text: agentury zajistí Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.Článek 30Vyhodnocení1. Komise provádí vyhodnocení činností agentury. Toto hodnocení zahrnuje výsledky dosažené agenturou a její pracovní metody, ve vztahu k jejímu účelu, mandátu a úkolům definovaným v tomto nařízení a v jejích ročních pracovních programech.2. První hodnotící zprávu předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě nejpozději čtyři roky poté, co se první ředitel ujal svých povinností. Komise poté hodnotící zprávu předkládá nejméně každých pět let.Článek 31Vstup v platnost a přechodná opatření1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .2. Články 5, 6, 7 a 8 vstoupí v platnost [po uplynutí 18 měsíců od data vstupu tohoto nařízení v platnost].Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [ ...]Za Evropský parlament Za Radupředseda/předsedkyně předseda/předsedkyněPříloha 1 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZOblast politiky: DOPRAVA A ENERGETIKA Činnost: Vnitřní trh odvětví energetiky |NÁZEV OPATřENÍ: AGENTURA PRO SPOLUPRÁCI ENERGETICKÝCH REGULAčNÍCH ORGÁNů |1. ROZPOčTOVÉ LINIE + OKRUHYV rámci kapitoly 06 ...Vytvoření vhodné struktury Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů (regulační agentury), tj.:- vytvoření položky 06 s názvem „Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů“- vytvoření položky 06 XX XX – s názvem „Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů“ – Příspěvkový okruh 1 a 2- vytvoření položky 06 XX XX – s názvem „Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů“ – Příspěvkový okruh 3Volba článků a položek v rámci kapitoly 06 03 bude určena rozpočtovým procesem pro rok 2009.2. SOUHRNNÉ ÚDAJE2.1 . Příspěvek na akci:Roční příspěvek je zahrnut v částce zadané v souladu s článkem XXX pro rok 2009 a následující roky.2.2. Doba trváníAkce má neomezenou dobu trvání (každoroční příspěvek)2.3. Souhrnný víceletý odhad výdajů:a) Shrnutí položek závazků a položek plateb (finanční zásah)v milionech EURRok | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | Následující rozpočtové roky |Položky závazků | 1,970 | 3,940 | 6,084 | 6,314 | 6,434 |Položky plateb | 1,970 | 3,940 | 6,084 | 6,314 | 6,434 |2.4. Soulad s finančním plánem a s finančním výhledemx Návrh je v souladu se stávajícím finančním plánem (2007/2013)2.5. Finanční dopady na straně příjmůx Žádné finanční dopady3. ROZPOČTOVÉ CHARAKTERISTIKYDruh výdajů | Nové | Příspěvek ESVO | Příspěvek kandidátských zemí | Okruh ve finančním výhledu |NCE | DA/NDA | ANO | ANO | ANO | Č. 1.a |4. PRÁVNÍ ZÁKLADSmlouva ES: Článek 955. POPIS A DŮVODY5.1 . Potřeba zásahu ze strany Společenství5.1.1. Sledované cíleES již přijalo řadu opatření k vytvoření vnitřního trhu s energií[20], jejichž cílem je nabídnout všem spotřebitelům v EU skutečnou volbu, ať už jde o občany nebo podniky, nové obchodní příležitosti či větší přeshraniční obchod. Ze sdělení o vnitřním trhu s energií[21] a ze závěrečné zprávy o šetření k hospodářské soutěži[22] vyplývá, že stávajícími předpisy a opatřeními těchto cílů ještě dosaženo nebylo. Sdělení Komise ze dne 10. ledna 2007 s názvem „Energetická politika pro Evropu“[23] stanovilo cíl vytvořit evropskou distribuční soustavu pro zemní plyn a elektřinu a skutečně konkurenceschopný celoevropský trh s energií. Jedním z klíčových prvků k dosažení tohoto cíle je zlepšení regulace trhu na vnitrostátní a evropské


text: úrovni a zejména účinná spolupráce vnitrostátních regulačních orgánů v podobě „nového, společného subjektu na úrovni Společenství“.Komise v roce 2003 zřídila nezávislou poradní skupinu pro elektřinu a zemní plyn s názvem „skupina evropských regulačních orgánů pro elektroenergetiku a plynárenství“ (ERGEG) za účelem usnadnění konzultací, koordinace a spolupráce mezi regulačními orgány v členských státech a mezi těmito orgány a Komisí. Činnost skupiny ERGEG v posledních letech velmi přispěla k dotvoření vnitřního trhu s elektřinou a zemním plynem. Nicméně většina zúčastněných stran, včetně samotných regulačních orgánů, se domnívá, že vývoj vnitřních trhů si žádá formální mechanismus, který umožní spolupráci vnitrostátních regulačních orgánů a rozhodování o důležitých přeshraničních otázkách.Z povahy úkolů, na kterých se má tento mechanismus podílet, vyplývá, že mechanismus může mít pouze podobu regulační agentury. Tato analýza odráží zásady definované Komisí v předloze interinstitucionální dohody o vytvoření rámce pro evropské regulační agentury[24], zejména pokud jde o možnost přijímat individuální rozhodnutí, která jsou právně závazná pro třetí strany.5.1.2. Opatření přijatá v souvislosti s hodnocením ex-anteKomise posoudila dopad zřízení agentury s ohledem na řadu kritérií. Především byl posuzován problém, který se má vyřešit, a potřeby, které je třeba splnit.Vnitrostátní energetické regulační orgány mají pravomoci pro regulaci svého vnitrostátního trhu. Nicméně, integrace každého vnitrostátního trhu s cílem vytvořit vnitřní trh EU vyžaduje nyní pro určité druhy rozhodnutí akt na úrovni EU. Mezi zúčastněnými stranami v tomto smyslu panuje shoda. Většina zúčastněných stran, včetně samotných regulačních orgánů, se domnívá, že vývoj vnitřních trhů si žádá formální mechanismus pro spolupráci vnitrostátních regulačních orgánů a rozhodování o důležitých přeshraničních otázkách.Za druhé byla posuzována přidaná hodnota zásahu Společenství a alternativy vytvoření evropské regulační agentury. Bylo zkoumáno, zda by tyto nové úkoly nemohla provádět samotná Komise. Regulační zásahy vyžadují vysoce odborné dovednosti, zejména znalost fyzikálních parametrů soustavy, úrovně investic potřebných v daném odvětví (výroba a přenos nebo přeprava), přístupových sazeb a mechanismu pro řešení sporů. Tyto úkoly vyžadují velmi odborné technické znalosti, které Komise nemá. Získání potřebných odborných znalostí by si pravděpodobně vyžádalo vytvoření nového ředitelství v rámci Komise. Kromě toho by tato varianta převedla institucionální roli Komise na odbornější orgán, aniž by tato činnost měla jakékoli přínosy. Proveditelné by mohly být i jiné systémy, jako například model systému evropských centrálních bank. Tato varianta se jevila jako atraktivní, ale chyběl jí právní základ, jako je článek ve Smlouvě v oblasti energetiky. Uvažovalo se o vytvoření silnější sítě vnitrostátních energetických regulačních orgánů, jako je síť orgánů pro hospodářskou soutěž vytvořená Komisí v roce 2004 na základě nového antimonopolního nařízení Rady (ES) č. 01/2003. V tomto systému vnitrostátní orgány pro hospodářskou soutěž nevykonávají kolektivní rozhodovací pravomoc, ale uplatňují přesná pravidla pro určení kompetentního orgánu, výměny informací a postupů. Komise uplatňuje obecnou evokační pravomoc a může převzít řešení případu, například pokud mají dva vnitrostátní regulační orgány rozporná stanoviska. Tento systém však funguje v souvislosti s autonomní pravomocí Komise v oblasti hospodářské soutěže. Komise nemá tyto autonomní rozhodovací pravomoci, pokud jde o regulaci energetických trhů (mimo otázek hospodářské soutěže), a proto by na tuto síť neměla stejný vliv.Po posouzení alternativních modelů se dospělo k

