text:
definice některých pojmů, které jsou v rozhodnutí použity.
 Článek 4 vytyčuje cíle, k jejichž dosažení by měly orgány Unie a členské státy spolupracovat, zaměřené na čtyři hlavní oblasti, tj. obyvatelstvo s digitálními dovednostmi a vysoce kvalifikovaní odborníci v oblasti digitálních technologií; bezpečné, výkonné a udržitelné digitální infrastruktury; digitální transformace podniků; digitalizace veřejných služeb. Tyto čtyři hlavní oblasti mají různé rozměry a dílčí rozměry. Komise má přezkoumat cíle do června 2026 se zohledněním technologického, hospodářského a společenského vývoje.
 Pokrok na cestě k dosahování cílů na úrovni Unie bude sledován (článek 5) pomocí indexu digitální ekonomiky a společnosti (DESI). Za tímto účelem bude část rozměrů a ukazatelů indexu DESI sladěna s cíli stanovenými v tomto rozhodnutí. Sledování toho, jak jsou dosahovány cíle v období do roku 2030, vychází z klíčových ukazatelů výkonnosti, které stanoví Komise každoročně v indexu DESI po konzultaci s členskými státy, a rovněž z plánovaných trajektorií, které určí Komise v úzké spolupráci s členskými státy. Komisi je svěřena pravomoc stanovit prostřednictvím prováděcího aktu seznam klíčových ukazatelů výkonnosti nezbytných pro monitorování každého digitálního cíle, je-li to nezbytné pro účinné sledování nebo pro zohlednění technologického vývoje. Monitorování by také mohlo mít podobu „semaforu“: systému informování, ve kterém barvy semaforu (tj. zelená, žlutá a červená) ukazují, zda aktuální trendy sledování na úrovni Unie směřují k dosažení cíle v daném klíčovém ukazateli výkonnosti ve srovnání s plánovaným trendem.
 Jak je popsáno v článku 6, Komise bude každoročně podávat zprávy Evropskému parlamentu a Radě o pokroku v digitální transformaci Unie prostřednictvím „zprávy o stavu digitální dekády“. Ve zprávě bude použit mimo jiné index DESI. Zpráva bude informovat o digitální transformaci, zejména o pokroku při naplňování vize pro rok 2030 a souvisejících digitálních cílů, a obecněji nastíní stav souladu s obecnými cíli a digitálními zásadami, které jsou zakotveny v [uveďte název deklarace]. Zpráva bude také obsahovat doporučení politik, opatření a kroků určená členským státům, jakož i společné závazky navržené a přijaté Komisí a členskými státy. Komise může ve zprávě vymezit doporučované aktivity, pokud jde o politiky, opatření a kroky, které mají členské státy podniknout v oblastech, v nichž je pokrok na cestě k digitálním cílům považován za nedostatečný, což by mělo být uvedeno i v národních strategických plánech pro digitální dekádu jednotlivých členských států. Každé takto doporučené opatření bude zohledňovat výsledek dialogu o spolupráci, včetně připomínek členských států v návaznosti na předchozí zprávu. Komise může zejména navrhnout provedení konkrétních regulačních opatření nebo veřejných intervencí na podporu dalších investic do digitálních technologií a kapacit, mimo jiné prostřednictvím rozvoje projektů pro více zemí.
 Článek 7 předpokládá, že nejpozději pět měsíců před vydáním zprávy o stavu digitální dekády by členské státy měly předložit Komisi národní strategické plány pro digitální dekádu (dále jen „národní strategické plány pro digitální dekádu“). Členské státy ve svých plánech popíší hlavní stávající a plánované politiky, opatření a kroky k dosažení cílů digitální dekády; plánované vnitrostátní trajektorie vycházející z pokynů poskytnutých Komisí v úzké spolupráci s členskými státy; harmonogram provádění plánovaných politik, opatření a kroků, včetně posouzení, kdy se očekává, že tyto politiky a opatření


text:
přinesou výsledky z hlediska dosažení cílů; celkový přehled investic potřebných pro dosažení těchto cílů a příspěvků stanovených v národních plánech a rovněž obecné posouzení zdrojů těchto investic. Národní strategické plány pro digitální dekádu mohou také obsahovat návrh projektu nebo projektů pro více zemí. V případě potřeby a k zohlednění zjištění roční zprávy o stavu digitální dekády by členské státy měly předložit úpravu svých národních strategických plánů pro digitální dekádu sestávající z politik, opatření a kroků, které mají v úmyslu podniknout, aby podpořily pokrok v oblastech souvisejících s digitálními cíli. Komise poskytne pokyny, které pomohou členským státům vypracovat národní strategické plány pro digitální dekádu, včetně propojení mezi plánovanými trajektoriemi Unie a členských států a toho, jak by plánované trajektorie Unie měly být členskými státy převedeny do vnitrostátních trajektorií, jež zohledňují různé výchozí pozice členských států, jejich zdroje, komparativní výhody a jiné důležité faktory.
 Článek 8 stanoví roční mechanismus spolupráce mezi Komisí a členskými státy, která má zajistit, aby cíle digitální dekády byly dosahovány spojením iniciativ Unie a příslušných vnitrostátních politik, s ohledem na přeshraniční rozměry digitálních politik a na cíle celé Unie, a zejména rozvoj vnitřního trhu. Členské státy a Komise budou úzce spolupracovat k určení způsobů, jak řešit nedostatky v oblastech, ve kterých je pokrok při plnění jednoho nebo více digitálních cílů nedostatečný nebo u nichž nejnovější zpráva o pokroku a dostupné údaje ukazují na závažné mezery a nedostatky. V této souvislosti budou členské státy povinny předložit politiky a opatření, které naplánovaly, přijaly nebo provádějí.
 V rámci dialogu o spolupráci Komise a členské státy rovněž posoudí, jak společně a individuálně prováděly politiky, opatření a kroky doporučené ve zprávě z předchozího roku. Hodnocení bude zahrnovat dopady kroků a opatření členských států a/nebo odhad, kdy se tyto účinky pravděpodobně projeví. Posoudí též potřebu přijetí opatření nebo kroků, jimiž upraví nebo doplní již zavedené kroky a opatření.
 V kterýkoli okamžik ročního cyklu spolupráce mohou Komise a jeden nebo více členských států přijmout společné závazky, včetně zavedení projektů pro více zemí, a dohodnout se na opatřeních a krocích na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni, mimo jiné se zohledněním provádění jiných digitálních politik a iniciativ. Tyto společné závazky a jiná opatření budou přijímány s cílem pokročit v dosahování cílů digitální dekády v souladu s plánovanými trajektoriemi uvedenými ve zprávě o stavu digitální dekády. Komise a jednotlivé členské státy budou moci požádat o schůzku mezi Komisí a členskými státy. Taková schůzka se uskuteční zejména v případě, kdy členský stát navrhne uskutečnit nový projekt pro více zemí nebo společnou akci vyžadující účast jiných členských států. Dotyčné členské státy nebo Komise také budou moci požádat o zahájení postupu vzájemného hodnocení.
 Článek 9 umožňuje Komisi přijímat různá opatření v případě, že členský stát nezmění svůj národní strategický plán pro digitální dekádu v souladu s doporučenými politikami, opatřeními a kroky a neposkytne ani dostatečné vysvětlení, proč nemá v úmyslu doporučená opatření řešit. Dotyčný členský stát bude požádán, aby vzal takové doporučení v nejvyšší možné míře v úvahu a aby vysvětlil, jak ho hodlá provádět. Doporučení vydaná Komisí budou postoupena

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
Evropskému parlamentu a Radě. Doporučené politiky, opatření a kroky obsažené ve zprávě a různá doporučení Komise by měly doplňovat doporučení pro jednotlivé země vydávaná v rámci evropského semestru.
 Spolupráce mezi Komisí a členskými státy bude otevřená, účinná a transparentní prostřednictvím vhodné struktury, kterou zřídí Komise (článek 10). Taková struktura bude rovněž sloužit jako fórum pro vzájemné hodnocení členských států. Aby se zajistila transparentnost a účast veřejnosti, zapojí Komise a členské státy všechny zainteresované zúčastněné strany (a to i na celostátní, regionální a místní úrovni, zejména subjekty zabývající se digitální transformací veřejného sektoru členských států a sociální partnery, občany a občanskou společnost) (článek 11).
 Článek 12, který otevírá blok ustanovení o projektech pro více zemí, stanoví cíle, které projekt pro více zemí charakterizují. Na nejvyšší úrovni tyto cíle obsahují přínos projektu cílům digitální transformace Unie pro rok 2030. Toto je poté převáděno do operativnějších požadavků. Článek 12 svěřuje Komisi pravomoc vydávat doporučení na zřízení projektu pro více zemí nebo vyzvat členský stát k účasti na projektu pro více zemí, případně zřízení projektu pro více zemí nebo připojení k němu jako společný závazek. Orientační seznam možných oblastí činnosti, ve kterých by bylo možné projekty pro více zemí realizovat, je uveden v příloze.
 Pravidla pro výběr a provádění projektů pro více zemí jsou uvedena v článku 13. Za prvé, tento článek stanoví, že Komise připojí ke zprávě o stavu digitální dekády přílohu, ve které stanoví strategické zásady a priority při provádění projektů pro více zemí a aktuální seznam těchto projektů, které byly vybrány k realizaci. Za druhé, je poskytnut otevřený seznam nástrojů. Budou-li zvoleny stávající prováděcí nástroje, pravidla platná pro tyto nástroje se tímto rozhodnutím nemění a musí být dodržována v plném rozsahu.
 V článku 14 je stanoven procesní rámec pro urychlení provádění projektů pro více zemí. Předpokládá se koordinační mechanismus ve dvou krocích, který má být prováděn v úzké spolupráci mezi Komisí a členskými státy. Jako první krok jsou všechny členské země vyzvány k vyjádření zájmu o provádění konkrétních projektů pro více zemí. Jako druhý krok, existuje-li dostatečný zájem ze strany členských států, Komise poskytne pokyny týkající se prováděcího mechanismu, který považuje pro provádění daného projektu za nejvhodnější, a týkající se i jiných strategických aspektů provádění. V průběhu provádění projektu může být také poskytována technická pomoc a další podpora.
 Článek 15 stanoví prováděcí mechanismus ve formě konsorcia evropské digitální infrastruktury (EDIC). Předpokládá se, že tento mechanismus bude používán hlavně v případě projektů pro více zemí, které není možné provádět podle stávajících prováděcích mechanismů. Jak je v tomto článku dále uvedeno, konsorcium evropské digitální infrastruktury bude mít právní subjektivitu. To znamená, že pokud bude toto konsorcium žádat o grant Unie, je samo žadatelem a nakonec musí samo požádat předložením návrhů v reakci na výzvu nebo pozvání poskytujícího orgánu. S výjimkou grantové dohody s více příjemci nemůže podat žádost třetí strana, například členský stát jménem konsorcia evropské digitální infrastruktury.
 Článek 16 stanoví, že konsorcium evropské digitální infrastruktury lze založit na žádost členských států rozhodnutím Komise přijatým postupem projednávání ve výborech.
 Následující články stanoví pravidla


