍSTUP ZBOŽÍ NA TRH
 ČÁST A
 SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
 ČLÁNEK 2.1
 Cíl
 Smluvní strany během přechodného období počínaje vstupem této dohody v platnost postupně a oboustranně liberalizují obchod zbožím v souladu s touto dohodou a článkem XXIV GATT 1994.
 ČLÁNEK 2.2
 Oblast působnosti
 Tato kapitola se vztahuje na obchod se zbožím mezi smluvními stranami.
 ČLÁNEK 2.3
 Národní zacházení
 Každá smluvní strana zajistí národní zacházení pro zboží druhé strany v souladu s článkem III GATT 1994 včetně jeho poznámek a doplňujících ustanovení. Povinnosti stanovené v článku III GATT 1994, včetně poznámek k němu a doplňujících ustanovení, se za tímto účelem obdobně začlení do této dohody a


text:
jsou její součástí.
 ČLÁNEK 2.4
 Cla
 Pro účely této kapitoly se cly rozumí jakákoli cla nebo poplatky jakéhokoli druhu ukládané na dovoz nebo vývoz zboží či v souvislosti s ním, včetně jakékoli formy přirážky k dani nebo příplatku, jež se ukládají na tento dovoz nebo vývoz či ve spojení s ním.
 „Clo“ však nezahrnuje:
 a)
 poplatky rovnající se vnitrostátní dani ukládané v souladu s článkem 2.3 (Národní zacházení);
 b)
 cla uložená v souladu s kapitolou tři (Nápravná opatření);
 c)
 cla uplatňovaná v souladu s články VI, XVI a XIX GATT 1994, Dohodou o antidumpingu, Dohodou o SVO, článkem 5 Dohody o zemědělství a DSU;
 d)
 poplatky a jiné platby uložené v souladu s článkem 2.10 (Poplatky a formality spojené s dovozem a vývozem).
 ČLÁNEK 2.5
 Zařazení zboží
 V rámci obchodu mezi smluvními stranami se zboží zařadí tak, jak je stanoveno v příslušné celní nomenklatuře jednotlivých smluvních stran v souladu s harmonizovaným systémem a jeho změnami.
 ČÁST B
 SNÍŽENÍ A/NEBO ODSTRANĚNÍ CEL
 ČLÁNEK 2.6
 Snížení a/nebo odstranění dovozních cel
 1.
 Každá smluvní strana sníží a/nebo odstraní cla na dovážené zboží pocházející z druhé smluvní strany v souladu se sazebníky stanovenými v příloze 2-A. Pro účely této kapitoly se výraz „pocházející“ chápe v souladu s pravidly původu stanovenými v protokolu 1.
 2.
 Základní dovozní celní sazba, na niž se mají uplatňovat postupná snížení podle odstavce 1, je stanovena v sazebnících v příloze 2-A.
 3.
 Pokud některá ze smluvních stran kdykoli po vstupu této dohody v platnost sníží uplatňovanou dovozní celní sazbu podle doložky nejvyšších výhod (dále jen „DNV“), uplatní se tato celní sazba, pokud a dokud je nižší než dovozní celní sazba vypočtená v souladu se sazebníkem v příloze 2-A.
 4.
 Tři roky po vstupu této dohody v platnost spolu obě smluvní strany na žádost kterékoli z nich konzultují otázku zrychlení a rozšíření rozsahu snižování a odstraňování dovozního cla. Rozhodnutím smluvních stran ve Výboru pro obchod zbožím ohledně takového zrychlení či rozšíření se nahradí clo či kategorie fáze stanovené pro dotčené zboží podle jejich sazebníků.
 ČLÁNEK 2.7
 Odstranění cel a vývozních daní
 Žádná ze smluvních stran nesmí zachovat ani zavést žádná cla nebo daně na vývoz či prodej na vývoz zboží do druhé smluvní strany nebo v souvislosti s ním ani žádné vnitřní daně na zboží vyvážené do druhé smluvní strany, jež převyšují cla či daně uložené na obdobné zboží určené k prodeji na vnitřním trhu.
 ČLÁNEK 2.8
 Zachování současného stavu
 Po vstupu dohody v platnost nesmí žádná ze smluvních stran zvýšit stávající cla či zavést nová cla na dovoz zboží pocházejícího z druhé smluvní strany. To žádné ze smluvních stran nebrání v tom, aby zvýšila clo na úroveň stanovenou v jejím sazebníku v příloze 2-A po jednostranném snížení.