type: legislation

jurisdiction: EU


text: závěru, že vzhledem k povaze úkolů, které se mají svěřit tomuto mechanismu, je jedinou možností regulační agentura s pravomocí přijímat individuální rozhodnutí, která jsou právně závazná pro třetí strany. Tato možnost vychází rovněž z předpokladu, že pravomoci vnitrostátních regulačních orgánů budou posíleny a harmonizovány.5.2. Zamýšlená opatření a rozpočtové intervenční režimyS ohledem na dosažení svých cílů bude agentura provádět následující činnosti:- Poskytování rámce pro spolupráci vnitrostátních regulačních orgánů. Navrhuje se zlepšit řízení přeshraničních situací. Agentura stanoví pravidla a postupy pro spolupráci mezi vnitrostátními regulačními orgány, zejména pokud jde o výměnu informací a rozdělení pravomocí v případech ovlivňujících více než jeden členský stát.- Přezkum předpisového rámce spolupráce mezi provozovateli přenosových nebo přepravních soustav. Navrhuje se, aby přezkum spolupráce mezi provozovateli přenosových nebo přepravních soustav, zejména pokud jde o vypracování tržních a technických kodexů, koordinaci provozování sítě a plánování investic, byl prováděn agenturou. Za tímto účelem by měly být návrhy opatření, která mají společně přijímat provozovatelé přenosových nebo přepravních soustav, předkládány agentuře. V případě, že tato opatření nezajišťují nediskriminaci, účinnou hospodářskou soutěž nebo efektivní fungování trhu, poskytne agentura stanovisko provozovatelům přenosových nebo přepravních soustav. V praxi bude mít tento mechanismus podobu konstruktivního dialogu mezi provozovateli přenosových nebo přepravních soustav, přičemž Komise zasáhne jen v nejkrajnějším případě.- Individuální rozhodovací pravomoci. V omezeném počtu případů se navrhuje svěřit agentuře individuální rozhodovací pravomoci. Takovým případem je vyřizování žádostí o udělení výjimky[25], které se týkají prostředků infrastruktury evropského zájmu.- Role obecného poradenství. Agentura bude mít rovněž poradní roli ve vztahu ke Komisi, pokud jde o otázky regulace trhu a může vydat nezávazné pokyny pro šíření osvědčených postupů mezi vnitrostátními regulačními orgány, aniž by tím byly dotčeny úkoly svěřené provozovatelům přenosových nebo přepravních soustav.Veškeré příjmy a výdaje agentury jsou předmětem prognózy na každý rozpočtový rok, který se shoduje s kalendářním rokem, a musí být zaneseny do jejího rozpočtu.Pokud jde o příjmy a výdaje, je rozpočet vyvážený. Bez ohledu na jiné zdroje a příspěvky, které ještě budou určeny, zahrnují příjmy agentury v zájmu zajištění rovnováhy příjmů a výdajů příspěvek Společenství zanesený do souhrnného rozpočtu Evropského společenství.Výdaje agentury zahrnují zejména odměňování zaměstnanců, náklady na administrativu a infrastrukturu, provozní náklady a výdaje spojené s prací rady regulačních orgánů a odvolacího senátu.5.3. Způsoby plněníPrávní postavení agentury by mělo být takové, aby jí při plnění jejích úkolů umožňovalo vystupovat jako právnická osoba.Správní rada bude sloužit jako nástroj rozpočtové a správní kontroly agentury. Správní radu tvoří dvanáct členů. Šest z nich jmenuje Komise a šest Rada. Funkční období je pětileté, lze ho jednou prodloužit.Agenturu vede ředitel jmenovaný správní radou na dobu pěti let, jeho funkční období lze jednou prodloužit. Ředitel je zákonným zástupcem agentury.Rozhodnutí agentury přijímá rada regulačních orgánů. Aby byla zajištěna nezávislost rozhodování na výkonné pravomoci (správní radě), musí existovat samostatná rada regulačních orgánů. Radu regulačních orgánů bude tvořit ředitel a jeden zástupce za každý členský stát. Zástupci členského státu vzejdou z regulačního orgánu daného členského státu.Rozhodnutí přijatá agenturou mohou být předmětem odvolání. Odvolání lze podávat k odvolacímu senátu, který má 6 členů.6. FINANčNÍ DOPAD6.1. Způsob výpočtu celkových nákladů na akci (určí GŘ


text: pro rozpočet a GŘ pro administrativu)Roční náklady agentury budou uhrazeny z příspěvků Společenství. Různé druhy výdajů lze rozdělit takto:Náklady na zaměstnanceNavrhovaný rozpočet vychází z předpokládaného počtu 48 zaměstnanců. Celkové roční náklady na zaměstnance se odhadují na 5,184 milionu EUR, přičemž se za průměrné náklady považují náklady na zaměstnance Evropské komise, což je 0,117 milionů EUR za rok, které zahrnují výdaje spojené s budovami a související administrativní výdaje (poštovné, telekomunikace, výpočetní technika, atd.).Náklady na zaměstnance budou od roku 2009 zahrnovat náklady na nábor zaměstnanců. Odhad nákladů na zaměstnance vychází z následujícího plánu náboru:Nábor | Celkový počet zaměstnanců |První polovina roku 2009 | +10 | 10 |Druhá polovina roku 2009 | +10 | 20 |První polovina roku 2010 | +10 | 30 |Druhá polovina roku 2010 | +10 | 40 |První polovina roku 2011 | +8 | 48 |Investiční výdajeVýdaje týkající se pořizování movitého majetku a související výdaje budou v prvních dvou letech pokryty částkou 0,350 milionu EUR. Pro následující roky byla vyčleněna částka 0,05 milionu EUR pro pokrytí dodatečných nákladů. Tato položka se může lišit v závislosti na technickém vybavení poskytovaném hostitelským členským státem.Provozní nákladyTyto náklady pokrývají zasedání a studie a rovněž náklady na překlad, zveřejnění a vztahy s veřejností. Podle předběžných odhadů činí tyto provozní náklady 1 milion EUR ročně.Výdaje na služební cestyPlnění úkolů agentury bude vyžadovat služební cesty v Evropské unii i mimo ni (cestovní výdaje a výdaje na ubytování). Rozpočet výdajů na služební cesty se odhaduje na 0,150 milionu EUR ročně - v době, kdy bude agentura plně funkční. Tyto odhady byly stanoveny na základě skutečných průměrných nákladů na výdaje na služební cesty vynaložené GŘ TREN. Mohou se lišit podle umístění sídla agentury.6.2. Rozdělení podle jednotlivých prvků činnostiZávazky v milionech eur (v běžných cenách)Rozdělení / kategorie | Rok 2009 | Rok 2010 | Rok 2011 | Rok 2012 | Následující rozpočtové roky |Náklady na zaměstnance Vybavení Provozní náklady | 1,755 0,150 0,150 | 4,095 0,200 0,400 | 5,616 0,050 0,700 | 5,616 0,050 0,900 | 5,616 0,050 1,000 |Výdaje na služební cesty | 0,050 | 0,100 | 0,150 | 0,180 | 0,200 |Celkem | 2,105 | 4,795 | 6,516 | 6,746 | 6,866 |6.3. Shrnutí položek závazků / položek platebv milionech eurRoky a násl. | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | Následující roky |Položky závazků | 1,970 | 3,940 | 6,084 | 6,314 | 6,434 |Položky plateb | 1,970 | 3,940 | 6,084 | 6,314 | 6,434 |7. SLEDOVÁNÍ A VYHODNOCENÍSpráva prostředků svěřených agentuře je pod kontrolou Účetního dvora (článek 21), Evropského parlamentu (článek 21) a Evropského úřadu pro boj proti podvodům (článek 23).8. OPATřENÍ PROTI PODVODůMViz bod 7 výše.[1] KOM(2007) 1.[2] Evropská rada schvaluje své závěry k vytvoření nezávislého mechanismu pro spolupráci vnitrostátních regulačních orgánů a pro přijímání rozhodnutí ohledně významných přeshraničních záležitostí, přičemž přijatá zpráva Vidala-Quadrase uvádí, že EP „vítá návrh Komise na posílení spolupráce mezi vnitrostátními regulačními orgány na úrovni EU prostřednictvím orgánu EU, což je jedním ze způsobů, jak více rozvíjet evropské metody regulace přeshraničních záležitostí;je přesvědčen o tom, že regulační orgány


