text: částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1036/2010 uloženého na dovoz zeolitu A ve formě prášku v současnosti kódu KN ex 2842 10 00 (kód TARIC 2842 10 00 30) pocházejícího z Bosny a Hercegoviny.Článek 4Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa RadupředsedaPŘÍLOHAObchodní faktura přiložená k prodeji zboží, které prodávají společnosti do Unie a které podléhá závazku, musí obsahovat tyto prvky:1. Nadpis „OBCHODNÍ FAKTURA DOPROVÁZEJÍCÍ ZBOŽÍ PODLÉHAJÍCÍ ZÁVAZKU”.2. Název společnosti, která obchodní fakturu vystavila.3. Číslo obchodní faktury.4. Datum vydání obchodní faktury.5. Doplňkový kód TARIC, pod kterým má být zboží uvedené na faktuře celně odbaveno na hranicích Unie (Mezinárodní doplňkový kód Taric xxxx nebo yyyy).6. Přesný popis zboží, včetně:– jasného popisu zboží, který odpovídá zboží podléhajícímu závazku,– podnikového kódového čísla výrobku (CPC),– kódu TARIC,– množství (uvede se v tunách).7. Popis podmínek prodeje, zahrnující:– cenu za tunu,– příslušné platební podmínky,– příslušné dodací podmínky,– celkové slevy a rabaty.8. Název společnosti působící jako dovozce v Unii (tj. osoba, která deklaruje zboží k proclení), pro kterou byla obchodní faktura přiložená ke zboží podléhajícímu závazku danou společností přímo vystavena.9. Jméno zástupce společnosti, která vystavila obchodní fakturu, a toto podepsané prohlášení:„Já, níže podepsaný/á, potvrzuji, že prodej zboží zahrnutého v této faktuře a určeného k přímému vývozu do Evropské unie se provádí v rámci a za podmínek závazku nabídnutého společností Alumina d.o.o., Zvornik a její společností ve spojení Kauno Tiekimas AB a přijatého Evropskou komisí rozhodnutím 2011/XX/EU (*). Prohlašuji, že údaje uvedené na této faktuře jsou úplné a správné.“___________(*) odkaz na Úřední věstník[1] Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.[2] Úř. věst. L 298, 16.11.2010, s. 27.[3] Rozhodnutí Komise ze dne 15. listopadu 2006, 2006/781/ES.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 16.2.2016
 COM(2016) 52 final
 2016/0030(COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení nařízení (EU) č. 994/2010
 (Text s významem pro EHP)
 {SWD(2016) 25 final}{SWD(2016) 26 final}
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Tento návrh nařízení má zaručit, že všechny členské státy zavedou vhodné nástroje, jejichž prostřednictvím se budou moci připravit na účinky nedostatku plynu způsobeného přerušením dodávek nebo výjimečně vysokou poptávkou a tyto účinky zvládat. Pokud jde o bezpečnost dodávek plynu, existují tři úrovně odpovědnosti. Prvořadou odpovědnost za dodávky plynu nesou plynárenské podniky, které podléhají tržním mechanismům. V případě selhání trhu v určitém členském státě jsou příslušné orgány tohoto členského státu a členských států v regionu odpovědné za to, že budou přijata odpovídající opatření k zabezpečení dodávky plynu chráněným zákazníkům. Na jiné úrovni Evropská komise zajišťuje obecnou koordinaci a zaručuje, že jsou přijatá opatření konzistentní.
 Aby byl tento cíl splněn, předloha nařízení navrhuje posílit regionální koordinaci, přičemž jsou stanoveny určité zásady a standardy na úrovni EU. Navržený přístup spočívá v tom, že by členské státy měly v rámci svých regionů úzce spolupracovat při provádění regionálních posouzení rizik. Aby se zaručila jednotnost v celé EU, budou regionální posouzení rizik prováděna na základě simulace pro celou EU se společnými standardy a konkrétním scénářem. Riziky určenými prostřednictvím regionálních posouzení rizik se budou zabývat regionální plány preventivních opatření nebo plány pro stav nouze, které budou vzájemně hodnoceny a schvalovány Komisí.
 Aby se zaručilo, že jsou posouzení rizik a plány komplexní a soudržné, nařízení stanoví povinné šablony, které obsahují výčet aspektů, jež se musí při posuzování rizik a přípravě plánů zohlednit. Musí se zlepšit regionální spolupráce, neboť přerušení dodávek plynu může snadno ovlivnit několik členských států současně. Vnitrostátní posouzení rizik a plány nejsou pro řešení takovýchto situací patřičně uzpůsobeny.
 Nařízení rovněž zlepšuje uplatňování standardu pro dodávky chráněným zákazníkům (převážně domácnostem) a standardu pro infrastrukturu (možnost dodávat plyn i v případě, že není k dispozici největší infrastruktura). Umožňuje permanentní obousměrnou kapacitu. Na závěr navrhuje, aby byla zavedena dodatečná opatření pro zajištění transparentnosti ve vztahu ke smlouvám o dodávkách plynu, neboť tyto smlouvy mohou mít dopad na bezpečnost dodávek v EU.
 Pět let po přijetí nařízení č. 994/2010 zůstává bezpečnost dodávek plynu vzhledem k napětí mezi Ukrajinou a Ruskem velmi naléhavou otázkou. Na vnitrostátní úrovni a úrovni EU je vyvíjeno úsilí s cílem zvýšit bezpečnost dodávek plynu v zimě 2015/2016 i v období následujícím.
 Silnější regionální spolupráce mezi členskými státy neznamená, že je nutné vytvořit nové institucionální struktury.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Hlavními politickými dokumenty, které jsou důležité pro bezpečnost dodávek, jsou:
 1. Evropská strategie energetické bezpečnosti
 1
 2. Rámcová strategie k vytvoření odolné energetické unie s pomocí progresivní politiky v oblasti změny klimatu
 2
 Navrhovaná předloha nařízení provádí politické návrhy předložené ve strategii k vytvoření energetické unie a strategii energetické bezpečnosti.
 •Soulad s ostatními politikami Evropské unie
 Návrh přispívá k právním předpisům v oblasti vnitřního trhu s energií tím, že přiznává prioritu tržním opatřením.

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Návrh nařízení navrhuje opatření, která mají zajistit bezpečnost dodávek zemního plynu v Evropské unii. Právním základem nařízení je proto článek 194 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Rámec akce EU je vymezen článkem 194 SFEU, který uznává, že je nutná určitá úroveň koordinace, transparentnosti a spolupráce, pokud jde o politiky členských států EU v oblasti bezpečnosti dodávek, aby se zajistilo řádné fungování trhu s energií a zabezpečily dodávky plynu v Evropské unii.
 Sílící vzájemná propojenost trhů s plynem v EU a přístup k dodávkám plynu „založený na koridorech“
 3
 , který umožňuje zpětné toky v propojovacích plynových vedeních, vyžadují koordinovaná opatření. Bez takovéto koordinace budou mít vnitrostátní opatření k zabezpečení dodávek plynu pravděpodobně nepříznivý dopad na jiné členské státy či na bezpečnost dodávek na úrovni EU. Riziko vážného narušení dodávek plynu do EU není omezeno hranicemi států a mohlo by ovlivnit více členských států, ať přímo, nebo nepřímo. Situace, jako byla studená vlna v roce 2012 a zátěžový test v roce 2014, ukázaly, že koordinovaná akce a solidarita mají zcela zásadní význam. Vzhledem k důkazům o tom, že vnitrostátní přístupy nedokáží zajistit optimální opatření a prohlubují dopad krize, je potřeba akce EU zcela jasná. Opatření přijaté v jedné zemi může způsobit nedostatek plynu v sousedních zemích. Např. omezení, která Bulharsko v únoru 2012 uložilo na vývoz elektřiny, měla nepříznivý dopad na elektroenergetické a plynárenské odvětví v Řecku.
 Dosud nebylo vynaloženo veškeré úsilí, aby byl plně využit potenciál účinnějších a méně nákladných opatření vycházejících z regionální spolupráce, což poškozuje zákazníky v EU. Zátěžový test ukázal, že pro zabezpečení dodávek plynu jsou mimořádně důležité funkční trhy, a zároveň při něm vyšlo najevo, že bezpečnost dodávek mohou výrazně posílit i řádně koordinovaná opatření členských států, a to zejména ve stavu nouze. To se týká lepší koordinace nejen vnitrostátních opatření ke zmírnění dopadů v případě nouze, ale také vnitrostátních preventivních opatření, např. návrhů na lepší koordinaci vnitrostátních politik týkajících se skladování nebo LNG, které mohou mít v určitých regionech strategický význam. Spolupráce by rovněž měla být rozšířena na konkrétní opatření na podporu solidarity mezi členskými státy v otázkách bezpečnosti dodávek.
 Akce na úrovni EU by rovněž mohla být nutná za určitých situací (např. stavy nouze v celé EU či na regionální úrovni), kdy dodávky v EU nelze dostatečně zabezpečit na úrovni členských států, a proto je lze z důvodu rozsahu a účinků akce lépe zabezpečit na úrovni EU.
 •Proporcionalita
 Nařízení je koncipováno tak, aby bylo dosaženo dostatečně vysoké úrovně připravenosti před krizí a byl zmírněn dopad neočekávaných událostí, které přeruší dodávky plynu, na zákazníky. Aby byl tento cíl splněn, nařízení navrhuje posílit regionální koordinaci, přičemž některé zásady a standardy jsou stanoveny na úrovni EU. Navrhovaný přístup je založen na těsné spolupráci členských států v konkrétním regionu při posuzování rizik na regionální úrovni. Aby se zaručila soudržnost v celé EU, budou regionální posouzení rizik prováděna na základě simulace pro celou EU se společnými standardy a konkrétním scénářem. Riziky určenými prostřednictvím regionálních posouzení rizik


text:
se budou zabývat plány preventivních opatření a plány pro stav nouze, které budou vzájemně hodnoceny a schvalovány Komisí.
 Návrh nařízení nenavrhuje úplnou harmonizaci, při které by všechna nařízení byla předepsána na úrovni EU.
 Aby bylo možné dostatečným způsobem odstranit nedostatky stávajícího systému (vnitrostátní posouzení rizik a národní plány), je nutné posílit regionální spolupráci a zavést určité standardy na úrovni EU, což rovněž umožní řešit problémy na regionální úrovni, aniž by bylo nutné jednat příliš normativně. Přístup navržený v návrhu nařízení je proto přiměřený (viz rovněž posouzení dopadů, s. 34–46 a s. 50).
 •Volba nástroje
 Platným právním aktem v této oblasti je nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 994/2010 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení směrnice Rady 2004/67/ES. Účelem navrhovaného právního aktu je zlepšit a posílit opatření a postupy stanovené v platném nařízení. Proto bylo rozhodnuto, že vhodným nástrojem je nařízení.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 V souladu se závazkem týkajícím se sledování, který je stanoven v článku 14 nařízení 994/2010, Komise v roce 2014 vypracovala zprávu
 4
 , v níž posuzuje provádění nařízení a možné způsoby, jak bezpečnost dále zlepšovat. Zpráva obsahuje podrobné posouzení mnoha nástrojů zmíněných v nařízení a soustředí se na to, jak je členské státy prováděly a jak každý z nich pomohl zlepšit bezpečnost dodávek v EU a připravenost EU.
 Tato zpráva ukázala, že nařízení již ve značné míře přispělo ke zvýšení bezpečnosti dodávek plynu v Evropě, a to z hlediska jak připravenosti, tak zmírnění dopadů. Členské státy jsou nyní lépe připraveny čelit krizi dodávek, neboť musejí provádět úplná posouzení rizik a na základě výsledků připravovat plány preventivních opatření a plány pro stav nouze. Členské státy také zvýšily úroveň ochrany díky nutnosti splnit standard pro dodávky a standard pro infrastrukturu, které platí v celé EU.
 Zpráva zároveň ukázala, že stále existují vážné důvody k obavám, pokud jde o spolupráci členských států (členské státy přijímají převážně vnitrostátní opatření, která nejsou vhodná k řešení problémů s dodávkami plynu), uplatňování standardu pro dodávky chráněným zákazníkům (převážně domácnostem) a standardu pro infrastrukturu. Kromě toho nejsou smlouvy o dodávkách plynu mezi plynárenskými podniky a dodavateli ze zemí mimo EU dostatečně transparentní. Tyto nedostatky brání účinné reakci na krize.
 Ze zátěžového testu, který byl proveden v létě 2014, vyšlo najevo, že vážné narušení dodávek plynu z východu (tedy Ruska) by stále mohlo mít vážné dopady v celé EU. Některé oblasti, zejména ve východní Evropě, by v důsledku nedostatku plynu pocítily vážné ekonomické a sociální dopady. Kromě toho během studené vlny v roce 2012 vzrostla velkoobchodní cena plynu na denních trzích v evropských uzlech o více než 50 % ve srovnání s úrovněmi, které byly evidovány před studenou vlnou. V Itálii vzrostly ceny z 38 EUR/MWh na 65 EUR/MWh, ve Spojeném království, Německu a Rakousku vzrostly z 23 EUR/MWh na 38 EUR/MWh
 5
 .
 Současná situace je výsledkem řady problémů různého rozsahu včetně vlivů chování (čistě vnitrostátní přístup k zabezpečení dodávek), externích faktorů (chování dodavatelů


