text: zvláštní dohody, podle kterých dopravce přejímá závazky neukládané touto úmluvou, nebo jakékoli vzdání se práv daných mu touto úmluvou se dotknou provádějícího dopravce, pouze pokud tak provádějící dopravce výslovně a písemně odsouhlasí.4 V případech a v rozsahu, v jakém jsou odpovědní jak dopravce, tak provádějící dopravce, je jejich odpovědnost společná a nerozdílná.5 Nic v tomto článku se nedotýká práva na postih mezi dopravcem a provádějícím dopravcem.Článek 4a Povinné pojištění1 Jestliže jsou cestující přepravováni na palubě lodi registrované v členském státě úmluvy, která je schválena pro více než dvanáct cestujících, a platí tato úmluva, musí být každý dopravce, který skutečně provádí celou přepravu nebo její část, pojištěn nebo jinak finančně zajištěn, např. zárukou banky nebo jiné finanční instituce, ke krytí odpovědnosti podle této úmluvy vzhledem k smrti nebo újmě na zdraví cestujících. Omezení povinné odpovědnosti nebo jiného finančního zajištění nesmí být nižší než 250 000 zúčtovacích jednotek na cestujícího a na každý jednotlivý případ.2 Osvědčení prokazující, že pojištění nebo jiné finanční zajištění je platné v souladu s ustanoveními této úmluvy, musí být vydáno pro každou loď poté, kdy příslušný orgán státu, který je smluvní stranou této úmluvy, ověřil, že jsou požadavky odstavce 1 splněny. Pro loď registrovanou ve státě, který je smluvní stranou této úmluvy, bude takové osvědčení vydáno nebo osvědčeno příslušným orgánem státu, v němž je loď registrována; pro loď, která není registrována ve státě, který je smluvní stranou této úmluvy, může být takové osvědčení vydáno nebo osvědčeno příslušným orgánem kteréhokoli státu, který je smluvní stranou této úmluvy. Toto osvědčení musí být ve formátu dle vzoru stanoveného v příloze této úmluvy a musí obsahovat následující údaje:a) jméno lodi, volací znak a rejstříkový přístav;b) jméno a hlavní sídlo dopravce, který skutečně provádí celou přepravu nebo její část;c) identifikační číslo lodě přidělené Mezinárodní námořní organizací;d) typ a dobu trvání zajištění;e) jméno a hlavní sídlo pojistitele nebo jiné osoby poskytující finanční zajištění a případně místo, kde je pojistitel či poskytovatel finančního zajištění ustaven; af) dobu platnosti osvědčení, která nesmí být delší než doba platnosti pojištění nebo jiného finančního zajištění.3 a) Stát, který je smluvní stranou úmluvy, může oprávnit určitou instituci nebo jím uznanou organizaci k vydávání těchto osvědčení. Tato instituce nebo organizace musí státu oznamovat každé vydané osvědčení. Ve všech případech musí stát, který je smluvní stranou úmluvy, plně ručit za úplnost a správnost osvědčení takto vydaných a musí zajistit veškeré nezbytné náležitosti ke splnění tohoto požadavku.b) Stát, který je smluvní stranou úmluvy, musí generálnímu tajemníkovi oznamovat:i) konkrétní odpovědnosti a podmínky oprávnění delegované určité instituci nebo organizaci jím uznané;ii) odnětí toho oprávnění; aiii) datum, od kterého toto oprávnění nebo jeho odnětí platí.Delegované oprávnění nesmí nabýt účinku dříve než za tři měsíce od data jeho oznámení generálnímu tajemníkovi.c) Instituce nebo organizace oprávněná k vydávání osvědčení v souladu s tímto odstavcem musí být oprávněna minimálně k odnímání těchto osvědčení v případě, kdy podmínky, za kterých byla osvědčení vydána, nejsou splněny. Ve všech případech musí oprávněná instituce nebo organizace oznamovat odnětí osvědčení státu, jehož jménem byla osvědčení vydána.4 Osvědčení musí být v úředním jazyce nebo jazycích


text: státu, který je vydal. Pokud použitým jazykem není angličtina, francouzština nebo španělština, musí být text přeložen do jednoho z těchto jazyků, a pokud se tak dotyčný stát rozhodne, může být úřední jazyk vydávajícího státu vynechán.5 Osvědčení musí být na palubě lodi a jeho kopie musí být uložena u orgánů, které vedou záznamy rejstříku lodí nebo, není-li loď registrována ve státě, který je smluvní stranou úmluvy, u orgánu státu vydávajícího nebo osvědčujícího tato osvědčení.6 Pojištění nebo jiné finanční zajištění nesplňuje požadavky tohoto článku, pokud může skončit z důvodů jiných, než je uplynutí doby platnosti pojištění nebo finančního zajištění uvedené v osvědčení, před uplynutím tří měsíců od data, kdy bylo oznámeno datum jeho ukončení orgánům uvedeným v odstavci 5, pokud toto osvědčení nebylo odevzdáno uvedeným orgánům nebo pokud v uvedené lhůtě nebylo vydáno osvědčení nové. Předcházející ustanovení se budou podobně vztahovat i na veškeré změny, v jejichž důsledku pojištění nebo finanční zajištění nadále nesplňuje požadavky tohoto článku.7 S výhradou platnosti tohoto článku musí stát, v němž je loď registrována, stanovit podmínky vydání a platnosti osvědčení.8 Nic v této úmluvě nesmí být vykládáno jako překážka bránící státu, který je smluvní stranou úmluvy, spoléhat se na informace získané z jiných států nebo organizace, nebo z jiných mezinárodních organizací vzhledem k finanční situaci poskytovatelů pojištění nebo jiného finančního zajištění pro účely této úmluvy. V takových případech stát, který je smluvní stranou úmluvy a který se spolehl na takové informace, není zproštěn své odpovědnosti jako stát vydávající osvědčení.9 Osvědčení vydaná nebo osvědčená orgánem státu, který je smluvní stranou úmluvy, musí být jinými státy, které jsou smluvními stranami úmluvy, pro účely této úmluvy uznávány jako osvědčení stejné síly jako osvědčení vydaná nebo osvědčena jimi, a to i v případě, kdy je osvědčení vydáno nebo osvědčeno pro loď, která není registrována v žádném státě, který je smluvní stranou úmluvy. Stát, který je smluvní stranou úmluvy, může kdykoli požádat stát, který takové osvědčení vydal nebo osvědčil, o konzultaci, pokud by se domníval, že pojistitel nebo poskytovatel záruky finančního zajištění uvedený v osvědčení o pojištění není finančně schopen splnit požadavky stanovené touto úmluvou.10 Jakýkoli nárok na odškodnění kryté pojištěním nebo jiným finančním zajištěním podle tohoto článku může být uplatňován přímo u pojistitele nebo jiné osoby poskytující finanční zajištění. V takovém případě se částka stanovená v odstavci 1 použije jako omezení odpovědnosti pojistitele nebo jiné osoby poskytující finanční zajištění, a to i v případech, ve kterých dopravce nebo provádějící dopravce není oprávněn k omezení odpovědnosti. Žalovaný může dále uplatňovat obhajobu (jinou než úpadek nebo likvidaci), kterou by dopravce uvedený v odstavci 1 byl oprávněn uplatňovat v souladu s touto úmluvou. Dále může žalovaný uplatnit obhajobu, že škoda vznikla v důsledku úmyslného zneužití situace pojištěncem, ale žalovaný nesmí uplatnit žádnou jinou obhajobu, kterou by mohl být oprávněn uplatnit v řízení zahájeném pojištěncem proti žalovanému. Žalovaný musí mít v každém případě právo požadovat, aby dopravce a provádějící dopravce byli účastníky tohoto řízení.11 Jakékoli částky poskytnuté z pojištění nebo z jiného finančního zajištění zdůvodněné v souladu s odstavcem 1 musí být vyplaceny výhradně k

type: legislation

jurisdiction: EU


text: plnění nároků podle této úmluvy a veškeré proplacení těchto částek musí splnit závazek jakékoli odpovědnosti vyplývající podle této úmluvy v rozsahu zaplacených částek.12 Stát, který je smluvní stranou úmluvy, nesmí nikdy povolit lodi, která pluje pod jeho vlajkou a na kterou se tento článek vztahuje, plavbu, dokud pro ni nebylo vydáno osvědčení podle odstavců 2 až 15.13 S výhradou platnosti ustanovení tohoto článku musí každý stát, který je smluvní stranou úmluvy, zajistit podle svého vnitrostátního práva, že je pojištění nebo jiné finanční zajištění, v rozsahu uvedeném v odstavci 1, platné vzhledem k jakékoli lodi schválené k přepravě více než dvanácti cestujících bez ohledu na místo, kde je registrována, která připlouvá nebo odplouvá do přístavu či z přístavu na jeho území, pokud se na ně tato úmluva vztahuje.14 Nehledě na ustanovení odstavce 5 může stát, který je smluvní stranou úmluvy, oznámit generálnímu tajemníkovi, že pro účely odstavce 13 se od lodí nevyžaduje, aby na palubě měly osvědčení, které by mohly předložit, jak požaduje odstavec 2, při připlutí do přístavu či odplutí z přístavu na jeho území za předpokladu, že dotyčný stát, který je smluvní stranou úmluvy a který osvědčení vydává, oznámil generálnímu tajemníkovi, že uchovává záznamy o osvědčení v elektronickém formátu, který je přístupný pro všechny státy jsoucí stranou úmluvy a osvědčuje existenci dotčeného osvědčení a umožňuje státům jsoucím stranou úmluvy splnit jejich závazky podle odstavce 13.15 Jestliže pojištění nebo jiné finanční zajištění není vzhledem k lodi vlastněné státem, který je stranou úmluvy, udržováno, ustanovení tohoto článku vztahující se k němu nesmí být pro takovou loď použita, ale tato loď musí mít osvědčení vydané příslušným orgánem státu, v němž je registrována, ve kterém je uvedeno, že dotyčný stát je vlastníkem dotyčné lodi a že odpovědnost je kryta ve výši předepsané v souladu s odstavcem 1. Takové osvědčení musí co nejvěrněji odpovídat vzoru předepsanému v odstavci 2.Článek 5 CennostiDopravce není odpovědný za ztrátu nebo poškození peněz, převoditelných cenných papírů, zlata, stříbra, klenotů, dekorací, uměleckých předmětů nebo jiných cenností, s výjimkou případů, kdy byly cennosti uloženy u dopravce k účelu jejich úschovy; v takovém případě je dopravce odpovědný až do výše omezení stanovené v čl. 8 odst. 3, pokud není dohodnuto vyšší omezení v souladu s čl. 10 odst. 1.Článek 6 SpoluzaviněníJestliže dopravce prokáže, že smrt nebo újma na zdraví cestujícího nebo ztráta či poškození jeho zavazadel bylo způsobeno spoluzaviněním nebo spoluzaviněnou nedbalostí cestujícího nebo bylo jeho výsledkem , může soud v daném případě dopravce zcela či částečně zprostit odpovědnosti v souladu s ustanoveními práva dotyčného soudu.Článek 7 Omezení odpovědnosti za smrt a újmu na zdraví1 Odpovědnost dopravce za smrt nebo újmu na zdraví cestujícího podle článku 3 nesmí v žádném případě přesáhnout 400 000 zúčtovacích jednotek na cestujícího a každou pojistnou událost. V případech, kdy je v souladu s právem příslušného soudu odškodnění propláceno formou pravidelných plateb, nesmí ekvivalentní peněžní hodnota těchto plateb přesáhnout uvedené omezení.2 Stát, který je smluvní stranou úmluvy, může zvláštními ustanoveními vnitrostátního práva regulovat omezení odpovědnosti předepsané v odstavci 1 za předpokladu, že takové vnitrostátní omezení odpovědnosti, pokud