text: by měly rozhodovat o konkrétně vymezených technických a obchodních otázkách na základě dostatečných informací, a případně by přitom měly přihlížet ke stanoviskům provozovatelů přenosových soustav a jiných významných zúčastněných stran, a rozhodnutí těchto orgánů by měla být právně závazná.“[3] KOM(2005) 59.[4] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[5] Jak je definována v článku 22 směrnice 2003/55/ES a v článku 7 nařízení (ES) č. 1228/2003.[6] Organizační schéma bude připojeno k důvodové zprávě.[7] Například v případě elektřiny je jasné, že u některých záležitostí je třeba stanovení technických kodexů určit pro každou synchronní oblast.[8] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[9] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[10] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[11] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[12] Úř. věst. L 296, 14.11.2003, s. 34.[13] Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 37.[14] Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 57.[15] Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.[16] Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.[17] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1.[18] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 15.[19] Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.[20] Včetně směrnic pro otevření druhotného trhu, nařízení zaměřených na harmonizaci technických norem potřebných pro praktické zprovoznění přeshraničního obchodu a směrnic zaměřených na zabezpečení dodávek.[21] Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě nazvané Perspektivy vnitřního trhu se zemním plynem a elektřinou - KOM(2006) 841.[22] Sdělení Komise „Šetření podle článku 17 nařízení (ES) 1/2003 v odvětvích zemního plynu a elektrické energie v Evropě (závěrečná zpráva)“, KOM(2006) 851.[23] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[24] KOM(2005) 59.[25] Jak je uvedeno v článku 22 směrnice 2003/55/ES a v článku 7 nařízení (ES) č. 1228/2003.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 2.3.2016
 COM(2016) 108 final
 2016/0061(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.ÚVOD
 1.Dne 16. března 2011 přijala Komise návrh
 1
 nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství a návrh
 2
 nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství
 3
 .
 2.Právním základem navrhovaných nařízení Rady je čl. 81 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie. Návrhy se týkají justiční spolupráce v občanských věcech zahrnujících „aspekty rodinného práva“. Tento právní základ stanoví, že opatření jsou přijímána Radou, která rozhoduje jednomyslně po konzultaci s Evropským parlamentem.
 3.Od prosince 2012 byly návrhy Komise projednávány v Radě Pracovní skupinou pro otázky občanského práva (majetkové poměry v manželství a majetkové důsledky registrovaného partnerství). V prosinci 2012 byly návrhy projednávány na zasedání Rady a ministři se dohodli na určitých pokynech, které měly za cíl usnadnit jednání o obou návrzích.
 4.Evropský parlament vydal kladné stanovisko a připomínky k těmto dvěma návrhům dne 10. září 2013
 4
 . Připomínky Evropského parlamentu byly zohledněny, zejména pokud jde o zachování řízení o prohlášení vykonatelnosti v obou návrzích, zařazení ustanovení o vykonatelnosti, jež jsou rovnocenná ustanovením obsaženým v nařízení o dědictví
 5
 , a také o začlenění ustanovení o příslušnosti založené na účasti odpůrce na řízení. Na žádost Evropského parlamentu byla do návrhu týkajícího se majetkových důsledků registrovaného partnerství začleněna ustanovení o volbě rozhodného práva a o volbě soudu.
 5.Do prosince 2014 byla většina technických otázek vyřešena a dokumenty byly připraveny k politické dohodě. Velká většina členských států se v té době k přijetí návrhů stavěla kladně. Některé členské státy však měly problémy vzhledem k politicky citlivé povaze návrhů. Italské předsednictví předložilo záležitost Radě pro spravedlnost a vnitřní věci, která rozhodla, že členským státům, u nichž přetrvávaly problémy, poskytne do prosince 2015 lhůtu na rozmyšlenou. Tyto problémy souvisely zejména s tím, že v řadě členských států nejsou instituce manželství osob stejného pohlaví anebo registrovaného partnerství známy. Některé z těchto členských států zastávaly názor, že kompromisní znění, v podobě předložené Radě, nabízela dostatečné záruky pro to, aby se jejich soudy nemusely zabývat cizími institucemi, které jejich právní systém nezná. Avšak jiné členské státy vyjádřily obavu v tom smyslu, že i když by od nich budoucí nástroje nevyžadovaly, aby do svého vnitrostátního práva neznámé instituce zavedly, měla by skutečnost, že by byly majetkové důsledky takovýchto cizích institucí v jejich zemi uznávány, nepřímý dopad na jejich vnitrostátní rodinné právo a politiku. Pro většinu členských států bylo zásadní, aby byly oba návrhy přijaty jako balíček, a zajistilo se tak rovné zacházení s páry v rámci Unie.
 6.V průběhu roku 2015 probíhaly intenzivní konzultace, zejména v rámci lucemburského předsednictví. Do návrhů byly zapracovány změny, tak aby byly přijatelné pro všechny členské státy. Nicméně po projednání revidovaných kompromisních znění dospěla Rada na zasedání ze