text:
ze zemí mimo EU) a technických záležitostí (chybějící vhodná infrastruktura nebo nedostatečně chráněná infrastruktura).
 Nařízení navrhuje opatření, která mají zjištěné nedostatky odstranit.
 •Konzultace zúčastněných stran
 Z veřejné konzultace zúčastněných stran, která se konala od 15. ledna do 8. dubna 2015, vzešlo 106 reakcí. To znamená, že lze mít za to, že byl osloven velmi široký okruh respondentů
 6
 . I když většina z nich pocházela ze soukromého sektoru a ze sdružení spotřebitelů a regulačních či průmyslových sdružení, konzultace se rovněž zúčastnil poměrně vysoký počet veřejných orgánů.
 Konzultace kopírovala dvojí strukturu platného nařízení, která je založena na prevenci a zmírňování dopadů. Dotazy ohledně prevence byly koncipovány tak, aby se zjistilo, zda je nutné zlepšit platná právní ustanovení. Poskytly ale také určitý prostor k otestování nových myšlenek, zejména ve vztahu k uplatňování opatření s cílem splnit standard pro dodávky. Dotazy ohledně zmírňování měly určit, zda jsou členské státy připraveny řídit stavy nouze a zda přitom zváží účinná koordinovaná řešení, spíše než aby zaujímaly čistě vnitrostátní přístup a uchylovaly se ke kontraproduktivním opatřením, která ovlivní jejich sousedy.
 Pokud jde o výstup, většina veřejných orgánů se soustředila na nedostatky ve spolupráci mezi členskými státy, soukromé podniky a sdružení pak trvaly na tom, že prioritou při řešení otázek týkajících se bezpečnosti dodávek by měla být tržní opatření. Komise tato stanoviska zohlednila tím, že navrhla těsnější regionální spolupráci a dala najevo, že při řešení rizik pro bezpečnost dodávek mají tržní opatření jasnou prioritu. Stanoviska různých zúčastněných stran se rovněž projevila v posouzení a v dopadu možností politiky v oddílech 6 a 7 posouzení dopadů.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Během přípravy tohoto návrhu byli pro různá témata využiti externí konzultanti. Byla provedena studie, která se zabývá možnými opatřeními v oblasti podzemních plynárenských skladovacích zařízení a jejich dopadem
 7
 , a byl rovněž obdržen vstup od Společného výzkumného střediska s cílem podpořit posouzení dopadů analýzami. Další studie, která porovnávala přístupy ke zvýšení vyjednávací síly EU na trzích se zemním plynem
 8
 , posloužila jako vstup pro určité možnosti politiky týkající se otázky, jak vyhovět standardu pro dodávky (společné kupní režimy).
 •Posouzení dopadů
 Všechna navržená opatření byla podpořena posouzením dopadů.
 Výbor pro posuzování dopadů vydal dne 16. prosince 2015 kladné stanovisko.
 Předmětem posouzení dopadů byly čtyři možnosti politiky:
 1. Důraznější provádění a opatření mající povahu právně nevynutitelných předpisů
 2. Lepší koordinace a řešení uzpůsobená konkrétním okolnostem
 3. Lepší harmonizace spolu s určitými zásadami/standardy na úrovni EU
 4. Úplná harmonizace
 Od možností 1 a 2 bylo upuštěno, neboť dosahovaly špatných výsledků z hlediska účinnosti a účelnosti. Dostatečně nezlepšovaly nedostatky ve stávajícím systému, které byly zjištěny díky hodnocení ex-post (zpráva byla vypracována v roce 2014) a zátěžovému testu, který byl proveden v létě 2014.
 Možnost 4 obsahuje některé přístupy, které jsou účinnější než možnosti 1 a 2. Nejsou však o nic účinnější než přístupy, které jsou k dispozici u možnosti 3. Kromě toho jsou nákladnější a některé z nich mohou být kontraproduktivní. Proto nebyla zvolena ani možnost 4.
 Konečný návrh se uchyluje k možnosti 3, která představuje nejúčinnější balíček.


text:
Jde o nejlepší možnost z hlediska účinnosti i účelnosti. Byly zváženy následující účinky.
 1. Náklady a dopad na ceny
 Celkový dopad na náklady a ceny bude velice omezený. Některé návrhy jsou koncipovány tak, aby se zamezilo zbytečným nákladům a byly využity synergie mezi opatřeními na zlepšení bezpečnosti dodávek. Tím by se měly snížit celkové náklady na rámec pro bezpečnost dodávek všem zákazníkům. Opatření jako např. regionální posouzení rizik, regionální plány nebo ustanovení o smlouvách náklady výrazně nezvýší. Mohla by mít určitý dopad z hlediska administrativní zátěže.
 Nástroje politiky, které náklady pravděpodobně ovlivní více, spočívají ve zdokonalení výpočtů N-1 a závazcích ohledně zpětného toku. Pokud jde o standard N-1, je však nepravděpodobné, že by zdokonalení vzorce vedlo k tomu, že by u státu plnícího požadavky vyšel výsledek, že je neplní, čímž by byl dán podnět k povinným investicím. Je zachována možnost vyhovět standardu N-1 prostřednictvím opatření na straně poptávky. Vylepšený výpočet N-1 by mohl zvýšit investice, vycházel by však z posudku provedeného daným členským státem a z lepšího přehledu o skutečné kapacitě. Proto se zdá, že jde o hospodárné opatření vzhledem k přínosům spojeným s lepší diagnózou odvětví prostřednictvím minimální investice (např. skutečný přínos skladovacích zařízení díky realističtějšímu odhadu měr odběru v závislosti na objemu skladovaného plynu). Dodatečné náklady by neměl představovat ani hydraulický výpočet
 9
 , jelikož provozovatelé přepravních soustav disponují nástroji, s jejichž pomocí mohou taková posouzení provádět. Simulace na úrovni EU mohou být prováděny Evropskou sítí provozovatelů plynárenských přepravních soustav (síť ENTSOG) v rámci každoročních letních a zimních výhledů dodávek požadovaných nařízením (ES) č. 715/2009. Mohou pomoci určit hospodárná opatření s cílem minimalizovat potenciální negativní dopady.
 2. Dopad na zúčastněné strany, zejména na malé a střední podniky
 Možnost 3 by celkově vzato měla být přínosná pro účastníky trhu i spotřebitele. Lepší dohled nad opatřeními týkajícími se standardu pro dodávky zaručí, že je tento standard plněn transparentním a hospodárným způsobem. Mnoho respondentů z oblasti průmyslu při veřejné konzultaci požadovalo, aby byla zajištěna větší transparentnost a řádně zdůvodněná opatření, která by byla pravidelně podrobována přezkumu či testu.
 Malé a střední podniky budou nadále patřit mezi „chráněné zákazníky“, pokud tak členský stát rozhodne, a tato možnost na ně nebude mít nepříznivý dopad. Hlavní rozdíl u této možnosti spočívá v tom, že se na ně nutně nebude vztahovat zásada solidarity. Stojí však za připomenutí, že účelem této zásady je zaručit soustavné dodávky plynu do domácností a fungování klíčových sociálních služeb při stavech nouze. Tento mechanismus je poslední možností, která je určena pouze pro situace krajního nedostatku plynu. I když je přepracované nařízení navrženo tak, aby vzniku takových situací zabránilo, musíme na ně nicméně být připraveni.
 3. Dokončení vnitřního trhu
 Možnost 3 pravděpodobně pomůže zlepšit fungování jednotného trhu s energií. Navržená opatření výrazně sníží riziko, že vnitrostátní opatření k zabezpečení dodávek naruší hospodářskou soutěž nebo budou diskriminační vůči osobám s jinou státní příslušností. Zaprvé, povinná posouzení dopadů nových netržních opatření, která mají členské státy přijmout, by měla zabránit tomu, aby v platnost vstupovala škodlivá opatření a byla součástí plánů. Platná opatření budou také


text:
podrobena kontrole jinými členskými státy v daném regionu. To by mělo pomoci zabránit situaci, kdy by opatření přijatá v jedné zemi měla negativní vedlejší účinky na sousední země. Zadruhé, vzájemné hodnocení a dohled ze strany Komise by měly pomoci určit a vyloučit veškeré problémy, které vznikají v důsledku opatření k zabezpečení dodávky.
 •Účelnost právních předpisů a zjednodušení
 Návrh v omezené míře zvýší administrativní zátěž. Jednou z hlavních příčin vzniku administrativní zátěže bude nutnost vypracovat regionální posouzení rizik a regionální plány preventivních opatření a plány pro stav nouze. Jelikož však možnost 3 vychází ze stávající povinné regionální konzultace plánů a vymezuje jasnější rámec pro regionální spolupráci a koordinaci s důrazem na výsledky, nevzroste administrativní zátěž příliš. Toto řešení je technicky i právně proveditelné, jak dokládají společné plány preventivních opatření Spojeného království a Irska a společná zpráva vypracovaná pobaltskými státy a Finskem k zátěžovému testu z roku 2014.
 Aby byly plány provedeny včas, musí být jasně definována odpovědnost a časové rámce. Toho lze dosáhnout různými způsoby. V některých případech je např. k dispozici sekretariát, jiné členské státy se v minulosti rozhodly, že budou odpovědnost za daný plán přidělovat na základě rotace. Komise je připravena poskytovat poradenství a celý proces podle potřeby usnadňovat, jako to již provedla během zátěžového testu v případě pracovních skupin a v rámci účelové pracovní skupiny pro plán BEMIP (plán propojení baltského trhu s energií) pro regionální spolupráci mezi pobaltskými státy a Finskem.
 Administrativní zátěž nevyhnutelně vzroste, i když budou národní plány nahrazeny regionálními, čímž se zabrání zdvojování úkolů. Rovněž by bylo možné tvrdit, že dosažení dohody o plánech na regionální úrovni bude pravděpodobně zdlouhavější a bude vyžadovat dodatečná ujednání. Z toho důvodu a s cílem omezit dodatečnou zátěž by regionální posouzení rizik a regionální plány mohly být aktualizovány každé čtyři rok místo dvou let, jak je tomu podle stávajícího nařízení.
 Plány podle tohoto nařízení by měly být soudržné se strategickým plánováním a nástroji pro podávání zpráv v rámci energetické unie. Plány pro stav nouze a plány preventivních opatření, které mají být vypracovány podle tohoto nařízení, však nejsou politické dokumenty, které by vymezovaly strategické politické volby. Jsou technické povahy a jejich účelem je zabránit tomu, aby propukaly stavy nouze nebo aby se tyto stavy vyostřovaly, případně mají zmírňovat jejich účinky.
 •Základní práva
 Nevztahuje se na tento návrh.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Tento návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU.
 5.JINÉ PRVKY
 •Prováděcí plány a opatření pro sledování, hodnocení a podávání zpráv
 Komise bude sledovat, jak členské státy provádějí změny, které byly zavedeny nařízením o zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu. Silnější zapojení společně s pravomocemi v oblasti dohledu a sledování by měly zaručit, že jsou předpisy lépe dodržovány v celé EU. V případě potřeby nabídne Komise členským státům pomoc s prováděním nezbytných změn v právních předpisech, a to prostřednictvím workshopů se všemi členskými státy nebo dvoustranných setkání, pokud o to některý ze států požádá. Bude-li to nezbytné, Komise uplatní postup stanovený v článku 258 SFEU, jestliže členský stát nebude plnit svoji povinnost ohledně provádění a uplatňování práva Evropské unie.
 Komise bude rovněž