text: existuje, není nižší, než je předepsáno v odstavci 1. Stát, který je smluvní stranou úmluvy a jenž využívá možnost stanovenou v tomto odstavci, musí generálnímu tajemníkovi sdělit přijaté omezení odpovědnosti nebo musí uvést, že nebylo žádné takové omezení přijato.Článek 8 Omezení odpovědnosti za ztrátu nebo poškození zavazadel a vozidel1 Odpovědnost dopravce za ztrátu nebo poškození příručních zavazadel nesmí v žádném případě přesáhnout 2 250 zúčtovacích jednotek na cestujícího a na přepravu.2 Odpovědnost dopravce za ztrátu nebo poškození vozidla včetně všech zavazadel přepravovaných v dotyčném vozidle nebo na něm nesmí v žádném případě přesáhnout 12 700 zúčtovacích jednotek na vozidlo a na přepravu.3 Odpovědnost dopravce za ztrátu nebo poškození zavazadel jiných, než je uvedeno v odst. 1 a 2, nesmí v žádném případě přesáhnout 3 375 zúčtovacích jednotek na cestujícího a na přepravu.4 Dopravce a cestující se mohou dohodnout na tom, že odpovědnost dopravce bude podléhat spoluúčasti cestujícího nepřesahující 330 zúčtovacích jednotek v případě poškození vozidla a nepřesahující 149 zúčtovacích jednotek na cestujícího v případě ztráty nebo poškození jiných zavazadel, a součet těchto sum bude odečten ze škody nebo odškodnění.Článek 9 Zúčtovací jednotky a směna1 Zúčtovací jednotky uvedené v této úmluvě představují zvláštní práva čerpání stanovená Mezinárodním měnovým fondem. Částky uvedené v čl. 3 odst. 1, čl. 4a odst. 1, čl. 7 odst. 1 a článku 8 jsou konvertovány na vnitrostátní měnu státu, v němž působí soud, kterému pojistná událost přísluší, a to na základě hodnoty této měny vzhledem ke zvláštním právům čerpání ke dni soudního rozhodnutí nebo ke dni, na kterém se strany dohodly. Hodnota vnitrostátní měny státu, který je smluvní stranou úmluvy a je členem Mezinárodního měnového fondu, vyjádřená ve zvláštních právech čerpání, se stanoví v souladu s metodou přepočtu používanou Mezinárodním měnovým fondem k dotyčnému datu pro jeho vlastní operace a transakce. Hodnota vnitrostátní měny státu, který je smluvní stranou úmluvy a není členem Mezinárodního měnového fondu, vyjádřená ve zvláštních právech čerpání, se vypočítává způsobem určeným dotyčným státem.2 Přesto však stát, který není členem Mezinárodního měnového fondu a jehož zákony neumožňují použití ustanovení odstavce 1, může v době ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení k této úmluvě, nebo kdykoli poté prohlásit, že zúčtovací jednotka uvedená v odstavci 1 se rovná 15 zlatým frankům. Zlatý frank uvedený v tomto odstavci odpovídá šedesáti pěti a půl miligramům zlata tisícinové ryzosti devět set. Zlaté franky se na vnitrostátní měnu přepočítávají v souladu vnitrostátním právem daného státu.3 Výpočet uvedený v poslední větě odstavce 1 a přepočet uvedený v odstavci 2 musí být učiněn takovým způsobem, aby byla ve vnitrostátních měnách států, které jsou stranami této úmluvy, vyjádřena pokud možno stejná reálná hodnota částek uvedených v čl. 3 odst. 1, čl. 4a odst. 1, čl. 7 odst. 1 a článku 8, jaká by vyplynula použitím prvních tří vět odstavce 1. Státy musí sdělovat generálnímu tajemníkovi způsob přepočtu podle odstavce 1 nebo výsledek přepočtu podle odstavce 2 při uložení příslušné ratifikační listiny či listiny o přijetí, schválení či přistoupení k této úmluvě, a kdykoli dojde ke změně.Článek 10 Doplňující ustanovení o omezení odpovědnosti1 Dopravce a


text: cestující se mohou výslovně a písemně dohodnout na vyšším omezení odpovědnosti, než je stanoveno v článcích 7 a 8.2 Úroky a právní náklady nesmí být zahrnuty do omezení odpovědnosti stanoveného v článcích 7 a 8.Článek 11 Obhajoba a omezení pro pracovníky dopravceJestliže je proti pracovníku nebo zástupci dopravce nebo provádějícího dopravce vznesena žaloba ve věci škody, na kterou se vztahuje tato úmluva, pak pokud tento pracovník nebo zástupce prokáže, že jednal v rozsahu svých povinností, je oprávněn využít pro sebe obhajobu a omezení odpovědnosti, které je oprávněn dopravce nebo provádějící dopravce využít podle této úmluvy.Článek 12 Kumulace nároků1 V případech, ve kterých jsou účinná omezení odpovědnosti stanovená v článcích 7 a 8, se tato omezení vztahují na kumulované sumy vymahatelné ke splnění všech nároků vzniklých v důsledku smrti nebo újmy na zdraví jakéhokoli jednoho cestujícího nebo ztráty či poškození jeho zavazadel.2 Ve vztahu k přepravě uskutečněné provádějícím dopravcem nesmí kumulovaná suma vymahatelná od dopravce nebo provádějícího dopravce a od jejich pracovníků a zástupců jednajících v rámci jejich pracovních povinností přesáhnout nejvyšší částku, která by mohla být přiznána v řízení proti dopravci nebo provádějícímu dopravci podle této úmluvy, avšak žádná z těchto uvedených osob nesmí být odpovědná za částky přesahující omezení na ně použitelné.3 V každém případě, kdy je pracovník nebo zástupce dopravce nebo provádějícího dopravce oprávněn podle článku 11 této úmluvy využít pro sebe omezení odpovědnosti stanovené v článcích 7 a 8, nesmí kumulovaná částka vymahatelná od dopravce nebo provádějícího dopravce a od dotyčných pracovníků nebo zástupců přesáhnout uvedená omezení.Článek 13 Ztráta práva na omezení odpovědnosti1 Dopravce není oprávněn využít omezení odpovědnosti stanovené v článcích 7 a 8 a v čl. 10 odst. 1, jestliže se prokáže, že škodu zavinil svým jednáním nebo nedbalostí s úmyslem škodu přivodit, nebo nedbalostí s vědomím toho, že taková škoda pravděpodobně vznikne.2 Pracovníci nebo zástupci dopravce nebo provádějícího dopravce nejsou oprávněni využívat tato omezení, jestliže se prokáže, že škodu zavinili svým jednáním nebo nedbalostí s úmyslem škodu přivodit, nebo nedbalostí s vědomím toho, že taková škoda pravděpodobně vznikne.Článek 14 Základ pro nárokyJinak než v souladu s touto úmluvou nesmí být proti dopravci nebo provádějícímu dopravci vznesena žádná žaloba za odškodnění za smrt nebo újmu na zdraví cestujícího nebo za ztrátu nebo poškození zavazadel.Článek 15 Oznámení ztráty nebo poškození zavazadel1 Cestující musí písemně oznámit dopravci nebo jeho zástupci:a) v případě zjevného poškození zavazadel:i) v případě příručních zavazadel, v době vylodění cestujícího nebo před ním;ii) v případě všech ostatních zavazadel, v době jejich zpětného předání nebo před ním;b) v případě poškození zavazel, které není zjevné, nebo v případě ztráty zavazadel do patnácti dnů od data vylodění cestujících nebo data zpětného vrácení zavazadel nebo data, kdy ke zpětnému vrácení zavazadel mělo dojít.2 Pokud cestující nesplní tento článek, předpokládá se, že dostal zavazadla nepoškozená, pokud není prokázán opak.3 Písemné oznámení není nutno podat, jestliže stav zavazadel byl v době jejich předání společně s cestujícím znalecky nebo inspekčně ohledán.Článek 16 Časové omezení pro podání žalob1 Podání jakékoli žaloby pro odškodnění za smrt nebo újmu na zdraví cestujícího nebo za


text: ztrátu nebo poškození zavazadel musí být časově omezeno po uplynutí období dvou let.2 Toto omezení doby se počítá takto:a) v případě újmy na zdraví od data vylodění cestujícího;b) v případě smrti cestujícího, k němuž došlo během přepravy, od data, ve kterém by došlo k vylodění cestujícího, a v případě újmy na zdraví, k níž došlo během přepravy a která vedla k smrti cestujícího po jeho vylodění, od data smrti za předpokladu, že toto období nepřekročilo tři roky od data vylodění;c) v případě ztráty nebo poškození zavazadel od data vylodění nebo od data, kdy mělo k vylodění dojít, rozhoduje pozdější datum.3 Právem soudu příslušného pro dotyčný případ se budou řídit základy pro dočasné zastavení nebo přerušení běhu omezující lhůty, avšak podle této úmluvy nesmí být vznesena žádná žaloba po uplynutí jednoho z následujících období:a) období pěti let počínající dnem vylodění cestujícího nebo dnem, ve kterém k jeho vylodění mělo dojít, přičemž rozhoduje pozdější datum; nebo, jestliže dříve nastaneb) období tří let počínající dnem, kdy se reklamant dozvěděl nebo se měl dozvědět o újmě na zdraví, o ztrátě nebo poškození způsobené nehodou.4 Nehledě na odstavce 1, 2 a 3 tohoto článku může být toto časové omezení prodlouženo prohlášením dopravce nebo dohodou stran po podání žaloby. Takové prohlášení nebo dohoda musí být písemná.Článek 17 Příslušnost soudu1 Žalobu podle článků 3 a 4 této úmluvy má reklamant možnost podat k jednomu ze soudů uvedených níže za předpokladu, že zvolený soud sídlí ve státě, který je smluvní stranou této úmluvy, a vnitrostátním právem se v každém případě určí příslušné místo v těchto státech s více možnými soudy:a) soud státu, v němž je žalovaný trvale usídlen nebo v něm má hlavní sídlo podniku, nebob) soud státu, v němž se podle smlouvy o přepravě nachází místo odplutí nebo místo určení, neboc) soud státu, v němž má bydliště nebo trvalé usídlení žalobce, jestliže v tomto státu má sídlo podniku i žalovaný a je soudně příslušný v tomto státu, nebod) soud státu, v němž byla uzavřena smlouva o přepravě, jestliže v tomto státu má sídlo podniku i žalovaný a je soudně příslušný v tomto státu.2 Žalobu podle článku 4a této úmluvy má reklamant možnost podat k jednomu ze soudů, k němuž by mohla být žaloba podána proti dopravci nebo provádějícímu dopravci podle odstavce 1.3 Poté, kdy došlo k nehodě, při které byla způsobena škoda, se strany mohou dohodnout na tom, že nároky na odškodnění budou podány k jakékoli soudní pravomoci nebo rozhodčímu řízení.Článek 17a Uznávání a vynucování1 Jakékoli rozhodnutí soudu se soudní pravomocí v souladu s článkem 17, které je vynutitelné ve státu původu, kde již nepodléhá běžným formám přezkumu, musí být uznáno v každém státě, který je smluvní stranou úmluvy, s výjimkou případu, kdya) rozhodnutí bylo získáno podvodně; nebob) žalovaný/á nebyl/a přiměřeně uvědoměn/a a nebyla mu/jí dána možnost předložit jeho/její případ.2 Rozhodnutí uznané podle odstavce 1 musí být vynutitelné v každém státě, který je smluvní stranou úmluvy, jakmile jsou splněny formální náležitosti požadované v dotyčném státě. Formální náležitosti nesmí umožnit znovu otevřít věcnou stránku případu.3 Stát, který je