text:
dne 3. prosince 2015 k závěru, že dosažení dohody pro přijetí těchto dvou nařízení nebude v rámci celé EU v přiměřené lhůtě možné
 6
 . Mnohé delegace však vyjádřily ochotu posoudit navázání posílené spolupráce v záležitostech, na něž se tato nařízení vztahují.
 7.V období od prosince 2015 do února 2016 Komisi předložilo sedmnáct členských států (Švédsko, Belgie, Řecko, Chorvatsko, Slovinsko, Španělsko, Francie, Portugalsko, Itálie, Malta, Lucembursko, Německo, Česká republika, Nizozemsko, Rakousko, Bulharsko a Finsko) žádost, v níž se uvádělo, že si mezi sebou přejí navázat posílenou spolupráci v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství a příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství, a požádaly, aby Komise za tímto účelem předložila návrh Radě.
 8.Tento návrh je reakcí Komise na tyto žádosti.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD POSÍLENÉ SPOLUPRÁCE
 9.Posílenou spolupráci upravuje článek 20 Smlouvy o Evropské unii (SEU) a články 326 až 334 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
 10.Komisí předložený návrh rozhodnutí Rady, kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, se zakládá na čl. 329 odst. 1 SFEU.
 3.OPATŘENÍ PROVÁDĚJÍCÍ POSÍLENOU SPOLUPRÁCI
 11.Komisí předložený návrh rozhodnutí Rady se týká povolení posílené spolupráce v jediné oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství. Návrhy zvláštních opatření provádějících posílenou spolupráci se předkládají společně s tímto návrhem. Hlavní prvky těchto opatření jsou uvedeny níže.
 12.S ohledem na závěry Rady ze dne 3. prosince 2015 a na žádosti členských států, které si mezi sebou přály v této oblasti navázat posílenou spolupráci, by opatření provádějící posílenou spolupráci měla obsahovat tyto prvky:
 a)návrh nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství. Tento návrh by se měl zakládat na kompromisním znění předloženém Radě pro spravedlnost a vnitřní věci dne 3. prosince 2015
 7
 ;
 b)návrh nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství. Tento návrh by se měl zakládat na kompromisním znění předloženém Radě pro spravedlnost a vnitřní věci dne 3. prosince 2015
 8
 .
 13.Ustanovení o majetkových poměrech v manželství a o majetkových důsledcích registrovaného partnerství sledují rovnocenné cíle. Vzhledem k specifičnostem každé z těchto institucí, a zejména s ohledem na skutečnost, že registrované partnerství neexistuje ve všech členských státech, však tato ustanovení nelze formulovat stejně. V této souvislosti bylo v rámci posouzení dopadů, které doprovázelo návrhy Komise z roku 2011
 9
 , zjištěno, že přeshraniční páry, jež uzavřely registrované partnerství, čelí zvláštním obtížím, jelikož tato instituce není známa ve všech členských státech. Proto musí být pro manželství a registrované partnerství vypracována uzpůsobená pravidla, kvůli kterým je obtížné upravit obě instituce v rámci jediného nástroje. Aby se orgánům členských států usnadnil výklad a uplatňování těchto nařízení, jsou tyto dvě instituce upraveny ve dvou návrzích provádějících posílenou spolupráci v


text:
oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství. Tento přístup také odpovídá žádosti členských států o to, aby posílená spolupráce odpovídala v podstatě dvěma kompromisním zněním předloženým Radě dne 3. prosince 2015, aby se zajistila účast co největšího počtu členských států.
 14.Již ve sdělení, které doprovázelo návrhy Komise z roku 2011, se zdůrazňovalo, že oblastí působnosti dotčené justiční spolupráce v občanských věcech jsou majetkové poměry mezinárodních párů. Rada i Evropský parlament se rovněž zabývaly oběma původními návrhy Komise jako balíčkem. V neposlední řadě členské státy, jež o posílenou spolupráci požádaly, v souladu s čl. 329 odst. 1 SFEU, podle něhož musí členské státy, které si přejí mezi sebou navázat posílenou spolupráci, upřesnit oblast této posílené spolupráce, uvedly, že si přejí navázat posílenou spolupráci v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí jak ve věcech majetkových poměrů v manželství, tak i ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství.
 15.Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem návrhy nařízení provádějí posílenou spolupráci v jediné oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství. Aby byl zajištěn zákaz diskriminace občanů, měla by být navrhovaná nařízení přijata současně a pro účely navázání posílené spolupráce a budoucí účasti na ní by se k nim mělo přistupovat jako k balíčku.
 4.POSOUZENÍ PRÁVNÍCH PODMÍNEK PRO POSÍLENOU SPOLUPRÁCI
 4.1Rozhodnutí o povolení jako poslední prostředek a podmínka účasti nejméně devíti členských států
 16.Ustanovení čl. 20 odst. 2 SEU stanoví, že rozhodnutí o povolení posílené spolupráce může být přijato Radou až jako poslední prostředek, pokud shledá, že cílů této spolupráce nelze dosáhnout v přiměřené lhůtě Unií jako celkem, a za podmínky, že se jí účastní nejméně devět členských států.
 17.Jak je uvedeno výše, Rada dospěla na zasedání ze dne 3. prosince 2015 k závěru, že dosažení dohody ohledně obou nařízení nebude v rámci celé EU v přiměřené lhůtě možné
 10
 . Rada tedy konstatovala, že pro Unii jako celek nelze najít žádné jiné řešení a posílenou spolupráci lze použít jako poslední prostředek.
 18.Komise dosud obdržela žádosti od sedmnácti členských států (Švédska, Belgie, Řecka, Chorvatska, Slovinska, Španělska, Francie, Portugalska, Itálie, Malty, Lucemburska, Německa, České republiky, Nizozemska, Rakouska, Bulharska a Finska), které uvedly, že si přejí navázat mezi sebou posílenou spolupráci v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství a majetkových důsledků registrovaného partnerství.
 4.2Oblast uvedená ve Smlouvách
 19.Ustanovení čl. 20 odst. 1 SEU uvádí, že posílenou spolupráci lze navázat pouze „v rámci nevýlučné pravomoci Unie“, a čl. 329 odst. 1 SFEU stanoví, že posílenou spolupráci lze navázat „v jedné z oblastí uvedených ve Smlouvách, s výjimkou oblastí výlučné pravomoci“.
 20.Sedmnáct členských států žádajících o posílenou spolupráci požádalo o to, aby jim bylo povoleno navázat mezi sebou tuto spolupráci v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství a majetkových důsledků registrovaného partnerství, a tím v této oblasti stanovit


text:
kolizní normy. Kolizní normy nejsou obsaženy na seznamu výlučných pravomocí podle čl. 3 odst. 1 SFEU. Jsou uvedeny jako zvláštní bod na seznamu opatření podle čl. 81 odst. 2 SFEU, přičemž čl. 81 odst. 3 SFEU rozlišuje mezi kolizními normami v občanských a obchodních věcech obecně a kolizními normami týkajícími se rodinného práva.
 21.Kolizní normy v oblasti rodinného práva tudíž představují dobře definovanou oblast, jež nespadá do výlučných pravomocí Unie ve smyslu Smluv a v níž lze navázat posílenou spolupráci.
 4.3Podpora cílů Unie, ochrana jejích zájmů a posilování procesu integrace
 4.3.1Obecné souvislosti
 22.S ohledem na posouzení dopadu a důvodovou zprávu doprovázející návrhy Komise z roku 2011 je účelem posílené spolupráce poskytnout jasný a ucelený právní rámec, který se bude vztahovat na příslušnost, rozhodné právo, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství. V souladu se současnými trendy v rodinném právu je cílem návrhů zejména umožnit stranám určitou autonomii při volbě rozhodného práva.
 23.V roce 2003 Komise zadala vypracování studie zaměřené na majetkové poměry v manželství a majetek nesezdaných párů v mezinárodním právu soukromém a ve vnitrostátním právu
 11
 , která poukázala na výskyt problémů v této oblasti. Tyto problémy se objevují zejména v situacích, kdy občané využívají svého práva na volný pohyb v Evropské unii, čímž své majetkové poměry vystavují potenciální kolizi právních předpisů. V roce 2006 přijala Komise zelenou knihu
 12
 o kolizním právu v oblasti úpravy majetkových poměrů v manželství, zabývající se převážně otázkou soudní příslušnosti a vzájemného uznávání, která blíže určila nedostatky stávající situace.
 24.Komise rovněž založila skupinu odborníků, jejímž cílem bylo pomáhat Komisi při práci na budoucích legislativních návrzích a která byla složena z odborníků jednajících nezávisle na členských státech. Dne 28. září 2009 se uskutečnilo veřejné slyšení s 99 účastníky z členských států. Fóra se zúčastnila skupina odborníků a dále akademičtí pracovníci, právníci, notáři a představitelé občanské společnosti, aby hovořili o potřebě nástroje Unie v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů.
 25.Stockholmský program
 13
 vyzval k tomu, aby bylo vzájemné uznávání „rozšířeno na oblasti, na které se toto uznávání doposud nevztahuje a které však mají zásadní význam pro každodenní život, jako jsou majetková práva plynoucí z manželských vztahů a majetkové důsledky rozluky partnerů“.
 26.Návrhy Komise z roku 2011 se obecně považovaly za nezbytné pro to, aby se majetkové poměry párů řešily uceleně v rámci jednoho rozhodného práva a jedním orgánem; aby mezinárodní sezdané páry měly možnost zvolit si pro svůj majetek rozhodné právo; aby se zvýšila právní jistota registrovaných partnerství s mezinárodním prvkem tím, že se pro majetek registrovaných párů jako rozhodné právo obecně použije právo státu registrace; aby se občanům umožnilo vést svá různá řízení před stejným soudem, a tím se zabránilo souběžným řízením a protichůdným soudním rozhodnutím; a aby se díky zjednodušení postupů pro uznávání a výkon rozhodnutí a pro pohyb veřejných listin v Evropské unii zvýšila předvídatelnost z pohledu mezinárodních párů.
 27.Návrhy rovněž významným způsobem doplňují nařízení č. 650/2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a


