text:
právního řádu Ukrajiny, aniž by byly ve struktuře a znění nařízení provedeny jiné změny, než které souvisí s překladem, pokud Evropská komise takové změny neprohlásí za nezbytné.
 3.Ukrajina se zdrží jakéhokoliv jednání, které by narušilo cíl nebo výsledek sbližování jejích vnitrostátních právních předpisů s acquis EU v odvětví energetiky uvedeným v příloze XXVII-2.
 4.Ukrajina zruší ustanovení svého vnitrostátního práva nebo upustí od vnitrostátních praktik, které nejsou v souladu s právem Unie nebo jejími vnitrostátními právními předpisy v odvětví energetiky harmonizovanými s právem Unie uvedeným v příloze XXVII-2.
 Konzultace
 5.Ukrajina konzultuje s Evropskou komisí otázku slučitelnosti s acquis EU v případě jakéhokoli legislativního návrhu v oblastech, které mají být harmonizovány s právními akty EU uvedenými v příloze XXVII-2, před tím, než vstoupí v platnost. Povinnost konzultovat se vztahuje i na návrhy na změnu již harmonizovaného vnitrostátního legislativního aktu bez ohledu na právní formu návrhu.
 6.Vláda Ukrajiny může s Evropskou komisí konzultovat otázku slučitelnosti s acquis EU v případě jakéhokoli návrhu aktu provádějícího právní předpisy v odvětví energetiky, které byly nebo mají být harmonizovány s acquis EU uvedeným v příloze XXVII-2. Pokud se vláda Ukrajiny rozhodne takový akt konzultovat s Evropskou komisí, použije se bod 7.
 7.Ukrajina neuvede akty předložené ke konzultaci podle bodů 5 a 6 v účinnost, dokud Evropská komise neposoudí slučitelnost navrhovaného aktu s příslušným acquis EU, a pokud Evropská komise dospěje k závěru, že navrhovaný akt není slučitelný s dotčeným acquis EU.
 8.Posouzení slučitelnosti vypracované Evropskou komisí může zahrnovat doporučení týkající se navrhovaného aktu nebo jeho částí, které Evropská komise považuje za neslučitelné s acquis EU. Za účelem tohoto posouzení může Evropská komise konzultovat sekretariát Energetického společenství nebo vyslat odborníky, považuje-li to za vhodné. Posouzení slučitelnosti musí být dokončeno do tří měsíců ode dne obdržení anglického znění navrhovaného aktu nebo v delší lhůtě, na které se Evropská komise a Ukrajina dohodnou. Neodpoví-li Evropská komise v uvedené lhůtě, může Ukrajina navrhovaný akt uvést v účinnost. Skutečnost, že Evropská komise v uvedené lhůtě neodpoví, neznamená, že navrhovaný akt považuje za slučitelný s acquis EU.
 9.Ukrajina sdělí Evropské komisi konečné znění každého aktu v oblastech, které mají být harmonizovány s acquis EU uvedeným v příloze XXVII-2, nebo který mění harmonizované vnitrostátní právní předpisy v týchž oblastech.
 10.Vláda Ukrajiny může Evropskou komisi upozornit na jakýkoli jiný akt nebo návrh týkající se energetických otázek, na které se vztahuje tato dohoda, a vyžádat si nezávazné stanovisko ohledně slučitelnosti dotčeného aktu s acquis EU uvedeným v příloze XXVII-2.
 11.Strany si vyměňují informace stanovené v této příloze prostřednictvím tajemníků Výboru pro přidružení.
 Podávání zpráv Radě přidružení
 12.Evropská komise informuje Radu přidružení před jejím výročním zasedáním o všech stanoviscích, která si Ukrajina vyžádala a která jí byla poskytnuta podle této přílohy, pokud jde o soulad vnitrostátních aktů Ukrajiny s acquis EU.
 13.Ukrajina předloží Radě přidružení písemnou zprávu o pokroku dosaženém při provádění reformy v odvětví energetiky na základě acquis EU uvedeného v příloze XXVII-2 tři měsíce před jejím výročním zasedáním. Ve zprávě je podrobně popsáno, jakým způsobem Ukrajina ve svých přijatých aktech zohlednila stanoviska a doporučení vydaná


text:
Evropskou komisí, a jsou v ní uvedeny informace o účinném uplatňování přijatých právních předpisů.
 14.Výsledky sledování budou předloženy k projednání ve všech příslušných orgánech zřízených podle této dohody, mimo jiné též za účelem doporučení podle čl. 475 odst. 4 dohody.
 Příloha XXVII-2
 Povinnosti Ukrajiny, pokud jde o sbližování právních předpisů v odvětví energetiky
 Ukrajina se zavazuje, že ve stanovených lhůtách postupně sblíží své právní předpisy s těmito právními předpisy EU:
 1. Acquis EU, které se Ukrajina zavázala provést v rámci Smlouvy o Energetickém společenství. Lhůty, které byly v této souvislosti dohodnuty, se použijí i na tuto přílohu.
 Elektřina
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/72/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh s elektřinou a o zrušení směrnice 2003/54/ES
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu do sítě pro přeshraniční obchod s elektřinou a o zrušení nařízení (ES) č. 1228/2003
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 ze dne 25. října 2011 o integritě a transparentnosti velkoobchodního trhu s energií
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/89/ES ze dne 18. ledna 2006 o opatřeních pro zabezpečení dodávek elektřiny a investic do infrastruktury
 Nařízení Komise (EU) č. 838/2010 ze dne 23. září 2010 o stanovení pokynů týkajících se vyrovnávacího mechanismu mezi provozovateli přenosových soustav a společného regulačního přístupu k poplatkům za přenos
 Nařízení Komise (EU) č. 543/2013 ze dne 14. června 2013 o předkládání a zveřejňování údajů na trzích s elektřinou a o změně přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 714/2009
 Nařízení Komise (EU) 2016/1388 ze dne 17. srpna 2016, kterým se stanoví kodex sítě pro připojení spotřeby
 Nařízení Komise (EU) 2016/631 ze dne 14. dubna 2016, kterým se stanoví kodex sítě pro požadavky na připojení výroben k elektrizační soustavě
 Nařízení Komise (EU) 2016/1447 ze dne 26. srpna 2016, kterým se stanoví kodex sítě pro požadavky na připojení vysokonapěťových stejnosměrných soustav a nesynchronních výrobních modulů se stejnosměrným připojením k elektrizační soustavě
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/1952 ze dne 26. října 2016 o evropských statistikách cen zemního plynu a elektřiny a o zrušení směrnice 2008/92/ES
 Zemní plyn
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES ze dne 13. července 2009 o společných pravidlech pro vnitřní trh se zemním plynem a o zrušení směrnice 2003/55/ES
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 ze dne 13. července 2009 o podmínkách přístupu k plynárenským přepravním soustavám a o zrušení nařízení (ES) č. 1775/2005
 Směrnice Rady 2004/67/ES ze dne 26. dubna 2004 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu
 Nařízení (EU) 2015/703 ze dne 30. dubna 2015, kterým se stanoví kodex sítě pro pravidla týkající se interoperability a předávání údajů
 Nařízení Komise (EU) 2017/459 ze dne 16. března 2017, kterým se zavádí kodex sítě pro mechanismy přidělování kapacity v plynárenských přepravních soustavách a kterým se zrušuje nařízení (EU) č. 984/2013
 Nařízení Komise (EU) 2017/460 ze dne 16. března 2017, kterým se zavádí kodex sítě harmonizovaných struktur přepravních sazeb pro zemní plyn
 Obnovitelné zdroje energie
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
2009/28/ES ze dne 23. dubna 2009 o podpoře využívání energie z obnovitelných zdrojů a o změně a následném zrušení směrnic 2001/77/ES a 2003/30/ES
 Ropa
 Směrnice Rady 2009/119/ES ze dne 14. září 2009, kterou se členským státům ukládá povinnost udržovat minimální zásoby ropy nebo ropných produktů
 Energetická infrastruktura
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 347/2013 ze dne 17. dubna 2013, kterým se stanoví hlavní směry pro transevropské energetické sítě a kterým se zrušuje rozhodnutí č. 1364/2006/ES a mění nařízení (ES) č. 713/2009, (ES) č. 714/2009 a (ES) č. 715/2009
 Energetická účinnost
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU ze dne 25. října 2012 o energetické účinnosti, o změně směrnic 2009/125/ES a 2010/30/EU a o zrušení směrnic 2004/8/ES a 2006/32/ES
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU ze dne 19. května 2010 o energetické náročnosti budov
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1369 ze dne 4. července 2017, kterým se stanoví rámec pro označování energetickými štítky a zrušuje směrnice 2010/30/EU
 Prováděcí předpisy:
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 518/2014 ze dne 5. března 2014 o změně nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1059/2010, (EU) č. 1060/2010, (EU) č. 1061/2010, (EU) č. 1062/2010, (EU) č. 626/2011, (EU) č. 392/2012, (EU) č. 874/2012, (EU) č. 665/2013, (EU) č. 811/2013 a (EU) č. 812/2013 s ohledem na označování výrobků spojených se spotřebou energie energetickými štítky na internetu,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2017/254 ze dne 30. listopadu 2016, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1059/2010, (EU) č. 1060/2010, (EU) č. 1061/2010, (EU) č. 1062/2010, (EU) č. 626/2011, (EU) č. 392/2012, (EU) č. 874/2012, (EU) č. 665/2013, (EU) č. 811/2013, (EU) č. 812/2013, (EU) č. 65/2014, (EU) č. 1254/2014, (EU) 2015/1094, (EU) 2015/1186 a (EU) 2015/1187, pokud jde o používání tolerancí v postupech ověřování,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1060/2010 ze dne 28. září 2010, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích chladicích spotřebičů pro domácnost,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 65/2014 ze dne 1. října 2013, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích trub a sporákových odsavačů par pro domácnost,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 626/2011 ze dne 4. května 2011, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích klimatizátorů vzduchu,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 874/2012 ze dne 12. července 2012, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích elektrických světelných zdrojů a svítidel,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1059/2010 ze dne 28. září 2010, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích myček nádobí pro domácnost,
 -směrnice Komise 96/60/ES ze dne 19. září 1996, kterou se provádí směrnice Rady 92/75/EHS, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích kombinovaných praček se sušičkou pro domácnost,
 -nařízení