text: smluvní stranou tohoto protokolu, může uplatnit jiné předpisy pro uznávání a vynucování rozhodnutí za předpokladu, že jejich účinek zajišťuje, aby rozhodnutí byla uznána a vynucena přinejmenším ve stejném rozsahu, jako podle odstavců 1 a 2.Článek 18 Neplatnost smluvních ustanoveníJakékoli smluvní ustanovení uzavřené před tím, než došlo k nehodě, při které bylo způsobena smrt nebo újma na zdraví cestujícího nebo ztráta či poškození jeho zavazadel, zaměřené na zmírnění odpovědnosti jakékoli osoby odpovědné podle této úmluvy nebo na stanovení nižšího omezení odpovědnosti, než je stanoveno v této úmluvě, s výjimkou čl. 8 odst. 4, a jakékoli ustanovení zaměřené na přesun důkazního břemene, které leží na dopravci nebo na provádějícím dopravci, nebo ustanovení omezující možnosti uvedené v čl. 17 odst. 1 a 2, musí být pokládáno za neúčinné a neplatné od počátku, avšak tato neplatnost dotyčného ustanovení neznamená neplatnost smlouvy o přepravě, která musí zůstat předmětem ustanovení této úmluvy.Článek 19 Jiné úmluvy o omezení odpovědnostiTato úmluva nemění práva a povinnosti dopravce, provádějícího dopravce a jejich pracovníků a zástupců stanovená v mezinárodních úmluvách týkajících se omezení odpovědnosti vlastníků námořních lodí.Článek 20 Jaderné poškozeníPodle této úmluvy nevzniká žádná odpovědnost za škody způsobené jadernými nehodami:a) jestliže je provozovatel jaderného zařízení odpovědný za takové škody buď podle Pařížské úmluvy ze dne 29. července 1960 o odpovědnosti vůči třetí straně v oblasti jaderné energie ve znění jejího dodatečného protokolu ze dne 28. ledna 1964, nebo Vídeňské úmluvy ze dne 21. května 1963 o občanskoprávní odpovědnosti za jaderné škody nebo jakékoli její změny nebo protokoly k ní, které vstoupily v platnost; nebob) jestliže je provozovatel jaderného zařízení odpovědný za takové škody v důsledku vnitrostátního práva upravujícího odpovědnost za takové škody za předpokladu, že toto právo je ve všech ohledech příznivé pro osoby, které mohou utrpět škodu, jako Pařížská nebo Vídeňská úmluva nebo jejich změny nebo protokoly k nim, které vstoupily v platnost.Článek 21 Komerční přeprava veřejnými orgányTato úmluva se vztahuje na komerční přepravu uskutečňovanou státními nebo veřejnými orgány v rámci smlouvy o přepravě ve smyslu článku 1.Článek 22 Prohlášení o nepoužití1 Jakákoli strana může v době podpisu, ratifikace, přijetí, schválení této úmluvy či přistoupení k této úmluvě písemně prohlásit, že nepoužije tuto úmluvu, pokud jsou cestující a dopravce subjekty nebo státními příslušníky dotyčné strany.2 Jakékoli prohlášení učiněné podle odstavce 1 tohoto článku může být kdykoli odvoláno písemným oznámení generálnímu tajemníkovi.Článek 22a Závěrečné články úmluvyZávěrečnými články této úmluvy budou články 17 až 25 protokolu z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974. Odkazy činěné na státy, které jsou stranami této úmluvy, se v této úmluvě musí chápat jako odkazy na státy, které jsou stranami tohoto protokolu.ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ[Články 17 až 25 protokolu z roku 2002 k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974.]Článek 17 Podpis, ratifikace, přijetí, schválení a přistoupení1 Tento protokol bude vystaven k podpisu v sídle vedení organizace od 1. května 2003 do 30. dubna 2004 a poté zůstává otevřen k přistoupení.2 Státy mohou vyjádřit svůj souhlas s tím, že budou vázány tímto protokolem:a)


text: podpisem bez výhrad, jako je ratifikace, přijetí nebo schválení; nebob) podpisem podléhajícím ratifikaci, přijetí nebo schválení následovaným ratifikací, přijetím nebo schválením; neboc) přistoupením.3 Ratifikace, přijetí, schválení nebo přistoupení musí být učiněno uložením příslušné listiny u generálního tajemníka.4 Listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení uložené po vstupu změny tohoto protokolu v platnost vzhledem ke všem stávajícím smluvním stranám nebo po dokončení všech opatření požadovaných pro vstup těchto změn v platnost vzhledem k uvedeným smluvním stranám musí být pokládány za listiny vztahující se na tento protokol ve znění těchto změn.5 Stát nesmí vyjádřit svůj souhlas s tím, že bude vázán tímto protokolem, dokud jako smluvní strana nevypoví:a) Athénskou úmluvu o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři, Athény dne 13. prosince 1974;b) protokol k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři, Londýn dne 19. listopadu 1976; ac) protokol k Athénské úmluvě o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři, Londýn dne 29. března 1990,s tím účinkem, že od tohoto dne tento protokol vstoupí v platnost pro dotyčný stát v souladu s článkem 20.Článek 18 Státy s více než jedním systémem práva1 Jestliže má určitý stát více územních jednotek, ve kterých se používají různé systémy práva ve vztahu k záležitostem upraveným tímto protokolem, může tento stát v době podpisu, ratifikace, přijetí, schválení či přistoupení prohlásit, že se tento protokol vztahuje na všechny jeho územní jednotky, nebo jen na jednu nebo více z nich, a může toto prohlášení kdykoli změnit jiným prohlášením.2 Každé takové prohlášení musí být oznámeno generálnímu tajemníkovi a musí výslovně uvádět územní jednotky, ve kterých se tento protokol použije.3 Ve vztahu ke státu, který je smluvní stranou a který vydal takové prohlášení:a) odkazy na stát, v němž je loď registrována, a ve vztahu k povinnému osvědčení o pojištění na stát vydávající nebo osvědčující musí být pokládány za odkaz na příslušné územní jednotky, ve kterých je loď registrována a které vydávají nebo osvědčují dotyčná osvědčení;b) odkazy na požadavky vnitrostátního práva, vnitrostátní omezení odpovědnosti a vnitrostátní měnu musí být odpovídajícím způsobem pokládány za odkazy na požadavky práva, omezení odpovědnosti a měnu dotyčných územních jednotek; ac) odkazy na soudy a rozhodnutí, která musí být uznávána ve státech, které jsou smluvní stranou, se pokládají za odkazy na příslušné soudy územních jednotek a na rozhodnutí, která musí být těmito územními jednotkami uznána.Článek 19 Organizace regionální hospodářské integrace1 Organizace regionální hospodářské integrace, sestávající se ze suverénních států, které převedly pravomoci v určitých záležitostech upravených tímto protokolem na tuto organizaci, mohou podepsat, ratifikovat, přijmout, schválit tento protokol nebo k němu přistoupit. Organizace regionální hospodářské integrace, která je smluvní stranou tohoto protokolu, musí mít práva a povinnosti státu, který je smluvní stranou, v míře, ve které má tato organizace regionální hospodářské integrace pravomoci nad záležitostmi upravenými tímto protokolem.2 V případech, ve kterých organizace regionální hospodářské integrace uplatňuje své právo hlasovat ve věcech, ve kterých má pravomoc, musí mít počet hlasů odpovídající počtu jejích členských států, které jsou smluvní stranou tohoto protokolu a které na organizaci převedly pravomoc v dotyčné věci. Organizace regionální hospodářské integrace nesmí


text: uplatnit své právo hlasovat, jestliže tak učiní její členské státy, a naopak.3 V případech, v nichž je v tomto protokolu důležitý počet států, které jsou jeho smluvní stranou, včetně, ale ne výlučně, článků 20 a 23 tohoto protokolu, se do počtu států nezapočítává organizace regionální hospodářské integrace navíc ke státům, které jsou smluvní stranou a které jsou jejími členskými státy.4 V době podpisu, ratifikace, přijetí, schválení této úmluvy či přistoupení k ní musí organizace regionální hospodářské integrace učinit prohlášení generálnímu tajemníkovi, v němž uvede záležitosti upravené tímto protokolem, vzhledem k nimž její členské státy, které jsou signatáři nebo smluvními stranami tohoto protokolu, na tuto organizaci převedly pravomoci a jakákoli příslušná omezení rozsahu této pravomoci. Organizace regionální hospodářské integrace musí generálnímu tajemníkovi bezodkladně oznamovat všechny změny v rozdělení pravomoci, včetně nových převodů pravomoci, uvedených v prohlášení podle tohoto odstavce. Všechna tato prohlášení musí být generálním tajemníkem poskytnuta podle článku 24 tohoto protokolu.5 Vzhledem ke státům, které jsou smluvní stranou a které jsou členskými státy organizace regionální hospodářské integrace, která je smluvní stranou tohoto protokolu, se předpokládá, že mají pravomoci ve všech záležitostech upravených tímto protokolem, které nebyly konkrétně uvedeny v prohlášení nebo oznámení o převodu pravomocí na dotyčnou organizaci podle odstavce 4.Článek 20 Vstup v platnost1 Tento protokol vstoupí v platnost za dvanáct měsíců od data, kdy protokol buď podepsalo bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo uložilo listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k němu u generálního tajemníka 10 států.2 Pro stát, který protokol ratifikuje, přijme, schválí nebo k němu přistoupí poté, kdy podmínky pro vstup protokolu v platnost podle odstavce 1 byly splněny, tento protokol vstoupí v platnost za tři měsíce od data uložení příslušné listiny dotyčného státu, avšak ne dříve než tento protokol vstoupí v platnost podle odstavce 1.Článek 21 Vypovězení1 Tento protokol může být kdykoli vypovězen jakýmkoli státem, který je jeho smluvní stranou, po datu, kdy tento protokol vstoupil pro dotyčný stát v platnost.2 Vypovězení musí být učiněno uložením listiny o vypovězení u generálního tajemníka.3 Vypovězení nabývá účinnosti za dvanáct měsíců po datu uložení listiny o vypovězení u generálního tajemníka nebo po takové delší době, která může být v této listině uvedena.4 Vypovězení úmluvy kterýmkoli státem, který je smluvní stranou tohoto protokolu, podle článku 25, nesmí být pokládáno za vypovězení úmluvy ve znění tohoto protokolu.Článek 22 Revidování a změny1 Organizace může pro účely zrevidování nebo pozměnění tohoto protokolu svolat konferenci.2 Organizace musí svolat konferenci států, které jsou smluvní stranou tohoto protokolu, k účelu revize nebo změn tohoto protokolu na žádost nejméně jedné třetiny států, které jsou jeho smluvní stranou.Článek 23 Změny omezení1 Zvláštní postup tohoto článku se použije výhradně ke změně omezení stanovených v čl. 3 odst. 1, čl. 4a odst. 1, čl. 7 odst. 1 a článku 8 úmluvy ve znění tohoto protokolu, aniž by tím byla dotčena ustanovení článku 22.2 Na žádost nejméně poloviny, ale v žádném případě nejméně 6 států, které jsou smluvní stranou tohoto protokolu, musí být jakýkoli návrh na změnu omezení, včetně odpočtů, stanovených v čl. 3 odst. 1, čl. 4a