text:
výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení. To proto, že vypořádání majetkových poměrů je otázkou, která velmi často předchází vypořádání pozůstalosti. Pokud by se na majetkové poměry párů použily v celé Evropské unii jednotné kolizní normy, značně by se tím zlepšila účinnost evropského dědického osvědčení.
 28.Návrhy Komise z roku 2011 byly významné, jelikož se dotýkaly přibližně 16 milionů mezinárodních sezdaných párů v EU, které například žijí v jiném členském stát, než ze kterého pocházejí, nebo v jiném členském státě vlastní majetek.
 29.V roce 2007 bylo v EU uzavřeno okolo 300 000 mezinárodních manželství a přibližně 500 000 jich zaniklo (rozvodem nebo úmrtím jednoho z manželů). Zánik mezinárodních manželství se každoročně pojí s vypořádáním majetku v hodnotě přesahující 460 milionů EUR. V roce 2007 mělo více než 41 000 nových registrovaných partnerství v EU „mezinárodní prvek“ s ohledem na jejich majetek. Každým rokem zanikne z důvodu rozluky nebo úmrtí jednoho z partnerů přibližně 10 000 registrovaných partnerství. Počet registrovaných partnerství navíc rovnoměrně roste, a to především proto, že se počet členských států, které instituci registrovaného partnerství zavedly, zvýšil ze 17 členských států v roce 2011 na současných 20. Tím se zvyšuje i počet vypořádání majetku partnerů z důvodu rozpadu partnerství nebo úmrtí jednoho z partnerů.
 4.3.2Aktuální situace v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství
 30.V současné době se občané, kteří jsou v mezinárodním manželství či partnerství, setkávají s různými praktickými problémy spojenými s plánováním majetku. Občané Unie se stále častěji stěhují za hranice svého státu, což s sebou přináší rostoucí počet mezinárodních párů nebo párů s mezinárodním prvkem: manželé s různou státní příslušností, páry, které žijí v členském státě, jehož nejsou státními příslušníky, páry, které vlastní majetek v různých členských státech, nebo se rozvádějí či umírají v jiné zemi, než ze které pocházejí. Problém spočívá v tom, že pro lidi je velmi obtížné zjistit, které soudy jsou příslušné a jaké právo je rozhodné v případě jejich osobní situace a majetku. Výsledkem je, že čelí nechtěným a nevýhodným důsledkům, a to nejen při každodenní správě majetku, ale i dojde-li k rozluce či k úmrtí jednoho z partnerů.
 31.Přestože existují pravidla Unie upravující příslušnost a rozhodné právo v občanských a obchodních věcech a v některých oblastech rodinného práva, neexistují momentálně žádná taková pravidla pro majetkové poměry nebo mezinárodní páry. Tuto otázku tudíž upravuje vnitrostátní právo a ve velmi omezeném rozsahu také mezinárodní dohody uzavřené mezi členskými státy.
 32.Důvody současných problémů párů, které uzavřely registrované partnerství, jsou totožné jako v případě manželských párů. U párů v registrovaném partnerství se však přidávají další podstatné problémy, jelikož pojem registrovaného partnerství existuje pouze ve 20 členských státech, ne všechny členské státy mají hmotné právo, které by upravovalo jejich majetkové poměry, a ještě méně jich přijalo pravidla pro určení příslušnosti a kolizní normy.
 33.Navrhovaná nařízení se vztahují na páry, které uzavřely formální instituci rodinného práva, konkrétně manželství a registrované partnerství. Nesezdané svazky zahrnuty nejsou.


text:
34.Cílem této posílené spolupráce je vytvořit v zúčastněných členských státech jasný právní rámec, který bude sloužit k určení příslušnosti a rozhodného práva ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, a usnadňovat pohyb příslušných rozhodnutí a veřejných listin mezi členskými státy.
 4.3.3Přínosy posílené spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství
 35.Sedmnáct členských států požádalo o posílenou spolupráci v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství: Švédsko, Belgie, Řecko, Chorvatsko, Slovinsko, Španělsko, Francie, Portugalsko, Itálie, Malta, Lucembursko, Německo, Česká republika, Nizozemsko, Rakousko, Bulharsko a Finsko. V těchto sedmnácti členských státech, které o posílenou spolupráci požádaly, žije celkem 340 milionů obyvatel. To představuje 67 % obyvatel Unie
 14
 . To znamená, že z této posílené spolupráce bude mít prospěch značný počet ze zhruba 16 milionů mezinárodních manželství v EU
 15
 . Čím více členských států se posílené spolupráce zúčastní, tím více občanů z ní bude mít prospěch.
 36.Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, by pro občany byla přínosná v těchto ohledech:
 a)majetkové poměry párů by mohly být řešeny uceleným způsobem v rámci jednoho rozhodného práva a jedním orgánem;
 b)mezinárodní páry by měly možnost zvolit si pro svůj majetek rozhodné právo;
 c)zvyšovala by právní jistotu mezinárodních párů tím, že rozhodným právem by obecně bylo právo státu, k němuž má pár nejtěsnější vazbu;
 d)umožnila by občanům, aby jejich různá řízení projednával stejný soud, a tím se zabránilo souběžným řízením a protichůdným soudním rozhodnutím, a
 e)díky zjednodušení postupů pro uznávání a výkon rozhodnutí a pro pohyb veřejných listin v EU by se zvýšila předvídatelnost z pohledu mezinárodních párů.
 4.3.4Splnění požadavků čl. 20 odst. 1 SEU
 37.Podle čl. 20 odst. 1 SEU se musí posílená spolupráce zaměřovat na to, aby podporovala cíle Unie, chránila její zájmy a posilovala její proces integrace.
 38.Jedním z úkolů Unie je nabídnout svým občanům prostor svobody, bezpečnosti a práva bez vnitřních hranic, ve kterém je zajištěn volný pohyb osob (čl. 3 odst. 2 SEU). Oblast práva zahrnuje rozvoj justiční spolupráce v občanských věcech s mezinárodním prvkem založené na zásadě vzájemného uznávání soudních rozhodnutí (č. 81 odst. 1 SFEU). Pro tyto účely může Unie přijímat opatření s cílem zajistit jednak vzájemné uznávání a výkon soudních rozhodnutí mezi členskými státy, a jednak slučitelnost kolizních norem a pravidel pro určení příslušnosti platných v členských státech (čl. 81 odst. 2 písm. a) a c) SFEU).
 39.Harmonizace kolizních norem a pravidel pro určení příslušnosti usnadňuje vzájemné uznávání soudních rozhodnutí. Skutečnost, že soudy různých členských států uplatňují v případě kompetenčních konfliktů a kolize norem stejná pravidla pro určení rozhodného práva a soudu příslušného k projednávání daného případu, posiluje vzájemnou důvěru v soudní rozhodnutí vynesená v jiném členském státě
 16
 .
 40.Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva,