 ODDÍL C
 NECELNÍ OPATŘENÍ
 ČLÁNEK 2.9
 Dovozní a vývozní omezení
 1.
 Žádná ze smluvních stran nesmí přijmout ani zachovat zákaz či omezení dovozu jakéhokoli zboží z druhé smluvní strany nebo vývozu nebo prodeje na vývoz jakéhokoli zboží určeného pro území druhé smluvní strany v souladu s článkem XI GATT 1994 včetně poznámek k


text:
němu a doplňujících ustanovení. Článek XI GATT 1994 a poznámky k němu a doplňující ustanovení se za tímto účelem obdobně začlení do této dohody a jsou její součástí.
 2.
 Smluvní strany jsou srozuměny s tím, že dříve, než přijmou jakákoli opatření stanovená v čl. XI odst. 2 písm. a) a c) GATT 1994, předloží smluvní strana hodlající přijmout opatření druhé smluvní straně veškeré relevantní informace s cílem nalézt řešení přijatelné pro obě strany. Strany se mohou dohodnout na jakýchkoli prostředcích potřebných pro odstranění obtíží. Nedosáhnou-li smluvní strany dohody do 30 dnů od předložení uvedených informací, může vyvážející strana na vývoz dotčeného zboží uplatit opatření podle tohoto článku. Pokud podání informací předem nebo provedení posouzení znemožňují výjimečné a vážné okolnosti vyžadující okamžité jednání, může strana, která hodlá přijmout opatření, začít ihned uplatňovat preventivní opatření nezbytná k řešení situace a neprodleně o tom informuje druhou stranu.
 ČLÁNEK 2.10
 Poplatky a jiné formality spojené s dovozem a vývozem
 1.
 Každá smluvní strana v souladu s článkem VIII GATT 1994, včetně vysvětlujících poznámek k němu a doplňujících ustanovení, zajistí, aby se výše veškerých poplatků a plateb jakéhokoli druhu (kromě cel a opatření uvedených v čl. 2.4 písm. a), b) a c) (Cla)) uložených na dovoz nebo vývoz zboží či v souvislosti s ním omezovala na přibližné náklady na poskytnuté služby, jež nesmějí být vypočteny valoricky a nesmí představovat nepřímou ochranu domácího zboží nebo zdanění dovozu či vývozu pro daňové účely.
 2.
 Každá smluvní strana musí prostřednictvím úředně stanoveného média, včetně internetu, zveřejnit výši poplatků a plateb, jež se ukládají v souvislosti s dovozem či vývozem.
 3.
 Žádná smluvní strana nevyžaduje v souvislosti s dovozem jakéhokoli zboží z druhé smluvní strany konzulární transakce
 1
 , ani související poplatky a platby.
 ČLÁNEK 2.11
 Dovozní a vývozní licenční řízení
 1.
 Strany potvrzují svá stávající práva a povinnosti podle Dohody o dovozním licenčním řízení.
 2.
 Strany zavedou a budou spravovat jakékoli dovozní či vývozní licenční řízení
 2
 v souladu s:
 a)
 čl. 1 odst. 1 až 9 Dohody WTO o dovozním licenčním řízení;
 b)
 článkem 2 Dohody WTO o dovozním licenčním řízení;
 c)
 článkem 3 Dohody WTO o dovozním licenčním řízení.
 Za tímto účelem jsou ustanovení, na něž odkazují písmena a), b) a c) tohoto odstavce, začleněna do této dohody a jsou její součástí. Smluvní strany uplatní tato ustanovení obdobně na všechna vývozní licenční řízení.
 3.
 Smluvní strany zajistí, aby byla všechna vývozní licenční řízení uplatňována neutrálně a spravována spravedlivě, vyváženě, nediskriminačně a transparentně.
 4.
 Smluvní strany přijmou či ponechají v platnosti licenční řízení jako podmínku dovozu na její území či vývozu z jejího území do druhé smluvní strany, pouze nelze-li pro administrativní účely rozumně použít jiné vhodné postupy.
 5.