text:
Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 392/2012 ze dne 1. března 2012, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích bubnových sušiček pro domácnost,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1061/2010 ze dne 28. září 2010, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích praček pro domácnost,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 665/2013 ze dne 3. května 2013, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích vysavačů,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 812/2013 ze dne 18. února 2013, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích ohřívačů vody, zásobníků teplé vody a souprav sestávajících z ohřívače vody a solárního zařízení,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 811/2013 ze dne 18. února 2013, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích ohřívačů pro vytápění vnitřních prostorů, kombinovaných ohřívačů, souprav sestávajících z ohřívače pro vytápění vnitřních prostorů, regulátoru teploty a solárního zařízení a souprav sestávajících z kombinovaného ohřívače, regulátoru teploty a solárního zařízení,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1062/2010 ze dne 28. září 2010, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích televizních přijímačů,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1254/2014 ze dne 11. července 2014, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích větracích jednotek pro obytné budovy,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/1094 ze dne 5. května 2015, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích profesionálních chladicích boxů,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/1186 ze dne 24. dubna 2015, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích lokálních topidel,
 -nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/1187 ze dne 27. dubna 2015, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích kotlů na tuhá paliva a souprav sestávajících z kotle na tuhá paliva a doplňkových ohřívačů, regulátorů teploty a solárních zařízení.
 2. Acquis EU, které má Ukrajina provést nad rámec povinností Ukrajiny podle Smlouvy o Energetickém společenství
 Vyhledávání a průzkum uhlovodíků
 Směrnice 94/22/ES o podmínkách udělování a užívání povolení k vyhledávání, průzkumu a těžbě uhlovodíků
 Harmonogram: ustanovení směrnice se provedou do tří let po vstupu této dohody v platnost, přičemž se zohlední články (12 a 13) ustanovení o obchodu s energií, na něž se vztahuje kapitola 11 (Obchod s energií) hlavy IV (Obchod a obchodní záležitosti).
 Energetická účinnost – energetická náročnost budov
 Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 244/2012 ze dne 16. ledna 2012, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/31/EU o energetické náročnosti budov stanovením srovnávacího


text:
metodického rámce pro výpočet nákladově optimálních úrovní minimálních požadavků na energetickou náročnost budov a prvků budov
 Harmonogram: ustanovení nařízení se provedou do 30. června 2019.
 Energetická účinnost – ekodesign
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES ze dne 21. října 2009 o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie
 Harmonogram: ustanovení směrnice 2009/125/ES se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost.
 Prováděcí předpisy:
 -nařízení Komise (EU) 2016/2282 ze dne 30. listopadu 2016, kterým se mění nařízení (ES) č. 1275/2008, (ES) č. 107/2009, (ES) č. 278/2009, (ES) č. 640/2009, (ES) č. 641/2009, (ES) č. 642/2009, (ES) č. 643/2009, (EU) č. 1015/2010, (EU) č. 1016/2010, (EU) č. 327/2011, (EU) č. 206/2012, (EU) č. 547/2012, (EU) č. 932/2012, (EU) č. 617/2013, (EU) č. 666/2013, (EU) č. 813/2013, (EU) č. 814/2013, (EU) č. 66/2014, (EU) č. 548/2014, (EU) č. 1253/2014, (EU) 2015/1095, (EU) 2015/1185, (EU) 2015/1188, (EU) 2015/1189 a (EU) 2016/2281, pokud jde o používání tolerancí v postupech ověřování
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) 2016/2281 ze dne 30. listopadu 2016, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES o stanovení rámce pro určení požadavků na ekodesign výrobků spojených se spotřebou energie, pokud jde o požadavky na ekodesign ohřívačů vzduchu, chladicích zařízení, vysokoteplotních procesních chladičů a ventilátorových konvektorů
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) 2015/1189 ze dne 28. dubna 2015, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign kotlů na tuhá paliva
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) 2015/1188 ze dne 28. dubna 2015, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign lokálních topidel
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) 2015/1185 ze dne 24. dubna 2015, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign lokálních topidel na tuhá paliva
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) 2015/1095 ze dne 5. května 2015, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign profesionálních chladicích boxů, šokových zchlazovačů, kondenzačních jednotek a procesních chladičů,
 -nařízení Komise (EU) č. 1253/2014 ze dne 7. července 2014, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign větracích jednotek
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 548/2014 ze dne 21. května 2014, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o malé, střední a velké výkonové transformátory
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 66/2014 ze dne 14. ledna 2014, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde


text:
o požadavky na ekodesign trub, varných desek a sporákových odsavačů par pro domácnost
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 813/2013 ze dne 2. srpna 2013, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign ohřívačů pro vytápění vnitřních prostorů a kombinovaných ohřívačů
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 814/2013 ze dne 2. srpna 2013, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign ohřívačů vody a zásobníků teplé vody
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 666/2013 ze dne 8. července 2013, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign vysavačů
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 617/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign počítačů a počítačových serverů
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 932/2012 ze dne 3. října 2012, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign bubnových sušiček pro domácnost
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 622/2012 ze dne 11. července 2012, kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 641/2009, pokud jde o požadavky na ekodesign samostatných bezucpávkových oběhových čerpadel a bezucpávkových oběhových čerpadel vestavěných ve výrobcích
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (ES) č. 641/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign samostatných bezucpávkových oběhových čerpadel a bezucpávkových oběhových čerpadel vestavěných ve výrobcích
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 547/2012 ze dne 25. června 2012, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign vodních čerpadel
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 206/2012 ze dne 6. března 2012, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign klimatizátorů vzduchu a komfortních ventilátorů
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 327/2011 ze dne 30. března 2011, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign ventilátorů poháněných elektromotory s příkonem v rozmezí od 125 W do 500 kW
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 1016/2010 ze dne 10. listopadu 2010, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES,


text:
pokud jde o požadavky na ekodesign myček nádobí pro domácnost
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 1015/2010 ze dne 10. listopadu 2010, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign praček pro domácnost
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) 2015/1428 ze dne 25. srpna 2015, kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 244/2009, pokud jde o požadavky na ekodesign nesměrových světelných zdrojů pro domácnost, nařízení Komise (ES) č. 245/2009, pokud jde o požadavky na ekodesign zářivek bez integrovaného předřadníku, vysoce intenzivních výbojek a předřadníků a svítidel, jež mohou sloužit k provozu těchto zářivek a výbojek, a zrušení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/55/ES, a nařízení Komise (EU) č. 1194/2012, pokud jde o požadavky na ekodesign směrových světelných zdrojů, světelných zdrojů využívajících elektroluminiscenčních diod a souvisejících zařízení
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (ES) č. 245/2009 ze dne 18. března 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign zářivek bez integrovaného předřadníku, vysoce intenzivních výbojek a předřadníků a svítidel, jež mohou sloužit k provozu těchto zářivek a výbojek, a kterým se zrušuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/55/ES, ve znění pozdějších předpisů
 harmonogram: ustanovení nařízení se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost,
 -nařízení Komise (EU) č. 1194/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign směrových světelných zdrojů, světelných zdrojů využívajících elektroluminiscenčních diod a souvisejících zařízení
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (ES) č. 244/2009 ze dne 18. března 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign nesměrových světelných zdrojů pro domácnost
 harmonogram: ustanovení nařízení se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost,
 -nařízení Komise (ES) č. 859/2009 ze dne 18. září 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 244/2009, pokud jde o požadavky na ekodesign pro ultrafialové záření u nesměrových světelných zdrojů pro domácnost
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 347/2010 ze dne 21. dubna 2010, kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 245/2009, pokud jde o požadavky na ekodesign pro zářivky bez integrovaného předřadníku, vysoce intenzivní výbojky a předřadníky a svítidla, jež mohou sloužit k provozu těchto zářivek a výbojek
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (ES) č. 643/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign chladicích spotřebičů pro domácnost
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (ES) č. 642/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského


text:
parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign televizních přijímačů
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (EU) č. 4/2014 ze dne 6. ledna 2014, kterým se mění nařízení (ES) č. 640/2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign elektromotorů
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (ES) č. 640/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign elektromotorů + oprava v Úř. věst. L 46 ze dne 19. 2. 2011
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021,
 -nařízení Komise (ES) č. 278/2009 ze dne 6. dubna 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign z hlediska spotřeby elektrické energie externích zdrojů napájení ve stavu bez zátěže a jejich průměrné energetické účinnosti v aktivním režimu, ve znění pozdějších předpisů
 harmonogram: ustanovení nařízení se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost,
 -nařízení Komise (ES) č. 107/2009 ze dne 4. února 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign jednoduchých set-top-boxů, ve znění pozdějších předpisů
 harmonogram: ustanovení nařízení se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost,
 -nařízení Komise (ES) č. 1275/2008 ze dne 17. prosince 2008, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign z hlediska spotřeby elektrické energie elektrických a elektronických zařízení určených pro domácnosti a kanceláře v pohotovostním režimu a ve vypnutém stavu, ve znění pozdějších předpisů
 harmonogram: ustanovení nařízení se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost,
 -směrnice Rady 92/42/EHS ze dne 21. května 1992 o požadavcích na účinnost nových teplovodních kotlů na kapalná nebo plynná paliva, ve znění pozdějších předpisů
 harmonogram: ustanovení směrnice se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost,
 -nařízení Komise (ES) č. 643/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign chladicích spotřebičů pro domácnost, ve znění pozdějších předpisů
 harmonogram: harmonogram, podle kterého budou ustanovení nařízení prováděna, se určí do 31. prosince 2021.
 Jaderná energie
 Směrnice Rady 2013/59/Euratom ze dne 5. prosince 2013, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy ochrany před nebezpečím vystavení ionizujícímu záření a zrušují se směrnice 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom a 2003/122/Euratom
 Harmonogram: ustanovení směrnice se provedou do čtyř let od vstupu této dohody v platnost.
 Směrnice Rady 2006/117/Euratom ze dne 20. listopadu 2006 o dozoru nad přepravou radioaktivního odpadu a vyhořelého paliva a o její kontrole
 Harmonogram: ustanovení směrnice se provedou do dvou let od vstupu této dohody v platnost.
 Směrnice Rady 2009/71/Euratom ze dne 25. června 2009, kterou se stanoví rámec Společenství pro jadernou bezpečnost jaderných zařízení
 Harmonogram: ustanovení směrnice se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost.
 Směrnice Rady 2014/87/Euratom ze dne


text:
8. července 2014, kterou se mění směrnice 2009/71/Euratom, kterou se stanoví rámec Společenství pro jadernou bezpečnost jaderných zařízení
 Harmonogram: ustanovení směrnice se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost.
 Směrnice Rady 2011/70/Euratom ze dne 19. července 2011, kterou se stanoví rámec Společenství pro odpovědné a bezpečné nakládání s vyhořelým palivem a radioaktivním odpadem
 Harmonogram: ustanovení směrnice se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost.“