text:
uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, mezi členskými státy, které o tuto spolupráci požádaly, by podporovala cíl Unie, jímž je zajistit slučitelnost kolizních norem a pravidel pro určení příslušnosti platných v členských státech. Posílená spolupráce v této oblasti by zvýšila úroveň slučitelnosti pravidel členských států pro určení soudu příslušného k projednávání věcí majetkových poměrů mezinárodních párů a práva, které by měl daný soud použít, a také pro uznávání a výkon rozhodnutí, která byla v této věci vydána v jednom členském státě, v jiném členském státě, na rozdíl od současného stavu, kdy v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů neexistují žádné harmonizované kolizní normy a žádná harmonizovaná pravidla pro určení příslušnosti a pro uznávání a výkon rozhodnutí.
 4.4Soulad se Smlouvami a právem Unie
 41.Podle článku 326 SFEU musí být posílená spolupráce v souladu se Smlouvami a právem Unie.
 42.Posílená spolupráce by neměla vliv na platné acquis. Byla by navázána v oblasti, na kterou se vztahují sdílené pravomoci Unie, avšak kde doposud neexistují žádná společná pravidla na úrovni Unie. První nástroj Unie přijatý v oblasti rodinného práva, nařízení Rady (ES) č. 1347/2000
 17
 , stanovil pravidla týkající se příslušnosti, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti obou manželů k dětem v souvislosti s řízením ve věcech manželských. Neobsahoval však pravidla pro určení rozhodného práva, pokud jde o rozvod nebo majetkové důsledky párů. Přijetí nařízení (ES) č. 2201/2003
 18
 , které ke dni 1. března 2005 zrušilo a nahradilo nařízení (ES) č. 1347/2000, v tomto ohledu nepřineslo žádné změny. Kolizní normy týkající se rozvodu a rozluky byly přijaty šestnácti členskými státy formou posílené spolupráce prostřednictvím nařízení (EU) č. 1259/2010
 19
 . Kolizní normy týkající se závětí a dědění byly přijaty nařízením (EU) č. 650/2012
 20
 . Otázka kolizních norem v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, by měla doplnit právní rámec platný pro mezinárodní páry v Unii.
 43.Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, by nevedla k diskriminaci na základě státní příslušnosti, zakázané článkem 18 SFEU, jelikož navrhované kolizní normy by byly univerzální povahy a vztahovaly by se na všechna řízení projednávaná soudy zúčastněných členských států bez ohledu na státní příslušnost nebo bydliště stran. Na druhou stranu soudy nezúčastněných členských států budou i nadále uplatňovat své vnitrostátní kolizní normy podle vlastního mezinárodního práva soukromého.
 4.5Zákaz narušení vnitřního trhu a hospodářské, sociální a územní soudržnosti; zákaz vytváření překážek nebo diskriminace v obchodu; nenarušování hospodářské soutěže
 44.Článek 326 SFEU stanoví, že posílená spolupráce nesmí narušovat vnitřní trh ani hospodářskou, sociální a územní soudržnost a nesmí vytvářet překážku ani diskriminaci v obchodu mezi členskými státy, ani mezi nimi vyvolávat narušení hospodářské soutěže.
 45.Pokud jde o tyto právní podmínky, posílená spolupráce v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného


text:
partnerství, nepředstavuje problém. Návrhy, které provádějí posílenou spolupráci v této oblasti, ve skutečnosti povedou k usnadnění řádného fungování vnitřního trhu tím, že odstraní překážky volného pohybu osob, jež v současnosti čelí problémům vzhledem k rozdílům mezi vnitrostátními právními předpisy o majetkových důsledcích párů. Právní jistota, již v této oblasti přinese harmonizace kolizních norem, by tak měla pozitivní dopad na páry, které vykonávají své právo na volný pohyb mezi zúčastněnými členskými státy.
 46.S ohledem na povahu návrhů nařízení, které se týkají pouze vztahů mezi dvěma fyzickými osobami, by posílená spolupráce neovlivnila podniky ani právní vztahy na trhu, ani obchod či hospodářskou soutěž v Unii. Posílená spolupráce by rovněž neměla vliv na územní soudržnost mezi regiony Unie.
 47.Vzhledem k tomu, že tyto návrhy stanoví harmonizaci kolizních norem, usnadnily by občanům (a právníkům) podstatným způsobem život, jelikož by jim v zúčastněných členských státech umožnily určit příslušnost a právo rozhodné pro jejich majetkové poměry a využívat zjednodušeného pohybu rozhodnutí a veřejných listin souvisejících s touto problematikou.
 48.Přestože z právní jistoty a zjednodušení, jež přinese posílená spolupráce, nebudou mít prospěch všechny mezinárodní páry v Unii, situace mezinárodních párů v rámci soudních řízení v nezúčastněných členských státech se oproti dnešnímu stavu nezhorší. Nezúčastněné členské státy si totiž zachovají status quo a stejně jako v současnosti budou na přeshraniční situace týkající se majetkových poměrů v manželství a majetkových důsledků registrovaného partnerství i nadále uplatňovat své vnitrostátní právo (včetně svých pravidel mezinárodního práva soukromého), podle něhož budou určovat, který soud by měl být pro projednávání těchto věcí příslušný a jaké právo by měl uplatňovat. Nezúčastněné členské státy budou také stejně jako v současnosti i nadále uplatňovat své vnitrostátní právo (včetně svých pravidel mezinárodního práva soukromého) na uznávání a výkon rozhodnutí vynesených v některém ze zúčastněných členských států. Stejně tak budou zúčastněné členské státy jako v současnosti i nadále uplatňovat své vnitrostátní právo (včetně svých pravidel mezinárodního práva soukromého) na uznávání a výkon rozhodnutí vynesených v některém z nezúčastněných členských států. Situace v oblasti majetkových poměrů v manželství a majetkových důsledků registrovaného partnerství tak bude ekvivalentní situaci, která panuje u dalších nástrojů občanského práva, jichž se neúčastní všechny členské státy, jako například v případě nařízení č. 1259/2010, kterým se zavádí posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky, a nařízení č. 650/2012 týkajícího se závětí a dědění.
 49.Použití nařízení o majetkových poměrech v manželství a majetkových důsledcích registrovaného partnerství, jimiž se provádí posílená spolupráce, nebude závislé na státní příslušnosti členů páru, tedy na tom, zda jsou státními příslušníky zúčastněného členského státu. Orgány zúčastněných členských států (například notáři či soudy), pro něž je použití těchto nařízení závazné, je uplatní na všechny občany, které jim předloží věc týkající se majetkových poměrů v manželství nebo majetkových důsledků jejich registrovaného partnerství, a to bez ohledu na státní příslušnost těchto občanů. Stejně tak, předloží-li pár tvořený jedním nebo dvěma občany zúčastněného členského státu věc orgánu nezúčastněného členského státu, nepoužijí orgány takového nezúčastněného členského státu při projednávání mezinárodních procesních aspektů majetkových poměrů v manželství nebo majetkových důsledků registrovaného partnerství tato nařízení, nýbrž