 Smluvní strany nesmí přijmout nebo ponechat v platnosti neautomatické dovozní či vývozní licenční řízení, není-li to nezbytné k provedení opatření, jež je v souladu s touto dohodou. Jakákoli smluvní strana, jež přijímá neautomatické licenční řízení, musí jasně uvést, jaká opatření se prostřednictvím licenčního řízení provádějí.
 6
 Jakákoli smluvní strana, jež zavádí vývozní licenční řízení nebo změny v těchto


text:
řízeních, oznámí tuto skutečnost šedesát dnů před vyhlášením těchto řízení Výboru pro obchod zbožím. Takové oznámení obsahuje informace požadované podle článku 5 Dohody o dovozním licenčním řízení.
 7.
 Každá smluvní strana odpoví do šedesáti dnů na žádosti druhé smluvní strany ohledně licenčních řízení, jež hodlá dotazovaná smluvní strana přijmout nebo jež přijala či zachovává, a také ohledně kritérií pro udělení a/nebo přidělení dovozních či vývozních licencí.
 ČLÁNEK 2.12
 Státní obchodní podniky
 1.
 Smluvní strany potvrzují svá stávající práva a povinnosti podle článku XVII GATT 1994, poznámek k němu a doplňujících ustanovení a podle Ujednání o výkladu článku XVII Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 obsažených v příloze 1-A Dohody o WTO, jež jsou obdobně začleněny do této dohody a jsou její součástí.
 2.
 Smluvní strany mohou požádat druhou smluvní stranu o informace dvoustranně, jak předpokládá čl. XVII odst. 4 písm. c) a d) GATT 1994.
 ČLÁNEK 2.13
 Odstraňování odvětvových nesazebních opatření
 1.
 Smluvní strany přijmou další závazky ohledně odvětvových nesazebních opatření týkajících se zboží, jež jsou stanovena v přílohách 2-B a 2-C (dále jen „odvětvové přílohy“). Za tímto účelem mohou smluvní strany na základě rozhodnutí Výboru pro obchod zbožím odvětvové přílohy změnit.
 2.
 Na žádost kterékoli smluvní strany zahájí smluvní strany jednání o rozšíření rozsahu jejich závazků ohledně odvětvových nesazebních opatření týkajících se zboží.
 ODDÍL D
 ZVLÁŠTNÍ VÝJIMKY TÝKAJÍCÍ SE ZBOŽÍ
 ČLÁNEK 2.14
 Obecné výjimky
 1.
 Žádná ustanovení této kapitoly nebrání přijetí opatření v souladu s článkem XX GATT 1994, včetně poznámek a doplňujících ustanovení, jež se obdobně začlení do této dohody a jsou její součástí.
 2.
 Smluvní strany jsou srozuměny s tím, že dříve než přijmou jakákoli opatření stanovená v čl. XX písm. i) a j) GATT 1994, předloží vyvážející smluvní strana hodlající přijmout opatření druhé smluvní straně veškeré relevantní informace s cílem nalézt řešení přijatelné pro obě strany. Strany se mohou dohodnout na jakýchkoli prostředcích potřebných pro odstranění obtíží. Není-li do třiceti dnů dosaženo dohody, může vyvážející smluvní strana při vývozu dotčeného zboží uplatňovat opatření podle tohoto článku. Pokud podání informací předem nebo provedení posouzení znemožňují výjimečné a vážné okolnosti vyžadující okamžité jednání, může strana, která hodlá přijmout opatření, začít ihned uplatňovat preventivní opatření nezbytná k řešení situace a neprodleně o tom informuje druhou stranu.
 ODDÍL E
 INSTITUCIONÁLNÍ USTANOVENÍ
 ČLÁNEK 2.15
 Výbor pro obchod zbožím
 1.
 Výbor pro obchod zbožím ustavený podle čl. 16.2 (Specializované výbory) zasedne na žádost jakékoli ze stran nebo Výboru pro obchod a zváží jakékoli záležitosti, které nastanou v souvislosti s touto kapitolou, a je složen ze zástupců obou stran.
 2.