text:
nezbytná pro bezproblémovou a agilní činnost konsorcia evropské digitální infrastruktury. Článek 17 se zabývá podmínkami členství, kdy členské státy, které poskytnou finanční nebo nefinanční příspěvek, jsou členy s hlasovacím právem a jiné členské státy mohou být pozorovateli. Článek 18 stanoví mechanismus správy a řízení podléhající právu veta Komise za přesně popsaných okolností. Článek 19 stanoví minimální požadavky, které musí splňovat stanovy.
 V článku 20 jsou stanovena pravidla týkající se odpovědnosti konsorcia evropské digitální infrastruktury, v článku 21 použitelné právo a jurisdikce, v článku 22 pravidla týkající se likvidace a v článku 23 pravidla týkající se podávání zpráv a kontroly.
 2021/0293 (COD)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,
 kterým se zavádí politický program 2030 „Cesta k digitální dekádě“
 (Text s významem pro EHP)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 173 odst. 3 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru
 29
 ,
 s ohledem na stanovisko Výboru regionů
 30
 ,
 v souladu s řádným legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Ve svém sdělení nazvaném „Digitální kompas 2030: Evropské pojetí digitální dekády“ ze dne 9. března 2021
 31
 (dále jen „sdělení o digitálním kompasu“) stanovila Komise svou vizi do roku 2030 – prostřednictvím digitální transformace posílit postavení občanů a podniků. Digitální transformace hospodářství a společnosti v pojetí Unie by měla zahrnovat digitální suverenitu, inkluzivnost, rovnost, udržitelnost, odolnost, bezpečnost, zlepšování životních podmínek, respektování práv a tužeb občanů a měla by přispívat k dynamické a spravedlivé ekonomice a společnosti účinně využívající zdroje v Unii.
 (2)Evropská rada ve svém prohlášení ze dne 25. března 2021 označila sdělení o digitálním kompasu za jeden z kroků vytyčujících digitální rozvoj EU v nadcházejícím desetiletí a potvrdila vizi, která je v něm stanovena, včetně myšlenky politického programu s robustní strukturou a rámcem správy a řízení, jež usnadní provádění projektů pro více zemí, které jsou nezbytné pro digitální transformaci Evropy v kritických oblastech. Vyzvala rovněž Komisi, aby rozšířila soubor politických nástrojů Evropské unie pro digitální transformaci, a to jak na úrovni Evropské unie, tak na vnitrostátní úrovni, a aby k usnadnění digitální transformace využila všechny dostupné nástroje z oblasti průmyslové a obchodní politiky a politiky hospodářské soutěže, dovedností a vzdělávání, politiky výzkumu a inovací a nástrojů dlouhodobého financování.
 (3)Jak je popsáno ve sdělení Komise, kterým se aktualizuje nová průmyslová strategie z roku 2020
 32
 , je nezbytné, aby Evropská unie identifikovala kritické technologické systémy a strategická odvětví, což umožní řešit strategické slabiny a vysoce rizikové závislosti, které by mohly vést k nedostatkům v zásobování nebo kybernetickým bezpečnostním rizikům, a aby podpořila digitální transformaci. To podtrhuje důležitost toho, aby členské státy spojily síly a podpořily úsilí průmyslu o řešení těchto závislostí a o rozvoj strategických potřeb v oblasti kapacit. Je to také reakcí na analýzu obsaženou ve zprávě o strategickém výhledu z roku 2021
 33
 . V rámci Nástroje pro oživení a odolnost a přípravy národních plánů pro oživení a odolnost Komise vyzvala


text:
členské státy, aby koordinovaly své úsilí ve prospěch projektů pro více zemí v digitální oblasti. Tato zkušenost zvýraznila potřebu, aby koordinační úsilí členských států bylo Komisí podpořeno a aby Unie disponovala mechanismy provádění, které usnadní společné investice, jež umožní realizovat projekty pro více zemí. Souběžně s jinými iniciativami Komise, jako je Observatoř pro kritické technologie
 34
 , by měla být zavedena struktura správy a řízení pro provádění sdělení o digitálním kompasu, která by měla pomoci identifikovat stávající a možné budoucí strategické závislosti Unie v digitální oblasti a přispívat k posilování její digitální suverenity.
 (4)Ve sdělení Komise „Zelená dohoda pro Evropu“
 35
 bylo zdůrazněno, že Evropa by měla využít potenciál digitální transformace, která je klíčovým faktorem dosažení cílů Zelené dohody. Unie by měla nezbytnou digitální transformaci podporovat a investovat do ní, protože digitální technologie jsou kritickým faktorem dosažení cílů udržitelnosti Zelené dohody pro mnoho různých odvětví. Digitální technologie, jako je umělá inteligence, sítě 5G, cloud a edge computing a internet věcí, mohou urychlit a maximalizovat dopad politik pro zvládání změny klimatu a ochranu životního prostředí. Digitalizace rovněž přináší nové příležitosti pro dálkové monitorování znečištění ovzduší a vody nebo pro monitorování a optimalizaci využívání energie a přírodních zdrojů. Evropa potřebuje digitální odvětví, které klade důraz na udržitelnost, zajistí, aby digitální infrastruktury a technologie byly prokazatelně udržitelnější, energeticky účinnější a účinněji využívaly zdroje, a které bude přispívat k udržitelnému oběhovému a klimaticky neutrálnímu hospodářství a společnosti v souladu se Zelenou dohodou pro Evropu.
 (5)Opatření, jež předpokládá sdělení o digitálním kompasu, by měla být prováděna s cílem zintenzívnit opatření stanovená ve strategii formování digitální budoucnosti Evropy a v návaznosti na stávající nástroje Unie (jako jsou programy soudržnosti, Nástroj pro technickou podporu, nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/694
 36
 , nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/695
 37
 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/523
 38
 ) a na finanční prostředky přidělené na digitální transformaci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241
 39
 . Tímto rozhodnutím by proto měl být zaveden politický program „Cesta k digitální dekádě“ s cílem dosáhnout, urychlit a zformovat úspěšnou digitální transformaci hospodářství a společnosti Unie.
 (6)Aby bylo možné sledovat trajektorii Unie udávající tempo digitální transformace, měly by být zavedeny digitální cíle. Tyto cíle by měly být spojeny s konkrétními oblastmi, ve kterých by v Unii mělo být společně dosaženo pokroku. Tyto cíle vycházejí ze čtyř hlavních oblastí, které byly identifikovány ve sdělení o digitálním kompasu a označeny za oblasti zásadního významu pro digitální transformaci Unie: digitální dovednosti, digitální infrastruktury, digitalizace podniků a digitalizace veřejných služeb.
 (7)Digitální dovednosti, základní a pokročilé, jsou nezbytné pro posílení kolektivní odolnosti společnosti Unie. Digitálně zdatní a kompetentní občané budou moci využívat příležitostí digitální dekády. Digitální odborná příprava a vzdělávání by navíc měly podporovat, aby si pracovníci mohli osvojit specializované digitální dovednosti a následně získat kvalitní pracovní místa a vybudovat si úspěšnou kariéru v mnohem větším počtu než dnes, přičemž se sbližoval podíl žen a mužů. Základním faktorem pro využití výhod digitalizace, pro další technologický rozvoj a pro vedoucí postavení Evropy v digitální


text:
oblasti dále je udržitelná digitální infrastruktura z hlediska konektivity, mikroelektroniky a schopnosti zpracovávat obrovské množství dat. Je zapotřebí excelentní a bezpečná konektivita pro každého a kdekoliv v Evropě včetně venkovských a odlehlých oblastí
 40
 . Společenské potřeby, pokud jde o šířku pásma nahrávání a stahování, stále rostou. Do roku 2030 by měly být v dostupném stavu k dispozici sítě s gigabitovými rychlostmi pro všechny, kdo takovou kapacitu potřebují nebo ji chtějí využívat. Kromě toho se předpokládá, že po mikroprocesorech, které již dnes stojí na počátku většiny klíčových hodnotových řetězců, bude v budoucnu ještě větší poptávka, zejména po těch nejvíce inovativních. Lze očekávat, že kritickými faktory budou také klimaticky neutrální vysoce zabezpečené uzly na okraji sítě, které zaručují přístup k datovým službám s nízkou latencí všude, kde sídlí podniky, a kvantová kapacita.
 (8)Všechny uvedené technologie nejenže umožní vznik nových produktů, nových výrobních procesů a nových obchodních modelů vystavěných na spravedlivém sdílení dat v ekonomice založené na datech, ale budou jejich jádrem. Transformace podniků bude záviset na jejich schopnosti rychle a plošně zavést nové digitální technologie, a to i v ekosystémech odvětví a služeb, které nyní zaostávají.
 (9)Demokratický život a veřejné služby budou rovněž zásadním způsobem záviset na digitálních technologiích, a měly by proto být plně dostupné pro každého jako špičkové digitální prostředí nabízející snadno ovladatelné, efektivní a individualizované služby a nástroje s vysokými standardy v oblasti bezpečnosti a ochrany soukromí.
 (10)Komise by měla tyto digitální cíle přezkoumat do června 2026 a posoudit, zda stále odpovídají vysoké úrovni ambice digitální transformace, a v případě potřeby je aktualizovat nebo zavést další digitální cíle.
 (11)Harmonický, inkluzivní a trvalý pokrok na cestě k digitální transformaci a k dosažení digitálních cílů v Unii vyžaduje komplexní, robustní, spolehlivou, flexibilní a transparentní formu správy a řízení, založenou na úzké spolupráci a koordinaci mezi orgány, institucemi a agenturami Unie a členskými státy. Vhodný mechanismus by měl zajistit koordinaci sbližování a jednotnost a účinnost politik a opatření na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni. Je proto nezbytné stanovit ustanovení týkající se mechanismu monitorování a spolupráce k provádění nařízení o digitálním kompasu.
 (12)Tento mechanismus by měl obsahovat posílený systém monitorování za účelem zjišťování nedostatků ve strategických digitálních kapacitách Unie. Měl by rovněž obsahovat mechanismus podávání zpráv, mimo jiné o pokroku při naplňování vize pro rok 2030 a souvisejících digitálních cílů, a obecněji nastínit stav souladu s cíli stanovenými v tomto rozhodnutí. Měl by stanovit rámec spolupráce mezi Komisí a členskými státy s cílem identifikovat řešení slabin a navrhnout cílená opatření pro zjednání účinné nápravy.
 (13)Zpráva o stavu digitální dekády by se měla mimo jiné opírat o index digitální ekonomiky a společnosti (dále jen „DESI“)
 41
 , který by měl být používán k sledování pokroku při plnění digitálních cílů. Toto monitorování by mělo zahrnovat analýzu ukazatelů měřících pokrok na úrovni členských států, vnitrostátních politik a iniciativ zaměřených na dosažení záměrů a cílů tohoto rozhodnutí a horizontální a tematické analýzy, které budou sledovat digitální transformaci evropských ekonomik a porovnávat pokrok členských států při jejich plnění. Rozměry a ukazatele indexu DESI by měly být