text: odst. 1, čl. 7 odst. 1 a článku 8 úmluvy ve znění tohoto protokolu, rozeslán generálním tajemníkem všem členům organizace a všem státům, které jsou smluvní stranou tohoto protokolu.3 Jakékoli změny navržené a rozeslané, jak uvedeno výše, musí být postoupeny právnímu výboru organizace (dále jen „právní výbor“) k uvážení nejdříve za šest měsíců od data jejich rozeslání.4 Všechny státy, které jsou smluvní stranou úmluvy ve znění tohoto protokolu, bez ohledu na to, zda jsou členským státem organizace či nikoli, musí být oprávněny účastnit se řízení právního výboru při zvažování a přijímání změn.5 Změny musí být přijímány dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících států které jsou smluvní stranou úmluvy ve znění tohoto protokolu, v právním výboru rozšířeném podle odstavce 4 za podmínky, že v době hlasování je přítomna nejméně polovina států, které jsou smluvní stranou úmluvy ve znění tohoto protokolu.6 Při jednání o návrzích změn omezení musí brát právní výbor v úvahu zkušenosti vyplývající z nehod, a zejména rozsah škod při nich vzniklý, změny hodnot měn a vliv navržených změn na náklady na pojištění.7 a) Žádné změny nesmějí být uváženy podle tohoto článku dříve než za pět od data, kdy byl tento protokol vystaven k podpisu, a ne dříve než za pět let od data, kdy vstoupily v platnost předchozí změny podle tohoto článku.b) Žádné omezení nesmí být zvýšeno tak, aby překročilo částku odpovídající omezení stanovenému v této úmluvě ve znění tohoto protokolu zvýšenému o šest procent ročně, vypočtenému na složeném základě od data, ve kterém byl tento protokol vystaven k podpisu.c) Žádné omezení nesmí být zvýšeno tak, aby překročilo částku odpovídající omezení stanovenému v této úmluvě ve znění tohoto protokolu násobenou třemi.8 Jakékoli změny přijaté v souladu s odstavcem 5 musí být organizací oznámeny všem státům, které jsou smluvní stranou. Tyto změny budou pokládány za přijaté na konci období osmnácti měsíců po datu jejich oznámení, pokud v uvedeném období více než jedna čtvrtina států, které jsou smluvní stranou v době přijímání těchto změn, nesdělí generálnímu tajemníkovi, že určitou změnu nepřijímají; v takovém případě je tato změna zamítnuta a nemá žádný účinek.9 Změny, které se pokládají za přijaté podle odstavce 8, vstoupí v platnost za 18 měsíců po jejich přijetí.10 Všechny státy, které jsou smluvní stranou, musí být vázány těmito změnami, pokud nevypoví tento protokol podle čl. 21 odst. 1 a 2 nejméně šest měsíců před tím, než tyto změny vstoupí v platnost. Tyto výpovědi nabývají účinnosti dnem, kdy tyto změny vstoupí v platnost.11 Jestliže byla určitá změna přijata, ale ještě neuplynulo osmnáctiměsíční období pro její vstup v platnost, stát, který se stal členským státem během tohoto období, musí být vázán touto změnou, jakmile vstoupí v platnost. Stát, který se stal členským státem po skončení tohoto období, musí být vázán změnami, které byly přijaty podle odstavce 8. V případech uvedených v tomto odstavci se státy stanou vázány těmito změnami od data, kdy tyto změny vstoupí v platnost, nebo kdy pro ně vstoupí v platnost tento protokol, pokud k tomu dojde později.Článek 24 Depositář1 Tento protokol a jeho změny přijaté podle článku 23


text: musí být uloženy u generálního tajemníka.2 Generální tajemník musí :a) informovat všechny státy, které tento protokol podepsaly nebo které k němu přistoupily, o:i) každém novém podpisu nebo uložení listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení spolu s datem uložení;ii) každém prohlášení a oznámení podle čl. 9 odst. 2 a 3, čl. 18 odst. 1 a čl. 19 odst. 4 úmluvy ve znění tohoto protokolu;iii) datu vstupu tohoto protokolu v platnost;iv) jakýchkoli návrzích na změny omezení podaných podle čl. 23 odst. 2 tohoto protokolu;v) jakýchkoli změnách, které byly přijaty podle čl. 23 odst. 5 tohoto protokolu;vi) jakýchkoli změnách, které jsou pokládány za přijaté podle čl. 23 odst. 8 tohoto protokolu, spolu s datem, kdy tyto změny vstoupí v platnost podle čl. 23 odst. 9 a 10;vii) uložení jakýchkoli listin o vypovězení tohoto protokolu spolu s datem jejich uložení a datem, kdy vypovězení nabude účinnosti;viii) jakýchkoli sděleních požadovaných jakýmkoli článkem tohoto protokolu;b) předat kopie tohoto protokolu ověřené jako správné všem státům, které ho podepsaly nebo k němu přistoupily.3 Neprodleně po vstupu tohoto protokolu v platnost předá generální tajemník jeho text Sekretariátu OSN k registraci a ke zveřejnění podle článku 102 Charty Organizace spojených národů.Článek 25 JazykyTento protokol je vyhotoven v jediném prvopise v jazyce anglickém, arabském, čínském, francouzském, ruském a španělském, přičemž všechna mají stejnou platnost.V LONDÝNĚ dne prvního listopadu 2002.NA DůKAZ TOHO připojili níže podepsaní, řádně za tímto účelem zplnomocnění svými vládami, k tomuto protokolu své podpisy..PŘÍLOHA K ATHÉNSKÉ ÚMLUVĚ OSVĚDČENÍ O POJIŠTĚNÍ NEBO JINÉM FINANČNÍM ZAJIŠTĚNÍVZHLEDEM K ODPOVĚDNOSTI ZA SMRT NEBO ZA ÚJMU NA ZDRAVÍ CESTUJÍCÍCHVydáno v souladu s ustanovením článkem 4a Athénské úmluvy o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 2002Jméno lodi | Volací znak | Identifikační číslo lodi přidělené organizací IMO | Rejstříkový přístav | Jméno a úplná adresa hlavního sídla podniku dopravce, který skutečně provede přepravu |Tímto se osvědčuje, že vzhledem k výše uvedené lodi existuje platná smlouva o pojištění nebo jiném finančním zajištění odpovídající požadavkům článku 4bis Athénské úmluvy o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 2002. Typ zajištění......................................................................................................................................... Trvání zajištění......................................................................................................................................... Jméno a adresa pojistitele/lů a/neboručitele/lů............................................................................. Jméno............................................................................................................................................ Adresa........................................................................................................................................... Toto osvědčení je platné do ................................................................................................... Vydáno nebo osvědčeno vládou státu...................................................................................... (Úplné označení státu) NEBO Níže uvedený text by měl být použit v případě, že stát, který je smluvní stranou, využívá čl. 4bis odst. 3: Toto osvědčení je vydáno z úřední moci vlády .............................................................................. (úplné označení státu) ............................................................................................................................ (název organizace nebo instituce) V (místo)...................................... dne (datum) .................................. podpis a titul vydávajícího nebo osvědčujícího úředníka |Vysvětlující poznámky:1 Je-li to žádoucí, určení státu může zahrnout i odkaz na příslušný veřejný orgán země, kde bylo osvědčení vydáno.2 Pokud byla celková částka zajištění poskytnuta z více než z jednoho zdroje, měly by být uvedeny dílčí částky poskytované každým z těchto zdrojů.3 Pokud je zajištění poskytováno v několika formách, měly by tyto formy být vyjmenovány.4 Položka „Trvání zajištění“ musí uvádět datum, k němuž toto zajištění nabývá účinnosti.5 Položka „Adresa“ pojistitele/pojistitelů a/nebo ručitele/ručitelů musí uvádět hlavní místo podnikání pojistitele/pojistitelů a/nebo ručitele/ručitelů. Ve vhodných případech musí být uvedeno místo


text: podniku, kde je dotyčné pojištění nebo zajištění zřízeno. LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZNÁZEV NÁVRHU:Nařízení Evropského parlamentu a Rady o odpovědnosti dopravců k cestujícím po moři a na vnitrozemských vodních cestách v případě nehodRÁMEC ABM/ABB (řÍZENÍ/SESTAVOVÁNÍ ROZPOčTU PODLE AKTIVIT)Oblast politiky: Energie a dopravaAktivity: Námořní a říční doprava, intermodalitaROZPOČTOVÉ LINIERozpočtové linie (provozní linie a související linie na technickou a administrativní pomoc) (ex – linie BA) včetně okruhů: Neuplatňuje se.Doba trvání akce a finančního dopadu: Neuplatňuje se.Rozpočtové charakteristiky (v případě potřeby doplňte řádky): Neuplatňuje se.Rozpočtová linie | Druh výdajů | Nové | Příspěvek ESVO | Příspěvky od kandidátských zemí | Okruh ve finančním výhledu |POV./ NEPOV. | ROZL.[8]/ NEROZL.[9] | ANO/NE | ANO/NE | ANO/NE | č. [...] |POV./ NEPOV. | ROZL./ NEROZL. | ANO/NE | ANO/NE | ANO/NE | č. [...] |SHRNUTÍ ZDROJŮFinanční zdrojeShrnutí položek závazků (PZ) a položek plateb (PP)v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Druh výdajů | oddíl č. | Rok n | n + 1 | n +2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 a násl. | Celkem |Provozní výdaje[10] |Položky závazků (PZ) | 8.1 | a | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Položky plateb (PP) | b | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Administrativní výdaje zahrnuté do referenční částky[11] |Technická a administrativní pomoc (NP) | 8.2.4 | c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |CELKOVÁ REFERENČNÍ ČÁSTKA |Položky závazků | a+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Položky plateb | b+c | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky[12] |Lidské zdroje a související výdaje (NP) | 8.2.5 | d | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.054 | 0.324 |Administrativní náklady, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů, nezahrnuté do referenční částky (NP) | 8.2.6 | e | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Celkové orientační finanční náklady akcePZ CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | a+c+d+e | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |PP CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | b+c+d+e | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |SpoluúčastLegislativní návrh nepředpokládá spoluúčast členských států.v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Spolufinancující subjekt | Rok n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 a násl. | Celkem |........................ | f | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |PZ CELKEM včetně spolufinancování | a+c+d+e+f | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Soulad s finančním plánemNávrh je v souladu se stávajícím finančním plánem.( Návrh si vyžádá změnu plánu a úpravu příslušného okruhu finančního výhledu.( Návrh může vyžadovat