 Mezi funkce výboru patří:
 a)
 monitoring provádění této kapitoly a příloh 2-A, 2-B a 2-C;
 b)
 podpora obchodu zbožím mezi smluvními stranami, a to rovněž prostřednictvím konzultací ohledně zrychlení a rozšíření rozsahu odstraňování cel a rozšíření rozsahu závazků ohledně nesazebních opatření podle této dohody a případně dalších otázek. Na základě těchto konzultací může výbor podle potřeby rozhodnout o změně či rozšíření příloh 2-A, 2-B a 2-C, a
 c)
 řešení sazebních a nesazebních opatření pro obchod zbožím mezi smluvními stranami a případně předání


text:
těchto záležitostí ke zvážení Výboru pro obchod.
 KAPITOLA TŘI
 NÁPRAVNÁ OPATŘENÍ V OBLASTI OBCHODU
 ČÁST A
 ANTIDUMPINGOVÁ A VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
 ČLÁNEK 3.1
 Obecná ustanovení
 1.
 Strany potvrzují svá práva a povinnosti plynoucí z článku VI GATT 1994, Dohody o antidumpingu a Dohody o subvencích a budou uplatňovat antidumpingová a vyrovnávací opatření v souladu s ustanoveními této kapitoly.
 2.
 Strany uznávají, že antidumpingových a vyrovnávacích opatření lze zneužít k narušení obchodu, a shodly se na tom, že:
 a)
 by taková opatření měla být uplatňována v úplném souladu s příslušnými požadavky WTO a měla by vycházet ze spravedlivého a transparentního systému a
 b)
 by se měly pečlivě zvážit zájmy strany, proti níž by mělo být takové opatření uloženo.
 3.
 Pro účely tohoto oddílu se původ určí v souladu s nepreferenčními pravidly původu smluvních stran.
 ČLÁNEK 3.2
 Transparentnost a výměna informací
 1.
 Poté, co příslušné orgány strany obdrží řádně podanou žádost ohledně antidumpingu, pokud jde o dovoz z druhé strany, poskytne strana nejpozději 15 dní před zahájením šetření písemné oznámení druhé straně, že žádost obdržela.
 2.
 Poté, co příslušné orgány smluvní strany obdrží nejpozději patnáct dnů před zahájením šetření řádně podanou žádost ohledně vyrovnávacího cla, pokud jde o dovoz z druhé smluvní strany, poskytne smluvní strana písemné oznámení druhé smluvní straně, že žádost obdržela, a nabídne druhé smluvní straně možnost konzultovat žádost s jejími příslušnými orgány, aby se vysvětlila faktická situace a dospělo se k oboustranně přijatelnému řešení. Smluvní strany se pokusí uskutečnit tyto konzultace co nejdříve.
 3.
 Obě smluvní strany zajistí, že okamžitě po uložení prozatímních opatření a v každém případě před přijetím konečného rozhodnutí budou zveřejněny úplné a smysluplné informace o všech zásadních skutečnostech a úvahách, na nichž se zakládá rozhodnutí uplatnit opatření. Tímto ustanovením není dotčen článek 6.5 Antidumpingové dohody a článek 12.4 Dohody o subvencích. Zveřejnění musí být provedeno písemnou formou a poskytovat zainteresovaným stranám dostatek času k vyjádření připomínek.
 4.
 V průběhu šetření týkajícího se nápravných opatření musí mít každá zainteresovaná strana možnost být vyslyšena a vyjádřit svá stanoviska.
 ČLÁNEK 3.3
 Pravidlo nižšího cla
 Rozhodne-li se smluvní strana uložit antidumpingové nebo vyrovnávací clo, nesmí jeho výše přesáhnout rozpětí dumpingu nebo napadnutelných subvencí a měla by být nižší než toto rozpětí, dostačuje-li takové nižší clo k odstranění újmy, jež vznikla domácímu průmyslovému odvětví.
 ČLÁNEK 3.4
 Přihlédnutí k veřejnému zájmu
 Smluvní strana nesmí uplatnit antidumpingová ani vyrovnávací opatření v případě, kdy lze z informací zveřejněných během šetření jasně vyvodit, že uplatnění daných opatření není ve veřejném zájmu. Veřejný zájem zahrnuje situaci domácího průmyslu, dovozců a jejich reprezentativních sdružení, zástupců uživatelů a reprezentativních spotřebitelských organizací v míře, v níž tyto subjekty poskytly vyšetřujícím orgánům relevantní informace.
 ČLÁNEK 3.5
 Vyloučení z mechanismu dvoustranného řešení sporů a zprostředkování
 Ustanovení tohoto oddílu nepodléhají kapitole čtrnáct (Řešení sporů) a kapitole patnáct (Mechanismus zprostředkování).