text:
sladěny zejména s digitálními cíli, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí. Pro každý digitální cíl by měly být v prováděcích aktech, jež přijme Komise, stanoveny klíčové ukazatele výkonnosti. Klíčové ukazatele výkonnosti by měly být aktualizovány, je-li to nezbytné k zajištění trvalého účinného monitorování a k zohlednění technologického vývoje. Mechanismus pro sběr dat v členských státech by měl být posílen, aby podrobně vystihoval současný stav pokroku při plnění digitálních cílů a podával informace o příslušných politikách, programech a iniciativách na vnitrostátní úrovni. Komise by na základě přezkumů a podle potřeby měla po konzultaci s členskými státy vypracovat plán, který stanoví budoucí potřeby v oblasti shromažďování údajů. Při nastavení indexu DESI by Komise měla vycházet především z oficiálních statistických údajů získaných v různých průzkumech Unie o informační společnosti
 42
 . Ke sběru dat pro příslušné ukazatele, které v průzkumech Unie nejsou měřeny, by měla Komise používat zvláštní studie.
 (14)Aby byli spolunormotvůrci průběžně informováni o pokroku digitální transformace v Unii, měla by Komise předkládat Evropskému parlamentu a Radě každoroční „zprávu o stavu digitální dekády“, obsahující přehled a analýzu digitální transformace Unie a hodnocení dosaženého pokroku při plnění cílů digitální dekády a digitálních cílů za období do roku 2030. „Zpráva o stavu digitální dekády“, a zejména index DESI, by měly být zahrnuty do evropského semestru, včetně aspektů týkajících se Nástroje pro oživení a odolnost.
 (15)Komise by zejména měla informovat o pokroku při plnění digitálních cílů, podrobně popsat stupeň pokroku Unie ve vztahu k plánovaným trajektoriím pro každý cíl, hodnocení úsilí, které je nezbytné pro dosažení každého cíle, včetně nedostatečných investic do digitálních kapacit a zvyšování povědomí o opatřeních potřebných pro zvýšení digitální suverenity. Zpráva by měla rovněž obsahovat hodnocení, jak jsou prováděny příslušné regulační návrhy, a hodnocení opatření podniknutých na úrovni Unie a na úrovni členských států.
 (16)Na základě této analýzy by zpráva obsahovala konkrétní doporučované politiky, opatření a kroky. Při doporučení politik, opatření a kroků ve zprávě by Komise měla zohlednit nejnovější dostupná data, přijaté společné závazky, politiky a opatření stanovené členskými státy a také pokrok při provádění doporučených opatření uvedených v dřívějších zprávách a řešených v průběhu ročního cyklu spolupráce. Komise by dále měla vzít v úvahu rozdíly v možnostech jednotlivých členských států přispívat k digitálním cílům a již zavedené politiky, opatření a kroky, které jsou považovány za vhodné pro dosažení cílů, i kdyby se jejich účinky dosud neprojevily v praxi.
 (17)Každoroční „zpráva o stavu digitální dekády“ by měla prezentovat plnění digitálních zásad schválených v [uveďte název deklarace].
 (18)S cílem zajistit, aby obecné cíle digitální dekády a digitální cíle stanovené v tomto rozhodnutí byly dosaženy a aby všechny členské státy za tímto účelem účinně přispívaly, měla by koncepce a provádění mechanismu monitorování a spolupráce zajišťovat výměnu informací a osvědčených postupů prostřednictvím konstruktivního a inkluzivního dialogu mezi členskými státy a Komisí.
 (19)Komise by spolu s členskými státy měla vypracovat plánované trajektorie, které umožní Unii dosáhnout digitálních cílů stanovených v tomto rozhodnutí. Tyto plánované trajektorie by poté měly být členskými státy pokud možno převedeny do vnitrostátních trajektorií. Měly by být vzaty v úvahu a


text:
ve vnitrostátních trajektoriích odraženy rozdílné možnosti členských států přispívat k digitálním cílům. Tyto trajektorie by měly pomoci při hodnocení pokroku v průběhu času na úrovni Unie respektive na úrovni členských států.
 (20)Aby se zajistilo, že spolupráce mezi Komisí a členskými státy bude efektivní a účinná, měly by členské státy předkládat Komisi národní strategické plány pro digitální dekádu na období do roku 2030 (dále jen „národní strategické plány pro digitální dekádu“), ve kterých budou pokud možno navrženy vnitrostátní trajektorie měřitelné na vnitrostátní úrovni, popsány nástroje přijaté, plánované nebo prováděné s cílem přispět k dosažení obecných cílů tohoto rozhodnutí a digitálních cílů na úrovni Unie. Tyto národní strategické plány pro digitální dekádu by měly být klíčovým nástrojem pro koordinaci politik členských států a pro zajištění předvídatelnosti z hlediska trhu. Členské státy by měly zohlednit příslušné odvětvové iniciativy na úrovni Unie i na vnitrostátní úrovni a zajistit soudržnost s nimi. V průběhu ročního cyklu spolupráce by členské státy mohly navrhovat úpravy svých národních strategických plánů pro digitální dekádu, které mají zohlednit vývoj digitální transformace na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni a reagovat zejména na politiky, opatření a kroky doporučené Komisí.
 (21)Pro dosažení cílů programu „Cesta k digitální dekádě“ v oblasti konektivity je klíčová včasná dostupnost rádiového spektra a přístup k němu. Členské státy a uživatelé spektra v této souvislosti požadují předvídatelnost a jistotu, a zároveň časovou flexibilitu (na základě vyvíjejících se potřeb), aby mohli naplánovat milníky pro dostupnost spektra. Zejména v rychle se vyvíjejícím procesu digitální a zelené transformace by včasné informace o budoucí dostupnosti spektra a vstupy pro stanovení jakýchkoli milníků ze strany klíčových zúčastněných stran (jako jsou orgány veřejné správy, průmysl a uživatelé) zvýšily právní jistotu a předvídatelnost u investic.
 (22)Jelikož spektrum má zásadní význam pro dosažení digitálních cílů, a zejména bezpečné, výkonné a udržitelné digitální infrastruktury, měly by členské státy informovat také o jimi přijatých a budoucích politikách a opatřeních týkajících se dostupnosti a možností využití rádiového spektra pro stávající uživatele a pro potenciální investory a provozovatele. Aniž je dotčena možnost, aby Komise navrhovala nová strategická zaměření politiky spektra nebo mechanismy podle čl. 4 odst. 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972
 43
 , mohla by Komise v této souvislosti poskytovat vhodné pokyny zaměřené na splnění obecných cílů a digitálních cílů stanovených v tomto rozhodnutí.
 (23)Dialog o spolupráci mezi Komisí a členskými státy by měl začít posouzením jejich národních strategických plánů pro digitální dekádu a měl by vycházet z údajů poskytnutých a hodnocení provedených ve zprávě o stavu digitální dekády, a rovněž ze zpětné vazby obdržené příslušnými zúčastněnými stranami.
 (24)Následně by spolupráce měla být strukturována v rámci ročního cyklu. Načasování roční spolupráce by mělo vzít v úvahu potřebu reagovat na výsledky dosavadní spolupráce, jakož i opatření, kroky a úpravy národních strategických plánů pro digitální dekádu navržené ve zprávě z následujícího roku.
 (25)Aby bylo možné pokročit na cestě k dosažení cílů v souladu s plánovanými trajektoriemi, členské státy, které jsou ve zprávě považovány za státy, jež nedosáhly dostatečného pokroku v dané oblasti, by měly navrhnout nápravná opatření a kroky,


text:
které mají v úmyslu uskutečnit na podporu pokroku v této kritické oblasti. Komise a členské státy by dále měly zkoumat, jak politiky, opatření a kroky doporučené ve zprávě z předchozího roku byly členskými státy společně i individuálně řešeny. Členský stát může požádat o zahájení postupu vzájemného hodnocení, aby poskytl jiným členským státům příležitost vyjádřit se k návrhům, které hodlá prezentovat ve svém národním strategickém plánu pro digitální dekádu, zejména pokud jde o jejich vhodnost pro dosažení určitého specifického cíle. Zahájení postupu vzájemného hodnocení v souvislosti s národním strategickým plánem pro digitální dekádu členského státu může navrhnout i Komise.
 (26)Komise a jeden nebo více členských států mohou přijímat společné závazky týkající se koordinovaných akcí, které by chtěly podniknout za účelem dosažení cílů, zřizovat projekty pro více zemí a dohodnout se na jakýchkoli dalších opatřeních a krocích na úrovni Unie a na vnitrostátní úrovni k zajištění pokroku na cestě k dosažení cílů v souladu s plánovanými trajektoriemi.
 (27)Účinné provádění doporučených politik, opatření a kroků a národních strategických plánů pro digitální dekádu a jejich úprav je rozhodující pro dosažení obecných a digitálních cílů. Nebude-li členský stát tato opatření účinně plnit a jím uvedené důvody, proč tak neučinil, budou považovány za nedostatečné, může Komise přijmout různá doporučení, aniž jsou dotčeny pravomoci Komise podle Smlouvy. Tato doporučení by měla být zohledněna a měla by doplňovat nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru.
 (28)Dotyčný členský stát by měl doporučení v nejvyšší možné míře zohlednit a pokud možno upravit svůj národní strategický plán pro digitální dekádu. V případě, že členský stát nemá v úmyslu doporučení provést, měl by uvést důvody, proč se rozhodl tak učinit, a toto odůvodnění zveřejnit.
 (29)Aby se zajistila transparentnost a účast veřejnosti, měla by Komise zapojit všechny zainteresované zúčastněné strany. Za tím účelem by Komise měla úzce spolupracovat se zúčastněnými stranami včetně soukromých a veřejných aktérů, jako jsou veřejnoprávní subjekty v oblasti vzdělávání nebo zdraví, a konzultovat s nimi opatření zaměřená na urychlení digitální transformace na úrovni Unie. Zapojení zúčastněných stran by bylo důležité také na úrovni členských států, zejména v době, kdy přijímají své národní strategické plány pro digitální dekádu a jejich úpravy.
 (30)Projekty pro více zemí zahrnující několik členských států by měly umožňovat rozsáhlé intervence v klíčových oblastech nezbytné pro dosažení digitálních cílů, a to zejména prostřednictvím sdružování zdrojů od Unie, členských států a případně vhodných soukromých zdrojů. Měly by být prováděny koordinovaně, v úzké spolupráci mezi Komisí a členskými státy. Z tohoto důvodu by Komise měla hrát ústřední úlohu při urychlování zavádění projektů pro více zemí prostřednictvím identifikace projektů pro více zemí, které jsou připraveny k provádění, z kategorií projektů orientačně uvedených v příloze, v poradenství pro členské státy týkajícím se volby prováděcího mechanismu, volby zdrojů financování a jejich kombinace, jiných strategických záležitostí souvisejících s prováděním těchto projektů a případně výběru konsorcia evropské digitální infrastruktury (EDIC) jako prováděcího mechanismu.
 (31)Veřejná podpora projektů pro více zemí by měla být používána zejména pro řešení případů selhání trhu nebo nepříznivých investičních situací, a to přiměřeným způsobem, aniž by duplikovaly nebo