text:
 |
 52013PC0641
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o indexech, které jsou používány jako referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních smlouvách /* COM/2013/0641 final - 2013/0314 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 1.1. Obecné souvislosti,
 odůvodnění a cíle návrhu
 Index je měřítkem, obvykle ceny nebo množství,
 stanovovaným čas od času na základě reprezentativního souboru výchozích údajů.
 Pokud se určitý index použije jako referenční cena u finančního nástroje nebo
 ve smlouvě, stává se z něj referenční hodnota. V současnosti existuje
 široká řada nejrůznějších referenčních hodnot, jež pomocí rozličných metodik
 stanovují různé subjekty, od veřejných subjektů po nezávislé poskytovatele
 referenčních hodnot.
 Na význam referenčních hodnot a na jejich
 slabá místa upozornily dohody o finančním vyrovnání, jichž dosáhly některé
 příslušné orgány s řadou bank v souvislosti s manipulací
 s referenčními úrokovými sazbami LIBOR a EURIBOR. Příslušné orgány rovněž
 vyšetřují obvinění, že k pokusům o manipulaci údajně došlo při
 určování cen komodit ze strany agentur podávajících přehledy o cenách komodit,
 a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) přezkoumala
 určení cen ropy vypracované těmito agenturami. Věrohodnost referenčních hodnot
 je zcela zásadní pro tvorbu cen mnoha finančních nástrojů, např. swapů
 úrokových sazeb, a pro obchodní i neobchodní smlouvy, jako jsou například
 hypotéky. Dojde-li k manipulaci s určitou referenční hodnotou,
 způsobí to některým investorům, v jejichž vlastnictví se nacházejí
 finanční nástroje, jejichž hodnota je určována odkazem na tuto referenční
 hodnotu, značné ztráty. Vysílání klamných signálů o stavu podkladového trhu pak
 může poškodit reálnou ekonomiku. Obecněji řečeno, obavy z manipulace
 referenčních hodnot podlamují důvěru na trhu. Referenční hodnoty jsou
 náchylnější k manipulaci všude tam, kde při jejich stanovování existují
 střety zájmů a volnost rozhodování a kde referenční hodnoty nepodléhají odpovídající
 úpravě a kontrole.
 Komise na údajnou manipulaci
 s referenčními úrokovými sazbami LIBOR a EURIBOR reagovala zaprvé
 příslibem, že provede změny stávajících návrhů nařízení o zneužívání trhu
 (MAR) a směrnice o trestněprávním postihu za zneužívání trhu (CSMAD), tak
 aby bylo jasně stanoveno, že jakákoliv manipulace s referenčními hodnotami
 je jednoznačně protiprávní a podléhá správním sankcím nebo trestněprávnímu
 postihu.
 Změna režimu sankcí však způsob stanovování
 a používání referenčních hodnot sama o sobě nezlepší; postihy
 neodstraní rizika manipulace plynoucí z toho, že v případech, kdy
 proces určování referenčních hodnot není odpovídajícím způsobem upraven, a
 tudíž dochází ke střetu zájmů a existuje prostor pro uplatnění volnosti rozhodování.
 Zadruhé je v zájmu ochrany investorů a spotřebitelů nezbytné, aby
 referenční hodnoty byly podložené, spolehlivé a odpovídající svému účelu.
 V souvislosti s uvedenými skutečnostmi si tento návrh nařízení klade
 čtyři hlavní cíle, jež mají zlepšit rámec, v němž se referenční hodnoty
 stanovují, používají a poskytují se údaje pro jejich výpočet:
 –
 zlepšit úpravu procesu určování referenčních hodnot
 a jeho kontroly a především zajistit, aby na straně osob vykonávajících
 tyto činnosti nedocházelo ke střetům zájmů nebo aby alespoň existoval způsob,
 jak takové situace uspokojivě zvládat,
 –
 zlepšit kvalitu vstupních údajů a metodiky, jež
 administrátoři referenčních hodnot používají, a zvláště pak zajistit, aby pro
 určování referenčních hodnot byly používány dostatečné a přesné údaje,
 –
 zajistit, aby poskytovatelé údajů používaných pro
 stanovení referenčních hodnot


text:
podléhali náležité kontrole, zejména
 s ohledem na předcházení střetům zájmů, a aby náležité kontrole podléhaly
 rovněž jimi poskytované údaje. V případech, kdy je to nezbytné, by měl mít
 dotyčný příslušný orgán pravomoc poskytovatelům údajů nařídit, aby údaje
 používané pro stanovení referenčních hodnot poskytovali i nadále, a
 –
 zajistit náležitou ochranu spotřebitelů a
 investorů, kteří tyto referenční hodnoty používají, tím, že bude zvýšena
 transparentnost, že budou zajištěna odpovídající práva na uplatnění prostředků
 nápravy a že v nezbytných případech bude zajištěno posouzení vhodnosti
 referenčních hodnot.
 1.2. Stávající předpisy
 v oblasti, na niž se tento návrh vztahuje
 Právo Unie některé aspekty používání
 referenčních hodnot v současnosti již upravuje:
 –
 Návrh nařízení o zneužívání trhu (MAR)[1] v čl. 2 odst. 3 písm. d) a
 čl. 8. odst. 1 písm. d) a návrh směrnice o trestněprávním postihu za
 zneužívání trhu (CSMAD)[2]
 (o nařízení MAR byla v červnu 2013 dosažena politická dohoda mezi
 Evropským parlamentem a Radou) jasně stanoví, že manipulace
 s referenčními hodnotami je jednoznačně protiprávní a podléhá správním
 sankcím či trestnímu postihu.
 –
 Nařízení o integritě a transparentnosti trhu
 s energií (REMIT)[3]
 stanoví, že manipulace s referenčními hodnotami používanými pro
 velkoobchodní energetické produkty je protiprávní.
 –
 Směrnice o trzích finančních nástrojů[4] vyžaduje, aby veškeré finanční
 nástroje přijaté k obchodování na regulovaném trhu mohly být obchodovány
 spravedlivě, řádně a efektivně. V nařízení, kterým se tato směrnice
 provádí,[5]
 je dále stanoveno, že cena nebo jiné hodnotové měřítko podkladového cenného
 papíru musí být spolehlivá a veřejně dostupná.
 –
 Článek 30 návrhu nařízení o trzích finančních
 nástrojů (MIFIR)[6]
 (návrh je v současné době předmětem jednání mezi Evropským parlamentem a
 Radou) obsahuje ustanovení vyžadující nevýlučný způsob poskytování licencí
 k referenčním hodnotám pro účely obchodování a zúčtování.
 –
 Směrnice o prospektu a příslušné prováděcí nařízení[7] stanoví, že odkazuje-li se
 v prospektu na index, emitent by měl uvést druh podkladového nástroje
 a podrobnosti o tom, kde lze o tomto podkladovém nástroji získat
 informace, údaje o tom, kde lze získat informace o minulých a dalších
 výsledcích podkladového nástroje a o jeho volatilitě, a název indexu.
 Vytváří-li index emitent, musí tento emitent uvést rovněž popis indexu. Pokud
 index netvoří emitent, musí emitent jasně uvést, kde lze informace o indexu
 získat, a v případě, že je podkladovým nástrojem úroková sazba, musí
 emitent uvést popis této úrokové sazby.
 –
 Směrnice o subjektech kolektivního investování do
 převoditelných cenných papírů[8]
 stanoví, že portfolio fondů SKIPCP může obsahovat jen určitý maximální podíl
 nástrojů emitovaných týmž subjektem. Mez, která určuje, jak velký může být
 tento podíl v rámci celého portfolia určitého SKIPCP, mohou členské státy
 zvýšit nejvýše na 20 % u investic do akcií nebo dluhových cenných papírů téhož
 emitenta, jedná-li se o index, jehož složení chce SKIPCP kopírovat, ovšem za
 předpokladu, že složení indexu je v dostatečné míře diverzifikováno, index
 představuje odpovídající referenční („vztažný“) bod pro trh, na který se
 vztahuje, a je náležitým způsobem zveřejňován.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 2.1. Konzultace
 Dne 3. září 2012 byla zahájena tříměsíční
 veřejná konzultace, která byla ukončena dne 29. listopadu 2012. Bylo
 shromážděno 84 příspěvků od


text:
dodavatelů vstupních údajů, poskytovatelů
 referenčních hodnot a jejich uživatelů včetně burz, bank, investorů, sdružení
 spotřebitelů, obchodních subjektů a veřejných orgánů. Zúčastněné strany se
 shodly na tom, že vytváření a používání referenčních hodnot má své nedostatky,
 a vesměs se vyjádřily ve prospěch opatření na úrovni EU. Respondenti rovněž
 zdůraznili potřebu mezinárodní spolupráce a pečlivého nastavení rozsahu
 jakékoli iniciativy.
 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA)
 a Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) společně prošetřily nedostatky spojené
 se stanovováním výše úrokových sazeb EURIBOR, které provádí sdružení
 EURIBOR-EBF, a dne 11. ledna 2013 zahájily konzultace o zásadách procesů
 stanovování referenčních hodnot v EU.[9]
 V dopise ze dne 7. března 2013 Evropský orgán pro bankovnictví (EBA), Evropský
 orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) a Evropský orgán pro pojišťovnictví a
 zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA) sdělily na základě této činnosti svá
 doporučení týkající se obsahu navrhované právní úpravy. Útvary Komise se
 zúčastnily veřejného slyšení zástupců orgánu ESMA a orgánu EBA věnovaného
 zásadám procesů stanovování referenčních hodnot v EU, které se konalo dne
 13. února 2013[10].
 Útvary Komise se zúčastnily rovněž veřejného slyšení na téma Podpora kultury
 při manipulaci s trhem – globální akce po případu LIBOR/EURIBOR, které
 uspořádal dne 29. září 2012 Evropský parlament.
 2.2. Posouzení dopadů
 V souladu se svou politikou zlepšování
 právní úpravy provedla Komise posouzení dopadů jednotlivých alternativ
 politiky. Patří mezi ně možnosti týkající se omezení faktorů motivujících
 k manipulacím, minimalizace volnosti rozhodování a zajištění toho, aby
 referenční hodnoty vycházely z dostatečných, spolehlivých a
 reprezentativních údajů, dále též možnosti týkající se zajištění interní úpravy
 a kontrolních mechanismů; možnosti týkající se podchycení rizik, možnosti
 týkající se zajištění účinného dohledu nad stanovováním referenčních hodnot
 a zvýšení transparentnosti a ochrany investorů. Tyto jednotlivé možnosti
 byly posouzeny z hlediska následujících kritérií: dopad na zúčastněné
 strany, účelnost a efektivita.
 Zvlášť důležitá jsou tato základní práva
 zakotvená v Listině základních práv: respektování soukromého a rodinného
 života, ochrana osobních údajů, svoboda projevu a informací.
 Podle článku 52 Listiny lze tyto práva a
 svobody omezit. Výše uvedené cíle jsou v souladu se závazky EU
 v oblasti dodržování základních práv. Jakékoli omezení výkonu těchto práv
 a svobod však musí být stanoveno právním předpisem a musí respektovat podstatu
 těchto práv a svobod. V souladu se zásadou proporcionality lze provést
 určitá omezení pouze tehdy, jsou-li nezbytná, a pokud skutečně dosáhnou cílů
 obecného zájmu uznaných Unií nebo zajistí potřebu chránit práva a svobody
 jiných. V případě referenčních hodnot je cílem obecného zájmu, který
 opravňuje k určitým omezením základních práv, cíl zajištění věrohodnosti
 trhu. K určitým omezením základních práv rovněž opravňuje potřeba chránit
 právo na vlastnictví (článek 17 Listiny), neboť investoři mají právo na to, aby
 hodnota jejich majetku (např. půjček, derivátů) byla chráněna před
 ztrátami způsobenými narušením trhu.
 Právo na svobodu projevu a informací vyžaduje
 respektovat svobodu médií. Toto nařízení by mělo být vykládáno a uplatňováno
 v souladu s tímto zásadním právem. Pokud tedy určitá osoba pouze
 zveřejňuje referenční hodnotu nebo na ni odkazuje v rámci své novinářské
 činnosti, ale nemá kontrolu nad poskytováním této referenční hodnoty, neměly by
 se na ni vztahovat požadavky,