 ČÁST B
 GLOBÁLNÍ OCHRANNÁ OPATŘENÍ
 ČLÁNEK 3.6
 Obecná ustanovení
 1.
 Každá smluvní strana zachovává svá práva a povinnosti podle článku XIX GATT 1994, Dohody o ochranných opatřeních a článku 5 Dohody o zemědělství. Není-li v tomto oddíle stanoveno jinak, neposkytuje tato dohoda


text:
smluvním stranám žádná další práva ani jim neukládá žádné další povinnosti, pokud jde o opatření přijatá podle článku XIX GATT 1994 a Dohody a ochranných opatřeních.
 2.
 Žádná ze stran nesmí současně uplatňovat, pokud jde o totéž zboží:
 a)
 dvoustranná ochranná opatření a
 b)
 opatření podle článku XIX GATT 1994 a Dohody o ochranných opatřeních.
 3.
 Pro účely tohoto oddílu se původ určí v souladu s nepreferenčními pravidly původu smluvních stran.
 ČLÁNEK 3.7
 Transparentnost
 1.
 Aniž je dotčen článek 3.6 (Obecná ustanovení), poskytne smluvní strana na žádost druhé smluvní strany a za podmínky, že má druhá smluvní strana na věci podstatný zájem, při zahájení šetření ochranných opatření, nebo hodlá-li přijmout ochranná opatření, okamžitě a nejméně sedm dnů před datem takového zahájení či uložení písemné oznámení ad hoc všech důležitých informací, jež vedly k zahájení šetření ochranných opatření nebo k jejich uložení, a to případně včetně prozatímních zjištění a konečných zjištění šetření. Tímto ustanovením není dotčen článek 3.2 Dohody o ochranných opatřeních.
 2.
 Ukládají-li ochranná opatření, snaží se smluvní strany, aby při tom co nejméně poškodily vzájemný dvoustranný obchod.
 3.
 Pro účely odstavce 2, pokud se jedna smluvní strana domnívá, že jsou splněny právní požadavky pro uložení konečných ochranných opatření, uvědomí smluvní strana, jež hodlá taková opatření uložit, druhou smluvní stranu a poskytne jí možnost uskutečnit dvoustranné konzultace. Není-li do třiceti dnů od oznámení dosaženo uspokojivého řešení, smí dovážející smluvní strana přijmout konečná ochranná opatření. Druhá smluvní strana by měla mít možnost konzultace rovněž s ohledem na výměnu stanovisek o informacích uvedených v odstavci 1.
 ČLÁNEK 3.8
 Vyloučení z mechanismu dvoustranného řešení sporů a zprostředkování
 Ustanovení tohoto oddílu nepodléhají kapitole čtrnáct (Řešení sporů) a kapitole patnáct (Mechanismus zprostředkování).
 ODDÍL C
 DVOUSTRANNÁ OCHRANNÁ DOLOŽKA
 ČLÁNEK 3.9
 Definice
 Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
 a)
 „vážnou újmou“ a „hrozbou vážné újmy“ totéž jako v čl. 4 odst. 1 písm. a) a b) Dohody o ochranných opatřeních. Za tímto účelem je čl. 4 odst. 1 písm. a) a b) Dohody o ochranných opatřeních obdobně začleněn do této dohody a je její součástí a
 b)
 „přechodným obdobím“ období deseti let od vstupu této dohody v platnost.
 ČLÁNEK 3.10
 Použití dvoustranného ochranného opatření
 1.
 Pokud se v důsledku snížení nebo odstranění cel podle této dohody zboží pocházející z jedné smluvní strany dováží na území druhé smluvní strany v takovém zvýšeném množství, v absolutních číslech nebo v poměru k domácí výrobě, a za takových podmínek, které by způsobily nebo hrozily způsobit vážnou újmu domácímu výrobnímu odvětví vyrábějícímu obdobné zboží nebo přímo konkurenční zboží, může dovážející smluvní strana pouze během přechodného období přijmout opatření stanovená v odstavci 2 v souladu s podmínkami a postupy stanovenými v tomto oddíle.
 2.