text:
vytěsňovaly soukromé financování, a měly by mít jasnou evropskou přidanou hodnotu v souladu s platným právem Unie a vnitrostátním právem v souladu s právem Unie.
 (32)Projekty pro více zemí by měly být schopny přilákat a efektivně kombinovat různé zdroje financování v Unii a členských státech. Zejména spojení finančních prostředků z centrálně řízeného programu Unie se zdroji vloženými členskými státy by mělo být možné a mělo by za určitých podmínek zahrnovat příspěvky z Nástroje pro oživení a odolnost, jak je vysvětleno v části 3 pokynů Komise členským státům o plánech pro oživení a odolnost
 44
 , jakož i příspěvky z Evropského fondu pro regionální rozvoj a z Fondu soudržnosti. Všude tam, kde k tomu opravňuje povaha daného projektu pro více zemí, měl by být také otevřený příspěvkům od jiných subjektů než od Unie a členských států, včetně soukromých příspěvků.
 (33)Komise ve spolupráci s členskými státy a jednající jako koordinátor projektů pro více zemí by měla členským státům pomoci při identifikaci jejich zájmů v projektech pro více zemí, vydávat pokyny týkající se výběru optimálních prováděcích mechanismů a poskytovat podporu při provádění, přičemž by měla přispívat k co nejširší účasti.
 (34)Komise by měla mít možnost vytvořit na žádost členských států, a pokud to považuje za vhodné, zejména v situacích, kdy neexistuje žádný alternativní vhodný prováděcí mechanismus, konsorcium evropské digitální infrastruktury (EDIC) pro provádění tohoto projektu pro více zemí.
 (35)Za účelem zajištění jednotných podmínek pro provádění tohoto rozhodnutí měly by být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o klíčové ukazatele výkonnosti, a pro zřizování konsorcií evropské digitální infrastruktury. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011
 45
 ,
 PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
 Kapitola 1
 Předmět, oblast působnosti a definice
 Článek 1
 Předmět
 1)Toto rozhodnutí stanoví politický program „Cesta k digitální dekádě“ a mechanismus monitorování a spolupráce pro tento program sestávající z opatření, jejichž cílem je:
 a)vytyčit jasný směr digitální transformace Unie a plnění digitálních cílů;
 b)strukturovat a podporovat spolupráci mezi orgány Unie a členskými státy;
 c)zajistit jednotnost, srovnatelnost a úplnost monitorování a podávání zpráv ze strany Unie.
 2)Toto rozhodnutí rovněž stanoví rámec pro projekty pro více zemí.
 Článek 2
 Obecné cíle
 Orgány Unie a členské státy spolupracují za účelem podpory a dosažení těchto obecných cílů:
 a)prosazovat inkluzivní, bezpečné a otevřené digitální prostředí orientované na člověka, ve kterém digitální technologie a služby respektují a posilují zásady a hodnoty Unie;
 b)posilovat kolektivní odolnost členských států a překlenout digitální propast, a to zejména podporou základních a specializovaných digitálních dovedností pro všechny a podporou rozvoje vysoce výkonných digitálních systémů vzdělávání a odborné přípravy;
 c)zajistit digitální suverenitu, zejména prostřednictvím bezpečné a dostupné digitální infrastruktury schopné zpracovávat velké objemy dat, která umožní další technologický vývoj a bude podporovat konkurenceschopnost průmyslu Unie;
 d)podporovat zavádění a využití digitálních schopností umožňujících snadný a spravedlivý přístup k digitálním technologiím a datům s cílem dosáhnout vysoké úrovně digitální intenzity a inovací v podnicích Unie, a zejména v malých a středních podnicích;
 e)zajistit, aby demokratický život, veřejné služby, zdravotní péče a pečovatelské služby byly dostupné online pro každého,


text:
a zejména pro znevýhodněné skupiny včetně osob se zdravotním postižením, aby nabízely inkluzivní, efektivní a individualizované služby a nástroje s vysokými standardy v oblasti bezpečnosti a ochrany soukromí;
 f)zajistit, aby digitální infrastruktury a technologie byly udržitelnější, energeticky účinnější a účinněji využívaly zdroje, a přispívat k udržitelnému oběhovému a klimaticky neutrálnímu hospodářství a společnosti v souladu se Zelenou dohodou pro Evropu;
 g)usnadňovat konvergentní podmínky pro investice do digitální transformace v celé Unii, mimo jiné posilováním synergií mezi využíváním finančních prostředků Unie a členských států;
 h)zajistit, aby všechny politiky a programy, které jsou důležité pro dosažení digitálních cílů, byly zohledňovány koordinovaným a soudržným způsobem, a mohly tak plně přispívat k digitální transformaci.
 Článek 3
 Definice
 Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
 1)„indexem digitální ekonomiky a společnosti („DESI“)“ roční soubor ukazatelů analýz a měření, na jejichž základě Komise sleduje celkovou digitální výkonnost Unie a členských států v několika rozměrech politik, včetně jejich pokroku na cestě ke splnění digitálních cílů stanovených v článku 4;
 2)„projekty pro více zemí“ projekty velkého rozsahu, usnadňující dosažení digitálních cílů stanovených v článku 4, zahrnující financování ze strany Unie a členských států a splňující požadavky stanovené v článku 12;
 3)„statistikou“ statistika, jak je definována v čl. 3 bodě 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009
 46
 ;
 4)„vzájemným hodnocením“ přezkumný mechanismus, při kterém se členské státy mohou vyjadřovat ke konkrétním aspektům politik, opatření a akcí navržených danými členskými státy, a zejména k jejich vhodnosti přispívat k dosažení určitého specifického cíle z digitálních cílů stanovených v článku 4, v rámci ročního cyklu spolupráce stanoveného v článku 8, a který může sloužit k výměně osvědčených postupů;
 5)„plánovanou trajektorií“ předpokládaná cesta ke každému digitálnímu cíli do roku 2030 za účelem dosažení digitálních cílů stanovených v článku 4 a založená na historických údajích, jsou-li k dispozici.
 Kapitola 2
 Digitální cíle
 Článek 4
 Digitální cíle
 1)Orgány Unie a členské státy spolupracují za účelem dosažení těchto digitálních cílů v Unii do roku 2030:
 1)obyvatelstvo s digitálními dovednostmi a vysoce kvalifikovaní odborníci v oblasti digitálních technologií:
 a)alespoň 80 % osob ve věku od 16 do 74 let má alespoň základní digitální dovednosti;
 b)alespoň 20 milionů zaměstnaných specialistů v oboru informačních a komunikačních technologií (IKT), přičemž se sbližuje podíl žen a mužů;
 2)bezpečné, výkonné a udržitelné digitální infrastruktury:
 a)všechny evropské domácnosti jsou pokryty gigabitovou sítí a všechny osídlené oblasti pokryty sítí 5G;
 b)výroba špičkových a udržitelných polovodičů v Unii představuje přinejmenším 20 % světové výroby v hodnotovém vyjádření;
 c)v EU je nasazeno přinejmenším 10 000 klimaticky neutrálních vysoce zabezpečených uzlů na okraji sítě, které jsou rozmístěny tak, že je zaručen přístup k datovým službám s nízkou latencí (několik milisekund) všude, kde sídlí podniky;
 d)Unie má do roku 2025 první počítač s kvantovou akcelerací, čímž se jí otevře cesta k dosažení předního postavení v oblasti kvantových kapacit do roku 2030;
 3)digitální transformace podniků:
 a)přinejmenším 75 % podniků v Unii využívá:
 1)cloudové služby;
 2) data velkého objemu;
 3) umělou inteligenci;
 b)více než 90 % malých a středních podniků v Unii dosahuje alespoň základní úrovně digitální intenzity;
 c)Unie


text:
zvyšuje počet inovativních a rozvíjejících se podniků a zlepšuje jejich přístup k financování, což vede přinejmenším ke zdvojnásobení počtu tzv. jednorožců;
 4)digitalizace veřejných služeb:
 a)100 % klíčových veřejných služeb je pro občany a podniky Unie dostupné online;
 b)100 % občanů Unie má přístup ke své zdravotní dokumentaci (elektronickým zdravotním záznamům (EHR));
 c)alespoň 80 % občanů Unie používá řešení v oblasti digitální identity.
 2)Komise přezkoumá do roku 2026 digitální cíle stanovené v odstavci 1. O výsledcích přezkumu Komise předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě a předloží legislativní návrh na revizi digitálních cílů uvedených v odstavci 1, pokud má za to, že je to nezbytné k řešení technického, hospodářského a společenského vývoje pro úspěšnou digitální transformaci Unie.
 Kapitola 3
 Správa a řízení: mechanismus monitorování a spolupráce
 Článek 5
 Sledování pokroku
 1)Komise sleduje pokrok Unie ve srovnání s cíli a digitálními cíli, které jsou stanoveny v článcích 2 a 4. Za tímto účelem Komise vychází z indexu digitální ekonomiky a společnosti (DESI) a pro účely tohoto rozhodnutí, v souladu s čl. 25 odst. 2, stanoví v prováděcím aktu klíčové ukazatele výkonnosti pro každý digitální cíl.
 2)Členské státy včas poskytnou Komisi nezbytnou statistiku a údaje požadované pro účinné sledování digitální transformace a stupně dosažení digitálních cílů, které jsou uvedeny v článku 4. To bude zahrnovat i relevantní informace o dostupnosti a přístupnosti spektra. Není-li relevantní statistika od členských států ještě k dispozici, může Komise po konzultaci s členskými státy použít alternativní metodu sběru údajů, jako jsou studie nebo přímý sběr údajů od členských států. Použitím alternativní metody sběru údajů nejsou dotčeny úkoly Eurostatu stanovené v rozhodnutí Komise 2012/504/EU
 47
 .
 3)Komise v úzké spolupráci s členskými státy stanoví plánované trajektorie pro dosažení každého digitálního cíle na úrovni Unie, které poslouží jako základ pro sledování a pro národní strategické plány pro digitální dekádu. Bude-li to nezbytné s ohledem na technický, hospodářský nebo společenský vývoj, Komise jednu nebo více těchto plánovaných trajektorií aktualizuje.
 4)Členské státy včas poskytnou Komisi nezbytné informace potřebné pro účinné sledování pokroku při provádění zásad, které jsou zakotveny v [uveďte název deklarace].
 Článek 6
 „Zpráva o stavu digitální dekády“
 1)Komise každoročně předloží Evropskému parlamentu a Radě „zprávu o stavu digitální dekády“. Tato zpráva je komplexní zprávou Komise o pokroku v oblasti digitální transformace Unie a zahrnuje index digitální ekonomiky a společnosti (DESI).
 2)Ve „zprávě o stavu digitální dekády“ Komise poskytne hodnocení pokroku digitální transformace Unie ve srovnání s digitálními cíli stanovenými v článku 4, jakož i stavu dodržování obecných cílů uvedených v článku 2 a zásad zakotvených v [uveďte název deklarace]. Hodnocení dosaženého pokroku je založeno zejména na analýze a klíčových ukazatelích výkonnosti v indexu digitální ekonomiky a společnosti v porovnání s plánovanými trajektoriemi na úrovni Unie a případně s plánovanými trajektoriemi členských států, popřípadě na zavádění a pokroku projektů pro více zemí.
 3)Komise může ve „zprávě o stavu digitální dekády“ doporučit politiky, opatření nebo kroky, které by mohly přijmout členské státy v oblastech, ve kterých nedošlo k dostatečnému pokroku z hlediska dosažení digitálních cílů stanovených v článku 4 nebo ve kterých byly