text:
soustavně sledovat bezpečnost dodávek v EU a bude pravidelně podávat zprávy Koordinační skupině pro otázky plynu.
 •Vysvětlující dokumenty (pro směrnice)
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Podrobné vysvětlení zvláštních ustanovení návrhu
 Přepracované nařízení obsahuje tyto složky:
 1. Lepší regionální spolupráci a koordinaci jakožto nejhospodárnější přístup ke zvýšení bezpečnosti dodávek plynu v EU:
 - Povinné regionální preventivní akční plány a plány pro stav nouze („plány“), jakož i regionální posouzení rizik, které se společně připraví na základě povinných šablon přiložených k nařízení.
 - Jako základ pro regionální spolupráci obsahuje příloha I nařízení návrh, který znázorňuje složení regionů na základě kritérií stanovených v čl. 3 odst. 7 (tzn., jak je navrženo v mapě v rámci možnosti 2 v posouzení dopadů). Podle názoru Komise je tento návrh nejlepším způsobem, jak zaručit bezpečnou dodávku plynu v případě, že nastane stav nouze. V co největší možné míře vychází ze stávajících struktur pro regionální spolupráci, které zřídily členské státy a Komise, zejména regionálních skupin zřízených podle nařízení 347/2013, kterým se stanoví hlavní směry pro transevropské energetické sítě (nařízení TEN-E)
 10
 . Jelikož však toto nařízení a nařízení TEN-E mají odlišné cíle, velikost a složení regionálních skupin se změnily. Pro účely tohoto nařízení by měla být při definování regionálních skupin zohledněna tato kritéria, definovaná v čl. 3 odst. 7: modely dodávky, stávající a plánovaná propojení a propojovací kapacita mezi členskými státy, vývoj a vyspělost trhu, stávající struktury pro regionální spolupráci a počet členských států v regionu, který by měl být omezený, aby ujednání fungovala.
 Např. severozápadní region (Spojené království a Irsko) vychází ze stávající spolupráce mezi oběma zeměmi. Navrhovaná koncepce většiny regionů je zdůvodněna modelem dodávek v případě přerušení dodávek z Ruska (jižní koridor pro přepravu plynu, středo-východní, jiho-východní, baltský trh s energií I a II). Složení regionu severních a jižních zemí západní Evropy (Belgie, Francie, Lucembursko, Španělsko, Nizozemsko a Portugalsko) odráží skutečnost, že trh s plynem v této části EU je vyspělý a řádně rozvinutý. To se může ukázat jako nejlepší způsob, jak se vyhnout stavu nouze nebo zmírnit jeho dopad v případě, že by nastal.
 - Regionální plány jsou předmětem vzájemného hodnocení. Toto vzájemné hodnocení organizuje Komise, přičemž vybírá členy do každého týmu pro vzájemné hodnocení (jeden člen z každého regionu) z kandidátů navržených členskými státy. Vzájemných hodnocení se účastní jako pozorovatel.
 - Koordinační skupina pro otázky plynu diskutuje o plánech na základě výsledků vzájemného hodnocení, aby zaručila, že jsou plány pro různé regiony navzájem soudržné.
 - Na konci tohoto procesu může Komise požádat, aby plány byly změněny, a to rozhodnutími Komise, a na závěr plány schválit.
 2. Podrobnější závazky, které mají zaručit, že je k dispozici nezbytná infrastruktura:
 - Výpočet N-1 musí být doplněn vnitrostátním hydraulickým výpočtem a simulacemi pro celou EU, které provede síť ENTSOG a které jsou podobné simulacím, jež provedla pro zátěžový test v létě 2014.
 - U zpětných toků musejí být všechny propojovací body vybaveny permanentní kapacitou zpětného toku, není-li jim udělena výjimka.
 i) Rozhodnutí o udělení výjimky nebo o tom, jaká úroveň kapacity má být vytvořena, přijímají společně příslušné orgány na


text:
obou stranách propojovacího bodu („společné rozhodnutí“) po konzultaci s ostatními členskými státy podél koridoru pro dodávky plynu, Komisí a agenturou ACER.
 ii) Agentura ACER musí ke společnému rozhodnutí příslušných orgánů vydat stanovisko.
 iii) Komise může s ohledem na stanovisko agentury ACER přijmout rozhodnutí, jímž bude požadovat, aby ve společném rozhodnutí příslušných orgánů byly provedeny změny. Pravomoc Komise přijímat rozhodnutí v této oblasti již nebude omezena na případy, kdy se některé členské státy neshodnou.
 iv) Pokud není v určité lhůtě vydáno společné rozhodnutí, agentura ACER vypracuje rozhodnutí, které bude obsahovat návrh na výjimku nebo návrh dané kapacity zpětného toku. Rozhodnutí agentury ACER tvoří základ pro rozhodnutí Komise, které bude obsahovat podmínky pro výjimku nebo danou kapacitu.
 v) Stávající výjimky musejí být přezkoumány v souladu s novým postupem.
 3. Lepší posouzení rizik a prevenci rizik
 - Lepší přístup k informacím:
 i) Omezený nárůst rozsahu smluvních informací, o nichž je Komise podle stávajících ujednání automaticky informována (tj. přinejmenším denní, měsíční a roční objemy plynu). Tyto informace již nebudou poskytovány v souhrnné podobě.
 ii) Příslušné orgány budou mít pravomoc předtím, než nastane stav nouze, ale pouze za řádně odůvodněných okolností (např. v případě možné hrozby) požádat plynárenské společnosti o doplňující informace včetně informací smluvních. Komise může požádat o přístup k těmto informacím a může dát rovněž podnět k tomu, aby žádosti podávaly příslušné orgány. Toto ustanovení bylo zavedeno na základě zkušeností Komise ze zimy 2014–2015. Komise pozorovala, že došlo ke snížení dodávek plynu z Ruska některým plynárenským společnostem v EU. Obdržela však jen omezené informace, na jejichž základě mohla tento vývoj posoudit, neboť příslušné orgány neměly žádný právní základ, s jehož pomocí by mohly dotčené plynárenské společnosti požádat o poskytnutí takovýchto konkrétních informací v případech, kdy situaci nebylo možné kvalifikovat jako stav nouze.
 iii) Plynárenské společnosti budou muset příslušným vnitrostátním orgánům a Komisi automaticky oznamovat smlouvy, které jsou důležité z hlediska bezpečnosti dodávek plynu, jakmile jsou tyto smlouvy podepsány či pozměněny. Smlouvy, které jsou důležité z hlediska bezpečnosti dodávek plynu, jsou smlouvy dlouhodobé (tedy platné déle než rok), které buď individuálně, nebo společně s dalšími smlouvami, které byly uzavřeny se stejným dodavatelem nebo jeho přidruženou společností, jedné plynárenské společnosti či jejím přidruženým společnostem zajišťují více než 40 % roční spotřeby zemního plynu v dotčeném členském státě.
 iv) Automatické oznámení se aktivuje, když je uzavřena či pozměněna smlouva splňující prahové kritérium. Avšak i smlouvy, které toto kritérium nesplňují, mohou být pro posouzení bezpečnosti situace dodávek plynu relevantní. Přestože se trh vyvíjel tak, že velmi dlouhodobé smlouvy jsou v současnosti vzácné, stále existují. Bude-li dlouhodobá smlouva uzavřena těsně předtím, než toto nařízení vstoupí v platnost, automatická povinnost oznámit ji příslušnému vnitrostátnímu orgánu a Komisi se na ni vztahovat nebude. Pokud navíc bude takováto smlouva obsahovat doložku, která váže cenu na cenu v uzlu, může se stát, že ji nebude možné řadu let změnit. Jinými slovy, neuplatní se ani automatická povinnost oznámit změny.
 Vzhledem k této situaci Komise a příslušné orgány potřebují pravomoc požadovat, aby byly smlouvy oznámeny, i když nebyly přepracovány nebo nesplňují prahové kritérium. Proto


text:
může Komise nebo příslušné orgány v řádně odůvodněných případech, jako jsou případy popsané výše, požádat o oznámení smluv, jestliže jsou tyto smlouvy nutné k tomu, aby bylo provedeno komplexní posouzení dopadu smluvního rámce na bezpečnost dodávek v daném členském státě, regionu nebo EU jako celku, a zejména pro posouzení rizik, plány preventivních opatření a plány pro stav nouze.
 Jelikož se žádost vznesená příslušnými orgány nebo Komisí může vztahovat na celou smlouvu, mohou příslušné orgány rovněž obdržet informace o cenách. Komise pak může informace ze smluv využít k tomu, aby posoudila bezpečnost dodávek v EU jako celku, a zejména plány preventivních opatření a plány pro stav nouze. Jestliže plynárenská společnost povinnost oznámit smlouvu nesplní, Komise může zahájit řízení o nesplnění povinnosti proti členskému státu, jehož příslušné orgány mají pravomoc obdržet smlouvu nebo si ji vyžádat.
 Skutečnost, že Komise bude mít napříště lepší přístup k informacím o obchodních smlouvách, nemá žádný vliv na probíhající sledování trhu s plynem. Komise zasáhne, pokud se zjistí, že došlo ke zneužití trhu.
 - Povinnost posoudit v rámci posouzení rizik všechna příslušná rizika, např. přírodní katastrofy a technologická, obchodní, finanční, sociální, politická a tržní rizika. Plány by měly vymezovat účinná, přiměřená a nediskriminační opatření k odstranění všech příslušných rizik. Účelem této povinnosti je zlepšit transparentnost a podpořit sdílení osvědčených postupů.
 4. Zesílený dohled nad závazky dodávat plyn určitým kategoriím spotřebitelů, a to i za náročných podmínek (standard pro dodávky).
 - Nemění se standard pro dodávky definovaný platným nařízením, který zaručuje nepřerušené dodávky plynu chráněným zákazníkům nejméně po dobu 7 či 30 kalendářních dnů v závislosti na určeném scénáři, a to i v případě, že jsou dodávky vzácné a/nebo je po plynu mimořádně vysoká poptávka.
 - Lepší dohled Komise nad stávajícími vnitrostátními opatřeními, aby byl splněn závazek ohledně dodávek (prostřednictvím rozhodnutí Komise o plánech), aby se zabránilo nedostatečné či naopak nadměrné ochraně, která by mohla nepříznivě ovlivnit zranitelnější členské státy.
 - Nová netržní opatření, jejichž cílem je splnit standard pro dodávky, podléhají veřejnému posouzení dopadů a musejí být oznámena Komisi a ta posoudí jejich přiměřenost a dopad na vnitřní trh a na bezpečnost dodávek v jiných členských státech. Komise může přijmout rozhodnutí, jímž si vyžádá změny opatření, přičemž tato opatření nemohou vstoupit v platnost, pokud tomuto rozhodnutí Komise nevyhovují.
 5. Nařízení výslovně obsahuje novou zásadu solidarity.
 - Pokud členský stát uplatní vyšší standard pro dodávky, jak mu umožňuje nařízení, čímž se mohou snížit toky plynu z jedné země do druhé, a tím zhoršit bezpečnost stavu dodávek v sousedním členském státě, musí být zvýšený standard pro dodávky v případě stavu nouze uveden zpět na standardní úroveň EU (která zaručuje službu všem chráněným zákazníkům).
 - Uplatnění zásady solidarity na základě technických a správních ujednání mezi členskými státy bude povinné. I když se členský stát nenachází ve stavu nouze, zákazníkům, kteří nepatří mezi domácnosti, klíčové sociální služby a nejsou součástí dálkového vytápění, nemůže být v daném členském státě nadále dodáván plyn, dokud nebude dodán domácnostem, klíčovým sociálním službám a do systému dálkového vytápění v jiném členském státě ve stavu nouze, k