text: použití ustanovení interinstitucionální dohody[13] (tj. nástroje pro flexibilitu nebo revizi finančního výhledu).Finanční dopady na straně příjmůNávrh nemá žádné finanční dopady na příjmy( Návrh má finanční dopady na příjmy s následujícím účinkem:Pozn.: Veškeré podrobnosti a poznámky ke způsobu výpočtu účinku na příjmy je třeba uvést v samostatné příloze.v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Před akcí (Rok n-1) | Situace po akci |Celkový objem lidských zdrojů | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |CHARAKTERISTIKY A CÍLEPotřeba, která má být uspokojena v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontuNařízení musí být provedeno v krátkodobém horizontu, aby všichni cestující mohli využívat výhod přiměřené ochrany.Použije se dvojí postup: Na jedné straně se členské státy a Společenství stanou smluvními stranami Aténské úmluvy z roku 2002. Na druhé straně Společenství začlení tuto Aténskou úmluvu z roku 2002 do práva Společenství.Avšak nároky této harmonizace režimů odpovědnosti jsou vysoké. Z tohoto hlediska se režim, který byl zaveden Aténskou úmluvou z roku 2005, považuje za referenční. Bude však nezbytné v něm provést určité úpravy.Přidaná hodnota zásahu ze strany Společenství, provázanost návrhu s dalšími finančními nástroji a možná synergieTím, že se Společenství stane smluvní stranou Aténské úmluvy z roku 2002, bude zaručena jednotnost výkladu tohoto protokolu ze strany Soudního dvora, což by nebylo možné v případě mezinárodního veřejného práva.Stejný přístup byl použit v oblasti letecké dopravy společně se začleněním Montrealské úmluvy[15]. Komise využila tohoto začlenění, aby učinila několik úprav v režimu, který byl zaveden Aténskou úmluvou z roku 2002: náhrady škod za přesné ceny zařízení pro osoby se sníženou pohyblivostí, záloha na platbu pro všechny cestující a povinnost poskytovat informace všem cestujícím.Cíle, očekávané výsledky a související ukazatele návrhu v kontextu rámce ABMCílem je nabídnout stejný právní rámec v oblasti občanskoprávní odpovědnosti, který vyjasní práva a povinnosti jak cestujících, tak i dopravců na úrovni Evropské unie.Způsob provádění (orientační)Uveďte zvolený(é) způsob(y)[16] provádění.( Centralizované řízenípřímo ze strany Komise( nepřímo na základě pověření pro:( výkonné agentury( subjekty, které Společenství zřídila, uvedené v článku 185 finančního nařízení( vnitrostátní veřejné subjekty / subjekty pověřené veřejnou službou( Sdílené nebo decentralizované řízení( spolu s členskými státy( spolu se třetími zeměmi( Společné řízení s mezinárodními organizacemi (uveďte s kterými)Příslušné poznámky:Neuplatňuje se.MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍNařízení budou v případě potřeby prováděna vnitrostátními soudy.Evropská agentura pro námořní bezpečnost přispěje k souvislému provádění nařízení členskými státy.Hodnocení:Hodnocení předem (ex-ante)Případné dopady akce jsou tyto:Dopad na cestující: Přijetí tohoto nařízení přinese největší užitek cestujícím. Je třeba poznamenat, že četné výměny názorů s odvětvím průmyslu neumožnily učinit závěr, že zvýšení úrovně náhrady škod vzhledem ke stávající situaci bude mít za následek určité zvýšení ceny jízdného.Dopad na průmysl: Zájmy různých hospodářských subjektů jsou v oblasti námořnictví konvergentní, pokud jsou nejčastějšími majiteli lodí dopravci (smluvní partneři cestujících) a pokud vzájemné pojišťovny (P&I clubs) zřídili sami majitelé lodí. Je třeba si uvědomit, že provádění Aténské úmluvy bez jakékoli úpravy bude mít dopad na průmysl. Průmysl byl však předmětem hlavního zájmu, pokud jde o částky, které stanovila úmluva a které jsou považovány za příliš vysoké. Odvětví průmyslu však zdůraznilo, že úmluva by měla být upravena, aby zohlednila specifičnosti rizik souvisejících


text: s terorismem.Dopad na administrativu: Státy vlajky a přístavní státy jsou zapojeny do té míry, že musejí zavést systém poskytování osvědčení o finanční záruce a systém hodnocení těchto osvědčení. Tato administrativní zátěž již vyplývá z provádění úmluvy a bude značně vyšší po úpravách doporučených Komisí.Opatření přijatá po průběžném / následném hodnocení (ex post) (na základě podobných zkušeností z minulosti)Neuplatňuje se.Podmínky a periodicita budoucího hodnoceníNeuplatňuje se.OPATřENÍ PROTI PODVODůMNeuplatňuje se.PODROBNOSTI O ZDROJÍCHCíle návrhu z hlediska jejich finanční náročnosti: Neuplatňuje sePoložky závazků v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci11 (06 01 01) | A*/AD | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |B*, C*/AST | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Zaměstnanci financovaní12 podle čl. XX 01 02 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Ostatní zaměstnanci financovaní13 podle čl. XX 01 04/05 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |CELKEM | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Popis úkolů, které vyplývají z akce: úkolyNeuplatňuje se.Původ lidských zdrojů (statutární pracovní místa)( Pracovní místa vyčleněná v současnosti na řízení programu, který má být nahrazen nebo prodloužen( Pracovní místa předběžně vyčleněná v rámci procesu RSP / PNR na rok n( Pracovní místa, o něž je třeba požádat v příštím procesu RSP / PNR( Pracovní místa, jež mají být obsazena převedením stávajících zdrojů v rámci řídícího útvaru (interní přeobsazování)( Pracovní místa požadovaná pro rok n, avšak neplánovaná v procesu RSP / PNR dotyčného rokuDalší administrativní výdaje zahrnuté do referenční částky (XX 01 04/05 – Výdaje na správu a řízení)v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Rozpočtová linie číslo a okruh) | Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | CELKEM |1. Technická a administrativní pomoc (včetně souvisejících personálních nákladů) | 0 |Výkonné agentury14 | 0 |Další technická a administrativní pomoc | 0 |- interní (intra muros) | 0 |- externí (extra muros) | 0 |Technická a administrativní pomoc celkem | 0 |Finanční náklady na lidské zdroje a související náklady nezahrnuté do referenční částkyv milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Druh lidských zdrojů | Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci (06 01 01) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Zaměstnanci financovaní podle čl. XX 01 02 (pomocní pracovníci, přidělení národní odborníci, smluvní zaměstnanci atd.) (upřesněte rozpočtovou linii) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Náklady na lidské zdroje a související náklady celkem (nezahrnuté do referenční částky) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Výpočet – Úředníci a dočasní zaměstnanciNeuplatňuje seVýpočet – Zaměstnanci financovaní podle článku XX 01 02Neuplatňuje seDalší administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částkyv milionech EUR (zaokrouhleno


text: na 3 desetinná místa)Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | CELKEM |XX 01 02 11 01 – Služební cesty | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0* |XX 01 02 11 02 – Schůze a konference | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |XX 01 02 11 03 – Výbory15 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |XX 01 02 11 04 – Studie a konzultace | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |XX 01 02 11 05 - Informační systémy | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |2. Ostatní výdaje na řízení celkem (XX 01 02 11) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |3. Ostatní výdaje administrativního charakteru (upřesněte i s odkazem na rozpočtovou linii) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |Administrativní výdaje celkem, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |* bez dopadu na současný rozpočet služebních cestVýpočet - Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částkyNeuplatňuje se[1] Úř. věst. C [...],[...], s. [...].[2] Úř. věst. C [...],[...], s. [...].[3] Úř. věst. C [...],[...], s. [...].[4] Úř. věst. C [...],[...], s. [...].[5] Vložte odkaz na vyhlášení rozhodnutí Rady o přijetí.[6] Úř. věst. L 324, 29.11.2002, s. 1. Nařízení ve znění nařízení Komise (ES) č. 415/2004 (Úř. věst. L 68, 6.3.2004, s. 10).[7] Úř. věst. L 208, 5.8.2002, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 724/2004 (Úř. věst. L 129, 29.4.2004, s. 1).[8] Rozlišené položky, dále jen „RP“.[9] Nerozlišené položky, dále jen „NP“.[10] Výdaje, které nespadají pod kapitolu xx 01 příslušné hlavy xx.[11] Výdaje v rámci článku xx 01 04 hlavy xx.[12] Výdaje v rámci kapitoly xx 01 kromě článků xx 01 04 nebo xx 01 05.[13] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.[14] V případě potřeby, např. potrvá-li akce déle než 6 let, je třeba doplnit další sloupce.[15] Výše uvedené nařízení (ES) č. 889/2002.[16] Zvolíte-li více než jeden způsob, uveďte další podrobnosti v části „příslušné poznámky“ tohoto bodu.10 Jak je popsáno v bode 5.3.11 Tyto náklady NEJSOU zahrnuty do referenční částky.12 Tyto náklady NEJSOU zahrnuty do referenční částky.13 Tyto náklady jsou zahrnuty do referenční částky.14 Měl by být uveden odkaz na konkrétní legislativní finanční výkaz dotyčných výkonných agentur.15 Uveďte přesně druh výboru a skupinu, do níž náleží.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 8.4.2021
 COM(2021) 154 final
 2021/0080(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o podpisu Evropsko-středomořské letecké dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé jménem Evropské unie
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Evropsko-středomořskou leteckou dohodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé vyjednala Komise na základě pověření Rady dne 9. prosince 2008.
 Letecké služby mezi EU a Tuniskem jsou v současnosti provozovány na základě dvoustranných dohod mezi jednotlivými členskými státy a Tuniskem.
 Součástí vnější politiky EU v oblasti letectví je sjednávání všeobecných dohod o leteckých službách se sousedními zeměmi tam, kde je prokázána jejich přidaná hodnota a ekonomické přínosy. Cílem dohody je zejména:
 – postupné otevírání trhů umožňující vzájemný přístup k tratím a kapacitě,
 – sbližování právních předpisů a účinné dodržování příslušných právních předpisů EU v oblasti letecké dopravy ze strany Tuniska a
 – nediskriminace a rovnost podmínek pro hospodářské subjekty.
 •Obecné souvislosti
 Ve směrnicích pro jednání je uveden obecný cíl sjednat všeobecnou dohodu o letecké dopravě za účelem postupného a vzájemného otevření trhu, sbližování právních předpisů a účinného provádění požadavků a norem EU.
 V souladu se směrnicemi pro jednání parafovaly obě strany dne 11. prosince 2017 předlohu dohody s Tuniskem.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Uzavření Evropsko-středomořské letecké dohody s Tuniskem je významným prvkem rozvoje vnější politiky EU v oblasti letectví a důležitým prvkem evropské politiky sousedství a vytvoření širšího společného evropského leteckého prostoru, jak je popsáno ve sdělení Komise KOM(2005) 79 v konečném znění „Rozvoj vnější politiky Společenství v oblasti letectví“ a ve sdělení Komise COM(2012) 556 final „Vnější politika EU v oblasti letecké dopravy – řešení budoucích výzev“.
 •Soulad s platnými předpisy vztahujícími se na oblast návrhu
 Ustanovení této dohody mají přednost před příslušnými ustanoveními stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy a Tuniskou republikou. Stávající přepravní práva, která z těchto dvoustranných dohod vycházejí a na které se tato dohoda nevztahuje, mohou však být i nadále vykonávána za předpokladu, že nedochází k diskriminaci členských států a jejich státních příslušníků.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Ustanovení čl. 100 odst. 2, a čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Ustanovení této dohody budou mít přednost před příslušnými ustanoveními stávajících ujednání uzavřených jednotlivými členskými státy. Dohoda vytváří rovné a jednotné podmínky přístupu na trh pro všechny letecké dopravce Unie zároveň a stanoví nová ujednání pro spolupráci Evropské unie a Tuniska týkající se právních předpisů v oblastech se zásadním významem pro bezpečné, chráněné a účinné provozování leteckých služeb a pro sbližování těchto předpisů. Těchto ujednání je možno dosáhnout pouze na úrovni Unie, protože zahrnují několik oblastí spadajících do výlučné pravomoci Unie.
 Opatření Unie lépe dosáhnou cílů návrhu z těchto důvodů.
 Dohoda umožňuje současné rozšíření podmínek, které stanovila, na 27 členských států, přičemž bez diskriminace uplatňuje stejná pravidla a přináší prospěch všem leteckým dopravcům Unie bez ohledu na státní příslušnost. Tito dopravci budou moci volně