text:
na základě výsledků „zprávy o stavu digitální dekády“ zjištěny závažné mezery a nedostatky. Tyto doporučené politiky, opatření a kroky se mohou týkat zejména:
 a)úrovně ambice příspěvků a iniciativ navržených členskými státy, s ohledem na společné dosažení obecných cílů a specifických cílů stanovených v článcích 2 a 4;
 b)politik, opatření a kroků na úrovni členských států a jiných politik a opatření s potenciálním přeshraničním významem;
 c)jakýchkoli dalších politik, opatření nebo kroků, kterých by mohlo být zapotřebí při úpravách národních strategických plánů pro digitální dekádu;
 d) interakcí a souladu mezi stávajícími a plánovanými politikami, opatřeními a akcemi.
 4)Zpráva přihlédne ke stávajícím společným závazkům podle čl. 8 odst. 4 a jejich plnění.
 5)Zpráva rovněž musí obsahovat informace o pokroku v souvislosti s doporučenými politikami, opatřeními nebo kroky podle odstavce 3 tohoto článku a s doporučeními přijatými podle článku 9 a k jejich provádění.
 6)Zpráva může též posoudit potřebu jakýchkoli dalších politik, opatření nebo kroků, kterých by mohlo být zapotřebí na úrovni Unie.
 Článek 7
 Národní strategické plány pro digitální dekádu
 1)Do [šesti měsíců po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost – konkrétní datum vloží OP] členské státy předloží Komisi své národní strategické plány pro digitální dekádu, které musí být v souladu s obecnými a digitálními cíli stanovenými v tomto rozhodnutí a musí přispívat k jejich dosažení na úrovni Unie. Členské státy a Komise zohlední příslušné odvětvové iniciativy a zajistí soulad s nimi.
 2)Členské státy ve svých národních strategických plánech pro digitální dekádu stanoví:
 a)hlavní prováděné, přijaté a plánované politiky, opatření a kroky přispívající k obecným a digitálním cílům stanoveným v článku 2 a 4;
 b)vnitrostátní plánované trajektorie přispívající k příslušným digitálním cílům měřitelným na vnitrostátní úrovni;
 c)očekávaný dopad na každý digitální cíl v důsledku prováděných, přijatých a plánovaných politik, opatření a kroků;
 d)načasování provádění přijatých a plánovaných politik, opatření a kroků, jakož i odhad, kdy lze očekávat, že tyto politiky, opatření a kroky budou mít vliv na dosažení digitálních cílů.
 3)Politiky, opatření a kroky podle písmene a) se týkají dosažení obecných a digitálních cílů tohoto rozhodnutí, pro které v den předložení národních strategických plánů pro digitální dekádu nebo úpravy těchto plánů platí jeden nebo více následujících prvků:
 a)jsou v platnosti přímo použitelné právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy;
 b)byl přijat jeden nebo více závazků k přijetí politik, opatření nebo kroků;
 c)byly přiděleny finanční prostředky;
 d)byly poskytnuty lidské zdroje;
 e)příslušnými vnitrostátními orgány byly přiděleny zdroje rádiového spektra nebo existuje závazek, že budou přiděleny nebo přiřazeny;
 f)představují jiné důležité faktory související s obecnými a digitálními cíli.
 4)členské státy poskytnou obecný přehled investic, které jsou nutné, aby mohly přispívat k cílům a digitálním cílům, jak jsou stanoveny v jejich národních strategických plánech pro digitální dekádu, jakož i obecný popis zdrojů těchto investic, v příslušných případech včetně plánovaného využití programů a nástrojů Unie. Národní strategické plány pro digitální dekádu mohou obsahovat návrhy na projekty pro více zemí.
 5)Členské státy zajistí, aby jejich národní strategické plány pro digitální dekádu zohledňovaly nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru. Úpravy národních strategických plánů pro digitální dekádu zohlední


text:
doporučené politiky, opatření a kroky podle čl. 6 odst. 3 a doporučení přijatá podle článku 9.
 6)Komise poskytne členským státům pokyny a podporu při vypracování národních strategických plánů pro digitální dekádu, včetně toho, jak tam, kde je to možné, stanovit na vnitrostátní úrovni vhodné plánované trajektorie, které mohou účinně přispívat k dosažení plánovaných trajektorií na úrovni Unie.
 Článek 8
 Roční cyklus spolupráce mezi Komisí a členskými státy
 1)Členské státy a Komise úzce spolupracují za účelem určení způsobů, jak řešit nedostatky v oblastech, ve kterých nedošlo k dostatečnému pokroku z hlediska dosažení jednoho nebo více digitálních cílů stanovených v článku 4 nebo ve kterých byly na základě výsledků „zprávy o stavu digitální dekády“ zjištěny závažné mezery a nedostatky. Tato analýza zohlední zejména různou kapacitu členských států přispívat k některým digitálním cílům a riziko, že zpoždění v některém z těchto cílů může mít nepříznivý vliv na dosažení jiných digitálních cílů.
 2)Do dvou měsíců od zveřejnění „zprávy o stavu digitální dekády“ budou Komise a členské státy usilovat o projednání předběžných připomínek členského státu, zejména pokud jde o politiky, opatření a kroky doporučené Komisí ve „zprávě o stavu digitální dekády“.
 3)Do pěti měsíců od zveřejnění „zprávy o stavu digitální dekády“ dotyčné členské státy předloží Komisi úpravy svých národních strategických plánů pro digitální dekádu, jež sestávají z politik, opatření a kroků, které mají v úmyslu podniknout, případně včetně návrhů projektů pro více zemí s cílem podpořit pokrok v oblastech, jichž se týkají digitální cíle stanovené v článku 4, a splnit cíle stanovené v článku 2. Má-li členské stát za to, že žádná opatření nejsou nutná a že jeho národní strategický plán pro digitální dekádu nevyžaduje aktualizaci, poskytne odůvodnění v písemné formě.
 4)V kterýkoli okamžik ročního cyklu spolupráce může Komise a jeden nebo více členských států přijímat společné závazky, konzultovat s jinými členskými státy o politice, opatřeních nebo akcích nebo realizovat projekty pro více zemí, jak je stanoveno v článku 12. Komise nebo členský stát, který navrhl politiku, opatření nebo krok, může rovněž požádat o zahájení postupu vzájemného hodnocení v souvislosti s konkrétními aspekty této politiky, opatření nebo kroku, a zejména pokud jde o jejich vhodnost přispívat k dosažení určitého specifického digitálního cíle. Výsledek postupu vzájemného hodnocení může být zahrnut do následující „zprávy o stavu digitální dekády“.
 5)Komise usiluje o to, aby informovala členské státy o doporučených politikách, opatřeních a krocích, které má v úmyslu zahrnout do „zprávy o stavu digitální dekády“, před zveřejněním této zprávy.
 Článek 9
 Doporučení
 1)Neprovede-li členský stát přiměřené úpravy ve svém národním strategickém plánu pro digitální dekádu v návaznosti na politiky, opatření a akce doporučené Komisí podle čl. 6 odst. 3 a neposkytne dostatečné odůvodnění, může Komise přijmout doporučení, včetně konkrétní analýzy toho, jak by toto nesplnění mohlo ovlivnit dosažení obecných cílů a digitálních cílů tohoto rozhodnutí.
 2)Dotyčný členský stát doporučení Komise v nejvyšší možné míře zohlední a podle vhodnosti upraví svůj národní strategický plán pro digitální dekádu odpovídajícím způsobem, a to do tří měsíců. Má-li dotyčný členský stát za to, že by neměl svůj národní strategický plán pro digitální dekádu


text:
nebo jeho podstatnou část upravovat v souladu s doporučením, sdělí své odůvodnění písemně Komisi a do tří měsíců ho zveřejní.
 3)Doporučení doplňují nejnovější doporučení pro jednotlivé země vydaná v rámci evropského semestru.
 4)Pokud navíc dospěje Komise k závěru, že vnitrostátní opatření jsou nedostatečná a ohrožují včasné dosažení obecných a digitálních cílů stanovených v tomto rozhodnutí, může navrhnout vhodná opatření a vykonávat své pravomoci podle Smluv s cílem zajistit společné dosažení těchto obecných a specifických cílů.
 5)V případě, že se členský stát soustavně po několik let odchyluje od vnitrostátní plánované trajektorie, nebo alternativně nemá v úmyslu přijmout nápravná opatření na základě předchozích doporučení Komise, může Komise zahájit cílený dialog s dotyčným členským státem a informovat o tom Evropský parlament a Radu.
 6)Komise informuje Evropský parlament a Radu o všech doporučeních přijatých podle tohoto článku.
 Článek 10
 Spolupráce
 1)Komise a členské státy úzce spolupracují za účelem plnění povinností a úkolů stanovených v tomto rozhodnutí. Za tím účelem mohou členské státy vyvolat dialog buď s Komisí, nebo s Komisí a členskými státy o jakémkoli předmětu důležitém pro dosažení digitálních a obecných cílů. Komise poskytne všechny vhodné služby technické podpory a odborné znalosti a zorganizuje strukturovanou výměnu informací a osvědčených postupů a koordinaci.
 Článek 11
 Konzultace se zúčastněnými stranami
 1)Komise úzce spolupracuje se soukromými a veřejnými zúčastněnými stranami, včetně sociálních partnerů, za účelem sběru informací a vypracování doporučených politik, opatření a kroků pro účely provádění tohoto rozhodnutí.
 2)Členské státy spolupracují se soukromými a veřejnými zúčastněnými stranami, včetně sociálních partnerů, v souladu s vnitrostátními právními předpisy při přijímání svých národních strategických plánů pro digitální dekádu a jejich úprav.
 Kapitola 4
 Rámec pro projekty pro více zemí
 Článek 12
 Projekty pro více zemí
 1)Obecným cílem projektů pro více zemí je usnadňovat dosažení digitálních cílů.
 2)Projekty pro více zemí se zaměřují na jeden nebo více následujících specifických cílů:
 a)zlepšit spolupráci Unie a členských států při dosažení cílů digitální dekády;
 b)posílit technologickou excelenci Unie a konkurenceschopnost průmyslu v kritických technologiích, digitálních produktech, službách a infrastrukturách, které mají zásadní význam pro hospodářské oživení a prosperitu, pro bezpečnost a ochranu občanů;
 c)řešit strategické slabiny a závislosti Unie v digitálních dodavatelských řetězcích;
 d)zvětšit rozsah šíření a co nejlepšího využívání digitálních řešení v oblastech veřejného zájmu a v soukromém sektoru;
 e)přispívat k udržitelné digitální transformaci společnosti a hospodářství, která přináší prospěch všem podnikům a občanům v Unii.
 V příloze je stanoven orientační seznam možných oblastí činnosti, ve kterých by bylo možné realizovat projekty pro více zemí, jež řeší tyto specifické cíle.
 3)Projekt pro více zemí zahrnuje účast alespoň tří členských států.
 4)Na projekty pro více zemí se nadále vztahuje platné právo Unie a vnitrostátní právo, které je v souladu s právem Unie.
 5)Komise může přijmout doporučení na zřízení projektu pro více zemí nebo vyzvat členský stát k účasti na projektu pro více zemí, který splňuje požadavky odstavců 1 až 3, s přihlédnutím k pokroku při provádění národních strategických plánů pro digitální dekádu a k dodržování akcí doporučených Komisí. Komise a členské státy se mohou rovněž zavázat k vytvoření projektu pro více zemí