text:
němuž je připojena přepravní soustava první zmíněné země.
 6. Bude zachována definice chráněných zákazníků (tzn., že malé a střední podniky lze považovat za chráněné zákazníky, pokud tak rozhodne členský stát). Členské státy však budou muset v rámci svých plánů zavést opatření, jejichž prostřednictvím vyřeší technické otázky a zabrání tomu, aby nezpůsobilí zákazníci odebírali plyn, který je určen pro chráněné zákazníky. Členské státy mohou rozhodnout o tom, jakou budou mít tato opatření povahu.
 7. Uplatňování nařízení mezi smluvními stranami Energetického společenství a členskými státy EU. Přepracované nařízení bude vymezovat konkrétní závazky přeshraniční povahy členských států EU vůči smluvním stranám; následně by měl být v rámci Energetického společenství přijat společný akt, kterým se nařízení v Energetickém společenství přijme a začlení do něj a který zavede vzájemné povinnosti smluvních stran Energetického společenství ve vztahu k členským státům. Tyto povinnosti budou platit teprve na základě rozhodnutí, kterým Komise platnost vzájemných povinností smluvní strany a členských států potvrdí. Povinnosti se budou týkat rámce pro posouzení rizik, předcházení rizikům a nouzových opatření.
 8. Pokud jde o společné kupní mechanismy, nařízení jasně stanoví, že členské státy a plynárenské společnosti mohou dle vlastního uvážení využívat potenciální přínosy plynoucí z kolektivního nákupu zemního plynu, aby se vypořádaly s nedostatečnými dodávkami plynu. Takovéto mechanismy by měly být v souladu s pravidly WTO a EU pro hospodářskou soutěž, zejména s pokyny Komise k horizontálním dohodám o spolupráci.
 2016/0030 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu a o zrušení nařízení (EU) č. 994/2010
 (Text s významem pro EHP)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 194 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru
 11
 ,
 s ohledem na stanovisko Výboru regionů
 12
 ,
 v souladu s řádným legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Zemní plyn (plyn) zůstává důležitou složkou zásobování energií v Unii. Velký podíl tohoto plynu se do Unie dováží z třetích zemí.
 (2)Velké narušení dodávek plynu může ovlivnit všechny členské státy, Unii jako celek a smluvní strany Smlouvy o Energetickém společenství, podepsané v Aténách dne 25. října 2005. Může také vážně poškodit hospodářství Unie a mít závažný sociální dopad, a to zejména na zranitelné skupiny zákazníků.
 (3)Toto nařízení má zaručit, že pokud nastanou náročné klimatické podmínky a dojde-li k přerušení dodávek plynu, budou přijata všechna nezbytná opatření k zajištění nepřerušených dodávek plynu v celé Unii. Těchto cílů by mělo být dosaženo prostřednictvím co nejhospodárnějších opatření a tak, aby nebyly narušeny trhy s energií.
 (4)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 994/2010 ze dne 20. října 2010 o opatřeních na zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu již mělo významný příznivý dopad na situaci Unie, pokud jde o bezpečnost dodávek plynu, a to jak z hlediska přípravy, tak zmírnění. Členské státy jsou nyní lépe připraveny čelit krizi dodávek, neboť se od nich vyžaduje, aby připravovaly plány obsahující preventivní opatření a opatření pro stav nouze, a jsou nyní


text:
také lépe chráněny, neboť musejí splnit řadu povinností ohledně kapacity infrastruktury a dodávek plynu. Zpráva o provádění nařízení (EU) č. 994/2010 z října 2014 však poukázala na oblasti, v nichž by bezpečnost dodávek v Unii pomohlo dále zvýšit zlepšení uvedeného nařízení.
 (5)Ve sdělení Komise o schopnosti evropské plynárenské soustavy krátkodobě čelit výpadkům dodávek z října 2014
 13
 byly analyzovány účinky částečného či úplného přerušení dodávek z Ruska a závěrem bylo, že v případě závažného narušení nejsou čistě vnitrostátní přístupy vzhledem ke svému rozsahu, který je již z definice omezený, příliš účinné. Tento zátěžový test ukázal, jak by mohl přístup založený na intenzivnější spolupráci členských států výrazně snížit dopad mimořádně závažného narušení dodávek v nejzranitelnějších členských státech.
 (6)Ve sdělení Komise s názvem „Rámcová strategie k vytvoření odolné energetické unie s pomocí progresivní politiky v oblasti změny klimatu“
 14
 z února 2015 je vyzdvihnuta skutečnost, že energetická unie je založena na solidaritě a důvěře, které jsou nezbytnými rysy bezpečnosti dodávek energie. Cílem tohoto nařízení je posílit solidaritu a důvěru mezi členskými státy a mělo by zavést opatření, která jsou k dosažení těchto cílů nezbytná, a tím připravit cestu k realizaci energetické unie.
 (7) Nejlepší zárukou pro zajištění bezpečnosti dodávek energie v Unii a snížení vystavení jednotlivých členských států škodlivým účinkům narušení dodávek je hladce fungující vnitřní trh s plynem. Je-li ohrožena bezpečnost dodávek pro jeden členský stát, existuje riziko, že jednostranná opatření uvedeného státu mohou ohrozit řádné fungování vnitřního trhu s plynem a poškodit dodávky plynu odběratelům v jiných členských státech. Aby mohl vnitřní trh s plynem fungovat i v případě nedostatečných dodávek, je nezbytné zajistit solidaritu a koordinaci v reakci na krize v oblasti dodávek, a to jak z hlediska prevence, tak reakce na aktuální narušení dodávek.
 (8)Dosud nebyl plně využit potenciál účinnějších a méně nákladných opatření založených na regionální spolupráci. To nesouvisí pouze s lepší koordinací vnitrostátních opatření ke zmírnění potíží v případě nouze, ale také s koordinací vnitrostátních preventivních opatření, např. pokud jde o vnitrostátní skladovací zařízení nebo politiky týkající se zkapalněného zemního plynu (LNG), které mohou mít v určitých regionech strategický význam.
 (9)V duchu solidarity by základní zásadou tohoto nařízení měla být regionální spolupráce mezi veřejnými orgány a plynárenskými podniky, aby bylo možné v každém regionu určit relevantní rizika a optimalizovat přínosy koordinovaných opatření z hlediska zmírnění těchto rizik a provádět co nejhospodárnější opatření pro spotřebitele v Unii.
 (10)Určití zákazníci včetně domácností a zákazníků, kteří poskytují klíčové sociální služby, jsou obzvláště zranitelní a mohou potřebovat sociální ochranu. Definice těchto chráněných zákazníků by neměla být v rozporu s mechanismy solidarity Unie.
 (11)Odpovědnost za bezpečnost dodávek plynu by měly nést společně plynárenské podniky a členské státy prostřednictvím svých příslušných orgánů; a Komise v rámci svých příslušných pravomocí. Taková sdílená odpovědnost vyžaduje velmi těsnou spolupráci stran. Odběratelé zemního plynu, kteří jej využívají k výrobě elektřiny nebo k průmyslovým účelům, však mohou také hrát významnou úlohu při zajišťování bezpečnosti dodávek plynu tím, že jsou schopni reagovat na krizi opatřeními na straně poptávky, například přerušitelnými smlouvami a přechodem na jiné palivo, která mají


text:
bezprostřední dopad na rovnováhu nabídky a poptávky.
 (12)Jak stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/73/ES
 15
 , při plnění úkolů, jež stanoví toto nařízení, by měly příslušné orgány dle potřeby úzce spolupracovat s ostatními důležitými vnitrostátními orgány, především s národními regulačními orgány.
 (13)Standard pro infrastrukturu by měl členské státy přimět k zachování minimální úrovně infrastruktury, aby se v systému zaručil určitý stupeň záložní kapacity pro případ narušení jediné největší infrastruktury. Jelikož analýza odkazem na ukazatel N-1 představuje přístup založený čistě na kapacitě, výsledky výpočtu N-1 by měly být doplněny podrobnou analýzou, která zachycuje též toky plynu.
 (14)Nařízení (EU) č. 994/2010 vyžaduje, aby provozovatelé přepravní soustavy umožnili permanentní obousměrnou kapacitu ve všech přeshraničních propojeních mezi členskými státy, pokud jim nebyla z této povinnosti udělena výjimka. Cílem je zaručit, aby byly při plánování nového propojovacího vedení vždy zohledněny možné přínosy permanentní obousměrné kapacity. Obousměrnou kapacitu lze však použít k dodávkám plynu jak do sousedního členského státu, tak do dalších států podél koridoru pro dodávky plynu. Přínosy, které má umožnění permanentní obousměrné kapacity pro bezpečnost dodávek, je tudíž třeba v duchu solidarity a posílené spolupráce vnímat v širším kontextu. Při úvahách o tom, zda zavést obousměrnou kapacitu, by proto měla být provedena analýza nákladů a přínosů, která zohledňuje celý přepravní koridor. Od příslušných orgánů by se proto mělo vyžadovat, aby na základě výsledků regionálních posouzení rizik znovu přezkoumaly výjimky udělené podle nařízení (EU) 994/2010.
 (15)Směrnice Rady 2008/114/ES
 16
 stanoví postup, který má posílit bezpečnost určené evropské kritické infrastruktury včetně určité plynárenské infrastruktury v Unii. Směrnice 2008/114/ES společně se stávajícím nařízením přispívají k tvorbě komplexního přístupu k energetické bezpečnosti Unie.
 (16)Nařízení stanoví standardy pro bezpečnost dodávek, které jsou dostatečně harmonizované a pokrývají alespoň situaci, která nastala v lednu 2009, kdy byly přerušeny dodávky plynu z Ruska. Tyto standardy zohledňují rozdíly mezi členskými státy, povinnosti veřejné služby a opatření na ochranu zákazníků uvedená v článku 3 směrnice 2009/73/ES. Standardy pro bezpečnost dodávek by měly být stabilní, aby zajišťovaly nezbytnou právní jistotu, měly by být jasně definovány a neměly by pro plynárenské podniky představovat zbytečnou a nepřiměřenou zátěž. Měly by také zaručovat, že plynárenské podniky v Unii mají k zákazníkům v jednotlivých státech rovnocenný přístup.
 (17)Regionální přístup k posuzování rizik a definování a přijímání preventivních a zmírňujících opatření umožňuje koordinovat úsilí a je značně přínosný z hlediska účinnosti opatření a optimalizace zdrojů. To platí zejména pro opatření, která mají za velice náročných podmínek zaručit nepřetržité dodávky chráněným zákazníkům, a opatření, která mají zmírnit dopad stavu nouze. Posouzení provázaných rizik na regionální úrovni, které je jak komplexnější, tak přesnější, zaručí, že jsou členské státy na krize lépe připraveny. Kromě toho koordinovaný a předem odsouhlasený přístup k bezpečnosti dodávek během stavu nouze zaručuje jednotnou reakci a snižuje riziko negativních vedlejších účinků, které by čistě vnitrostátní přístupy mohly vyvolat v sousedních zemích.
 (18)Regiony je třeba v co největší možné míře definovat na základě stávajících struktur pro regionální spolupráci, které zřídily členské státy a Komise, zejména regionálních skupin zřízených podle nařízení (EU) č. 347/2013, kterým se stanoví hlavní směry pro