text:
provozovat své služby z jakéhokoli místa v Evropské unii do jakéhokoli místa v Tunisku, což dosud nebylo možné.
 Postupné zrušení všech omezení přístupu na trh mezi EU a Tuniskem nejen přiláká na trh nové účastníky a vytvoří příležitosti pro provozování služeb na méně využívaných letištích, ale usnadní také konsolidaci mezi leteckými dopravci EU.
 Dohoda zaručuje všem leteckým dopravcům EU přístup k obchodním příležitostem v souvislosti např. s pozemním odbavováním, společným označováním linek, intermodalitou a možností svobodně stanovovat ceny.
 •Proporcionalita
 Bude zřízen smíšený výbor za účelem projednávání záležitostí souvisejících s prováděním dohody. Smíšený výbor bude podporovat odborné výměny informací o nových iniciativách a vývoji v oblasti právních a správních předpisů a bude posuzovat možné oblasti pro další rozvoj této dohody. Smíšený výbor se bude skládat ze zástupců Komise a členských států.
 Kromě toho budou členské státy nadále plnit tradiční správní úkoly, které vykonávají v souvislosti s mezinárodní leteckou dopravou, avšak podle společných a jednotně uplatňovaných pravidel.
 •Volba nástroje
 Vnější vztahy v oblasti letectví lze upravovat pouze mezinárodními dohodami.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 V souladu s čl. 218 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie vedla Komise jednání po konzultaci se zvláštním výborem (konzultační fórum). Během jednání byli rovněž konzultováni zástupci odvětví.
 Byly vzaty v úvahu připomínky vznesené v průběhu tohoto procesu. Dotčené členské státy ověřily přesnost odkazů na dvoustranné dohody o leteckých službách. Odvětví zdůraznilo význam řádného právního základu pro svou obchodní činnost.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Posouzení dopadů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Účelnost právních předpisů a zjednodušení
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Základní práva
 Nevztahuje se na tento návrh.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Shrnutí navrhovaných opatření
 Dohoda sestává z hlavního textu obsahujícího hlavní zásady a tří příloh: přílohy I o přechodných ustanoveních, přílohy Ia o přechodných ustanoveních týkajících se mezinárodního letiště Tunis Kartágo a přílohy II o předpisech EU upravujících civilní letectví.
 Od 1. ledna 2021 se na Spojené království již nevztahuje právo Unie. V dohodě s Tuniskem byly tudíž všechny odkazy na Spojené království v parafovaném znění odstraněny a byla doplněna standardní územní doložka.
 2021/0080 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o podpisu Evropsko-středomořské letecké dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé jménem Evropské unie
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Dne 9. prosince 2008 Rada zmocnila Komisi k zahájení jednání s Tuniskou republikou o Evropsko-středomořské letecké dohodě mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé. Jednání byla úspěšně uzavřena parafováním dohody dne 11. prosince 2017.
 (2)Dohoda by měla být podepsána jménem Unie s výhradou jejího pozdějšího uzavření,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek


text:
1
 Podpis Evropsko-středomořské letecké dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé se schvaluje jménem Unie s výhradou uzavření uvedené dohody.
 Znění dohody je přiloženo k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Generální sekretariát Rady zřídí nástroj udělující plnou moc k podepsání dohody, s výhradou jejího uzavření, osobě nebo osobám určeným vyjednavačem dohody.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 8.4.2021
 COM(2021) 154 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o podpisu Evropsko-středomořské letecké dohody mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé jménem Evropské unie
 EVROPSKO–STŘEDOMOŘSKÁ LETECKÁ DOHODA
 mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé
 OBSAH
 ČLÁNEK 1: Definice
 HLAVA I: HOSPODÁŘSKÁ USTANOVENÍ
 ČLÁNEK 2: Přepravní práva a seznam tras
 ČLÁNEK 3: Provozní oprávnění
 ČLÁNEK 4: Zamítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění
 ČLÁNEK 5: Investice do leteckých dopravců
 ČLÁNEK 6: Dodržování právních a správních předpisů
 ČLÁNEK 7: Spravedlivá hospodářská soutěž
 ČLÁNEK 8: Obchodní činnosti
 ČLÁNEK 9: Cla a poplatky
 ČLÁNEK 10: Poplatky za užívání
 ČLÁNEK 11: Letecké tarify a letecké sazby
 ČLÁNEK 12: Statistiky
 HLAVA II: SPOLUPRÁCE V OBLASTI REGULACE
 ČLÁNEK 13: Bezpečnost letectví
 ČLÁNEK 14: Ochrana letectví před protiprávními činy
 ČLÁNEK 15: Uspořádání letového provozu
 ČLÁNEK 16: Ochrana životního prostředí
 ČLÁNEK 17: Odpovědnost leteckého dopravce
 ČLÁNEK 18: Ochrana spotřebitele
 ČLÁNEK 19: Sociální aspekty
 HLAVA III: INSTITUCIONÁLNÍ USTANOVENÍ
 ČLÁNEK 20: Výklad a provádění
 ČLÁNEK 21: Smíšený výbor
 ČLÁNEK 22: Řešení sporů a rozhodčí řízení
 ČLÁNEK 23: Ochranná opatření
 ČLÁNEK 24: Vztah k jiným dohodám
 ČLÁNEK 25: Dialog na regionální úrovni
 ČLÁNEK 26: Změny
 ČLÁNEK 27: Vypovězení dohody
 ČLÁNEK 28: Registrace dohody
 ČLÁNEK 29: Přistoupení nových členských států k Evropské unii
 ČLÁNEK 30: Vstup v platnost
 PŘÍLOHA I
 : Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHA Ia: Přechodná ustanovení týkající se mezinárodního letiště Tunis Kartágo
 PŘÍLOHA II
 : Seznam předpisů upravujících civilní letectví
 NÁVRH
 EVROPSKO–STŘEDOMOŘSKÁ LETECKÁ DOHODA
 mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé
 BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 BULHARSKÁ REPUBLIKA,
 ČESKÁ REPUBLIKA,
 DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
 ESTONSKÁ REPUBLIKA,
 IRSKO,
 ŘECKÁ REPUBLIKA,
 ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
 CHORVATSKÁ REPUBLIKA,
 ITALSKÁ REPUBLIKA,
 KYPERSKÁ REPUBLIKA,
 LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
 LITEVSKÁ REPUBLIKA,
 LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
 MAĎARSKO,
 MALTA,
 NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
 POLSKÁ REPUBLIKA,
 PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
 RUMUNSKO,
 REPUBLIKA SLOVINSKO,
 SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
 FINSKÁ REPUBLIKA,
 ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 strany Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie, dále společně jen „smlouvy“, a členské státy Evropské unie, dále společně jen „členské státy EU“ a jednotlivě „členský stát EU“,
 a Evropská unie
 na jedné straně a
 Tuniská republika, dále jen „Tunisko“,
 na straně druhé,
 Tunisko a členské státy jako strany Úmluvy o mezinárodním civilním letectví, otevřené k podpisu v Chicagu dne 7. prosince 1944, spolu s Evropskou unií;
 UZNÁVAJÍCE, že tato evropsko-středomořská letecká dohoda spadá do oblasti působnosti evropsko-středomořského partnerství stanoveného v Barcelonském prohlášení ze dne 28. listopadu 1995;
 BEROUCE NA VĚDOMÍ svou společnou vůli prosazovat evropsko-středomořský letecký prostor vycházející ze zásad


text:
sbližování a spolupráce v oblasti regulačních předpisů a liberalizace přístupu na trh za spravedlivých a rovných podmínek pro všechny;
 PŘEJÍCE SI zdokonalit letecké služby a podporovat mezinárodní letecký systém založený na nediskriminaci a otevřené a spravedlivé hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci;
 PŘEJÍCE SI prosazovat své zájmy v oblasti letecké dopravy;
 UZNÁVAJÍCE význam efektivní letecké dopravy pro podporu obchodu, cestovního ruchu, investic a hospodářského a sociálního rozvoje;
 PŘEJÍCE SI zajistit nejvyšší stupeň bezpečnosti a ochrany v mezinárodní letecké dopravě a zdůrazňujíce své vážné obavy z činů či hrozeb namířených proti ochraně letadel před protiprávními činy, které ohrožují bezpečnost osob či majetku, mají negativní vliv na provoz letecké dopravy a podkopávají důvěru veřejnosti v bezpečnost civilního letectví;
 BEROUCE NA VĚDOMÍ Úmluvu o mezinárodním civilním letectví, otevřenou k podpisu v Chicagu dne 7. prosince 1944;
 JSOUCE ODHODLÁNY optimalizovat možné přínosy spolupráce v oblasti regulace a harmonizace svých právních a správních předpisů týkajících se civilního letectví;
 UVĚDOMUJÍCE SI možné důležité přínosy, které mohou vyplynout z konkurenceschopných leteckých služeb a rentabilního leteckého průmyslu;
 PŘEJÍCE si zajistit leteckým dopravcům rovné podmínky hospodářské soutěže;
 UZNÁVAJÍCE, že dotace mohou nepříznivě ovlivnit hospodářskou soutěž mezi leteckými dopravci a ohrozit základní cíle této dohody;
 HODLAJÍCE vycházet z rámce stávajících dohod o letecké dopravě a ujednání mezi smluvními stranami s cílem otevřít přístup na trhy a získat maximální výhody pro cestující, odesílatele, letecké dopravce i letiště a jejich zaměstnance a obyvatelstvo obou smluvních stran;
 ZDŮRAZŇUJÍCE význam ochrany životního prostředí při tvorbě a provádění mezinárodní letecké politiky;
 PROHLAŠUJÍCE, že je nutno přijmout okamžitá opatření pro boj proti změně klimatu a pokračovat ve spolupráci za účelem snížení skleníkových plynů v oblasti letectví způsobem slučitelným s mnohostrannými dohodami o této otázce, a zejména zavádění globálních tržních opatření tak, jak byly schváleny na 39. zasedání shromáždění ICAO a zejména s využitím relevantních nástrojů Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO) a Pařížské dohody z 12. prosince 2015 v rámci Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu;
 ZDŮRAZŇUJÍCE význam ochrany spotřebitelů a dosažení náležité úrovně ochrany spotřebitelů související s leteckými službami a uznávajíce nutnost vzájemné spolupráce v této oblasti;
 UZNÁVAJÍCE, že růst obchodních příležitostí by neměl vést k oslabení pracovních norem a standardů týkajících se pracovní činnosti smluvních stran, a zdůrazňujíce význam sociálního rozměru mezinárodního letectví a posouzení účinků, jaké bude mít otevření přístupu na trhy pro pracovníky, zaměstnanost a pracovní podmínky;
 ZAZNAMENÁVAJÍCE, že v oblasti letecké dopravy je třeba zlepšit přístup ke kapitálu s cílem dalšího rozvoje letecké dopravy v souladu s platnými předpisy obou smluvních stran;
 DOMNÍVAJÍCE SE, že předmět této dohody musí být uplatňován postupně a že stále těsnější sbližování s právními předpisy Evropské unie lze zajistit pomocí vhodných mechanismů,
 SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:
 ČLÁNEK 1
 Definice
 Není-li stanoveno jinak, rozumí se pro účely této dohody:
 1.
 „dohodou“ tato dohoda, její případné přílohy a dodatky a jejich případné změny;
 2.
 „leteckou dopravou“ přeprava cestujících, zavazadel, nákladu a pošty uskutečňovaná odděleně či společně letadlem a poskytovaná veřejnosti za úplatu, která zahrnuje pravidelné i nepravidelné letecké služby;
 3.
 „stanovením státní příslušnosti“ zjištění, že letecký