 Dovážející smluvní strana může přijmout dvoustranná ochranná opatření, jimiž se:
 a)
 pozastaví další snižování celní sazby na dotčené zboží stanovené v příloze 2-A nebo
 b)
 zvýší celní sazba na dotčené zboží na úroveň, která nepřesahuje nižší z následujících úrovní:
 i)
 sazba DNV použitá na dotčené zboží v době přijetí opatření; nebo
 ii)
 základní celní sazba určená v sazebnících obsažených


text:
v příloze 2-A podle čl. 2.6 odst. 2 (Snížení a/nebo odstranění dovozních cel).
 ČLÁNEK 3.11
 Podmínky a omezení
 1.
 Smluvní strana druhou smluvní stranu písemně uvědomí o zahájení šetření popsaného v odstavci 2 a konzultuje s druhou smluvní stranou s co největším možným předstihem před uplatněním dvoustranného ochranného opatření s cílem:
 a)
 přezkoumat informace plynoucí z šetření a splnění podmínek stanovených v tomto článku;
 b)
 vyměnit si stanoviska k danému opatření a k jeho vhodnosti z hlediska cílů tohoto oddílu, jimiž je odstranění vážné újmy nebo hrozby takové újmy pro domácí výrobní odvětví způsobené zvýšením dovozu, jak je stanoveno v čl. 3.10 odst. 1 (Použití dvoustranného ochranného opatření), a
 c)
 vyměnit si předběžná stanoviska ohledně kompenzace, jak je stanovena v článku 3.13 (Kompenzace).
 2.
 Strana uplatní dvoustranné ochranné opatření pouze na základě šetření příslušných orgánů v souladu s článkem 3, čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) Dohody o ochranných opatřeních a za tímto účelem jsou článek 3, čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) Dohody o ochranných opatřeních obdobně začleněny do této dohody a jsou její součástí.
 3.
 Nelze přistoupit ke stanovení zmíněnému v článku 3.10 (Použití dvoustranného ochranného opatření), neprokáže-li šetření na základě objektivních důkazů, že existuje příčinná souvislost mezi zvýšeným dovozem z druhé smluvní strany a závažnou újmou či její hrozbou. V této souvislosti je třeba řádně zvážit také jiné faktory, včetně dovozu téhož výrobku z jiných zemí.
 4.
 Každá strana zajistí, aby její odpovědné orgány uzavřely jakékoli takové šetření do jednoho roku od jeho zahájení.
 5.
 Žádná smluvní strana nesmí použít dvoustranné ochranné opatření, jak je stanoveno v čl. 3.10 odst. 1 (Použití dvoustranného ochranného opatření):
 a)
 není-li to v rozsahu a po dobu nezbytnou k tomu, aby se předešlo vážné újmě nebo aby došlo k její nápravě, a v zájmu snazšího přizpůsobení se,
 b)
 po dobu přesahující dva roky, kromě případů, kdy může být tato doba prodloužena až o dva roky, pokud příslušné orgány smluvní strany dovozu postupy uvedenými v tomto článku stanoví, že opatření je nadále nezbytné v zájmu předejití závažné újmě nebo její nápravy nebo v zájmu snazšího přizpůsobení se a že existují důkazy o tom, že se průmyslové odvětví přizpůsobuje, za předpokladu, že celková doba, po niž se ochranné opatření uplatní, včetně období počátečního uplatňování a jakéhokoli jeho prodloužení, nepřesáhne čtyři roky, nebo
 b)
 po uplynutí přechodného období, neposkytla-li k tomu druhá smluvní strana souhlas.
 6.
 Během přechodného období nesmí být žádné opatření uplatněno podruhé na dovoz téhož zboží, pokud neuplynula doba rovná polovině doby, během níž bylo ochranné opatření dříve uloženo. V takovém případě se nepoužije čl. 3.13 odst. 3 (Kompenzace).
 7.
 Ukončí-li strana dvoustranné ochranné opatření, celní sazba je taková, jaká by se podle jejího sazebníku obsaženého v příloze 2-A uplatňovala, pokud by opatření nebyla přijata.
 ČLÁNEK 3.12
 Prozatímní opatření
 1.