text:
nebo k připojení se k němu jako společný závazek.
 Článek 13
 Výběr a provádění projektů pro více zemí
 1)S ohledem na návrhy projektů pro více zemí v národních strategických plánech pro digitální dekádu a na společné závazky Komise v úzké spolupráci s členskými státy vypracuje a zveřejní jako přílohu ke „zprávě o stavu digitální dekády“ strategické zásady a priority pro provádění projektů pro více zemí a zprávu o pokroku v oblasti projektů pro více zemí vybraných pro realizaci v době zveřejnění zprávy.
 2)K projektu pro více zemí mohou přispívat všechny programy a investiční programy Unie, pokud to povolují pravidla stanovená v právním základu daného programu, v závislosti na typech akcí potřebných k dosažení požadovaného cíle.
 3)K projektům pro více zemí mohou případně přispívat i jiné subjekty, jak veřejné, tak soukromé.
 4)Projekty pro více zemí lze provádět prostřednictvím těchto prováděcích mechanismů:
 a)společné podniky;
 b)konsorcia evropské výzkumné infrastruktury;
 c)agentury Unie;
 d)nezávisle dotyčné členské státy;
 e)na podporu realizace významných projektů společného evropského zájmu podle čl. 107 odst. 3 písm. b) Smlouvy;
 f)konsorcia evropské digitální infrastruktury v souladu s kapitolou 5 tohoto rozhodnutí;
 g)jakékoli jiné vhodné prováděcí mechanismy.
 Článek 14
 Akcelerátor projektů pro více zemí
 1)V návaznosti na doporučení Komise podle čl. 12 odst. 5, na společné závazky nebo na žádost účastnického členského státu Komise koordinuje provádění projektu pro více zemí a jedná jako akcelerátor projektu pro více zemí.
 2)V prvním kroku koordinace Komise zveřejní výzvu k vyjádření zájmu, adresovanou všem členským státům. Cílem výzvy k vyjádření zájmu je zjistit, zda má členský stát v úmyslu se projektu pro více zemí zúčastnit a jaký finanční nebo nefinanční příspěvek navrhuje poskytnout.
 3)V druhém kroku koordinace, pokud zájem o projekt pro více zemí vyjádří alespoň tři členské státy a současně navrhnou finanční a nefinanční závazky k tomuto projektu, Komise po konzultaci se všemi členskými státy vydá pokyny týkající se volby vhodného prováděcího mechanismu, zdrojů financování a jejich kombinace v rámci projektu a jiných strategických aspektů souvisejících s prováděním tohoto projektu. Komise může také z vlastního podnětu členským státům navrhnout, že bude koordinovat projekt pro více zemí v souladu s kroky popsanými v odstavcích 2 a 3.
 4)Komise může vydat pokyny týkající se zřízení nového konsorcia evropské digitální infrastruktury v souladu s článkem 15.
 5)Komise podporuje provádění projektů pro více zemí případným poskytováním služeb a zdrojů podle článku 10.
 Kapitola 5
 Konsorcium evropské digitální infrastruktury
 Článek 15
 Cíl a status konsorcia evropské digitální infrastruktury (EDIC)
 1)Členské státy mohou provádět projekt pro více zemí prostřednictvím konsorcia evropské digitální infrastruktury (dále jen „konsorcium EDIC“).
 2)Konsorcium EDIC má právní subjektivitu ode dne, kdy vstoupí v platnost rozhodnutí Komise podle čl. 16 odst. 3 písm. a).
 3)Konsorcium EDIC má v každém členském státě nejširší způsobilost k právním úkonům, kterou právo daného členského státu přiznává právnickým osobám. Může zejména nabývat, vlastnit a zcizovat movitý a nemovitý majetek i duševní vlastnictví, uzavírat smlouvy a být stranou v soudních řízeních.
 4)Konsorcium má sídlo, které se nachází na území členského státu.
 Článek 16
 Zřízení konsorcia EDIC
 1)Členské státy, jež žádají o zřízení konsorcia EDIC (dále


text:
jen „žadatelé“), předloží Komisi návrh. Návrh se podává písemně a musí obsahovat:
 a)žádost o zřízení konsorcia EDIC adresovanou Komisi;
 b)navrhované stanovy konsorcia EDIC;
 c)technický popis projektu pro více zemí, který má konsorcium EDIC provádět;
 d)prohlášení hostitelského členského státu uznávající konsorcium EDIC jako mezinárodní subjekt ve smyslu čl. 143 písm. g) a čl. 151 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 2006/112/ES
 48
 a jako mezinárodní organizaci ve smyslu čl. 12 odst. 1 písm. b) směrnice Rady 2008/118/ES
 49
 , a to ode dne jeho zřízení. Omezení a podmínky týkající se výjimek stanovených těmito ustanoveními se stanoví v dohodě mezi členy konsorcia EDIC.
 2)Komise žádost posoudí s přihlédnutím k cílům tohoto rozhodnutí a praktickým hlediskům týkajícím se provádění projektu pro více zemí, který má konsorcium EDIC provádět.
 3)Komise s ohledem na výsledky posouzení podle odstavce 2 a v souladu s přezkumným postupem podle čl. 25 odst. 2 přijme prostřednictvím prováděcích aktů jedno z následujících rozhodnutí:
 a)zřízení konsorcia EDIC poté, co dospěla k závěru, že požadavky stanovené v této kapitole jsou splněny;
 b)zamítnutí žádosti, dojde-li k závěru, že požadavky stanovené v této kapitole nejsou splněny, a to včetně chybějícího prohlášení podle čl. 16 odst. 1 písm. d). V tomto případě mohou členské státy přesto vytvořit konsorcium dohodou, avšak neponese název EDIC a nebude moci využívat výhody vyplývající z prováděcí struktury stanovené v této kapitole.
 4)Rozhodnutí podle odstavce 2 se oznámí žadatelům. V případě zamítnutí žádosti se toto rozhodnutí žadatelům jasně a přesně vysvětlí.
 5)Rozhodnutí o zřízení konsorcia EDIC se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
 6)Hlavní prvky stanov konsorcia EDIC uvedené v čl. 19 odst. 1 písm. a) a c), a případně obsažené v žádosti se uvedou v příloze rozhodnutí o zřízení konsorcia EDIC.
 Článek 17
 Členství
 1)Členství v konsorciu EDIC musí zahrnovat alespoň tři členské státy. Členy konsorcia EDIC s hlasovacím právem mohou být pouze členské státy, které poskytují finanční nebo nefinanční příspěvek.
 2)Po přijetí rozhodnutí o zřízení konsorcia EDIC se mohou kdykoli připojit jako členové jiné členské státy za spravedlivých a přiměřených podmínek vymezených ve stanovách.
 3)Členské státy, které neposkytují finanční nebo nefinanční příspěvek, se mohou ke konsorciu EDIC připojit jako pozorovatelé bez hlasovacího práva.
 4)Konsorcium EDIC může být otevřené účasti jiných subjektům, než jsou členské státy, což může mimo jiné zahrnovat mezinárodní organizace a soukromé subjekty, jak je stanoveno ve stanovách. Dojde-li k tomu, musí mít členské státy společně na shromáždění členů většinu hlasů, a to bez ohledu na výši příspěvků od jiných subjektů, než jsou členské státy.
 Článek 18
 Správa a řízení
 1)Konsorcium EDIC musí mít alespoň tyto dva orgány:
 a)shromáždění členů složené z členských států, jiných subjektů podle čl. 17 odst. 4 a Komise jako orgán disponující plnými/všemi rozhodovacími pravomoci, včetně přijímání rozpočtu;
 b)ředitel, jmenovaný shromážděním členů, jako výkonný orgán a právní zástupce konsorcia EDIC.
 2)Komise se účastní jednání shromáždění členů bez hlasovacího práva. Pokud však projektu pro více zemí finančně přispívá centrálně řízený program Unie, má Komise právo vetovat rozhodnutí shromáždění.
 3)Stanovy konsorcia EDIC stanoví konkrétní ustanovení týkající se správy a řízení v rámci požadavků uvedených v


text:
odstavcích 1 a 2.
 Článek 19
 Stanovy konsorcia EDIC
 1)Stanovy konsorcia EDIC musí obsahovat alespoň tyto prvky/údaje:
 a)seznam členů, pozorovatelů a postup změn členství a zastoupení, který musí respektovat právo členských států, které nejsou účastníky, se ke konsorciu EDIC připojit;
 b)podrobný popis projektu pro více zemí, případně úkolů členů, a orientační harmonogram;
 c)sídlo a název;
 d)práva a povinnosti členů, včetně povinnosti přispívat do rozpočtu;
 e)hlasovací práva;
 f)pravidla upravující vlastnictví infrastruktury, duševní vlastnictví a případně jiná aktiva.
 2)Změny stanov podléhají postupu podle článku 16.
 Článek 20
 Odpovědnost
 1)Konsorcium EDIC odpovídá za své dluhy.
 2)Finanční odpovědnost členů za dluhy konsorcia EDIC je omezena výší jejich příspěvků poskytnutých konsorciu. Členové mohou ve stanovách upřesnit, že na sebe berou odpovědnost do určité výše, která přesahuje jejich vlastní příspěvek, nebo neomezenou odpovědnost.
 3)Unie za dluhy konsorcia EDIC neodpovídá.
 Článek 21
 Použitelné právo a jurisdikce
 1)Zřízení a vnitřní fungování konsorcia EDIC se řídí:
 a)právem Unie, a zejména tímto rozhodnutím;
 b)ve věcech, které nejsou upraveny nebo jsou upraveny jen zčásti v aktech uvedených v písmeni a), právem státu, v němž má konsorcium EDIC sídlo;
 c)stanovami a prováděcími pravidly k nim.
 2)Aniž jsou dotčeny případy, které podle Smluv spadají do jurisdikce Soudního dvora Evropské unie, určí soudní příslušnost pro řešení sporů mezi členy v souvislosti s konsorciem EDIC, mezi členy a konsorciem EDIC a mezi konsorciem a třetími stranami právo státu, v němž má konsorcium EDIC sídlo,
 Článek 22
 Likvidace
 1)Stanovy určí, jaký postup se použije při ukončení činnosti konsorcia EDIC na základě rozhodnutí shromáždění členů. V důsledku ukončení činnosti může být činnost převedena na jiný právní subjekt.
 2)V případě, že konsorcium EDIC není schopno splatit své dluhy, použijí se ustanovení úpadkového práva státu, ve kterém má konsorcium sídlo.
 Článek 23
 Podávání zpráv a kontrola
 1)Konsorcium EDIC vypracuje výroční zprávu o činnosti, která obsahuje technický popis jeho činností a finanční zprávu. Musí být schválena shromážděním členů a předána Komisi. Zpráva se zveřejní.
 2)Komise může poskytnout doporučení k záležitostem uvedeným ve výroční zprávě o činnosti.
 Kapitola 6
 Závěrečná ustanovení
 Článek 24
 Poskytování informací
 1)Na žádost Komise poskytnou členské státy Komisi informace nezbytné pro plnění jejích úkolů podle tohoto rozhodnutí, a zejména informace nezbytné pro provádění článků 7, 8 a 9. Informace požadované Komisí musí být přiměřené plnění těchto úkolů. Pokud poskytnuté informace odkazují na informace, které byly předtím poskytnuty podniky na žádost členského státu, musí být o tom tyto podniky informovány.
 Článek 25
 Výbor
 1)Komisi je nápomocen výbor (Komunikační výbor). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
 2)Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011 s ohledem na článek 8 uvedeného nařízení.
 Článek 26
 Vstup v platnost
 1)Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Digitální kompas 2030: Evropské pojetí digitální dekády“, COM(2021) 118 final/2, 9.3. 2021.
 (2)
 Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů


text:
„Formování digitální budoucnosti Evropy“, COM(2020) 67 final, 19.2. 2020.
 (3)
 Akční plán digitálního vzdělávání 2021–2027 – Nové nastavení vzdělávání a odborné přípravy pro digitální věk, COM(2020) 624 final.
 (4)
 Dlouhodobá vize pro venkovské oblasti EU, COM(2021) 345 final.
 (5)
 „Uzly na okraji sítě“ jsou počítače připojené k síti a nacházející se v blízkosti fyzických koncových bodů (nebo v takových bodech), kde jsou generována data. Uzly na okraji sítě nabízejí možnosti distribuovaného zpracování a ukládání dat s nízkou latencí, aniž by bylo nutné přenášet data do vzdáleného centralizovaného datového centra nebo cloudové infrastruktury.
 (6)
 Zásady pro „FAIR“ data stanoví, že tato data by měla být v zásadě dohledatelná, přístupná, interoperabilní a opakovaně použitelná. https://www.force11.org/group/fairgroup/fairprinciples.
 (7)
 Viz též Berlínská deklarace 2020 o digitální společnosti a digitální státní správě založené na hodnotách.
 (8)
 Dosažení tohoto cíle napomůže připravovaný návrh týkající se evropského prostoru pro data z oblasti veřejného zdraví.
 (9)
 Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Formování digitální budoucnosti Evropy“, COM(2020) 67 final, 19.2. 2020.
 (10)
 Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Aktualizace nové průmyslové strategie 2020: budování silnějšího jednotného trhu pro oživení Evropy“, COM(2021) 350 final.
 (11)
 Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o evropské správě dat (akt o správě dat), COM(2020) 767 final.
 (12)
 Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o jednotném trhu digitálních služeb (akt o digitálních službách) a o změně směrnice 2000/31/ES, COM(2020) 825 final.
 (13)
 Návrh nařízení Evropského parlamentu a Rady o spravedlivých trzích otevřených hospodářské soutěži v digitálním odvětví (akt o digitálních trzích), COM(2020) 842 final.
 (14)
 Společné sdělení Evropskému parlamentu a Radě „Strategie kybernetické bezpečnosti EU pro digitální dekádu, JOIN(2020) 18 final.
 (15)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/694 ze dne 29. dubna 2021, kterým se zavádí program Digitální Evropa a zrušuje rozhodnutí (EU) 2015/2240, Úř. věst. L 166, 11.5.2021, s. 1.
 (16)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/695 ze dne 28. dubna 2021, kterým se zavádí rámcový program pro výzkum a inovace Horizont Evropa a stanoví pravidla pro účast a šíření výsledků a zrušují nařízení (EU) č. 1290/2013 a (EU) č. 1291/2013, Úř. věst. L 170, 12.5.2021, s. 1.
 (17)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/523 ze dne 24. března 2021, kterým se zavádí Program InvestEU a mění nařízení (EU) 2015/1017, Úř. věst. L 107, 26.3.2021, s. 30.
 (18)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241 ze dne 12. února 2021, kterým se zřizuje Nástroj pro oživení a odolnost, Úř. věst. L 57, 18.2.2021, s. 17.
 (19)
 Sdělení o strategii bezpečnostní unie EU, COM(2020) 605 final.
 (20)
 Sdělení Komise „Akční plán digitálního vzdělávání 2021–2027“, COM(2020) 624 final.
 (21)
 Sdělení Komise „Zpráva o strategickém výhledu 2021 – Schopnost EU a svoboda jednání“, COM(2021) 750 final ze dne 8.9.2021.
 (22)
 https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024/european-green-deal_cs.
 (23)
 https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/13089-Kompas-pro-digitalni-dekadu_cs.
 (24)
 https://digital-strategy.ec.europa.eu/en/consultations/consultation-and-discussion-forum-eus-2030-digital-decade-vision.
 (25)
 https://futurium.ec.europa.eu/en/digital-compass.
 (26)
 Přehledy odolnosti | Evropská komise (europa.eu).
 (27)
 Zpráva společnosti McKinsey,
 Shaping the digital transformation in Europe (Utváření digitální transformace v Evropě)
 , září 2020
 .
 (28)
 Brusel, SWD(2021) 12 final ze dne


text:
22.1.2021.
 (29)
 Úř. věst. C , , s. .
 (30)
 Úř. věst. C , , s. .
 (31)
 Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Digitální kompas 2030: Evropské pojetí digitální dekády“, COM(2021) 118 final/2.
 (32)
 Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Aktualizace nové průmyslové strategie 2020: budování silnějšího jednotného trhu pro oživení Evropy“, COM(2021) 350 final ze dne 5.5.2021.
 (33)
 „Zpráva o strategickém výhledu 2021 – Schopnost EU a svoboda jednání, COM(2021) 750 final ze dne 8.9.2021.
 (34)
 Akční plán pro synergie mezi civilním, obranným a kosmickým průmyslem, COM(2021) 70 ze dne 22.2.2021, opatření 4.
 (35)
 Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Evropské radě, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Zelená dohoda pro Evropu“, COM(2019) 640 final ze dne 11.12.2019.
 (36)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/694 ze dne 29. dubna 2021, kterým se zavádí program Digitální Evropa a zrušuje rozhodnutí (EU) 2015/2240 (Úř. věst. L 166, 11.5.2021, s. 1).
 (37)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/695 ze dne 28. dubna 2021, kterým se zavádí rámcový program pro výzkum a inovace Horizont Evropa a stanoví pravidla pro účast a šíření výsledků a zrušují nařízení (EU) č. 1290/2013 a (EU) č. 1291/2013 (Úř. věst. L 170, 12.5.2021, s. 1).
 (38)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/523 ze dne 24. března 2021, kterým se zavádí Program InvestEU a mění nařízení (EU) 2015/1017 (Úř. věst. L 107, 26.3.2021, s. 30).
 (39)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/241 ze dne 12. února 2021, kterým se zřizuje Nástroj pro oživení a odolnost (Úř. věst. L 57, 18.2.2021, s. 17).
 (40)
 Dlouhodobá vize pro venkovské oblasti EU, COM(2021) 345 final.
 (41)
 DESI je každoroční soubor analýz a měřicích ukazatelů, které se používají od roku 2014 k sledování celkového pokroku Evropy a srovnávacímu hodnocení pokroku jednotlivých členských států v digitální oblasti, který je součástí procesu evropských semestrů a doporučení pro jednotlivé země.
 (42)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1006/2009 ze dne 16. září 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 808/2004 o statistice Společenství o informační společnosti (Úř. věst. L 286, 31.10.2009, s. 31).
 (43)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1972 ze dne 11. prosince 2018, kterou se stanoví evropský kodex pro elektronické komunikace (Úř. věst. L 321, 17.12.2018, s. 36).
 (44)
 Brusel, SWD(2021) 12 final ze dne 22.1.2021.
 (45)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
 (46)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 223/2009 ze dne 11. března 2009 o evropské statistice a zrušení nařízení (ES, Euratom) č. 1101/2008 o předávání údajů, na které se vztahuje statistická důvěrnost, Statistickému úřadu Evropských společenství, nařízení Rady (ES) č. 322/97 o statistice Společenství a rozhodnutí Rady 89/382/EHS, Euratom, kterým se zřizuje Výbor pro statistické programy Evropských společenství (Úř. věst. L 87, 31.3.2009, s. 164).
 (47)
 Rozhodnutí


text:
Komise 2012/504/EU ze dne 17. září 2012 o Eurostatu (Úř. věst. L 251, 18.9.2012, s. 49).
 (48)
 Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1).
 (49)
 Směrnice Rady 2008/118/ES ze dne 16. prosince 2008 o obecné úpravě spotřebních daní a o zrušení směrnice 92/12/EHS (Úř. věst. L 9, 14.1.2009, s. 12).
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 15.9.2021
 COM(2021) 574 final
 PŘÍLOHA
 EMPTY
 Návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady,
 kterým se zavádí politický program 2030 „Cesta k digitální dekádě“
 {SWD(2021) 247 final}
 PŘÍLOHA – Oblasti činnosti
 Oblasti činnosti:
 a)společná evropská datová infrastruktura a služby;
 b)vybavení EU příští generací nízkovýkonových důvěryhodných procesorů;
 c)celoevropské zavedení koridorů 5G;
 d)získání superpočítačů a kvantových počítačů propojených se společným podnikem EuroHPC;
 e)vývoj a zavedení ultrabezpečné kvantové a vesmírné komunikační infrastruktury;
 f)zavedení sítě bezpečnostních operačních center;
 g)propojená veřejná správa;
 h)evropská infrastruktura pro blockchain;
 i)evropská centra pro digitální inovace;
 j)partnerství pro pokročilé technologie v oblasti digitálních dovedností prostřednictvím Paktu pro dovednosti;
 k)ostatní projekty, které splňují všechna kritéria článku 12 tohoto rozhodnutí a které se časem stanou nezbytnými pro dosažení cílů programu digitální dekády v důsledku sociálního, hospodářského nebo environmentálního vývoje.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0563
 Návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky a nařízení (ES) č. 1234/2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“), pokud jde o rozdělování potravin nejchudším osobám ve Společenství {SEK(2008) 2436} {SEK(2008) 2437} /* KOM/2008/0563 konecném znení - CNS 2008/0183 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 17.9.2008KOM(2008) 563 v konečném znění2008/0183 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky a nařízení (ES) č. 1234/2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“), pokud jde o rozdělování potravin nejchudším osobám ve Společenství{SEK(2008) 2436}{SEK(2008) 2437}DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUNařízení Rady (EHS) č. 3730/87 stanoví obecná pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob organizacím pověřeným jejich rozdělením nejchudším osobám ve Společenství. Dotčené nařízení bylo později zrušeno a začleněno do nařízení, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“).Po více než dvou desetiletích se ukázalo, že intervenční zásoby, které Společenství poskytuje, jsou pro nejchudší osoby spolehlivým zdrojem potravinové pomoci. Po postupném rozšiřování, jež významně zvýšilo počet potřebného obyvatelstva ve Společenství, nutnost rozdělování potravin vzrostla. V roce 2006 tento režim podpory využilo více než 13 milionů osob. Zvyšující se ceny potravin navíc nepříznivě ovlivňují zajišťování potravin pro nejchudší osoby a rovněž zvyšují náklady na poskytování potravinové pomoci.Mezi cíle společné zemědělské politiky (SZP) podle čl. 33 odst. 1 Smlouvy patří stabilizace trhů a zajištění dodávek spotřebitelům za rozumné ceny. Plány rozdělení potravin provedené v rámci dotčeného režimu během let přispěly k dosažení obou cílů a prostřednictvím snížení nedostatečného zajišťování potravin pro nejchudší osoby ve Společenství se ukázaly být nezbytným nástrojem, jenž přispívá k zajištění široké dostupnosti potravin v rámci Evropské unie a zároveň snižuje intervenční zásoby.V posledních letech byla SZP významně přepracována a důraz se přesunul z hlavního cíle, kterým bylo zvýšení produktivity, ke zlepšení dlouhodobé udržitelnosti zemědělství. V této souvislosti byla intervence jako regulační nástroj u některých plodin, jako je olivový olej, cukr a kukuřice úplně odstraněna a u zbývajících opět plní svoji původní úlohu bezpečnostní sítě. V důsledku této skutečnosti se během let významně zvýšila míra závislosti programu Společenství na tržních nákupech potravin.Ve svém prohlášení ze dne 4. dubna 2006 o zásobování schválených dobročinných organizací za účelem provádění evropského programu potravinové pomoci určené nejchudšímu obyvatelstvu vyjádřil Evropský parlament své obavy o budoucnost evropského programu potravinové pomoci určené pro nejchudší osoby, a s vědomím nezbytnosti uspokojit jejich potravinové potřeby vyzval Komisi a Radu, aby evropský program potravinové pomoci zachovaly.Nedávno, dne 22. května 2008, přijal Evropský parlament usnesení o vzrůstajících cenách v EU a v rozvojových zemích, ve kterém zdůraznil základní povahu práva na potravu a potřebu zlepšit nepřetržitý přístup všech osob k aktivnímu a zdravému životu.Komise si již uvědomila důležitost tohoto režimu ve sdělení „Řešení problému rostoucích cen potravin – Pokyny k opatřením EU“ ze dne