text:
své vnitrostátní právo (včetně svého mezinárodního práva soukromého).
 50.Posílená spolupráce tak nepovede k bezdůvodnému rozdílnému zacházení s občany.
 4.6Zachování práv, pravomocí a povinností nezúčastněných členských států
 51.Článek 327 SFEU stanoví, že každá posílená spolupráce musí zachovávat pravomoci, práva a povinnosti členských států, které se jí neúčastní.
 52.Přijetí společných kolizních norem sedmnácti členskými státy, které o posílenou spolupráci požádaly, by neovlivnilo normy nezúčastněných členských států. Nezúčastněné členské státy budou i nadále uplatňovat vlastní pravidla mezinárodního práva soukromého pro určení příslušnosti, rozhodného práva a uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů.
 53.Na úrovni mezinárodního práva veřejného mezi zúčastněnými a nezúčastněnými členskými státy neexistují žádné mezinárodní dohody o příslušnosti, rozhodném právu a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů (zahrnujících majetkové poměry v manželství a majetkové důsledky registrovaného partnerství), na něž by posílená spolupráce měla dopad.
 4.7Závěr o splnění právních podmínek
 54.Na základě výše uvedených skutečností Komise shledává, že všechny právní podmínky stanovené Smlouvami pro povolení posílené spolupráce jsou splněny.
 4.8Dodržování základních práv
 55.Posílená spolupráce v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, respektuje základní práva stanovená v Listině základních práv Evropské unie, zejména v článku 9 týkajícím se práva uzavřít manželství a práva založit rodinu v souladu s vnitrostátními zákony a článku 21 o právu na zákaz diskriminace. Kolizní normy navrhované v nařízeních, jimiž se provádí posílená spolupráce, se v zúčastněných členských státech uplatní na všechny mezinárodní páry v institucionálním svazku, jako je například manželství a registrované partnerství, bez diskriminace na základě jakéhokoliv důvodu.
 4.9Závěr o posílené spolupráci
 56.Komise má za to, že přínosy navázání posílené spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí týkajících se majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, jsou v porovnání s možností zachovat stávající stav značné a výhody navázání posílené spolupráce v této oblasti převažují nad případnými nevýhodami.
 57.Společné kolizní normy v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů podstatně usnadní život mnoha párům v zúčastněných členských státech. To je v souladu se Stockholmským programem, ve kterém Evropská rada uvedla, že proces harmonizace kolizních norem na úrovni Unie by měl v oblastech, ve kterých to je nezbytné, jako jsou například „...majetková práva plynoucí z manželských vztahů a majetkové důsledky rozluky partnerů“
 21
 , pokračovat.
 58.Proto Komise navrhuje povolit navázání posílené spolupráce mezi členskými státy, které o ni požádaly. Komise zdůrazňuje, že posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je podle článku 328 SFEU vždy otevřena všem členským státům, a vyzývá členské státy, které doposud nepředložily žádost, aby se do posílené spolupráce zapojily, čímž se podpoří její přínos a výhody.
 2016/0061 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu


text:
o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 329 odst. 1 této smlouvy,
 s ohledem na žádosti předložené Belgií, Bulharskem, Českou republikou, Německem, Řeckem, Španělskem, Francií, Chorvatskem, Itálií, Lucemburskem, Maltou, Nizozemskem, Rakouskem, Portugalskem, Slovinskem, Finskem a Švédskem,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
 22
 ,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Unie si stanovila za cíl zachovávat a rozvíjet prostor svobody, bezpečnosti a práva, ve kterém je zaručen volný pohyb osob. Pro postupné vytváření tohoto prostoru má Unie přijímat opatření týkající se justiční spolupráce v občanských věcech s mezinárodním prvkem.
 (2)Podle článku 81 Smlouvy o fungování Evropské unie mají uvedená opatření zahrnovat podporu slučitelnosti kolizních norem platných v členských státech, včetně opatření týkajících se rodinného práva s mezinárodním prvkem.
 (3)Dne 16. března 2011 přijala Komise návrh nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství a návrh nařízení Rady o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových důsledků registrovaného partnerství.
 (4)Na svém zasedání dne 3. prosince 2015 dospěla Rada k závěru, že pro přijetí těchto nařízení není možné dosáhnout dohody v přiměřené lhůtě Unií jako celkem.
 (5)Za těchto okolností následně Komisi předložily žádosti Malta dopisem ze dne 14. prosince 2015, Chorvatsko dopisem ze dne 15. prosince 2015 a Belgie dopisem ze dne 17. prosince 2015, a dále Švédsko, Řecko, Slovinsko, Španělsko, Francie, Portugalsko, Itálie, Lucembursko a Německo dopisy ze dne 18. prosince 2015, v nichž se uvádělo, že si mezi sebou přejí navázat posílenou spolupráci v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů v manželství a majetkových důsledků registrovaného partnerství, a požádaly, aby Komise předložila za tímto účelem návrh Radě. Totožné žádosti Komisi předložily Česká republika dopisem ze dne 28. ledna 2016, Nizozemsko dopisem ze dne 2. února 2016, Bulharsko dopisem ze dne 9. února 2016, Rakousko dopisem ze dne 16. února 2016 a Finsko dopisem ze dne 26. února 2016. O posílenou spolupráci požádalo celkem sedmnáct členských států.
 (6)Posílená spolupráce by měla poskytnout jasný a ucelený právní rámec v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, v zúčastněných členských státech, zajistit občanům odpovídající řešení, pokud jde o právní jistotu, předvídatelnost a flexibilitu, a usnadnit pohyb rozhodnutí a veřejných listin mezi zúčastněnými členskými státy.
 (7)V souladu se žádostmi členských států o navázání posílené spolupráce předkládá Komise návrhy dvou hmotněprávních aktů, jimiž se provádí posílená spolupráce, z nichž jeden se týká majetkových poměrů v manželství a druhý majetkových důsledků registrovaného partnerství. Aby byla pokryta celá oblast působnosti posílené spolupráce v oblasti majetkových poměrů mezinárodních párů a aby se zajistil zákaz diskriminace občanů, měly by být oba hmotněprávní prováděcí akty přijaty současně.
 (8)Podmínky stanovené v článku 20 Smlouvy o Evropské unii a v článcích 326 až 329 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou splněny.
 (9)Oblast posílené spolupráce, konkrétně příslušnost, rozhodné právo, uznávání a výkon rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je v