text:
jež toto nařízení klade na administrátory referenčních
 hodnot. To tudíž ponechává novinářům volnost, aby při výkonu své novinářské
 činnosti mohli informovat o dění na finančních a komoditních trzích. Pojem
 administrátora referenční hodnoty byl proto přesně vymezen tak, aby bylo
 zajištěno, že obsáhne poskytování určité referenční hodnoty, avšak nebude
 zasahovat do sféry novinářských činností.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 3.1. Právní základ
 Základem tohoto návrhu je článek 114 Smlouvy o
 fungování Evropské unie (SFEU).
 3.2. Subsidiarita a
 proporcionalita
 Komisí navrhovaná úprava referenčních hodnot
 je v souladu se zásadou subsidiarity, jak ji stanoví čl. 5 odst. 3 Smlouvy
 o Evropské unii (Smlouva o EU), v němž se uvádí, že Unie vyvíjí činnost
 pouze tehdy a do té míry, pokud cílů zamýšlené činnosti nemůže být dosaženo uspokojivě
 na úrovni členských států, a proto, z důvodu jejího rozsahu či účinků,
 jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie.
 Mnohé referenční hodnoty jsou sice
 vnitrostátní, jakožto celek je však toto odvětví mezinárodní, a to jak co se
 týče vytváření referenčních hodnot, tak jejich používání. Opatření přijímaná na
 vnitrostátní úrovni platná pro vnitrostátní indexy mohou sice napomoci tomu,
 aby intervence odpovídaly co nejpřesněji příslušným problémům na vnitrostátní
 úrovni, zároveň však může docházet k tomu, že budou vznikat různá,
 vzájemně neslučitelná pravidla, že v rámci jednotného trhu budou existovat
 nerovné podmínky soutěže a že se bude uplatňovat nejednotný a nekoordinovaný
 přístup. Referenční hodnoty jsou užívány pro stanovení cen při nejrůznějších
 přeshraničních transakcích, zejména na mezibankovním finančním trhu a při
 obchodování s deriváty. Různá, vzájemně neslučitelná pravidla by
 znemožňovala stanovení referenční hodnoty s přeshraničním významem, a
 proto by bránila uskutečňování těchto přeshraničních transakcí. Tento problém
 uznala skupina G20 i Rada pro finanční stabilitu (FSB), které pověřily
 Mezinárodní organizaci komisí pro cenné papíry (IOSCO) vypracováním souboru
 zásad s celosvětovou platností pro stanovování finančních referenčních
 hodnot. Iniciativa EU povede k vytvoření společného rámce pro spolehlivé
 a řádně používané referenční hodnoty ve všech členských státech,
 a přispěje tak k efektivnějšímu fungování jednotného trhu.
 Ve většině členských států v současnosti
 neexistují žádné předpisy na vnitrostátní úrovni, které by se týkaly stanovení
 referenčních hodnot, avšak dva členské státy již přijaly vnitrostátní právní
 předpisy týkající se referenčních úrokových sazeb ve svých národních měnách.
 Organizace IOSCO se navíc nedávno dohodla na zásadách pro stanovování
 referenčních hodnot, které mají být uplatňovány jejími členy. Tyto zásady jsou
 však, pokud jde o oblast jejich působnosti a prostředky jejich provádění, ale i
 ve vztahu k určitým podmínkám, dosti flexibilní. Za situace, kdy harmonizovaný
 evropský rámec pro stanovování referenčních hodnot neexistuje, je
 pravděpodobné, že některé členské státy přijmou právní předpisy na vnitrostátní
 úrovni, které by se mohly lišit. Například v tento okamžik se zdá, že
 oblast působnosti právních předpisů v jednom členském státě je vymezena ve
 stejné šíři, jako je tomu v zásadách organizace IOSCO, avšak právní
 předpisy ostatních členských států, jež zavedly pravidla týkající se
 referenčních hodnot, se vztahují pouze na referenční úrokové sazby. Tyto rozcházející
 se přístupy by vedly k roztříštěnosti vnitřního trhu, neboť na
 administrátory a uživatele referenčních hodnot by se v jednotlivých
 členských státech vztahovala různá pravidla.


text:
Nebude-li existovat právní rámec
 platný pro celou Unii, jednotlivá vnitrostátní opatření nebudou účinná, protože
 členské státy nemají žádnou povinnost ani motivaci vzájemně spolupracovat, a
 tato skutečnost, že vzájemně nespolupracují, otevírá možnost regulatorní
 arbitráže.
 Na určité aspekty ochrany investorů
 v této oblasti se v obecně rovině vztahuje směrnice o trzích
 finančních nástrojů (MIFID). Směrnice MIFID zejména obsahuje požadavek, aby
 společnosti prováděly posouzení vhodnosti. Tím se ověřuje, zda má klient
 potřebné zkušenosti a znalosti, aby mohl pochopit rizika spojená s nabízeným
 nebo poptávaným produktem nebo investiční službou. Zajišťuje tak dostatečnou
 míru ochrany investorů.
 Pokud jde o ochranu spotřebitelů, pravidla pro
 zveřejňování přiměřených informací obsahuje směrnice o spotřebitelských
 úvěrech, jakož i směrnice o hypotečních úvěrech, jež má být přijata
 v brzké době a která obsahuje také požadavek, aby byly doporučovány vhodné
 úvěrové smlouvy. Tato pravidla EU na ochranu spotřebitelů se netýkají konkrétní
 otázky vhodnosti referenčních hodnot ve finančních smlouvách. Nerovné
 vyjednávací postavení a používání standardních smluvních podmínek dále znamená,
 že spotřebitelé mohou mít v otázce použití referenční hodnoty omezenou
 možnost volby. Spotřebitelé rovněž nedisponují potřebnými znalostmi nebo
 zkušenostmi, aby mohli vhodnost referenční hodnoty náležitě posoudit. Tento
 návrh by proto měl doplňovat stávající právní předpisy EU v této oblasti
 tím, že zajistí, aby odpovědnost za posouzení vhodnosti referenčních hodnot při
 uzavírání smluv přímo se spotřebiteli byla na straně poskytovatelů půjček či
 úvěrů. To také zajistí harmonizovaná pravidla EU na ochranu spotřebitelů
 týkající se používání referenčních hodnot jako reference ve finančních
 smlouvách. Společný regulační rámec, který by upravoval uzavírání finančních smluv
 pro spotřebitele i pro poskytovatele úvěrů, je nezbytný také proto, že
 umožní používání přeshraničních referenčních hodnot namísto nesourodého
 přístupu jednotlivých členských států. Vzhledem ke stížnostem spotřebitelů a
 soudním řízením týkajícím se používání nevhodných referenčních hodnot
 v některých členských státech je pravděpodobné, že na úrovni členských
 států by byla přijata odlišná opatření na ochranu spotřebitelů. To by mohlo
 vést k roztříštěnosti vnitřního trhu.
 Navrhované nařízení je rovněž v souladu
 se zásadou proporcionality, jak to vyžaduje čl. 5 odst. 4 Smlouvy o EU.
 Zaměřuje se pouze na ty indexy, kterých se používá jako reference pro finanční
 nástroje či finanční smlouvy, jako jsou hypotéky, neboť takové referenční
 hodnoty mohou mít v případě, že je s nimi manipulováno, přímé
 a konkrétní hospodářské dopady. Navrhované nařízení navíc obsahuje
 ustanovení, která umožňují přizpůsobovat jeho požadavky různým odvětvím a
 různým typům referenčních hodnot, jako jsou komodity, mezibankovní úroková sazba
 a referenční hodnoty využívající burzovní údaje. Přiměřený přístup je zajištěn
 i proto, že naprostá většina povinností se ukládá administrátorovi referenční
 hodnoty. Mnozí administrátoři referenčních hodnot již nyní splňují alespoň
 některé z těchto požadavků a z toho vyplývá, že se nepřiměřeně
 nezvýší administrativní zátěž. Postupy vnitřní správy a kontroly jsou navíc
 vyžadovány od dodavatelů vstupních údajů pod dohledem, což znamená, že dopad
 vůči dodavatelům vstupních údajů pro stanovování referenčních hodnot, kteří pod
 dohledem nejsou, například vůči neregistrovaným obchodníkům, nebude významný.
 Toto nařízení je dále ve všech svých hlavních částech v souladu
 s mezinárodně dohodnutými zásadami pro stanovování finančních referenčních
 hodnot, které byly přijaty organizací IOSCO, zveřejněny 17. července 2013
 a obsáhle konzultovány se