text:
transevropské energetické sítě (nařízení TEN-E)
 17
 . Jelikož však toto nařízení a nařízení TEN-E mají různé cíle, mohou se příslušné regionální skupiny lišit co do velikosti a struktury.
 (19)Pro účely tohoto nařízení by proto měla být při definování regionálních skupin zohledněna tato kritéria: modely dodávky, stávající a plánovaná propojení a propojovací kapacita mezi členskými státy, vývoj a vyspělost trhu, stávající struktury pro regionální spolupráci a počet členských států v regionu, který by měl být omezený, aby se zaručilo, že je skupina jen tak velká, aby ji bylo možné řídit.
 (20)Aby se umožnila regionální spolupráce, měly by členské státy v každém regionu zřídit mechanismus spolupráce. Takový mechanismus nebo mechanismy by měly být vyvinuty tak, aby poskytovaly dostatečný čas na posouzení rizik a přípravu smysluplných plánů na regionální úrovni. Členské státy se mohou dle vlastního uvážení dohodnout na mechanismu spolupráce, který je pro daný region nejvhodnější. Komise by měla celý proces usnadňovat a zajišťovat sdílení osvědčených postupů při organizaci regionální spolupráce, např. střídavé koordinační úlohy v regionu s odpovědností za přípravu různých dokumentů, nebo vytvoření speciálních subjektů. Nebude-li dosaženo dohody o mechanismu spolupráce, může vhodný mechanismus spolupráce pro daný region navrhnout Komise.
 (21)Při provádění komplexního posouzení rizik na regionální úrovni by příslušné orgány měly posoudit přírodní, technologická, obchodní, finanční, sociální, politická a tržní a jakákoli další relevantní rizika, případně rovněž riziko přerušení dodávek od jediného největšího dodavatele. Všechna rizika by měla být řešena pomocí účinných, přiměřených a nediskriminačních opatření, která budou rozpracována v plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze. Výsledky posouzení rizik by měly rovněž přispět k posouzení všech rizik závažných nebezpečí podle článku 6 rozhodnutí č. 1313/2013/EU
 18
 .
 (22)S cílem poskytovat vstup pro posouzení rizik by Evropská síť provozovatelů plynárenských přepravních soustav (dále jen „síť ENTSO pro zemní plyn“) po konzultaci s Koordinační skupinou pro otázky plynu a Evropskou sítí provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav (síť ENTSO pro elektřinu) měla připravit simulace pro celou Unii, které budou podobné zátěžovému testu provedenému v roce 2014.
 (23)Aby se zaručila maximální připravenost, a zamezilo se tak přerušení dodávek a aby se zmírnily dopady takového přerušení, pokud by i přesto nastalo, musejí příslušné orgány v daném regionu po konzultaci zúčastněných stran vypracovat plány preventivních opatření a plány pro stav nouze. Regionální plány by měly zohlednit konkrétní okolnosti každého členského státu. Měly by jasně definovat úlohy a odpovědnost plynárenských podniků a příslušných orgánů. Vnitrostátní opatření, která mají být formulována, by měla v plném rozsahu zohledňovat regionální opatření vymezená v plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze. Měla by být koncipována tak, aby vnitrostátní rizika eliminovala způsobem, jenž v plné míře využívá příležitosti, které nabízí regionální spolupráce. Plány by měly mít technickou a provozní povahu a měly by pomoci zabránit výskytu či vyostření stavu nouze a zmírnit jeho účinky. Plány by měly zohledňovat bezpečnost elektroenergetických soustav a být soudržné se strategickým plánováním a nástroji pro podávání zpráv v rámci energetické unie.
 (24)Proto by měly být přesně vymezeny úlohy a odpovědnost všech plynárenských podniků a příslušných orgánů, aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu s


text:
plynem, a to zejména v případě přerušení dodávek a v případě krizí. Tyto úkoly a odpovědnost by měly být stanoveny tak, aby se zajistilo, že je dodržován tříúrovňový přístup, který zahrnuje nejprve příslušné plynárenské podniky a průmysl, potom členské státy na vnitrostátní a regionální úrovni, a konečně Unii. Toto nařízení by mělo umožnit plynárenským podnikům a odběratelům spoléhat se v případě přerušení dodávek co nejdéle na tržní mechanismy. Mělo by však rovněž stanovit mechanismy, které lze použít, pokud již trhy samy nedokážou na přerušení dodávek plynu přiměřeně reagovat.
 (25)V případě krizové situace v oblasti dodávek by měly mít tržní subjekty dostatečnou příležitost reagovat na situaci prostřednictvím tržních opatření. Pokud byla tržní opatření vyčerpána a stále nejsou dostatečná, měly by členské státy a jejich příslušné orgány přijmout opatření s cílem odstranit nebo zmírnit dopady dané krize v oblasti dodávek plynu.
 (26)Kdykoli hodlají členské státy zavést netržní opatření, měl by k nim být přiložen popis jejich hospodářského dopadu. Tím se zaručí, že zákazníci mají informace o nákladech na takováto opatření, které potřebují znát, a že jsou opatření transparentní, zejména pokud jde o jejich podíl na ceně plynu.
 (27)V březnu 2015 Evropská rada vyzvala, aby byly v naprostém souladu s pravidly Světové obchodní organizace (WTO) a Unie pro hospodářskou soutěž posouzeny možnosti dobrovolných mechanismů agregace poptávky. To by členským státům a plynárenským podnikům umožnilo využít potenciální přínosy, které plynou z kolektivního nákupu zemního plynu jakožto způsobu, jak se v souladu s uvedenými pravidly vyrovnat s nedostatečnými dodávkami plynu.
 (28)Opatření na straně poptávky, např. přechod na jiné palivo nebo omezení dodávky plynu velkým průmyslovým spotřebitelům v ekonomicky efektivním pořadí, mohou sehrát cennou úlohu při zaručení energetické bezpečnosti, pokud je lze uplatnit rychle, a mohou výrazně snížit poptávku v reakci na přerušení dodávek. Je třeba vyvinout větší úsilí o propagaci účinného využívání energie, a to zejména v případech, kdy je třeba přijmout opatření na straně poptávky. Musí se zohlednit dopad všech navržených opatření na straně poptávky a nabídky na životní prostředí, přičemž se pokud možno upřednostní opatření, která mají na životní prostředí nejmenší dopad. Zároveň se musí zohlednit aspekty týkající se bezpečnosti dodávek a konkurenceschopnosti.
 (29)Při přípravě a provádění plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze by příslušné orgány měly mít soustavně na paměti bezpečný provoz plynárenské soustavy na regionální i vnitrostátní úrovni. Musejí v těchto plánech řešit a určit technická omezení, která mají vliv na provoz soustavy, včetně technických a bezpečnostních důvodů pro snížení toků během stavu nouze.
 (30)Do některých oblastí Unie je dodáván plyn s nízkou výhřevnou hodnotou. Z důvodu jeho vlastností nelze tento plyn využívat v zařízeních, která jsou určena pro plyn s vysokou výhřevnou hodnotou. Je však možné využívat plyn s vysokou výhřevnou hodnotou v zařízeních určených pro plyn s nízkou výhřevnou hodnotou, pokud byl na něj přeměněn, například přidáním dusíku. Specifické vlastnosti plynu s nízkou výhřevnou hodnotou by měly být vzaty v úvahu na celostátní a regionální úrovni a měly by být zohledněny v posouzení rizik a v plánech preventivních opatření a plánech pro stav nouze.
 (31)Je nutné zaručit


text:
předvídatelnost akce, kterou je třeba provést za stavu nouze, což všem účastníkům trhu poskytne dostatečný prostor k reakci a také k tomu, aby se na takovéto okolnosti připravili. Obecně platí, že by se příslušné orgány proto měly řídit svým plánem pro stav nouze. V řádně zdůvodněných mimořádných případech by jim však mělo být umožněno přijímat opatření, která se od těchto plánů odchylují. Je také důležité zvýšit transparentnost a předvídatelnost způsobu, jímž jsou stavy nouze ohlašovány. V tomto ohledu mohou sehrát důležitou úlohu informace o pozici systému vyrovnávání (celkový status přepravní soustavy), pro který je stanoven rámec nařízením Komise (EU) č. 312/2014
 19
 . Tyto informace by měly být k dispozici příslušným orgánům a vnitrostátním regulačním orgánům, jestliže tyto regulační orgány nefungují jako příslušný orgán v reálném čase.
 (32)Plány preventivních opatření a plány pro stav nouze by měly být pravidelně aktualizovány a zveřejňovány. Měly by být předmětem vzájemného hodnocení. Vzájemné hodnocení umožňuje včas určit případy nesouladu a opatření, která by mohla ohrozit bezpečnost dodávek v jiných členských státech, a tím zaručuje, že jsou plány z různých regionů navzájem soudržné. Rovněž členským státům umožňuje sdílet osvědčené postupy.
 (33)Aby se zaručilo, že jsou plány pro stav nouze vždy aktuální a účinné, měly by členské státy mezi aktualizacemi plánů provádět zkoušky, a to simulací scénářů s vysokým a středním dopadem a reakcemi v reálném čase. Příslušné orgány by měly výsledky zkoušek předkládat Koordinační skupině pro otázky plynu.
 (34)Aby se usnadnilo posouzení rizik a příprava plánů, jejich vzájemné hodnocení a hodnocení ze strany Komise, je nutné vytvořit povinné komplexní šablony, které budou obsahovat všechna rizika, na něž se má vztahovat posouzení rizik, a všechny složky plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze.
 (35)Aby se usnadnila komunikace mezi členskými státy a Komisí, musejí být posouzení rizik, plány preventivních opatření, plány pro stav nouze a veškeré další dokumenty a vyměňované informace, na něž se vztahuje toto nařízení, oznamovány pomocí standardního elektronického systému pro oznamování.
 (36)Aby se zabezpečily dodávky plynu v Unii a aby byly celkové náklady co nejnižší, je nutná solidarita, jak prokázal zátěžový test v říjnu 2014. Pokud kterýkoli členský stát vyhlásí stav nouze, měl by být uplatněn přístup o dvou krocích, aby se posílila solidarita. Zaprvé, všechny členské státy, které zavedly vyšší standard pro dodávky, by tento standard měly snížit na standardní hodnoty, aby se zvýšila likvidita trhu s plynem. Zadruhé, pokud první krok nezajistí nezbytné dodávky, měly by sousední členské státy zahájit další opatření, a to i v případě, že se nenachází ve stavu nouze, aby se zaručily dodávky plynu domácnostem, klíčovým sociálním službám a zařízením dálkového vytápění v členském státě, v němž stav nouze nastal. Členské státy by měly ve svých plánech pro stav nouze určit a podrobně popsat opatření k zajištění solidarity, a tím zaručit spravedlivou kompenzaci pro plynárenské podniky.
 (37)Solidarita na evropské úrovni by se případně měla rovněž projevit pomocí při civilní ochraně poskytované Unií a jejími členskými státy. Tato pomoc by měla být usnadňována a koordinována mechanismem civilní ochrany Unie, který by zřízen rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č.