text: 20. května 2008. Předseda Evropské komise ve svém projevu před Parlamentem dne 18. června 2008 uvedl, že Komise u této iniciativy předpokládá navýšení rozpočtu o dvě třetiny.- Konzultace zúčastněných stran a posouzení dopadůVeřejná konzultace prostřednictvím internetu na téma programu Společenství pro rozdělování potravin vyvolala značný ohlas a reakce na pokračování programu Společenství pro rozdělování potravin vyjadřovaly naprostou podporu. Dobročinné organizace, které se rozdělováním v členských státech zabývají, měly vyjádřit své návrhy na dvou seminářích, které se konaly 11. dubna a 15. července 2008, a vnitrostátní orgány představily své pohledy na provádění programu v rámci řídícího výboru Společné organizace zemědělských trhů.V souladu se závazkem vytvářet lepší právní předpisy Komise posoudila dopad čtyř proveditelných možností: „Status quo“, kde by intervenční zásoby zůstaly jediným stálým zdrojem potravin; „intervenční zásoby doplněné tržními nákupy“, což spočívá v odběrech z intervenčních zásob, jsou-li k dispozici, doplněných o tržní nákupy; „pouze tržní nákupy“, kde by použití intervenčních zásob již nebylo možné; a „ukončení rozdělování potravin“, kde by byl program rozdělování potravin buď postupně zastaven nebo rovnou ukončen. Podle posouzení dopadů by uvedené cíle nejlépe splnila druhá a třetí možnost.2. PRVKY NÁVRHUV této souvislosti Komise navrhuje přezkoumání programu rozdělování potravin na základě následujících prvků:- Dva zdroje zásobování. Potraviny je možné získat buď z intervenčních zásob nebo z trhu. Posledně jmenovaná možnost by už nebyla limitována na situace dočasné nedostupnosti intervenčních zásob. Avšak tam, kde jsou vhodné intervenční zásoby k dispozici, dostane jejich použití přednost.- Širší nabídka rozdělovaných potravin. Aby se zlepšila vyváženost živin u potravin poskytovaných v rámci programu, nebudou se již rozdělované výrobky omezovat pouze na ty, na než se vztahuje intervence. Volbu potravin by prováděly orgány členských států na základě kritérií výživy a rozdělování by bylo řešeno ve spolupráci s partnery občanské společnosti.- Dlouhodobé hledisko. Činnosti rozdělování potravin vyžadují dlouhodobé plánování a pečlivou přípravu ze strany příslušných vnitrostátních orgánů a partnerů občanské společnosti. Plán Společenství pro rozdělování potravin by byl zřízen na tři roky, což by zvýšilo jeho efektivitu. Množství pomoci na druhý a třetí rok by bylo pouze orientační a muselo by být později potvrzeno rozpočtovým orgánem.- Jasnější priority. Členské státy by založily své požadavky na pomoc na vnitrostátních programech rozdělování potravin a stanovily by své cíle a priority pro rozdělování potravin těm nejchudším.- Spolufinancování. Zavedení spolufinancování by bylo základem pro soudržnost tohoto programu, zajistilo by řádné plánování a posílilo součinnost. Hladké zavedení a nepřetržitá vysoká míra čerpání fondu by se zajistily díky nastavení podílu spolufinancování Společenství u plánu na roky 2010/12 na 75 % a na 85 % u členských států Soudržnosti. Podíl spolufinancování Společenství by pak na roky 2013/2015 činil 50 %, resp. 75 %.- Intenzivnější sledování a předkládání zpráv. Počet povinností podávat zprávy na různých úrovních by se zvýšil a patřila by mezi ně i zpráva Komise Evropskému parlamentu a Radě nejpozději k 31. prosinci 2012.3. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKYNavrhovaná pravidla jsou určena k provádění nových ustanovení režimu rozdělování potravin nejchudším osobám ve Společenství. Nový režim bude spolufinancován Společenstvím, proto je nezbytná změna čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005. Tato pravidla nebudou


text: mít na rozpočet vliv. Dopad na rozpočet začne spolu s programem distribuce potravin na rok 2010 a bude určen během přípravné fáze programu.2008/0183 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení Rady (ES) č . 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky a nařízení (ES) č. 1234/2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“), pokud jde o rozdělování potravin nejchudším osobám ve SpolečenstvíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 uvedené smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Rady (EHS) č. 3730/87 ze dne 10. prosince 1987, kterým se stanoví obecná pravidla pro dodávky potravin z intervenčních zásob organizacím pověřeným jejich rozdělením nejchudším osobám ve Společenství[2], které bylo následně zrušeno a začleněno do nařízení Rady (ES) č. 1234/2007[3], poskytovalo po více než dvě desetiletí spolehlivý zdroj potravin k rozdělování těm nejchudším osobám ve Společenství.(2) Mezi cíle společné zemědělské politiky (SZP) podle čl. 33 odst. 1 Smlouvy patří vedle stabilizace trhů zajištění toho, že se dodávky dostanou ke spotřebitelům za rozumné ceny. Plány rozdělování potravin prováděné v rámci dotčeného režimu po léta úspěšně přispívaly k dosažení obou cílů a snižováním potravinové nejistoty pro nejchudší osoby ve Společenství prokázaly, že jsou významným nástrojem, který napomáhá k široké dostupnosti potravin v rámci Společenství a zároveň snižuje intervenční zásoby.(3) Evropský parlament ve svém prohlášení ze dne 4. dubna 2006 o zásobování schválených dobročinných organizací za účelem provádění evropského programu potravinové pomoci určené nejchudšímu obyvatelstvu[4] uvedl, že evropský program potravinové pomoci určené nejchudšímu obyvatelstvu se osvědčil a stal se pro miliony Evropanů životně důležitým. Navíc vyjádřil své obavy o budoucnost evropského programu potravinové pomoci určené nejchudším osobám a s vědomím nezbytnosti uspokojit jejich potravinové potřeby vyzval Komisi a Radu, aby mimo jiné evropský program potravinové pomoci zachovaly.(4) Postupné rozšiřování Společenství zvýšilo potenciální počet příjemců režimu potravinové pomoci ve Společenství. Zvyšující se ceny potravin současně nepříznivě ovlivnily zajišťování potravin pro nejchudší osoby a zvýšily náklady na poskytování potravinové pomoci. Proto režim, který byl původně vytvořen nařízením (EHS) č. 3730/87, nabyl během let na významu. Je tedy nezbytné v režimu na úrovni Společenství pokračovat a podle měnícího se rozvoje trhu jej dále upravovat.(5) Stávající režim rozdělování potravin spočívá v distribuci výrobků z intervenčních zásob Společenství, dočasně doplňovaných tržními nákupy. Postupné reformy SZP a příznivý rozvoj výrobních cen nicméně vyústily ve výrazné snížení intervenčních zásob a sortimentu dostupných výrobků. V důsledku této skutečnosti by se zdrojem zásob pro dotčený režim měly rovněž stát tržní nákupy, aby vhodným způsobem doplňovaly intervenční zásoby tam, kde nejsou dostupné.(6) Režim Společenství nemůže být jediným řešením rostoucí potřeby potravinové pomoci ve Společenství. Pro zajišťování potravin jsou stejně důležité vnitrostátní politiky prováděné veřejnou správou a mobilizace občanské společnosti. Režim Společenství se silným prvkem soudržnosti však může posloužit jako model rozdělování potravin nejchudšímu obyvatelstvu, může pomoci vytvořit součinnost a povzbudit veřejnost a soukromé iniciativy, jejichž cílem je lepší zajišťování potravin pro potřebné obyvatele. Vzhledem ke geografickému rozptýlení omezených dostupných intervenčních zásob v


text: členských státech může dále přispět k jejich lepšímu využití. Režim Společenství by se tedy neměl dotknout žádné podobné vnitrostátní politiky.(7) Za účelem plného využití soudržného rozměru režimu Společenství a posílení tím vytvořené součinnosti a za účelem zajištění řádného plánování by se mělo zajistit, aby členské státy spolufinancovaly program rozdělování potravin. Měly by být zajištěny maximální podíly spolufinancování Společenství a finanční příspěvek Společenství by měl být přidán na seznam opatření způsobilých pro financování z Evropského zemědělského záručního fondu (EZZF) stanovených v čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1290/2005[5]. Vyšší míra spolufinancování by se měla použít v prvních letech žádosti o pozměněný program, aby se tak zajistila nepřetržitá vysoká míra čerpání prostředků, postupné zavádění spolufinancování, a byl by tak umožněn hladký přechod a bez přerušení režimu z důvodu možného nedostatku zdrojů.(8) Podíl příspěvku z EZZF by měl být nastaven tak, aby odrážel situaci v členských státech, jež jsou pro financování z Fondu soudržnosti způsobilé, jak je uvedeno v příloze I rozhodnutí Komise 2006/596/ES[6] nebo v příslušných následujících rozhodnutích, aby se posílila ekonomická a sociální soudržnost Společenství.(9) Zkušenosti prokázaly, že pokud jde o řízení dotčeného režimu, jsou žádoucí jistá zlepšení, zejména pak poskytnutí dlouhodobého výhledu prostřednictvím víceletých plánů členským státům a pověřeným organizacím. Komise by tedy měla pro provedení režimu stanovit tříleté plány založené na žádostech členských států, které sdělí Komisi, a na ostatních informacích, jež bude Komise považovat za důležité. Členské státy by měly založit své žádosti o potravinové výrobky, které mají být v rámci tříletého plánu rozděleny, na vnitrostátních programech rozdělení potravin a stanovit své cíle a priority pro rozdělování potravin těm nejchudším osobám. Komise by pro přidělení dostupných prostředků měla určit objektivní metodologii.(10) Nařízení (ES) č. 1290/2005 a nařízení (ES) č. 1234/2007 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005 se doplňuje nové písmeno g), které zní:„g) finanční příspěvek Společenství na rozdělování potravin nejchudším osobám ve Společenství podle článku 27 nařízení (ES) č. 1234/2007.“.Článek 2Nařízení (ES) č. 1234/2007 se mění takto:1) Článek 27 se nahrazuje tímto:„Článek 27 Rozdělování potravin nejchudším osobám ve Společenství1. Produkty z intervenčních zásob mohou být využívány nebo se potravinové produkty zakoupí na trhu tak, aby potravinové produkty mohly být prostřednictvím organizací určených členskými státy rozděleny nejchudšímu obyvatelstvu ve Společenství.Potravinové produkty se zakoupí na trhu pouze v případě, že nebudou k dispozici intervenční zásoby vhodné pro režim rozdělování potravin.2. Členské státy, které si přejí účastnit se uvedeného režimu, sdělí Komisi informace o vnitrostátních programech rozdělování potravin, včetně požadavků na množství potravinových produktů, které mají být během tříletého období rozděleny, a ostatní příslušné informace.3. Režim uvedený v odstavci 1 se zakládá na tříletém plánu vypracovaném Komisí na základě požadavků, jež členské státy sdělily v souladu s odstavcem 2, a ostatních informací, jež Komise považuje za důležité.Tříletý plán stanoví roční finanční příděly Společenství pro každý členský stát a Komise určí minimální roční finanční příspěvky členských států v souladu s metodou, která bude stanovena prováděcími pravidly přijatými v souladu s čl. 43 písm. g). Přidělení prostředků na druhý