text:
zúčastněnými stranami. To sníží náklady spojené
 s jejich harmonizací.
 S ohledem na tyto skutečnosti je zřejmé,
 že postup EU je v souladu se zásadami subsidiarity a proporcionality.
 3.3. Volba nástroje
 Za nejvhodnější právní nástroj pro zavedení
 jednotných pravidel týkajících se poskytování referenčních hodnot, dodávání
 vstupních údajů pro stanovení těchto referenčních hodnot a využívání
 referenčních hodnot v Unii je považováno nařízení. Navržená ustanovení
 stanovují určité požadavky kladené na administrátory, dodavatele vstupních
 údajů a uživatele referenčních hodnot. Vzhledem k přeshraničnímu
 charakteru mnohých referenčních hodnot je nezbytné, aby tyto požadavky byly v maximální
 míře harmonizovány. Jelikož součástí regulace referenčních hodnot jsou i
 opatření, jež stanoví přesné požadavky týkající se údajů a metodik, i malé
 rozdíly v uplatňovaných přístupech by mohly vyvolat významné překážky
 bránící přeshraničnímu poskytování referenčních hodnot. Použitím formy
 nařízení, které je použitelné přímo, bez vnitrostátní legislativy, se omezí
 možnost, aby příslušné orgány na vnitrostátní úrovni přijímaly rozcházející se
 opatření, a zajistí se jednotný přístup a větší právní jistota v celé EU.
 3.4. Podrobné vysvětlení návrhu
 3.4.1. Oblast působnosti (článek 2)
 Navrhované nařízení se vztahuje na všechny
 zveřejněné referenční hodnoty, které se používají jako reference pro určitý
 finanční nástroj obchodovaný nebo přijatý k obchodování na některém
 regulovaném obchodním místě nebo pro určitou finanční smlouvu (například pro
 hypotéky), a referenční hodnoty, jež měří výkonnost určitého investičního
 fondu.
 Pokud se v procesu stanovování
 referenčních hodnot uplatňuje volnost rozhodování, kdy může docházet ke střetu
 zájmů, a neexistují-li řádná správa a kontrolní postupy, vyvstává riziko, že
 dojde k manipulaci. Indexy, při jejichž stanovování dochází k volnému
 rozhodování, by tudíž měly podléhat regulačním opatřením. Míra volnosti
 rozhodování bývá různá, avšak určitá volnost rozhodování se vyskytuje u všech
 indexů. Do oblasti působnosti by proto měly být zahrnuty všechny referenční
 hodnoty bez ohledu na metodu jejich výpočtu nebo povahu dodávaných vstupních
 údajů.
 Nařízení by se mělo vztahovat na všechny
 indexy včetně těch, které jsou zveřejňovány, neboť jakékoli pochybnosti ohledně
 přesnosti a spolehlivosti takových indexů by pravděpodobně způsobily větší
 škodu širší řadě subjektů než indexy, které uveřejňovány nejsou.
 Jsou-li referenční hodnoty používány
 k určení referenční ceny určitého finančního nástroje nebo finanční
 smlouvy, každá manipulace vede k hospodářské ztrátě. V případě, že
 dodavatel vstupních údajů ke stanovení určité referenční hodnoty používá také
 finanční nástroj, který na ni odkazuje, vzniká přirozený střet zájmů a pobídka
 k manipulaci. A dále, jestliže jsou referenční hodnoty používány
 k měření výkonnosti finančních nástrojů, může při jejich stanovování
 docházet ke střetům zájmů a manipulace s nimi povede k podhodnoceným
 investičním rozhodnutím ze strany investorů. Je proto důležité zaměřit se na
 všechny referenční hodnoty, pomocí kterých se stanoví cena určitého finančního
 nástroje nebo ceny ve spotřebitelských smlouvách nebo se jimi měří výkonnost
 investičních fondů.
 U široce používaných referenčních hodnot může
 mít i malá manipulace významný dopad, avšak slabá místa a význam každé
 referenční hodnoty se mění v čase. Omezení oblasti působnosti pouze na
 důležité nebo více ohrožené indexy by neřešilo rizika, jež může kterákoli referenční
 hodnota představovat v budoucnu.
 Vzhledem ke všem těmto úvahám a s cílem
 zajistit jasné a komplexní uplatňování tohoto nařízení není z hlediska
 oblasti


text:
jeho působnosti určující ani povaha vstupních údajů, tj. to, zda je
 určitý vstupní údaj ekonomickým údajem nebo hodnotou (např. cena akcií), nebo
 nemá ekonomický charakter (např. parametry počasí). Je tomu tak proto, že při
 určování oblasti působnosti je zásadní to, jak výsledná hodnota určuje hodnotu
 určitého finančního nástroje či finanční smlouvy nebo měří výkonnost určitého
 investičního fondu. V této souvislosti platí, že jakmile je určitá hodnota
 používána jako reference pro určitou finanční smlouvu či nástroj, její
 předchozí neekonomický charakter se stává irelevantní.
 Pokud jde o administrátory referenčních
 hodnot, jsou všichni administrátoři potenciálně vystaveni nebezpečí střetů
 zájmů, uplatňují volnost rozhodování a mohou mít zavedeny nedostatečné správní
 a kontrolní systémy. Musí proto podléhat náležité regulaci. Jelikož navíc mají
 pod kontrolou proces stanovování referenčních hodnot, vyžaduje se, aby všichni
 administrátoři disponovali příslušným povolením k činnosti, neboť
 nejúčinnějším způsobem, jak zajistit integritu referenčních hodnot, je dohled.
 Pokud jde o dodavatele vstupních údajů pro
 stanovování referenčních hodnot, i oni jsou potenciálně vystaveni nebezpečí
 střetů zájmů, uplatňují volnost rozhodování, a mohou tak být zdrojem
 manipulace. Dodávání vstupních údajů pro stanovování referenčních hodnot je
 činnost dobrovolná. Pokud by nějaká iniciativa vyžadovala, aby dodavatelé
 výrazně změnili své modely podnikání, mohli by vstupní údaje pro příslušné
 referenční hodnoty přestat dodávat. V případě subjektů, které již jsou
 regulovány a podléhají dohledu (takzvaní dodavatelé vstupních údajů pod dohledem),
 nelze předpokládat, že by u nich požadavky řádné správy a kontrolních systémů
 vedly k významným nákladům nebo nepřiměřené administrativní zátěži. Je
 proto vhodné zahrnout do oblasti působnosti tohoto nařízení všechny dodavatele
 vstupních údajů pod dohledem.
 Pro dodavatele, na které se regulace
 nevztahuje a nejsou pod dohledem (dodavatelé, kteří nejsou pod dohledem), by
 vydávání oprávnění nebo vyžadování jiných pravidel znamenalo značné náklady a
 administrativní zátěž. Také pro regulační orgány by nebylo efektivní vykonávat
 nad společnostmi dohled, pro který nemají žádné odborné znalosti. Zavedení
 dohledu nad subjekty a osobami, jež v současnosti dohledu nepodléhají, by
 proto znamenalo značné náklady a minimální přínos. Určité části tohoto nařízení,
 jako např. potřeba poskytovat přesné a spolehlivé vstupní údaje, se nicméně
 nepřímo týkají všech poskytovatelů vstupních údajů, neboť se i nadále musí
 řídit nařízením o zneužívání trhu a budou smluvně zavázáni k dodržování
 požadavků kodexu chování, který vypracuje administrátor podle tohoto nařízení.
 Z působnosti návrhu jsou vyňaty centrální
 banky, které jsou členy Evropského systému centrálních bank.
 V některých případech pak může určitá
 osoba vytvářet určitý index, ale není si vědoma, že je tento index referenční
 hodnotou, protože je používán např. jako reference u určitého finančního
 nástroje bez vědomí tvůrce tohoto indexu. Nařízení proto poskytuje mechanismus,
 pomocí kterého bude možno tvůrcům oznámit, že se jejich index stal nebo se může
 stát referenční hodnotou, a dát jim pravomoc odmítnout, aby byl jako referenční
 hodnota používán. Jestliže tvůrce s takovým použitím bude souhlasit, bude
 se na něho v souvislosti s touto referenční hodnotou vztahovat
 navrhované nařízení. Odmítne-li, dotyčný index nesmí být používán jako
 referenční hodnota a požadavky na administrátora obsažené v tomto nařízení
 se na něho nebudou vztahovat.
 3.4.2. Správa a kontrola
 administrátorů (články 5–6)
 Návrh zajišťuje, aby nedocházelo ke střetům
 zájmů


text:
a aby správa a kontrolní systémy byly účinné. Tomuto účelu slouží
 požadavky týkající se správy a kontrolních postupů, včetně podrobnějších
 požadavků, které jsou obsaženy v příloze.
 3.4.3. Vstupní údaje a metodika
 (článek 7)
 Návrh stanoví tři požadavky, které jsou
 podrobněji rozvedeny v příloze a jež se týkají vstupních údajů a metodiky
 používaných pro stanovení referenční hodnoty. Účelem těchto požadavků je omezit
 volnost rozhodování, zajistit integritu a zvýšit spolehlivost:
 –
 vstupní údaje by měly být dostatečné a přesné, tak
 aby odrážely aktuální stav trhu či ekonomickou realitu, jež má příslušná
 referenční hodnota měřit,
 –
 vstupní údaje by měly být získávány od spolehlivého
 a reprezentativního souboru či vzorku dodavatelů a
 –
 administrátor by měl pro určování referenčních
 hodnot používat důkladnou a spolehlivou metodiku.
 3.4.4. Požadavky na dodavatele
 vstupních údajů (články 9 a 11)
 Administrátor je povinen vypracovat kodex
 chování dodavatele vstupních údajů, v němž jasně stanoví povinnosti
 dodavatelů vstupních údajů používaných pro stanovení referenčních hodnot a
 úkoly, za které nesou odpovědnost. Jsou-li dodavatelé vstupních údajů již
 regulovanými subjekty, je jim rovněž uloženo, aby předcházeli střetům zájmů a
 prováděli náležité kontroly.
 3.4.5. Odvětvové požadavky (články 10
 a 12–14)
 S cílem zajistit proporcionalitu a
 zajistit, aby byl návrh použitelný na různé typy referenčních hodnot a odvětví,
 obsahují přílohy II a III podrobnější ustanovení pro komoditní referenční
 hodnoty a referenční hodnoty úrokových sazeb. Dodatečné požadavky se vztahují
 na referenční hodnoty s kritickým významem, včetně pravomoci dotyčného
 příslušného orgánu nařídit určitému subjektu dodávání vstupních údajů.
 Referenční hodnoty, pro které vstupní údaje poskytují regulované obchodní
 systémy, jsou také osvobozeny od určitých povinností, aby se zamezilo dvojí
 regulaci.
 3.4.6. Transparentnost a ochrana
 spotřebitelů (články 15–18)
 Ochranu investorů zvyšují ustanovení týkající
 se transparentnosti. Administrátorům je uložena povinnost předkládat
 prohlášení, ve kterém uvedou, co příslušná referenční hodnota měří a jaká jsou
 její slabá místa, a zároveň s tím uveřejní i výchozí údaje, tak aby si
 uživatelé mohli vybrat referenční hodnotu, která je pro ně nejvhodnější a
 nejpřiměřenější. Toto prohlášení obsahuje rovněž upozornění, aby uživatelé
 v případě, že administrátor přestane danou referenční hodnotu poskytovat,
 přijali náležitá opatření. Obsahuje také ustanovení, které ukládá bankám
 povinnost provádět při jednáních se spotřebiteli o uzavírání finančních smluv,
 jako jsou půjčky zajištěné hypotékami, posouzení vhodnosti.
 3.4.7. Dohled nad administrátory a
 postup povolování jejich činnosti (články 22–37)
 Činnost, kterou představuje poskytování
 referenčních hodnot, musí být předem povolena a bude podléhat průběžnému
 dohledu. Návrh stanoví, za jakých podmínek a jakým postupem uděluje dotyčný
 příslušný orgán administrátorům referenčních hodnot se sídlem v Unii
 povolení k jejich činnosti. Návrh zřizuje mechanismus, který zajistí účinné
 uplatňování tohoto nařízení. Příslušným orgánům svěřuje nezbytné pravomoci, aby
 bylo zajištěno, že administrátoři budou ustanovení tohoto nařízení dodržovat.
 V případech, kdy se jedná o referenční
 hodnoty s kritickým významem, by měla být ustavena kolegia orgánů dohledu
 s cílem posílit výměnu informací a zajistit jednotné povolování
 a dohled.
 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Tento návrh má důsledky pro rozpočet
 Společenství.
 Konkrétní rozpočtové důsledky návrhu vyplývají
 z úkolů přidělených Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA), jak
 je uvedeno v legislativním finančním výkazu připojeném k tomuto
 návrhu. Nové úkoly