text:
1313/2013/EU
 20
 , který má posilovat spolupráci mezi Unií a členskými státy a usnadňovat koordinaci v oblasti civilní ochrany s cílem zlepšit účinnost systémů pro předcházení přírodním a člověkem způsobeným katastrofám, připravenost a odezvu na ně.
 (38)Aby bylo možné posoudit bezpečnost dodávek v daném členském státě nebo regionu či Unii, je mimořádně důležité mít přístup k relevantním informacím. Členské státy a Komise zejména potřebují pravidelný přístup k informacím od plynárenských podniků o hlavních parametrech dodávek plynu, které představují základní vstup pro koncipování politik v oblasti bezpečnosti dodávek. Bez ohledu na to, zda byl vyhlášen stav nouze, by měl být za řádně zdůvodněných okolností umožněn také přístup k dodatečným informacím, které jsou nutné k posouzení celkové situace týkající se dodávek plynu. Tyto dodatečné informace jsou zpravidla informace o dodávkách plynu netýkající se ceny, např. minimální a maximální objemy plynu, místa dodávky nebo dodávkové marže. Tyto informace by mohly být požadovány např. v případě změn v modelu dodávek plynu danému kupujícímu či kupujícím v členském státě, které by se neočekávaly, pokud by trhy fungovaly normálně, a které by mohly ovlivnit dodávky plynu v Unii nebo v jejích částech.
 (39)V březnu 2015 dospěla Evropská rada k závěru, že by se měla zvýšit transparentnost smluv o dodávkách plynu uzavíraných s dodavateli ze třetích zemí a měla by se také zlepšit jejich slučitelnost s ustanoveními Unie o energetické bezpečnosti. V této souvislosti by měl účinný a cílený mechanismus, jenž členským státům zajišťuje přístup ke klíčovým smlouvám o dodávkách plynu, zaručit komplexní posouzení relevantních rizik, která by mohla způsobit přerušení dodávek nebo narušit nezbytná zmírňující opatření v případě, že by krize přece jen nastala. V rámci tohoto mechanismu by měly být členským státům automaticky oznamovány určité klíčové smlouvy o dodávkách plynu, a to ihned po jejich uzavření. Každá povinnost týkající se automatického oznámení smlouvy však musí být přiměřená. Uplatnění této povinnosti na smlouvy mezi dodavatelem a kupujícím, které pokrývají 40 % vnitrostátního trhu, nastoluje správnou rovnováhu z hlediska správní účinnosti a stanoví jasné povinnosti pro účastníky trhu. To neznamená, že jiné smlouvy o dodávkách plynu nejsou pro bezpečnost dodávek důležité. Členské státy by proto měly mít právo vyžádat si jiné smlouvy, které by mohly nepříznivě ovlivnit bezpečnost dodávek v členském státě či regionu nebo Unii jako celku. Komise by vzhledem ke své úloze při posuzování soudržnosti a účinnosti plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze měla mít stejný přístup ke smlouvám o dodávkách plynu jako členské státy, aby mohla odstraňovat rizika pro bezpečnost dodávek na vnitrostátní a regionální úrovni a úrovni EU. Komise může členské státy vyzvat, aby plán změnily tak, aby zohledňovaly informace získané ze smluv. Měla by být zachována důvěrnost obchodně citlivých informací. Lepší přístup Komise k informacím o obchodních smlouvách by neměl mít vliv na soustavné snahy Komise o sledování trhu s plynem a Komise by měla zasáhnout, pokud se zjistí, že došlo k porušení práva Unie. Ustanoveními tohoto nařízení by nemělo být dotčeno právo Komise zahájit řízení o nesplnění povinnosti v souladu s článkem 258 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU)


text:
a prosazovat pravidla hospodářské soutěže včetně státní podpory.
 (40)Koordinační skupina pro otázky plynu by měla být Komisi poradcem a měla by jí pomáhat koordinovat opatření v oblasti zabezpečení dodávek v případě stavu nouze v Unii. Měla by rovněž sledovat přiměřenost a vhodnost opatření, která mají být přijata podle tohoto nařízení, včetně soudržnosti plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze vypracovaných v různých regionech a přezkoumávaných týmy pro vzájemné hodnocení.
 (41)Jedním z cílů Unie je posílit Energetické společenství, které by zajistilo účinné provedení acquis Unie týkající se energetiky, reformy trhu s energií a motivaci investic v odvětví energetiky těsnější integrací trhů s energií Unie a Energetického společenství. To zahrnuje rovněž zavedení společného řešení krizí tím, že se navrhnou plány preventivních opatření a plány pro stav nouze na regionální úrovni včetně smluvních stran Energetického společenství. Sdělení Komise o schopnosti evropské plynárenské soustavy krátkodobě čelit výpadkům dodávek z října 2014 dále uvádí, že je třeba na toky energie mezi členskými státy Unie a smluvními stranami Energetického společenství použít pravidla vnitřního trhu s energií. Aby v tomto ohledu bylo zajištěno účinné řešení krizí na hranicích členských států Unie a smluvních stran, nezbytná opatření po přijetí společného aktu by měla být zavedena tak, aby po řádném provedení vzájemných ustanovení mohlo docházet ke spolupráci s jakoukoli konkrétní smluvní stranou Energetického společenství.
 (42)Vzhledem k tomu, že pro bezpečnost dodávek plynu v Unii jsou klíčové dodávky plynu ze třetích zemí, by měla Komise své kroky ve vztahu ke třetím zemím koordinovat, a společně s dodavatelskými a tranzitními zeměmi by se měla podílet na ujednáních pro řešení krizových situací a zajištění stabilního toku plynu do Unie. Komise by měla být oprávněna, po konzultaci se zúčastněnými třetími zeměmi, využít pracovní skupinu pro sledování toků plynu do Unie v krizových situacích a při vzniku krize z důvodu obtíží ve třetí zemi jednat jako zprostředkovatel a usnadňovat jednání.
 (43)Pokud existují důvěryhodné informace o situaci vně Unie, která ohrožuje zabezpečení dodávek jednomu nebo více členským státům a mohla by spustit mechanismus včasného varování mezi Unií a třetí zemí, měla by Komise neprodleně informovat Koordinační skupinu pro otázky plynu, a Unie by měla přijmout vhodná opatření s cílem zmírnit následky této situace.
 (44)Členské státy nemohou samy uspokojivě dosáhnout cíle tohoto nařízení, tedy zaručit bezpečné dodávky plynu v Unii. Vzhledem k rozsahu a účinkům akce jej lze lépe dosáhnout na úrovni Unie. Unie proto může přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
 (45)Aby mohla Unie rychle reagovat na měnící se okolnosti, pokud jde o bezpečnost dodávek plynu, měla by být Komisi svěřena pravomoc přijímat akty podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny regionů a šablon pro posouzení rizik a plánů. Je obzvláště důležité, aby Komise během přípravných prací prováděla vhodné konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě aktů v přenesené pravomoci by měla zaručit, že jsou náležité dokumenty


text:
zasílány současně Evropskému parlamentu a Radě, a to včas a odpovídajícím způsobem.
 (46)Nařízení (EU) č. 994/2010 by mělo být zrušeno. Aby se zabránilo vzniku mezery, měly by plány preventivních opatření a plány pro stav nouze, které byly vypracovány podle nařízení (ES) č. 994/2010, zůstat v platnosti, dokud nebudou poprvé přijaty plány preventivních opatření a plány pro stav nouze vypracované podle tohoto nařízení,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 Článek 1
 Předmět
 Cílem tohoto nařízení je zajistit bezpečnost dodávek zemního plynu (dále jen „plyn“) zajištěním řádného a nepřetržitého fungování vnitřního trhu s plynem, připuštěním mimořádných opatření v situacích, v nichž trh požadované dodávky plynu již nemůže zajistit, a jasným stanovením a rozdělením odpovědnosti mezi plynárenské podniky, členské státy a Unii, pokud jde o preventivní opatření a reakci na konkrétní narušení dodávek. Toto nařízení také v duchu solidarity zavádí transparentní mechanismy, které umožňují koordinovat přípravu a reakci na stav nouze na úrovni členského státu, regionu a Unie.
 Článek 2
 Definice
 Pro účely tohoto nařízení se použijí definice vymezené v článku 2 směrnice 2009/73/ES
 21
 a článku 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009
 22
 .
 Rovněž se použijí tyto definice:
 1)„chráněnými zákazníky“ se rozumějí všichni zákazníci z domácností, kteří jsou připojeni k plynárenské distribuční soustavě, a pokud tak dotyčný členský stát rozhodne, mohou jimi být i:
 a)malé a střední podniky, jsou-li připojeny k některé plynárenské distribuční soustavě, nebo klíčové sociální služby, jsou-li připojeny k plynárenské distribuční soustavě či přepravní soustavě, za předpokladu, že všechny tyto podniky či služby nepředstavují více než 20 % celkové konečné roční spotřeby plynu v daném členském státě;
 b)zařízení dálkového vytápění, pokud poskytuje teplo domácnostem nebo podnikům či službám uvedeným v písmenu a), za předpokladu, že tato zařízení nemohou přejít na jiné palivo a jsou připojena k plynárenské distribuční soustavě či přepravní soustavě;
 2)„klíčovou sociální službou“ se rozumí zdravotní péče a nouzové nebo bezpečnostní služby;
 3)„národním regulačním orgánem“ se rozumí národní regulační orgán určený podle čl. 39 odst. 1 směrnice 2009/73/ES.
 Článek 3
 Odpovědnost za zajištění bezpečnosti dodávek zemního plynu
 1.Zajištění bezpečnosti dodávek plynu je společným úkolem plynárenských podniků, členských států, především prostřednictvím jejich příslušných orgánů, a Komise v jejich oblastech činnosti a působnosti.
 2.Každý členský stát určí příslušný ústřední orgán státní správy nebo národní regulační orgán jako svůj příslušný orgán, který zajišťuje provádění opatření stanovených tímto nařízením. Příslušné orgány při provádění tohoto nařízení navzájem spolupracují. Členské státy mohou příslušnému orgánu povolit, aby některé úkoly stanovené v tomto nařízení přenesl na jiné subjekty. Přenesené úkoly se provádějí za dohledu příslušného orgánu a jsou upřesněny v plánech uvedených v článku 7. Vyhlášení kterékoli z úrovní krize uvedených v čl. 10 odst. 1 lze přenést pouze na orgán veřejné moci.
 3.Každý členský stát neprodleně oznámí Komisi název příslušného orgánu a změny příslušného orgánu. Každý členský stát název příslušného orgánu zveřejní.
 4.Při provádění opatření stanovených tímto nařízením vymezí příslušný orgán úlohy a povinnosti jednotlivých účastníků tak, aby se zajistilo, že bude dodržován tříúrovňový přístup, který zahrnuje nejprve příslušné plynárenské podniky a průmysl, potom členské státy na celostátní a regionální úrovni a konečně