text:
dopravce nabízející provozování leteckých služeb podle této dohody splňuje požadavky článku 3 této dohody, pokud jde o vlastnictví, faktickou kontrolu a hlavní místo obchodní činnosti;
 4.
 „stanovením způsobilosti“ zjištění, že letecký dopravce nabízející provozování leteckých služeb podle této dohody je dostatečně finančně způsobilý, má přiměřené zkušenosti s řízením provozu takových služeb a je připraven dodržovat právní a správní předpisy smluvních stran a požadavky, které upravují provoz takových služeb;
 5.
 „příslušnými orgány“ veřejnoprávní organizace či subjekty odpovědné za výkon správních funkcí podle této dohody;
 6.
 „úmluvou“ Úmluva o mezinárodním civilním letectví, otevřená k podpisu v Chicagu dne 7. prosince 1944, která zahrnuje:
 a)
 všechny změny, které vstoupily v platnost podle čl. 94 písm. a) úmluvy a byly ratifikovány Tuniskem na straně jedné a členským státem Evropské unie nebo členskými státy Evropské unie na straně druhé, a které se vztahují k dané problematice; a
 b)
 všechny přílohy nebo jejich změny přijaté podle článku 90 úmluvy, pokud je taková příloha či změna kdykoliv účinná pro Tunisko i dotčený členský stát Evropské unie nebo dotčené členské státy Evropské unie, a které se vztahují k dotčené problematice;
 7.
 „úplnými náklady“ náklady na poskytnutí služby plus přiměřený poplatek za administrativní režijní náklady;
 8.
 „mezinárodní leteckou dopravou“ letecká doprava, která prochází vzdušným prostorem nad územím alespoň dvou států;
 9.
 „smluvními stranami“ na straně jedné Tunisko a na straně druhé Evropská unie a její členské státy;
 10.
 „hlavním místem obchodní činnosti“ ústředí nebo sídlo leteckého dopravce na území smluvní strany, ve kterém jsou vykonávány hlavní finanční funkce a provozní řízení leteckého dopravce, včetně řízení zachování letové způsobilosti, jak je uvedeno v jeho provozních oprávněních;
 11.
 „přistáním pro neobchodní účely“ přistání za jiným účelem, než je nástup nebo výstup cestujících, nakládka nebo vykládka zavazadel, nákladu a/nebo pošty v letecké dopravě;
 12.
 „leteckými tarify“ ceny, které se platí leteckým dopravcům, jejich zástupcům nebo jiným prodejcům letenek za leteckou přepravu cestujících (včetně jakéhokoliv jiného souvisejícího typu dopravy), a podmínky pro použití těchto cen včetně odměn a podmínek nabízených zástupcům a jiným pomocným službám;
 13.
 „leteckými sazbami“ ceny, které se platí za leteckou přepravu nákladu (včetně jakéhokoliv jiného souvisejícího typu dopravy), a podmínky pro použití těchto cen, včetně odměn a podmínek nabízených zástupcům a jiným pomocným službám;
 14.
 „územím“ v případě Tuniska pevnina (kontinent a ostrovy), vnitřní a teritoriální vody pod jeho svrchovaností a vzdušný prostor nad ním a v případě Evropské unie a jejích členských států pevnina, vnitřní vody a teritoriální vody členských států, na něž se vztahuje Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie za podmínek stanovených uvedenými smlouvami, a vzdušný prostor nad nimi;
 15.
 „uživatelským poplatkem“ poplatek uložený leteckým dopravcům za použití letištního zařízení a služeb, zařízení a služeb na ochranu životního prostředí, letových navigačních zařízení, zařízení nebo služeb na ochranu letectví před protiprávními činy, včetně souvisejících služeb a zařízení;
 16.
 „pozemní odbavování vlastními silami“ stav, kdy uživatel sám sobě přímo poskytuje jednu nebo několik kategorií služeb pozemního odbavování a neuzavírá se třetí osobou žádnou smlouvu jakéhokoliv druhu o poskytování takových služeb; pro účely této definice


text:
nejsou uživatelé letišť mezi sebou považováni za třetí osoby, pokud
 a) jeden má většinový podíl ve druhém nebo
 b) tentýž subjekt má většinový podíl v každém z nich;
 17.
 „dohodou o přidružení“ Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé podepsaná v Bruselu dne 17. července 1995;
 18.
 „dohodnutými službami“ a „určenými trasami“ mezinárodní letecká doprava a určená trasa podle článku 2 (Přepravní práva) této dohody;
 19. „pravidelnými leteckými službami“ soubor letů, z nichž každý má všechny tyto vlastnosti:
 a) u každého letu jsou k dispozici k individuálnímu prodeji veřejnosti (přímo leteckým dopravcem nebo jeho oprávněnými zástupci) místa pro cestující a/nebo prostor k přepravě nákladu a/nebo poštovních zásilek;
 b) let je provozován za účelem poskytování dopravy mezi dvěma nebo více stejnými letišti, a to:
 - podle zveřejněného letového řádu, nebo
 - s lety tak pravidelnými nebo častými, že zjevně tvoří systematický soubor;
 20. „nepravidelnými leteckými službami“ jakékoli obchodní letecké služby jiné, než jsou pravidelné letecké služby;
 21.
 „leteckým dopravcem“ podnik, který je držitelem provozní licence nebo platného rovnocenného oprávnění;
 22.
 „faktickou kontrolou“ vztah na základě práva, smluv nebo jiných prostředků, které samostatně nebo společně a s ohledem na věcné či právní skutečnosti daného případu zakládají možnost přímého nebo nepřímého rozhodujícího vlivu na podnik, zejména prostřednictvím:
 a)práva užívat majetek podniku nebo jeho část;
 b)práva nebo smluv, které poskytují rozhodující vliv na složení, hlasování, nebo rozhodování orgánů podniku nebo jinak rozhodujícím způsobem ovlivňují chod podniku;
 23.
 „faktickou regulační kontrolou“ regulační kontrola leteckého dopravce vykonávaná státem, o jejímž provádění svědčí následující důkazy:
 a)letecký dopravce je držitelem licence nebo platného povolení k provozu vydaného příslušným orgánem tohoto státu, jako je například osvědčení leteckého provozovatele (AOC);
 b)letecký dopravce splňuje kritéria uvedeného státu týkající se provozování mezinárodních leteckých služeb, jako je prokázání dobré finanční situace, schopnost plnit podmínku veřejného zájmu, závazky k poskytování služeb;
 24.
 „provozní licencí“
 i) v případě Evropské unie a jejích členských států provozní licence a jakékoli další příslušné dokumenty nebo osvědčení vydané podle nařízení (ES) č. 1008/2008 a jakéhokoli nástupnického nástroje a
 ii) v případě Tuniska provozní licence, osvědčení, povolení nebo výjimky vydané podle platného tuniského právního předpisu pro danou oblast;
 25.
 pojmem „SESAR“ (Single European Sky ATM Research – výzkum uspořádání letového provozu jednotného evropského nebe) technické provádění projektu jednotného evropského nebe, který umožní koordinovaný a synchronizovaný výzkum, rozvoj a zavádění nových generací systémů uspořádání letového provozu (ATM);
 26. „právem páté svobody“ právo či výsada udělené jedním státem (dále jen „udělující stát“) leteckým dopravcům jiného státu (dále jen „přijímající stát“) za účelem poskytování služeb mezinárodní letecké dopravy mezi územím udělujícího státu a územím třetí země, a to pod podmínkou, že takové služby začínají či končí na území přijímajícího státu;
 HLAVA I
 HOSPODÁŘSKÁ USTANOVENÍ
 ČLÁNEK 2
 Přepravní práva a seznam tras
 1.
 Práva vymezená v tomto článku podléhají přechodným ustanovením uvedeným v příloze I a Ia této dohody.
 Seznam tras
 2.
 Každá smluvní strana umožní leteckým dopravcům druhé smluvní strany provozovat leteckou dopravu na níže určených trasách:
 i) pro letecké


text:
dopravce Evropské unie:
 místa v Evropské unii – mezilehlá místa – místa v Tunisku – místa za.
 ii) pro letecké dopravce Tuniska:
 místa v Tunisku – mezilehlá místa – místa v Evropské unii – místa za.
 Přepravní práva
 3.
 Každá smluvní strana uděluje druhé smluvní straně následující práva pro provozování mezinárodní letecké dopravy leteckými dopravci druhé strany:
 a) právo přelétat nad svým územím bez přistání;
 b) právo přistávat na jejím území za jiným než obchodním účelem;
 c) právo provozovat mezinárodní letecké služby na následujících trasách:
 i) pro letecké dopravce Evropské unie:
 mezi kterýmkoliv místem v Evropské unii a kterýmkoliv místem v Tunisku;
 ii) pro letecké dopravce Tuniska:
 mezi kterýmkoliv místem v Tunisku a kterýmkoliv místem v Evropské unii;
 d) práva jinak stanovená v této dohodě.
 Flexibilita provozu
 4.
 Letečtí dopravci obou smluvních stran mohou u jakéhokoli letu nebo u všech letů podle vlastního uvážení na trasách uvedených výše v bodě 2:
 a) provozovat lety v jednom nebo druhém směru anebo obou směrech;
 b) kombinovat různá čísla letů v rámci provozování jednoho letadla;
 c) poskytovat služby do mezilehlých míst, míst za a míst na území smluvních stran, a to v jakékoli kombinaci a pořadí tak, jak je uvedeno výše v odstavci 2;
 d) vynechat přistání na jakémkoli místě nebo místech;
 e) přeložit přepravu z jakéhokoli svého letadla na jakékoli jiné své letadlo na jakémkoli místě (překládka);
 f) provádět mezipřistání na trase na jakémkoli místě na území jedné či druhé smluvní strany i mimo ně;
 g) vykonávat tranzitní dopravu přes území druhé smluvní strany;
 h) kombinovat přepravu ve stejném letadle bez ohledu na to, kde tato přeprava začíná, a
 i) obsluhovat více než jedno místo u stejné služby (co-terminalisation).
 Flexibilita provozu podle tohoto odstavce může být realizována bez omezení směru nebo zeměpisného omezení a bez ztráty jakéhokoli práva na výkon jiné dopravy povolené podle této dohody, pokud:
 i) služby leteckých dopravců Tuniska obsluhují některé místo v Tunisku;
 ii) služby leteckých dopravců Evropské unie obsluhují některé místo v rámci Evropské unie.
 5.
 Každá smluvní strana umožní každému leteckému dopravci určit frekvenci a objem jeho nabídky mezinárodní letecké dopravy na základě obchodních specifik daného trhu. V souladu s tímto právem neomezí žádná smluvní strana jednostranně objem dopravy, frekvenci či pravidelnost služeb, směrování, původ a určení dopravy ani typ či typy letadel provozovaných dopravci druhé smluvní strany s výjimkou celních, technických a provozních důvodů, důvodů týkajících se bezpečnosti uspořádání letového provozu, ekologie nebo ochrany zdraví, pokud není v této dohodě stanoveno jinak.
 6.
 Žádné ustanovení této dohody neuděluje leteckým dopravcům:
 a) Tuniska právo vzít na území jakéhokoliv členského státu Evropské unie na palubu cestující, zavazadla, náklad a/nebo poštu, které směřují do jiného místa na území uvedeného členského státu Evropské unie,
 b) Evropské unie právo vzít na území Tuniska na palubu cestující, zavazadla, náklad a/nebo poštu směřující do jiného místa na území Tuniska.
 7. Aniž je dotčen článek 24 (Vztah k jiným dohodám), neuděluje žádné ustanovení této dohody leteckým dopravcům obou smluvních stran právo páté svobody, pokud jde o mezilehlá místa a místa za trasami stanovenými