text:
budou plněny s využitím lidských zdrojů, které jsou
 k dispozici v rámci každoročního přidělování rozpočtových prostředků,
 s ohledem na rozpočtová omezení, jež se vztahují na všechny subjekty EU, a
 v souladu s finančním plánováním pro agentury.
 Zdroje, které uvedený orgán na tyto nové úkoly
 potřebuje, budou zejména v souladu a slučitelné s plánováním lidských
 a finančních zdrojů pro orgán ESMA, jež stanoví nedávno zveřejněné sdělení
 Komise Evropskému parlamentu a Radě – Programování lidských a finančních zdrojů
 pro decentralizované agentury na období 2014–2020 (COM(2013) 0519).
 Konkrétní rozpočtové důsledky pro Komisi jsou
 rovněž posouzeny ve finančním výkazu připojeném k tomuto návrhu.
 Hlavní rozpočtové důsledky tohoto návrhu lze
 shrnout takto:
 a) zaměstnanci GŘ MARKT: jeden zaměstnanec
 třídy AD (na plný úvazek) na přípravu aktů v přenesené pravomoci a na
 hodnocení, sledování provádění a případný přezkum iniciativy. Celkové
 odhadované náklady činí 0,141 milionu EUR ročně;
 b) orgán ESMA:
 i) personální náklady: dva dočasní zaměstnanci
 na účast a jednání v kolegiích orgánů dohledu nad referenčními hodnotami
 s kritickým významem, poskytování odborného poradenství Komisi
 v souvislosti s prováděním tohoto nařízení, koordinaci sjednávání
 podmínek spolupráce s třetími zeměmi, přípravu pokynů přispívajících ke
 sbližování a meziodvětvovému sjednocování sankčních režimů a vedení
 evidence oznámení o používání referenčních hodnot a seznamu registrovaných
 administrátorů referenčních hodnot.
 Celkové roční náklady na tyto dva dočasné
 zaměstnance by činily 0,326 milionu EUR, na což by přispívala Komise 40 %
 (0,130 milionu EUR) a členské státy 60 % (0,196 milionu EUR) ročně;
 ii) provozní náklady a náklady na infrastrukturu:
 předpokládají se rovněž výdaje ve výši 0,25 milionu EUR v roce
 2015 na pokrytí počátečních nákladů orgánu ESMA, na což by přispěla Komise
 40 % (0,1 milionu EUR) a členské státy 60 % (0,15
 milionu EUR). Tyto výdaje se týkají hlavně IT systémů pro orgán ESMA za
 účelem plnění těchto požadavků:
 – správa seznamu administrátorů registrovaných
 v souladu s tímto nařízením a společností ze třetích zemí
 poskytujících referenční hodnoty používané v Unii,
 – přijímání oznámení o používání referenční
 hodnoty ve finančním nástroji nebo finanční smlouvě v rámci Unie, vedení
 evidence a zajištění informovanosti administrátorů o tomto používání.
 Orgán ESMA musí rovněž do 1. ledna 2018
 vypracovat zprávu o uplatňování tohoto nařízení s celkovými náklady ve
 výši 0,3 milionu EUR, na což by v roce 2017 přispěla Komise 40 %
 (0,12 milionu EUR) a členské státy 60 %
 (0,18 milionu EUR).
 2013/0314 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o indexech, které jsou používány jako
 referenční hodnoty ve finančních nástrojích a finančních smlouvách
 (Text s významem pro EHP)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA
 EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování
 Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru[11],
 s ohledem na stanovisko Evropské
 centrální banky,
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) U řady finančních nástrojů a
 smluv závisí tvorba cen na přesnosti a integritě referenčních hodnot. Případy
 manipulace s referenčními úrokovými sazbami, jako je LIBOR a EURIBOR,
 jakož i


text:
obvinění, že došlo k manipulaci s referenčními cenami
 energie, ropy a referenčními směnnými kurzy, jsou jasným dokladem toho, že
 referenční hodnoty, jejichž stanovování má určité společné rysy, například to,
 že při nich dochází ke střetům zájmů, uplatňování volnosti rozhodování a
 nedostatečné správě a řízení, mohou být náchylné k manipulaci. Nepřesnost
 a nevěrohodnost indexů, které jsou používány jako referenční hodnoty, či
 pochybnosti, které v tomto směru vznikají, mohou podlomit důvěru trhu,
 způsobit ztráty spotřebitelům a investorům a narušit fungování reálné
 ekonomiky. Je proto nezbytné zajistit přesnost, spolehlivost a integritu
 referenčních hodnot a procesu jejich stanovování.
 (2) Směrnice Evropského
 parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna o trzích finančních nástrojů[12] obsahuje určité požadavky
 týkající se spolehlivosti referenčních hodnot používaných při tvorbě cen
 kotovaných finančních nástrojů. Směrnice Evropského parlamentu a Rady
 2003/71/ES ze dne 4. listopadu 2003 o prospektu, který má být zveřejněn při
 veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování[13], obsahuje určité požadavky
 týkající se referenčních hodnot používaných emitenty. Směrnice Evropského
 parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o koordinaci právních a
 správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního investování do
 převoditelných cenných papírů (SKIPCP)[14]
 obsahuje určité požadavky vztahující se na používání referenčních hodnot ze
 strany investičních fondů SKIPCP. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
 č. 1227/2011 ze dne 25. října 2011 o integritě a transparentnosti
 velkoobchodního trhu s energií[15]
 obsahuje určitá ustanovení, která zakazují manipulování s referenčními
 hodnotami používanými v souvislosti s produkty velkoobchodního trhu
 s energií. Tyto právní akty však mohou obsáhnout pouze určité aspekty
 určitých referenčních hodnot a neřeší všechna slabá místa v procesu
 stanovování všech referenčních hodnot.
 (3) Referenční hodnoty jsou
 nezbytné pro stanovení cen při přeshraničních transakcích, čímž napomáhají
 účelnému fungování vnitřního trhu s množstvím nejrůznějších finančních
 nástrojů a služeb. Mnohé referenční hodnoty, které jsou používány jako
 referenční sazby ve finančních smlouvách, zejména hypotékách, jsou stanovovány
 v jednom členském státě, avšak jsou používány úvěrovými institucemi
 a spotřebiteli v jiných členských státech. Tyto úvěrové instituce
 navíc často zajišťují svá rizika nebo získávají finanční prostředky pro
 uzavírání těchto finančních smluv na přeshraničních mezibankovních trzích.
 Pouze dva členské státy přijaly vnitrostátní předpisy týkající se referenčních
 hodnot, avšak v otázkách, jako je rozsah jejich uplatňování, se jejich
 právní rámce pro referenční hodnoty již zjevně liší. Mezinárodní organizace
 komisí pro cenné papíry (IOSCO) se navíc nedávno dohodla na zásadách pro
 stanovování referenčních hodnot, a jelikož jsou tyto zásady, pokud jde o jejich
 oblast působnosti a prostředky jejich provádění i ve vztahu k určitým
 podmínkám do jisté míry flexibilní, je pravděpodobné, že některé členské státy
 přijmou právní předpisy na vnitrostátní úrovni, které by tyto zásady prováděly
 různým způsobem.
 (4) Tyto odlišné přístupy by
 vedly k roztříštěnosti vnitřního trhu, neboť na administrátory a uživatele
 referenčních hodnot by se v jednotlivých členských státech vztahovala
 různá pravidla a to by mohlo zabránit tomu, aby referenční hodnoty stanovené
 v jednom členském bylo možno používat v jiných členských státech.
 Kdyby nevznikl harmonizovaný rámec, který zajistí přesnost a integritu
 referenčních hodnot, jež jsou v Unii používány ve finančních nástrojích a
 finančních smlouvách, je pravděpodobné, že rozdíly


text:
v právních předpisech
 členských států zapříčiní překážky bránící bezproblémovému fungování vnitřního
 trhu při stanovování referenčních hodnot.
 (5) Na konkrétní otázku, jaké
 referenční hodnoty je vhodné používat ve finančních smlouvách, se pravidla EU
 na ochranu spotřebitelů nevztahují. Vzhledem ke stížnostem spotřebitelů a
 soudním řízením týkajícím se používání nevhodných referenčních hodnot
 v některých členských státech je pravděpodobné, že na vnitrostátní úrovni
 by byla přijímána vzájemně neslučitelná opatření na ochranu spotřebitelů, což
 by mohlo vést k roztříštěnosti vnitřního trhu v důsledku rozdílných
 podmínek pro hospodářskou soutěž vyplývajících z různé úrovně ochrany
 spotřebitelů.
 (6) S ohledem na zajištění
 řádného fungování vnitřního trhu a zlepšení jeho podmínek, zejména co se týče
 finančních trhů, a v zájmu zajištění vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a
 investorů je proto žádoucí, aby byl pro referenční hodnoty stanoven právní
 rámec na úrovni Unie.
 (7) Je vhodné a nezbytné, aby
 tyto předpisy měly legislativní formu nařízení, protože tím bude zajištěno, aby
 ustanovení, která přímo ukládají povinnosti osobám, jež se podílejí na
 vytváření referenčních hodnot, jejich používání a dodávání vstupních údajů pro
 jejich stanovení, byla v celé Unii uplatňována jednotným způsobem. Jelikož
 právní rámec pro poskytování referenčních hodnot nutně zahrnuje také opatření,
 jež stanoví přesné požadavky týkající všech jednotlivých aspektů poskytování
 referenčních hodnot, i malé rozdíly v přístupu k některému z těchto
 aspektů by mohly vyvolat významné překážky bránící přeshraničnímu poskytování
 referenčních hodnot. Použití formy nařízení, které je použitelné přímo, bez
 vnitrostátní legislativy, by proto mělo omezit možnost přijímání rozcházejících
 se opatření na úrovni členských států a mělo by zajistit jednotný přístup,
 větší právní jistotu a zabránit vzniku vážných překážek bránících
 přeshraničnímu poskytování referenčních hodnot.
 (8) Oblast působnosti tohoto
 nařízení by měla být natolik široká, aby bylo možné vytvořit preventivní
 regulační rámec. Stanovení referenčních hodnot je spojeno s volností
 rozhodování při jejich určování a dochází při něm k určitým druhům střetů
 zájmů vyplývajících ze samotné podstaty této činnosti, z čehož vyplývá, že
 existují příležitosti i motivace k manipulaci s těmito referenčními
 hodnotami. Tyto rizikové faktory jsou charakteristické pro všechny referenční
 hodnoty, a na všechny referenční hodnoty by se proto měly vztahovat
 požadavky dostatečné správy a kontroly. Jelikož se slabá místa a význam určité
 referenční hodnoty mění v čase, omezení oblasti působnosti na indexy, jež
 jsou důležité nebo více ohrožené v současnosti, by neřešilo rizika, jež
 může kterákoli referenční hodnota představovat v budoucnu. Zejména pak
 referenční hodnoty, jež v současnosti nejsou široce používány, mohou být
 takto používány v budoucnu, takže i drobná manipulace v souvislosti
 s nimi může mít významný dopad.
 (9) Z hlediska oblasti
 působnosti tohoto nařízení by mělo být rozhodující, zda výsledná hodnota
 referenční hodnoty určuje hodnotu určitého finančního nástroje či finanční
 smlouvy nebo měří výkonnost určitého investičního fondu. Oblast působnosti by
 tak neměla být určována povahou vstupních údajů. Měly by do ní být zahrnuty
 referenční hodnoty vypočtené na základě ekonomických vstupních údajů, např. cen
 akcií, i vstupních údajů, které nejsou ekonomického charakteru, např.
 parametrů počasí. Uvedený právní rámec by se měl vztahovat na referenční
 hodnoty, které jsou těmto rizikům vystaveny, ale měl by rovněž umožňovat přiměřeně
 reagovat na rizika, která představují