text:
Unii.
 5.Je-li to vhodné, koordinuje Komise v souladu s tímto nařízením opatření příslušných orgánů na regionální úrovni a na úrovni Unie, mimo jiné prostřednictvím Koordinační skupiny pro otázky plynu uvedené v článku 14 nebo skupiny pro krizové řízení podle čl. 11 odst. 4, a to zejména v případě stavu nouze na regionální úrovni či na úrovni Unie, jak jej definuje čl. 11 odst. 1.
 6.Opatření k bezpečnosti dodávek plynu obsažená v plánech preventivních opatření a plánech pro stav nouze musí být jasně vymezená, transparentní, přiměřená, nediskriminující a ověřitelná, nesmějí nepřiměřeně narušovat hospodářskou soutěž a účinné fungování vnitřního trhu s plynem a nesmějí ohrozit bezpečnost dodávek plynu jiným členským státům či Unii jako celku.
 7.Složení regionů pro účely regionální spolupráce stanovené tímto nařízením vychází z těchto kritérií:
 a)zeměpisné blízkosti;
 b)stávajících a plánovaných propojení a kapacity propojení mezi členskými státy, jakož i modelů dodávek;
 c)možnosti sdružovat zdroje a vyvažovat rizika pro bezpečnost dodávek plynu v regionu;
 d)tržního vývoje a vyspělosti trhu;
 e)říditelného počtu členských států v každém regionu;
 f)v co největším rozsahu ze stávajících struktur pro regionální spolupráci.
 Seznam regionů a jejich složení jsou uvedeny v příloze I.
 Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18 s cílem změnit přílohu I na základě kritérií vymezených v prvním pododstavci tohoto odstavce, jestliže je vzhledem k okolnostem nutné změnit region.
 Článek 4
 Standard pro infrastrukturu
 1.Každý členský stát – nebo příslušný orgán, pokud tak členský stát stanoví –, zajistí přijetí nezbytných opatření, aby v případě narušení jediné největší plynárenské infrastruktury měla zbývající infrastruktura stanovená na základě vzorce N-1 uvedeného v bodě 2 přílohy II kapacitu dodávat nezbytný objem plynu pro uspokojení celkové poptávky po plynu v oblasti výpočtu v den výjimečně vysoké poptávky po plynu, ke které dochází statisticky jednou za dvacet let, aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku. Tím nejsou dotčeny povinnosti provozovatelů plynárenské soustavy učinit odpovídající investice ani povinnosti provozovatelů přepravní soustavy stanovené ve směrnici 2009/73/ES a v nařízení (ES) č. 715/2009.
 2.Povinnost zajistit, aby měla zbývající infrastruktura technickou kapacitu uspokojit celkovou poptávku po plynu, jak je uvedeno v odstavci 1, se též považuje za splněnou, pokud příslušný orgán v plánu preventivních opatření prokáže, že narušení dodávek lze dostatečně a včas nahradit vhodnými tržními opatřeními na straně poptávky. Za tímto účelem se použije vzorec uvedený v bodě 4 přílohy II.
 3.Na základě posouzení rizik uvedeného v článku 6 se mohou dotčené příslušné orgány sousedních členských států ve vhodných případech dohodnout, že povinnost uvedenou v odstavci 1 tohoto článku splní společně. V tomto případě příslušné orgány v plánu preventivních opatření uvedou výpočet vzorce N-1 společně s vysvětlením, jak dohodnutá ujednání tuto povinnost plní. Použije se bod 5 přílohy II.
 4.Provozovatelé přepravní soustavy umožní ve všech propojovacích vedeních mezi členskými státy permanentní fyzickou kapacitu k přepravě plynu oběma směry („obousměrná kapacita“), s výjimkou těchto případů:
 a)jedná se o připojení k těžebním zařízením, zařízením na zkapalněný zemní plyn (LNG) či distribučním soustavám; nebo
 b)byla udělena výjimka z této povinnosti.
 Na postup umožnění či posílení permanentní obousměrné kapacity v propojovacím


text:
vedení nebo postup získání či prodloužení výjimky z této povinnosti se použije příloha III.
 5.Národní regulační orgány zohlední účelně vynaložené náklady na splnění povinností stanovených v odstavci 1 a náklady na umožnění permanentní obousměrné kapacity tak, aby poskytly přiměřené pobídky při transparentním a podrobném stanovování nebo schvalování sazeb nebo metodik v souladu s čl. 41 odst. 8 směrnice 2009/73/ES a článkem 13 nařízení (ES) č. 715/2009.
 6.Pokud trh nevyžaduje investice k umožnění nebo posílení permanentní obousměrné kapacity nebo vzniknou-li touto investicí náklady ve více než jednom členském státě anebo v jednom členském státě tak, že prospěch z nich má další členský stát, rozhodnou o rozložení nákladů společně národní regulační orgány všech dotčených členských států, a to před přijetím jakéhokoli rozhodnutí o dané investici. Při rozhodování o rozložení nákladů se přihlíží zejména k tomu, jakým způsobem se investice do infrastruktury podílejí na větší bezpečnosti dodávek plynu do příslušných členských států, jakož i k investicím, které již byly do dotčené infrastruktury učiněny.
 7.Příslušný orgán zajistí, aby jakákoli nová přepravní infrastruktura přispívala k zajištění bezpečnosti dodávek plynu na základě rozvoje důkladně propojené sítě, případně včetně dostatečného počtu hraničních vstupních a výstupních bodů, a to v závislosti na požadavcích trhu a zjištěných rizicích. Příslušný orgán v posouzení rizik uvede, zda se vyskytují problematická místa a zda jsou vstupní kapacity a infrastruktury jednotlivých členských států, zejména přepravní soustavy, schopny přizpůsobit vnitrostátní a přeshraniční toky plynu scénáři narušení jediné největší plynárenské infrastruktury na vnitrostátní úrovni a jediné největší plynárenské infrastruktury společného zájmu, které byly určeny v posouzení rizik.
 8.Lucembursko, Slovinsko a Švédsko nejsou výjimečně povinny splnit povinnosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku při zajištění dodávek plynu chráněným zákazníkům podle článku 5, ale usilují o jejich splnění. Tato výjimka platí, pokud:
 a)v případě Lucemburska: má alespoň dvě propojovací vedení s jinými členskými státy, alespoň dva různé zdroje dodávek a nemá na svém území žádné zařízení na skladování plynu;
 b)v případě Slovinska: má alespoň dvě propojovací vedení s jinými členskými státy, alespoň dva různé zdroje dodávek a nemá na svém území žádné zařízení na skladování plynu nebo zařízení pro LNG;
 c)v případě Švédska: tento členský stát nepřepravuje na svém území plyn do jiného členského státu a jeho vlastní roční hrubá spotřeba plynu nedosahuje 2 milionů tun ropného ekvivalentu a představuje méně než 5 % celkové spotřeby primární energie z plynu.
 Lucembursko, Slovinsko a Švédsko zajistí transparentním, podrobným a nediskriminačním způsobem pravidelné hodnocení trhu z hlediska investic do infrastruktury a výsledky tohoto hodnocení zveřejní. Tyto státy informují Komisi o veškerých změnách podmínek uvedených ve zmíněném pododstavci. Výjimka stanovená v prvním pododstavci pozbývá platnosti, jestliže alespoň jedna z těchto podmínek již není splněna.
 Lucembursko, Slovinsko a Švédsko předají Komisi do 3. prosince 2018 zprávu, v níž bude popsána situace z hlediska příslušných podmínek uvedených ve zmíněném pododstavci a možnosti splnění povinností stanovených v odstavci 1, a to s přihlédnutím k hospodářským důsledkům splnění standardu pro infrastrukturu, výsledkům hodnocení trhu a vývoji trhu s plynem a projektům plynárenské infrastruktury v daném regionu. Na základě této zprávy, a pokud jsou i


text:
nadále plněny příslušné podmínky uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, může Komise rozhodnout, že daná výjimka může platit po dobu dalších čtyř let. V případě kladného rozhodnutí se postup stanovený v tomto pododstavci opakuje každé čtyři roky.
 Článek 5
 Standard pro dodávky
 1.Příslušný orgán uloží plynárenským podnikům, které určí, povinnost přijmout opatření pro zajištění dodávek plynu chráněným zákazníkům členského státu v těchto případech:
 a)při mimořádných teplotních hodnotách v průběhu sedmidenního období poptávkových špiček, ke kterým dochází statisticky jednou za dvacet let;
 b)v období výjimečně vysoké poptávky po plynu v délce nejméně 30 dní, ke kterým dochází statisticky jednou za dvacet let;
 c)v období v délce nejméně 30 dní v případě narušení jediné největší plynárenské infrastruktury za průměrných zimních podmínek.
 Nejpozději do 31. března 2017 oznámí členské státy Komisi svoji definici chráněných zákazníků, roční objemy plynu spotřebované chráněnými zákazníky a procentní podíl, který tito zákazníci představují na celkové roční konečné spotřebě plynu v daném členském státě. Pokud členský stát do své definice chráněných zákazníků zahrne kategorie uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo b), v oznámení Komisi uvede objemy plynu spotřebovaného zákazníky, kteří patří do těchto kategorií, a procentní podíl, který každá z těchto skupin zákazníků představuje z hlediska roční konečné spotřeby plynu.
 Příslušný orgán určí plynárenské podniky uvedené v prvním pododstavci a jejich výčet uvede v plánu preventivních opatření. Veškerá nová plánovaná opatření k zaručení standardu pro dodávky splňují postup stanovený v čl. 8 odst. 4.
 Členské státy mohou splnit závazek stanovený v prvním pododstavci tím, že plyn nahradí různými zdroji energie v takovém rozsahu, aby bylo dosaženo stejné úrovně ochrany.
 2.Standard pro zvýšené dodávky plynu nad 30 dní pro období uvedená v odst. 1 písm. b) a c) nebo jakékoli další povinnosti stanovené z důvodu zabezpečení dodávek plynu vycházejí z posouzení rizik uvedeného v článku 6 a jsou zohledněna v plánu preventivních opatření a:
 a)musí být v souladu s čl. 3 odst. 6;
 b)nesmějí mít nepříznivý vliv na schopnost kteréhokoli členského státu zásobovat v případě stavu nouze na vnitrostátní úrovni, na regionální úrovni nebo úrovni Unie své chráněné zákazníky podle tohoto článku; a
 c)musí splňovat kritéria stanovená v čl. 11 odst. 5 v případě stavu nouze na regionální úrovni nebo na úrovni Unie.
 V plánu preventivních opatření se zdůvodní, proč jsou opatření uvedená v prvním pododstavci v souladu s podmínkami stanovenými v uvedeném odstavci. Veškerá nová opatření uvedená v prvním pododstavci navíc splňují postup stanovený v čl. 8 odst. 4.
 3.Po obdobích, která příslušný orgán stanoví v souladu s odstavci 1 a 2, nebo za nepříznivějších podmínek, než jaké jsou uvedeny v odstavci 1, se příslušný orgán a plynárenské podniky vynasnaží v co nejvyšší míře zachovat dodávky plynu, zejména chráněným zákazníkům.
 4.Povinnosti uložené plynárenským podnikům ke splnění standardu pro dodávky podle tohoto článku nesmějí být diskriminující ani představovat pro tyto podniky neúměrnou zátěž.
 5.Plynárenské podniky mohou případně povinnosti podle tohoto článku splnit na regionální úrovni nebo na úrovni Unie. Příslušné orgány nepožadují splnění standardů uvedených v tomto článku pouze na základě infrastruktury umístěné v jejich územní působnosti.