 Za závažných okolností, kdy by prodlení mohlo způsobit obtížně napravitelnou škodu, může smluvní strana prozatímně uplatnit dvoustranné ochranné opatření poté, co je předběžně zjištěno, že existují jasné důkazy, že se dovoz zboží pocházejícího z druhé smluvní strany


text:
zvýšil v důsledku snížení či odstranění cla podle této dohody a že tento dovoz působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu domácímu výrobnímu odvětví. Trvání jakýchkoli prozatímních opatření nepřekročí 200 dnů a během této doby musí dotčená smluvní strana splňovat požadavky čl. 3.11 odst. 2 a 3 (Podmínky a omezení). Strana urychleně vyplatí náhradu zvýšeného cla, pokud šetření popsané v čl. 3.11 odst. 2 (Podmínky a omezení) nevede k závěru, že jsou splněny požadavky článku 3.10 (Použití dvoustranného ochranného opatření). Trvání jakýchkoli prozatímních opatření se považuje za součást doby popsané v čl. 3.11 odst. 5 písm. b) (Podmínky a omezení).
 2.
 Přijme-li kterákoli smluvní strana prozatímní opatření podle tohoto článku, oznámí to písemně druhé smluvní straně dříve, než takové opatření přijme, a okamžitě po přijetí takového opatření zahájí s druhou smluvní stranou konzultace.
 ČLÁNEK 3.13
 Kompenzace
 1.
 Smluvní strana, jež uplatní dvoustranné ochranné opatření, konzultuje s druhou smluvní stranou oboustranně přijatelnou vhodnou kompenzaci liberalizující obchod ve formě koncesí s v podstatě rovnocennými účinky na obchod nebo rovnocenných hodnotě předpokládaného dodatečného cla, jež vyplyne z ochranného opatření. Smluvní strana poskytne příležitost k těmto konzultacím nejpozději třicet dnů po uplatnění dvoustranného ochranného opatření.
 2.
 Pokud konzultace podle odstavce 1 nevedou k dohodě o kompenzacích liberalizujících obchod do třiceti dnů od začátku konzultací, smluvní strana, na jejíž zboží se vztahuje ochranné opatření, může pozastavit uplatňování v podstatě rovnocenných koncesí smluvní straně uplatňující ochranné opatření. Vyvážející smluvní strana uvědomí druhou smluvní stranu písemně a nejpozději třicet dnů před pozastavením uplatňování koncesí podle tohoto odstavce.
 3.
 Právo na pozastavení uvedené v odstavci 2 se neuplatní během prvních 24 měsíců, kdy je v platnosti dvoustranné ochranné opatření, pokud ochranné opatření splňuje podmínky této dohody.
 KAPITOLA ČTYŘI
 TECHNICKÉ PŘEKÁŽKY OBCHODU
 ČLÁNEK 4.1
 Cíle
 Cílem této kapitoly je usnadnit a zvýšit obchod zbožím mezi smluvními stranami tím, že vznikne rámec, v němž budou zjištěny a odstraněny zbytečné překážky obchodu v rámci Dohody o technických překážkách obchodu a bude se předcházet jejich vzniku.
 ČLÁNEK 4.2
 Oblast působnosti a definice
 1.
 Tato kapitola se týká přípravy, přijímání a používání všech norem, technických předpisů a postupů posuzování shody, jak jsou definovány v příloze 1 Dohody o technických překážkách obchodu, jež mohou ovlivnit obchod zbožím mezi smluvními stranami, bez ohledu na původ zboží.
 2.
 Bez ohledu na odstavec 1 se tato kapitola nevztahuje na:
 a)
 nákupní specifikace vypracované vládními subjekty pro účely požadavků takových subjektů na výrobu nebo spotřebu nebo
 b)
 sanitární či fytosanitární opatření, jež jsou definována v příloze A Dohody o SFO a jichž se týká kapitola pět této dohody.
 3.
 Pro účely této kapitoly se použijí definice uvedené v příloze 1 Dohody o TPO.
 ČLÁNEK 4.3
 Potvrzení Dohody o technických překážkách obchodu
 Smluvní strany potvrzují svá stávající práva a povinnosti, které pro ně vzájemně plynou z Dohody o technických překážkách obchodu, jež je obdobně začleněna do této dohody a je její součástí.
 ČLÁNEK 4.4
 Spolupráce
 1.
 Smluvní strany posílí spolupráci v oblasti norem, technických předpisů a postupů posuzování shody za účelem zvýšení vzájemného porozumění svým příslušným systémům a usnadnění vzájemného