text:
různé referenční hodnoty. Toto nařízení
 by se tedy mělo vztahovat na všechny referenční hodnoty používané při tvorbě
 cen finančních nástrojů kotovaných nebo obchodovaných v regulovaných
 obchodních systémech.
 (10) Vysoký počet spotřebitelů má
 uzavřeny finanční smlouvy, zejména smlouvy o spotřebitelském úvěru
 zajištěném hypotékou, které odkazují na referenční hodnoty, jež jsou vystaveny
 stejným rizikům. Toto nařízení by se proto mělo vztahovat také na indexy nebo
 referenční sazby uvedené v [směrnice Evropského parlamentu a Rady
 2013/.../EU o smlouvách o spotřebitelském úvěru na nemovitosti určené
 k bydlení, kterou se mění směrnice 2008/48/ES].
 (11) Při stanovení řady
 investičních indexů dochází k závažným střetům zájmů, a přitom jsou
 používány k měření výkonnosti určitého fondu, např. fondu SKIPCP.
 Některé z těchto referenčních hodnot jsou zveřejňovány, a jiné jsou
 bezplatně nebo po zaplacení určitého poplatku poskytovány veřejnosti nebo
 určité části veřejnosti a manipulace s nimi může mít nepříznivý dopad
 na investory. Toto nařízení by se proto mělo vztahovat také na indexy nebo
 referenční sazby, které jsou používány k měření výkonnosti určitého
 investičního fondu.
 (12) Všichni administrátoři
 referenčních hodnot jsou potenciálně vystaveni nebezpečí střetů zájmů,
 uplatňují volnost rozhodování a nemusí mít zavedeny odpovídající systémy pro
 správu a kontrolu. Jelikož navíc administrátoři kontrolují proces stanovování
 referenčních hodnot, je požadavek disponovat oprávněním k takové činnosti
 a dohled nad administrátory nejúčinnějším způsobem, jak zajistit integritu
 referenčních hodnot.
 (13) Dodavatelé vstupních údajů
 jsou potenciálně vystaveni nebezpečí střetů zájmů, uplatňují volnost
 rozhodování, a mohou tak být zdrojem manipulace. Dodávání vstupních údajů je
 činnost dobrovolná. Pokud by nějaká iniciativa vyžadovala, aby dodavatelé
 vstupních údajů výrazně změnili své modely podnikání, mohli by přestat vstupní
 údaje dodávat. V případě subjektů, které jsou již regulovány a podléhají
 dohledu, však nelze předpokládat, že by u nich požadavky řádné správy a
 kontrolních systémů vedly k významným nákladům nebo nepřiměřené správní
 zátěži. Toto nařízení proto ukládá určité povinnosti také dodavatelům vstupních
 údajů pod dohledem.
 (14) Administrátorem je fyzická
 nebo právnická osoba, která poskytuje určité referenční hodnoty a která zejména
 referenční hodnotu spravuje, shromažďuje a analyzuje vstupní údaje, stanoví
 referenční hodnotu a v některých případech ji také uveřejňuje. Pokud však
 nějaká osoba určitou referenční hodnotu pouze zveřejňuje nebo se o ní zmiňuje
 v rámci svých novinářských činností, avšak nemá pod kontrolou poskytování
 této referenční hodnoty, pak by se na ni požadavky, jež klade toto nařízení na
 administrátory, vztahovat neměly.
 (15) Index se vypočítává pomocí
 vzorce nebo některé jiné metodiky na základě podkladových hodnot. Při
 sestavování tohoto vzorce, provádění výpočtu nebo určování podkladových údajů
 existuje prostor pro uplatnění volnosti rozhodování. Tato volnost rozhodování
 vytváří riziko manipulace, a proto by se toto nařízení mělo vztahovat také na
 všechny referenční hodnoty, u kterých se tento jev vyskytuje. Pokud je však
 jako reference pro určitý finanční nástroj používána jedna cena nebo hodnota,
 například je-li referenční cenou pro určitou opci cena jednoho cenného papíru,
 žádný výpočet, podkladové údaje ani volnost rozhodování v takovém případě
 neexistují. Referenční ceny založené na jedné ceně nebo na jedné hodnotě by
 proto za referenční hodnoty pro účely tohoto nařízení považovány být neměly. Za
 referenční hodnoty by neměly být považovány ani ceny nebo


text:
vypořádací ceny
 stanovené ústředními protistranami, protože jsou používány k určení výše
 vypořádání, marží a k řízení rizik, a neurčují tedy výši částky splatné
 podle určitého finančního nástroje ani hodnotu určitého finančního nástroje.
 (16) Referenční hodnoty, které
 stanovují centrální banky v Unii, podléhají kontrole veřejných orgánů a
 vyhovují zásadám, normám a postupům, jež zajišťují přesnost, integritu a
 nezávislost jejich referenčních hodnot ve smyslu tohoto nařízení. Není proto
 nutné, aby se na tyto referenční hodnoty vztahovalo toto nařízení. Je však
 nezbytné stanovit, že v případě centrálních bank třetích zemí, jež stanoví
 referenční hodnoty, jsou z povinností podle tohoto nařízení vyňaty pouze
 ty banky, vůči kterým jsou uplatňovány podobné normy, jako jsou normy stanovené
 tímto nařízením.
 (17) Slabá místa v procesu
 stanovování referenčních hodnot, jenž nepodléhá odpovídající správě, vytvářejí
 možnost k manipulování s referenčními hodnotami. Jsou-li referenční
 hodnoty veřejně dostupné, může se stát, že tato rizika nebudou v plné míře
 zohledněna a že nebudou zavedeny dostatečné kontrolní a správní postupy.
 V zájmu zajištění integrity referenčních hodnot by jejich administrátoři
 měli mít povinnost zavést náležitý mechanismus správy, který by umožňoval
 kontrolovat situace, kdy dochází ke střetům zájmů, a zajistit integritu
 referenčních hodnot. Ale i tam, kde je zajištěna účinná správa, se většina
 administrátorů dostává do určitých střetů zájmů a může docházet k tomu, že
 budou činit úsudky a rozhodnutí, jež mají nepříznivý vliv na různé skupiny
 zúčastněných stran. Je tudíž nezbytné, aby administrátoři disponovali
 nezávislou funkcí pro dohled nad prováděním a účinným fungováním mechanismu
 správy, která by zajišťovala účinný dohled.
 (18) Manipulace s referenčními
 hodnotami nebo jejich nespolehlivost může poškozovat investory i spotřebitele.
 Toto nařízení by tudíž mělo stanovit rámec pro uchovávání záznamů administrátorů
 a dodavatelů údajů a zajistit také transparentnost, pokud jde o účel
 referenčních hodnot a vstupní data používaná při jejich stanovování, což
 napomůže účinnějšímu a spravedlivějšímu vypořádání veškerých případných nároků
 v souladu s vnitrostátním právem nebo právem Unie.
 (19) Provádění auditů a účinné
 uplatňování tohoto nařízení vyžadují provedení následné analýzy a získání
 průkazných údajů, a je proto nezbytné, aby administrátoři referenčních hodnot
 vedli po dostatečně dlouhou dobu odpovídající záznamy o tom, jak byla
 referenční hodnota vypočítána. Je pravděpodobné, že reálný stav, který má daná
 referenční hodnota měřit, a prostředí, v němž toto měření probíhá, se
 budou v průběhu času měnit. Je proto nezbytné, aby proces poskytování referenčních
 hodnot a související metodika podléhaly pravidelnému auditu či přezkumu, který
 by umožnil odhalovat nedostatky a nalézat možnosti zlepšení. Mnohé zúčastněné
 strany, na něž mohou mít nedostatky v procesu poskytování referenčních
 hodnot nepříznivé dopady, mohou k odhalování těchto nedostatků přispět. Je
 proto nezbytné, aby byl zaveden nezávislý postup projednávání stížností, který
 by zajišťoval, že tyto zúčastněné strany budou mít možnost oznamovat
 administrátorovi referenční hodnoty své stížnosti a administrátor
 referenční hodnoty bude tyto stížnosti objektivně posuzovat.
 (20) V rámci poskytování
 referenčních hodnot zajišťují často některé důležité funkce, jako je výpočet
 referenční hodnoty, shromažďování vstupních údajů a šíření referenční hodnoty,
 externí dodavatelé. Za účelem zajištění účinného fungování mechanismu správy je
 nezbytné zajistit, aby služby těchto externích dodavatelů v žádném případě
 nezbavovaly administrátora referenční hodnoty žádné z jeho