text:
6.Příslušný orgán zajistí, aby podmínky pro dodávky chráněným zákazníkům byly stanoveny, aniž by bylo dotčeno řádné fungování vnitřního trhu s energií a za cenu zohledňující tržní hodnotu těchto dodávek.
 Článek 6
 Posouzení rizik
 1.Příslušné orgány v každém z regionů uvedených v příloze I společně na regionální úrovni posuzují všechna rizika, která mají vliv na bezpečnost dodávek plynu. Při posouzení se zohlední všechna relevantní rizika, např. přírodní pohromy, technologická, obchodní, sociální, politická a jiná rizika. Posouzení rizik se provede:
 a)uplatněním standardů uvedených v článcích 4 a 5. Posouzení rizik popisuje výpočet vzorce N-1 na celostátní úrovni a zahrnuje výpočet vzorce N-1 na regionální úrovni. Rovněž by mělo obsahovat použité předpoklady, včetně předpokladů pro výpočet vzorce N-1 na regionální úrovni, a údaje nutné pro tento výpočet. Výpočet vzorce N-1 na celostátní úrovni je doplněn simulací narušení jediné největší infrastruktury, a to pomocí hydraulického modelu, jakož i výpočtem vzorce N-1, pokud se má za to, že úroveň plynu ve skladovacích zařízeních představuje 30 % a 100 % celkové kapacity;
 b)zvážením všech významných vnitrostátních a regionálních okolností, zejména velikosti trhu, konfigurace soustavy, skutečných toků plynu včetně odtoku plynu z dotčených členských států, možnosti fyzického toku plynu oběma směry včetně možné budoucí nutnosti posílení přepravní soustavy, přítomnosti těžby a skladování a úlohy plynu ve skladbě zdrojů energie, zejména s ohledem na dálkové vytápění a výrobu elektřiny a na fungování průmyslových odvětví, a hledisek bezpečnosti dodávek a kvality plynu;
 c)simulací různých scénářů výjimečně vysoké poptávky po plynu a narušení dodávek s přihlédnutím k jejich výskytu v minulosti a pravděpodobnosti, ročnímu období, četnosti a době trvání jejich výskytu, jakož i hodnocením pravděpodobných důsledků těchto scénářů, např.:
 i)narušení infrastruktury důležité pro dodávky plynu, zejména přepravní infrastruktury, skladovacích zařízení či terminálů LNG včetně největší infrastruktury určené pro výpočet vzorce N-1, a
 ii)přerušení dodávek od dodavatelů z třetích zemí, jakož i případná geopolitická rizika;
 d)určením interakce a korelace rizik mezi členskými státy v regionu a případně jinými členskými státy, včetně mimo jiné otázky propojení, přeshraničních dodávek, přeshraničního přístupu ke skladovacím zařízením a obousměrné kapacity;
 e)přihlédnutím k maximální propojovací kapacitě všech hraničních vstupních a výstupních bodů a různým úrovním naplnění skladovacích zařízení.
 2.Příslušné orgány v každém regionu se ve lhůtě stanovené v odstavci 5 tohoto článku dohodnou na mechanismu spolupráce při posuzování rizik. Příslušné orgány podávají Koordinační skupině pro otázky plynu zprávu o tom, na jakých mechanismech spolupráce při posuzování rizik se dohodly, a to 18 měsíců před lhůtou pro přijetí posouzení rizik a aktualizací posouzení rizik. Komise může celkově přípravu posouzení rizik usnadňovat, a to zejména pro účely zřízení mechanismu spolupráce. Pokud se příslušné orgány v regionu na mechanismu spolupráce nedohodnou, může vhodný mechanismus spolupráce pro tento region navrhnout Komise.
 V rámci dojednaných mechanismů spolupráce každý příslušný orgán do jednoho roku před lhůtou pro oznámení posouzení rizik sdílí a aktualizuje všechny nezbytné vnitrostátní údaje, které jsou nutné pro posouzení rizik, zejména pro simulaci různých scénářů uvedených v odst. 1 písm. c).
 3.Posouzení rizik se připraví v souladu s šablonou v příloze IV. Aby Komise uvedené šablony změnila, je zmocněna přijímat


text:
akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18.
 4.Plynárenské podniky, průmysloví odběratelé plynu, příslušné organizace zastupující zájmy domácností a průmyslových odběratelů plynu, členské státy a národní regulační orgán, není-li příslušným orgánem, spolupracují s příslušným orgánem a poskytují mu na požádání veškeré nezbytné informace pro posouzení rizik.
 5.Jakmile se na posouzení rizik shodnou všechny členské státy v regionu, oznámí se posouzení Komisi, a to poprvé nejpozději do 1. září 2018. Posouzení rizik se každé čtyři roky aktualizuje, pokud není vzhledem k okolnostem nutné provádět aktualizace častěji. Posouzení rizik přihlíží k pokroku, jehož bylo dosaženo v oblasti investic nutných ke splnění standardu pro infrastrukturu uvedeného v článku 4, a též přihlíží k obtížím, s nimiž se jednotlivé členské státy setkaly při zavádění nových alternativních řešení. Rovněž vychází ze zkušeností získaných prostřednictvím simulace plánů pro stav nouze, které jsou zmíněny v čl. 9 odst. 2.
 6.Do 1. listopadu 2017 provede síť ENTSO pro zemní plyn simulaci scénářů narušení dodávek a infrastruktury pro celou Unii. Scénáře vymezí síť ENTSO pro zemní plyn po konzultaci s Koordinační skupinou pro otázky plynu. Příslušné orgány poskytnou síti ENTSO pro zemní plyn údaje nezbytné pro simulace, např. hodnoty poptávky v době špičky, údaje o výrobní kapacitě a opatření na straně poptávky. Příslušné orgány zohlední výsledky simulací při přípravě posouzení rizik, plánu preventivních opatření a plánů pro stav nouze. Simulace scénářů narušení dodávek a infrastruktury pro celou Unii se aktualizují každé čtyři roky, pokud není vzhledem k okolnostem nutné provádět aktualizace častěji.
 Článek 7
 Tvorba plánu preventivních opatření a plánu pro stav nouze
 1.Příslušné orgány členských států v každém z regionů uvedených v příloze I po konzultaci s plynárenskými podniky, příslušnými organizacemi zastupujícími zájmy domácností a průmyslových odběratelů plynu včetně výrobců elektřiny a národní regulační orgány, nejsou-li příslušnými orgány, společně vypracují:
 a)plán preventivních opatření, který obsahuje opatření, která je třeba přijmout, aby byla odstraněna či zmírněna rizika určená v daném regionu, včetně rizik čistě vnitrostátních rozměrů, a to v souladu s posouzením rizik provedeným podle článku 6 a v souladu s článkem 8; a
 b)plán pro stav nouze, který obsahuje opatření, která je třeba přijmout, aby byl odstraněn či zmírněn dopad přerušení dodávek plynu v regionu včetně událostí čistě národních rozměrů, a to v souladu s článkem 9.
 2.Příslušné orgány v každém regionu se s dostatečným předstihem dohodnou na mechanismu spolupráce, aby bylo možné vypracovat plány a umožnit jejich oznámení a oznámení aktualizovaných plánů.
 Každý příslušný orgán v regionu vypracuje opatření nutná k odstranění a zmírnění rizik čistě vnitrostátních rozměrů, jakož i opatření, jež je třeba přijmout k odstranění či zmírnění dopadů událostí, které je vzhledem k jejich omezenému rozsahu vhodné řešit pouze na vnitrostátní úrovni, a začlení je do plánů vypracovaných na regionální úrovni. Takováto vnitrostátní opatření nijak nesnižují účinnost opatření na úrovni regionální. Každý příslušný orgán rovněž určí oblasti pro mezinárodní spolupráci a možná společná opatření. Vnitrostátní opatření společně s návrhy na regionální spolupráci se sdělí ostatním příslušným orgánům v regionu, a to rok před lhůtou pro oznámení plánů.
 Příslušné orgány Koordinační skupině pro otázky plynu


text:
pravidelně podávají zprávu o pokroku, jehož bylo dosaženo při přípravě a přijímání plánů preventivních opatření a plánů pro stav nouze. Příslušné orgány Koordinační skupině pro otázky plynu podávají zejména zprávu o tom, na jakých mechanismech spolupráce se dohodly, a to 18 měsíců před lhůtou pro přijetí plánů a aktualizací plánů. Komise může celkově přípravu plánů usnadňovat, a to zejména pro účely zřízení mechanismu spolupráce. Pokud se příslušné orgány v regionu na mechanismu spolupráce nedohodnou, může vhodný mechanismus spolupráce pro tento region navrhnout Komise. Příslušné orgány zajistí pravidelné sledování provádění těchto plánů.
 3.Plány preventivních opatření a plány pro stav nouze se vypracují podle šablon uvedených v příloze V. Ke změnění uvedených šablon je Komise zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18.
 4.Plány preventivních opatření a plány pro stav nouze přijmou všechny členské státy v regionu, plány se zveřejní a oznámí se Komisi, a to nejpozději do 1. března 2019. Toto oznámení proběhne, jakmile plány přijmou všechny členské státy v regionu. Komise o oznámení plánů informuje Koordinační skupinu pro otázky plynu a zveřejní je na webových stránkách Komise.
 5.Do čtyř měsíců od oznámení příslušnými orgány Komise tyto plány posoudí, přičemž řádně zohlední vzájemné hodnocení a názory vyjádřené Koordinační skupinou pro otázky plynu. Pro provádění vzájemných hodnocení se použije příloha VI.
 Komise vydá pro příslušné orgány v regionu stanovisko, které bude obsahovat doporučení, aby byl příslušný plán preventivních opatření nebo plán pro stav nouze přehodnocen, jestliže se má za to, že obsahuje jeden z těchto prvků:
 a)není účinný z hlediska zmírnění rizik určených v posouzení rizik;
 b)není konzistentní s posouzenými rizikovými scénáři nebo s plány v jiném regionu;
 c)může narušit hospodářskou soutěž nebo poškodit fungování vnitřního trhu s energií;
 d)není v souladu s ustanoveními tohoto nařízení nebo jinými ustanoveními práva Unie;
 e)ohrožuje bezpečnost dodávek plynu v jiných členských státech nebo Unii jako celku.
 6.Do tří měsíců od okamžiku, kdy bylo oznámeno stanovisko Komise uvedené v odstavci 4, oznámí dotčené příslušné orgány Komisi pozměněný plán nebo ji informují o důvodech, proč s doporučeními nesouhlasí.
 V případě neshody může Komise do tří měsíců od okamžiku, kdy příslušné orgány odpověděly, přijmout rozhodnutí, jímž si vyžádá změnu příslušného plánu. Příslušné orgány plán přijmou a zveřejní do tří měsíců od okamžiku, kdy bylo oznámeno rozhodnutí Komise.
 7.Musí být zachována důvěrnost obchodně citlivých informací.
 8.Plány preventivních opatření a plány pro stav nouze vypracované podle nařízení (EU) č. 994/2010, podle potřeby aktualizované, zůstávají v platnosti, dokud nejsou poprvé vypracovány plány preventivních opatření a plány pro stav nouze uvedené v odstavci 1.
 Článek 8
 Obsah plánů preventivních opatření
 1.Plán preventivních opatření obsahuje:
 a)výsledky posouzení rizik a souhrn zvážených scénářů, jak stanoví čl. 6 odst. 1 písm. c);
 b)definici chráněných zákazníků v každém členském státě v regionu a informace popsané v čl. 5 odst. 1 druhém pododstavci;
 c)opatření, objemy a kapacity nutné ke splnění standardu pro infrastrukturu a standardu pro dodávky v každém členském státě v regionu, jak stanoví články 4 a 5, případně včetně rozsahu, v němž mohou opatření na straně poptávky dostatečně a včas vykompenzovat přerušení