text:
v bodě 2 výše.
 8. Odkaz na místa v tomto článku musí být chápán jako odkaz na mezinárodně uznávaná letiště.
 9.
 Při výkonu svých práv a povinností podle této dohody smluvní strany zamezí diskriminaci mezi leteckými dopravci druhé smluvní strany, zejména na základě státní příslušnosti.
 10.
 Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení této dohody může jedna smluvní strana odmítnout provozovat mezinárodní leteckou dopravu směrem do území třetí země, s níž nemá uvedená smluvní strana diplomatické vztahy, z něj nebo přes ně.
 ČLÁNEK 3
 Provozní oprávnění
 1.
 Po obdržení žádosti o provozní oprávnění od leteckého dopravce jedné smluvní strany udělí druhá smluvní strana příslušná provozní oprávnění a technická povolení v minimální procesní lhůtě za předpokladu, že:
 a) v případě leteckého dopravce Tuniska:
 i) letecký dopravce má hlavní místo své obchodní činnosti v Tunisku a získal platnou provozní licenci v souladu s právními předpisy Tuniska a
 ii) Tunisko, které odpovídá za vydávání osvědčení leteckého provozovatele, vykonává a udržuje faktickou regulační kontrolu a
 iii) letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinové účasti a skutečně kontrolován Tuniskem a/nebo jeho státními příslušníky;
 b) v případě leteckého dopravce Evropské unie:
 (I)letecký dopravce má hlavní místo své obchodní činnosti na území členského státu Evropské unie na základě smluv EU a je držitelem platné provozní licence v souladu s předpisy Evropské unie a
 (II)členský stát, který je odpovědný za vydávání osvědčení leteckého provozovatele, vykonává a udržuje faktickou regulační kontrolu a příslušný orgán je jednoznačně identifikován a
 iii)
 letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinové účasti a fakticky kontrolován jedním členským státem nebo členskými státy Evropské unie nebo Evropského sdružení volného obchodu a/nebo státními příslušníky těchto členských států nebo oběma současně;
 c) jsou dodržována ustanovení článku 13 (Bezpečnost letectví) a článku 14 (Ochrana letectví před protiprávními činy) této dohody a
 d) letecký dopravce splňuje podmínky stanovené právními a správními předpisy, které strana posuzující žádost běžně uplatňuje na provozování mezinárodní letecké dopravy.
 2.
 Při vydávání provozních oprávnění a technických povolení přistupují smluvní strany ke všem leteckým dopravcům druhé smluvní strany nediskriminačním způsobem.
 3.
 Po přijetí žádosti o provozní oprávnění od leteckého dopravce jedné smluvní strany uznají příslušné orgány druhé smluvní strany zjištění o způsobilosti a/nebo státní příslušnosti, která příslušné orgány první smluvní strany učinily v souvislosti s uvedeným leteckým dopravcem, jako by taková zjištění byla učiněna jejími vlastními příslušnými orgány, a dále již tyto záležitosti neověřují, s výjimkou situací uvedených níže v písmenech a) a b).
 a)Pokud po přijetí žádosti o provozní oprávnění od leteckého dopravce druhé smluvní strany či po udělení takového oprávnění mají příslušné orgány na základě oprávněných pochybností konkrétní obavu, že i přes zjištění učiněná příslušnými orgány druhé smluvní strany nejsou splněny podmínky pro udělení příslušných oprávnění či povolení uvedené v článku 3 (Provozní oprávnění) této dohody, uvědomí ihned uvedené orgány a řádně odůvodní své obavy. V takovém případě může každá ze smluvních stran požádat o konzultace, kterých se mohou účastnit zástupci příslušných orgánů obou smluvních stran, a/nebo si může v souvislosti s těmito obavami vyžádat dodatečné informace; takovým žádostem je nutno vyhovět co nejdříve.


text:
Pokud se záležitost nevyřeší, může ji kterákoliv ze smluvních stran předložit smíšenému výboru zřízenému podle článku 21 (Smíšený výbor) této dohody a může v souladu s čl. 21 odst. 10 přijmout vhodná ochranná opatření podle článku 23 (Ochranná opatření).
 b)Tyto postupy se nevztahují na uznávání zjištění učiněných v souvislosti s:
 i) bezpečnostními osvědčeními či licencemi;
 ii) ujednáními o ochraně před protiprávními činy nebo
 iii) pojištěním.
 ČLÁNEK 4
 Zamítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění
 1.
 Příslušné orgány kterékoliv smluvní strany mohou zamítnout, zrušit, pozastavit nebo omezit provozní oprávnění nebo pozastavit či omezit činnost leteckého dopravce druhé smluvní strany, pokud:
 a)
 v případě leteckého dopravce Tuniska:
 -letecký dopravce nemá hlavní místo své obchodní činnosti v Tunisku nebo nezískal platnou provozní licenci v souladu s příslušnými právními předpisy Tuniska nebo
 -Tunisko nevykonává či neudržuje faktickou regulační kontrolu leteckého dopravce, nebo příslušný orgán není jasně identifikován nebo
 -letecký dopravce není přímo nebo prostřednictvím většinové účasti vlastněn nebo fakticky kontrolován Tuniskem a/nebo jeho státními příslušníky;
 b)
 v případě leteckého dopravce Evropské unie:
 -letecký dopravce nemá hlavní místo své obchodní činnosti na území členského státu Evropské unie na základě smluv EU, nebo nezískal platnou provozní licenci v souladu s příslušnými právními předpisy Evropské unie nebo
 -členský stát Evropské unie odpovědný za vydání osvědčení leteckého provozovatele nad leteckým dopravcem nevykonává či neudržuje faktickou regulační kontrolu, nebo příslušný orgán není jednoznačně identifikován nebo
 -letecký dopravce není přímo nebo prostřednictvím většinové účasti vlastněn nebo fakticky kontrolován jedním členským státem nebo členskými státy Evropské unie nebo Evropského sdružení volného obchodu a/nebo státními příslušníky těchto členských států nebo oběma současně;
 c)
 letecký dopravce neplní požadavky právních a správních předpisů uvedených v článku 6 (Dodržování právních a správních předpisů) této dohody nebo
 d)
 nejsou udržována v platnosti či uplatňována ustanovení článku 13 (Bezpečnost letectví) a článku 14 (Ochrana letectví před protiprávními činy) této dohody;
 e)
 jedna smluvní strana v souladu s článkem 7 (Spravedlivá hospodářská soutěž) této dohody zjistila, že nejsou dodržovány podmínky hospodářské soutěže.
 2.
 Nejsou-li zapotřebí okamžitá opatření, která mají zabránit dalšímu porušování odst. 1 písm. c) a d), uplatňují se práva stanovená tímto článkem pouze po konzultaci s příslušnými orgány druhé smluvní strany.
 ČLÁNEK 5
 Investice do leteckých dopravců
 1. Bez ohledu na článek 3 (Provozní oprávnění) a článek 4 (Zamítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení oprávnění) této dohody a poté, co smíšený výbor v souladu s čl. 21 odst. 8 (Smíšený výbor) ověří, že podle příslušných zákonů smluvních stran může každá smluvní strana a/nebo její státní příslušníci nabývat většinovou účast nebo provádět faktickou kontrolu leteckých dopravců druhé smluvní strany, mohou smluvní strany povolit většinové vlastnictví nebo faktickou kontrolu leteckých dopravců Tuniska členskými státy Evropské unie a/nebo jejich státními příslušníky, nebo leteckých dopravců Evropské unie Tuniskem a/nebo jeho státními příslušníky v souladu s podmínkami odstavce 2 tohoto článku.
 2. Ve vztahu k odstavci 1 tohoto článku se konkrétní investice smluvních stran jednotlivě povolí na základě předchozího rozhodnutí smíšeného výboru v souladu s čl. 21 odst. 2 (Smíšený výbor) této dohody. Toto rozhodnutí určí podmínky vztahující se na provozování dohodnutých služeb


text:
podle této dohody a na služby mezi třetími zeměmi a smluvními stranami. Ustanovení čl. 21 odst.10 (Smíšený výbor) této dohody se na tento typ rozhodnutí nevztahují.
 ČLÁNEK 6
 Dodržování právních a správních předpisů
 1.
 Při vstupu na území jedné smluvní strany, pobytu na něm či jeho opouštění dodrží letečtí dopravci druhé smluvní strany právní a správní předpisy, které platí na tomto území a týkají se vstupu či odletu letadla v mezinárodní letecké dopravě na/z území této smluvní strany nebo provozování a navigace letadla v mezinárodní letecké dopravě.
 2.
 Při vstupu na území jedné smluvní strany, pobytu na něm či jeho opouštění musí cestující, posádka nebo v případě nákladu odesílatel druhé smluvní strany splnit nebo musí být jejich jménem splněny právní a správní předpisy, které platí na tomto území a týkají se vstupu či odletu cestujících, posádky nebo nákladu letadla na/z území této smluvní strany (zejména pak předpisy upravující vstup, odbavení, imigrační, pasovou a celní kontrolu a karanténu nebo poštovní předpisy v případě poštovních zásilek).
 3.
 Každá ze smluvních stran povolí na svém území leteckým dopravcům druhé smluvní strany přijmout opatření s cílem zaručit, aby byly přepravovány pouze osoby s cestovními doklady požadovanými pro vstup na jejich území nebo pro tranzit přes území druhé smluvní strany.
 ČLÁNEK 7
 Spravedlivá hospodářská soutěž
 1.
 Smluvní strany uznávají, že jejich společným cílem je spravedlivá hospodářská soutěž a spravedlivé a rovné příležitosti, které umožní leteckým dopravcům obou smluvních stran, aby mezi sebou soutěžili při provozování dohodnutých služeb na určených trasách. Smluvní strany proto přijmou veškerá vhodná opatření, aby zajistily plné dodržování tohoto cíle.
 2.
 Smluvní strany prohlašují, že volná, spravedlivá a nenarušovaná hospodářská soutěž je důležitá pro prosazování cílů této dohody, a dodávají, že pro efektivní poskytování služeb letecké dopravy je důležitá existence plného práva na plnou hospodářskou soutěž a nezávislého orgánu pro hospodářskou soutěž, jakož i zdravé a účinné uplatňování jejich vnitrostátního práva hospodářské soutěže. Právo hospodářské soutěže smluvních stran ve znění periodických úprav, které upravuje otázky, jichž se týká tento článek, se vztahuje na činnost leteckých dopravců na území každé smluvní strany. Strany sdílejí cíl slučitelnosti a sbližování práva hospodářské soutěže a jeho účinného uplatňování. Je-li to nutné a odůvodněné, spolupracují při účinném uplatňování práva hospodářské soutěže, zejména tak, že svým leteckým dopravcům nebo jiným státním příslušníkům povolí, aby v souladu se svými příslušnými předpisy a judikaturou poskytovali relevantní informace o soudním řízení souvisejícím s právem hospodářské soutěže zahájeným orgány pro hospodářskou soutěž druhé smluvní strany.
 3.
 Žádné ustanovení této dohody nemůže ovlivnit nebo omezit zmocnění a pravomoci příslušných orgánů v oblasti hospodářské soutěže a soudů jedné nebo druhé smluvní strany (a Evropské komise) ani do nich zasahovat, přičemž veškeré otázky týkající se uplatňování právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže nadále podléhají výlučně pravomoci těchto orgánů a soudů. Veškerá opatření smluvní strany podle tohoto článku jsou tedy podnikána bez ohledu na případná opatření přijatá těmito orgány a soudy.
 4.
 Za veškerá opatření přijatá podle tohoto článku nesou výhradní odpovědnost smluvní strany a jsou zaměřena výlučně na druhou smluvní stranu a/nebo leteckého dopravce (letecké