text:
povinností a
 úkolů, za něž je odpovědný, a aby jejich poskytování nenarušovalo schopnost
 administrátorů plnit tyto povinnosti a úkoly ani schopnost dotyčného
 příslušného orgánu vykonávat nad nimi dohled.
 (21) Administrátor referenční
 hodnoty je ústředním příjemcem vstupních údajů, který je schopen soustavně
 vyhodnocovat integritu a přesnost těchto vstupních údajů. Je proto nezbytné,
 aby administrátor referenční hodnoty prováděl za účelem posouzení přesnosti
 vstupních údajů náležité kontroly a podezřelé údaje oznamoval dotyčnému
 příslušnému orgánu.
 (22) Zaměstnanci administrátora
 mohou zjistit možná porušení tohoto nařízení nebo potenciální slabá místa, jež
 by mohla vést k manipulaci nebo pokusu o manipulaci. Toto nařízení by
 proto mělo zajistit, aby byla zavedena náležitá opatření, která umožní zaměstnancům
 důvěrně upozornit administrátora na možná porušení tohoto nařízení.
 (23) Jakákoli volnost rozhodování
 v souvislosti s poskytováním vstupních údajů představuje příležitost
 pro manipulaci s referenčními hodnotami. Budou-li vstupní údaje vycházet
 z údajů o transakcích, bude existovat menší volnost rozhodování,
 a tedy i menší příležitost k manipulování s údaji. Mělo by proto
 být obecným pravidlem, aby administrátoři referenčních hodnot jako vstupní
 údaje pokud možno používali skutečné údaje o transakcích, a v případě,
 že by údaje o transakcích nepostačovaly k zajištění integrity a přesnosti
 referenční hodnoty, mohou být používány i další údaje.
 (24) Přesnost a spolehlivost určité
 referenční hodnoty z hlediska měření ekonomické reality, kterou má tato
 hodnota sledovat, závisí na použité metodice a vstupních údajích. Je proto
 nutné zvolit takovou metodiku, která zajistí spolehlivost a přesnost referenční
 hodnoty.
 (25) V zájmu zajištění trvalé
 přesnosti referenční hodnoty může být nutná změna metodiky, veškeré změny metodiky
 mají ovšem dopad na uživatele této hodnoty a zúčastněné strany. Je proto
 nezbytné stanovit postupy, jimiž se bude nutné při změně metodiky stanovování
 referenční hodnoty řídit a jejichž součástí musí být i konzultace, tak aby
 uživatelé a zúčastněné strany mohli s ohledem na tyto změny přijmout
 nezbytná opatření nebo upozornit administrátora, budou-li mít k těmto
 změnám výhrady.
 (26) Integrita a přesnost
 referenčních hodnot závisí na integritě a přesnosti vstupních údajů
 poskytovaných jejich dodavateli. Je důležité, aby povinnosti těchto dodavatelů
 vztahující se na tyto vstupní údaje byly jasně vymezené a spolehlivé
 a uvedené do souladu s kontrolními postupy a metodikou administrátora
 referenční hodnoty. Z tohoto důvodu je nezbytné, aby administrátor
 referenční hodnoty sestavil kodex chování, v němž tyto požadavky upřesní, a aby
 dodavatelé vstupních údajů byli tímto kodexem vázáni.
 (27) Mnohé referenční hodnoty jsou
 stanovovány na základě vstupních údajů, jež poskytují regulované systémy,
 energetické burzy a dražby emisních povolenek. Tyto systémy podléhají regulaci
 a dohledu, což zajištuje integritu vstupních údajů a umožňuje stanovit
 požadavky v oblasti správy a postupy pro oznamování případů porušení
 pravidel. Tyto referenční hodnoty jsou proto zproštěny od určitých povinností,
 aby se zamezilo dvojí regulaci, a také proto, že dohled nad nimi zaručuje
 integritu používaných vstupních údajů.
 (28) Dodavatelé údajů pro stanovení
 referenčních hodnot se mohou ocitnout ve střetu zájmů a mohou mít při výběru vstupních
 údajů volnost rozhodování. Je proto nutné, aby pro dodavatele vstupních údajů
 platila pravidla mechanismu správy, která zajistí řešení těchto situací střetu
 zájmů, přesnost těchto vstupních údajů a to, že odpovídají požadavkům
 administrátora,


text:
jakož i možnost jejich ověřování.
 (29) Různé typy referenčních hodnot
 a různá odvětví, v nichž se referenční hodnoty používají, mají různé
 vlastnosti a různé slabiny a rizika. Ustanovení tohoto nařízení by měla být
 blíže upřesněna s ohledem na jednotlivá odvětví a typy referenčních
 hodnot. Referenční hodnoty mezibankovních úrokových sazeb sehrávají důležitou
 roli při uplatňování měnové politiky, a je proto nezbytné v tomto nařízení
 podrobně určit, jak budou tato ustanovení na tyto referenční hodnoty uplatňována.
 Komoditní referenční hodnoty jsou široce využívány a mají určité odvětvové
 zvláštnosti, a je proto nezbytné v tomto nařízení podrobně určit, jak
 budou tato ustanovení uplatňována na tyto referenční hodnoty.
 (30) Nesrovnalosti, k nimž
 může docházet v případě některých referenčních hodnot s kritickým
 významem, mohou mít závažný dopad na finanční stabilitu, řádné fungování trhů a
 investory, a je proto nezbytné stanovit dodatečné požadavky, které zajistí, aby
 byly tyto referenční hodnoty s kritickým významem věrohodné a podložené.
 Závažné dopady mají referenční hodnoty používané jako reference pro finanční
 nástroje značné hodnoty. Je proto zapotřebí, aby Komise určila takové
 referenční hodnoty, na něž odkazují finanční nástroje, jejichž hodnota
 přesahuje určitou stanovenou minimální výši, a měly by tedy být považovány za
 referenční hodnoty s kritickým významem.
 (31) Jestliže dodavatelé vstupních
 údajů přestanou své údaje dodávat, může být věrohodnost referenčních hodnot
 s kritickým významem narušena. Aby bylo možné toto slabé místo ochránit,
 je proto nezbytné, aby dotyčný příslušný orgán měl pravomoc vyžadovat povinné
 dodávání údajů pro stanovování referenčních hodnot s kritickým významem.
 (32) K tomu, aby si uživatelé
 referenčních hodnot dokázali zvolit vhodné referenční hodnoty a aby rozuměli
 rizikům s nimi spojeným, potřebují vědět, co daná referenční hodnota měří
 a jaká jsou její slabá místa. Administrátor referenční hodnoty by měl tudíž
 uveřejňovat prohlášení, ve kterém tyto informace uvede, a měl by také uveřejňovat
 vstupní údaje, jež jsou používány při stanovování těchto referenčních hodnot.
 (33) Spotřebitelé mohou uzavírat
 finanční smlouvy, které zejména v případě smluv hypotečních a smluv o
 spotřebitelském úvěru mohou odkazovat na určitou referenční hodnotu, avšak
 v důsledku nerovného vyjednávacího postavení a používání standardních
 smluvních podmínek se může stát, že mají v otázce použití referenční
 hodnoty jen omezenou možnost volby. Je proto nutné zajistit, aby odpovědnost za
 posouzení toho, je-li zvolená referenční hodnota pro daného spotřebitele
 vhodná, byla na straně poskytovatelů půjček či úvěrů, kteří jsou subjekty pod
 dohledem, neboť mají také lepší schopnost volby referenční hodnoty. Toto
 nařízení by však nemělo vyžadovat posouzení vhodnosti v případech, kdy se
 na určitou referenční hodnotu odkazuje ve finančních nástrojích, jelikož je to
 již stanoveno ve směrnici [MIFID].
 (34) Toto nařízení by mělo brát
 v úvahu zásady pro stanovování finančních referenčních hodnot, které
 vydala dne 17. července 2013 Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry
 (IOSCO) (dále jen „zásady organizace IOSCO“) a které slouží jako celosvětový
 standard právních požadavků vztahujících se na referenční hodnoty.
 S ohledem na ochranu investorů je nezbytné, aby dříve, než začne být
 v Unii používána určitá referenční hodnota, kterou poskytuje třetí země,
 bylo posouzeno, zda dohled a právní podmínky v této třetí zemi jsou
 rovnocenné s dohledem a právními podmínkami, jež


text:
pro referenční
 hodnoty platí v Unii.
 (35) Administrátorovi by měl
 udělovat povolení k činnosti příslušný orgán členského státu, kde má
 administrátor své sídlo, který by také měl dohlížet na jeho činnost.
 (36) Za určitých okolností může
 index poskytovat i osoba, která si není vědoma, že je tohoto indexu používáno jako
 reference pro určitý finanční nástroj. Dochází k tomu zejména
 v případech, kdy se uživatelé a administrátor referenční hodnoty nacházejí
 v různých členských státech. Je proto nezbytné, aby ve všech případech,
 kdy se příslušné orgány dozvědí o používání určité referenční hodnoty pro účely
 finančního nástroje, oznámily tuto skutečnost ústřednímu koordinačnímu orgánu,
 jako je Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA), který by měl tuto
 skutečnost oznámit dotyčnému administrátorovi.
 (37) Účinnost dohledu zaručuje
 soubor účinných nástrojů a pravomocí příslušných orgánů ve všech členských
 státech. Nařízení by proto mělo stanovit zejména minimální soubor pravomocí,
 pokud jde o dohled a šetření, jež by v souladu s vnitrostátním právem
 měly být svěřeny příslušným orgánům členských států. Při výkonu svých pravomocí
 podle tohoto nařízení by příslušné orgány a Evropský orgán pro cenné papíry a
 trhy (ESMA) měly postupovat objektivně a nestranně a ve svém rozhodování by
 měly zůstat nezávislé.
 (38) Za účelem odhalování případů
 porušení tohoto nařízení je nezbytné, aby příslušné orgány mohly ve shodě
 s vnitrostátními právními předpisy vstupovat do prostor fyzických i
 právnických osob s cílem zajišťovat dokumenty. Přístup do takových prostor
 je nezbytný v případě, že existuje důvodné podezření, že jsou
 k dispozici dokumenty či jiné údaje týkající se věci, která je předmětem
 kontroly nebo šetření, a že mohou být důležité jako důkaz porušování tohoto
 nařízení. Přístup do takových prostor je nutný i v některých dalších
 případech: neposkytne-li určitá osoba informace, o jejichž poskytnutí byla již
 dříve požádána, nebo jestliže se lze důvodně domnívat, že by takové žádosti,
 ani kdyby byla dotyčné osobě sdělena, nebylo vyhověno, nebo že dokumenty či
 informace, které jsou předmětem žádosti, by byly odstraněny, pozměněny či
 zničeny. Jestliže je v souladu s vnitrostátními předpisy nezbytné
 získat předchozí povolení soudního orgánu příslušného členského státu, použije
 se takové oprávnění ke vstupu do prostor poté, co bylo takové předchozí soudní
 povolení získáno.
 (39) Existující záznamy telefonních
 hovorů a záznamy datových přenosů poskytnuté subjekty pod dohledem mohou
 představovat klíčový a někdy také jediný důkazní materiál umožňující
 odhalit a prokázat, že došlo k porušení tohoto nařízení, zejména
 pokud jde o dodržování požadavků v oblasti správy a kontroly. Takové
 záznamy mohou totiž napomoci ověření totožnosti osoby, která je odpovědná za
 dodávání informací, osoby odpovědné za jejich schvalování a to, zda je
 zachováno fyzické oddělení zaměstnanců. Příslušné orgány by proto měly mít
 možnost požadovat existující záznamy telefonních hovorů, elektronické
 komunikace a záznamy datových přenosů, jež uchovávají subjekty pod dohledem.
 v případech, kdy existuje důvodné podezření, že takové záznamy související
 s předmětem kontroly nebo šetření mohou mít význam z hlediska
 prokázání porušení tohoto nařízení.
 (40) Některá ustanovení tohoto
 nařízení se vztahují na fyzické či právnické osoby ve třetích zemích, které
 mohou používat referenční hodnoty nebo mohou být dodavateli vstupních údajů pro
 jejich stanovování nebo se jinak