text:
čl. 81 odst. 2 písm. a) a c) a v čl. 81 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie označena jako jedna z oblastí, na kterou se vztahují Smlouvy. Nejedná se o oblast výlučné pravomoci Unie.
 (10)Požadavek posledního prostředku podle čl. 20 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii je splněn, protože Rada dne 3. prosince 2015 dospěla k závěru, že cílů navrhovaných nařízení nelze dosáhnout v přiměřené lhůtě Unií jako celkem.
 (11)Cílem posílené spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je rozvíjet justiční spolupráci v občanských věcech s mezinárodním prvkem založenou na zásadě vzájemného uznávání soudních rozhodnutí a zajistit slučitelnost kolizních norem platných v členských státech. Podporuje tedy cíle Unie, chrání její zájmy a posiluje její proces integrace podle požadavků čl. 20 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii.
 (12)Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je v souladu se Smlouvami a právem Unie a nenarušuje vnitřní trh ani hospodářskou, sociální a územní soudržnost. Nevytváří překážku ani diskriminaci v obchodu mezi členskými státy a nevyvolává mezi nimi narušení hospodářské soutěže.
 (13)Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je zejména v souladu s právem Unie o justiční spolupráci v občanských věcech, jelikož nemá vliv na dosavadní acquis.
 (14)Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, respektuje pravomoci, práva a povinnosti členských států, které se jí neúčastní. Společná pravidla pro určování příslušnosti, kolizní normy a uznávání a výkon v zúčastněných členských státech neovlivňují pravidla nezúčastněných členských států. Soudy nezúčastněných členských států budou i nadále při určování příslušnosti a rozhodného práva i při uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, uplatňovat svá platná vnitrostátní pravidla.
 (15)Toto rozhodnutí respektuje zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie, a zejména v článcích 9 a 21 této listiny.
 (16)Posílená spolupráce v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, je v souladu s článkem 328 Smlouvy o fungování Evropské unie vždy otevřena všem členským státům,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Belgickému království, Bulharské republice, České republice, Spolkové republice Německo, Řecké republice, Španělskému království, Francouzské republice, Chorvatské republice, Italské republice, Lucemburskému velkovévodství, Republice Malta, Nizozemskému království, Rakouské republice, Portugalské republice, Republice Slovinsko, Finské republice a Švédskému království se povoluje navázat mezi sebou posílenou spolupráci v oblasti příslušnosti, rozhodného práva, uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech majetkových poměrů mezinárodních párů, zahrnujících jak majetkové poměry v manželství, tak majetkové důsledky registrovaného partnerství, při použití příslušných ustanovení Smluv.


text:
Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V ... dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 KOM(2011) 126.
 (2)
 KOM(2011) 127.
 (3)
 V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvám, se Dánsko neúčastnilo přijímání navrhovaného nařízení a uvedené nařízení pro ně nebylo závazné ani použitelné. V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvám, Spojené království a Irsko neoznámily své přání účastnit se přijímání a používání navrhovaných nařízení.
 (4)
 A7-0253/2013 a A7-0254/2013.
 (5)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 ze dne 4. července 2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení.
 (6)
 CS-PRES/2015/14937.
 (7)
 Dokument Rady č. 14651/15 + COR1 REV1.
 (8)
 Dokument Rady č. 14652/15.
 (9)
 SEC(2011) 327 final.
 (10)
 CS-PRES/2015/14937.
 (11)
 Consortium ASSER-UCL, Study in comparative law on the rules governing conflicts of jurisdiction and laws on matrimonial property regimes and the implementation for property issues of the separation of unmarried couples in the Member States. Viz: http://europa.eu.int/comm/justice_home/doc_centre/civil/studies/doc_civil_studies_en.htm
 (12)
 KOM(2006) 400 v konečném znění.
 (13)
 Úřední věstník C 115, 4.5.2010.
 (14)
 Údaje Eurostatu ke dni 1. ledna 2015.(http://ec.europa.eu/eurostat/tgm/table.do?tab=table&language=en&pcode=tps00001&tableSelection=1&footnotes=yes&labeling=labels&plugin=1)
 (15)
 Informace obsažené v těchto odstavcích vycházejí ze závěrečné zprávy studie o posouzení dopadů zaměřené na nástroje Společenství týkající se majetkových poměrů v manželství a majetku nesezdaných párů s mezinárodním prvkem, kterou v roce 2010 vypracovalo Konsorcium pro hodnocení evropských politik (EPEC).
 (16)
 Program opatření k provádění zásady vzájemného uznávání rozhodnutí v občanských a obchodních věcech, přijatý dne 30. listopadu 2000 (Úř. věst. C 12, 15.1.2001, s. 1).
 (17)
 Nařízení Rady (ES) č. 1347/2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozsudků ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti obou manželů k dětem (Úř. věst. L 160, 30.6.2000, s. 19).
 (18)
 Nařízení Rady (ES) č. 2201/2003 ze dne 27. listopadu 2003 o příslušnosti a uznávání a výkonu rozhodnutí ve věcech manželských a ve věcech rodičovské zodpovědnosti a o zrušení nařízení (ES) č. 1347/2000.
 (19)
 Nařízení (EU) č. 1259/2010 ze dne 20. prosince 2010, kterým se zavádí posílená spolupráce v oblasti rozhodného práva ve věcech rozvodu a rozluky.
 (20)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 650/2012 ze dne 4. července 2012 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a přijímání a výkonu veřejných listin v dědických věcech a o vytvoření evropského dědického osvědčení.
 (21)
 Úřední věstník C 115, 4.5.2010.
 (22)
 Úřední věstník C [...], [...], s. [...].


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 19.10.2017
 COM(2017) 603 final
 2017/0263(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na dvacátém řádném zasedání smluvních stran Úmluvy o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří v souvislosti s návrhem na změnu přílohy II Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na dvacátém řádném zasedání smluvních stran Barcelonské úmluvy v souvislosti se změnami přílohy II Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Barcelonská úmluva a protokoly
 Barcelonská úmluva o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří (dále jen „Barcelonská úmluva“) má zajistit udržitelné hospodaření s přírodními zdroji v moři i na pevnině a ochranu mořského prostředí a pobřežních oblastí prostřednictvím prevence, snižování a odstranění znečištění. Barcelonská úmluva vstoupila v platnost dne 9. července 2004.
 Barcelonskou úmluvu doplňuje sedm protokolů, které řeší konkrétní aspekty ochrany životního prostředí ve Středomoří, včetně Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří (jenž byl přijat v roce 1995 a nahrazuje související protokol z roku 1982) a jeho příloh.
 Evropská unie je smluvní stranou Barcelonské úmluvy
 1
 a jejích protokolů
 2
 . Stranami Barcelonské úmluvy a jejích protokolů jsou rovněž Itálie, Řecko, Španělsko, Francie, Slovinsko, Malta, Kypr a Chorvatsko, spolu s 13 středomořskými zeměmi, které nejsou členy EU.
 2.2.Dvacáté řádné zasedání smluvních stran
 Dvacáté řádné zasedání smluvních stran Barcelonské úmluvy proběhne ve dnech 17. až 20. prosince 2017 v Tiraně v Albánii.
 Smluvní strany budou na zasedání požádány, aby mimo jiné rozhodly o aktu s právními účinky, konkrétně o návrhu na změnu přílohy II (Seznam ohrožených druhů) Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří (dále jen „protokol“).
 Na přijetí jakékoli změny příloh protokolu se uplatní postup upravený v článku 23 Barcelonské úmluvy. Tyto změny se přijímají tříčtvrtinovou většinou hlasů smluvních stran protokolu. V souladu s článkem 25 Barcelonské úmluvy „Evropské hospodářské společenství [...] uplatňuje své hlasovací právo v záležitostech spadajících do jeho pravomoci počtem hlasů, který se rovná počtu jeho členských států, které jsou smluvními stranami této úmluvy a jednoho nebo více protokolů; Evropské hospodářské společenství [...] neuplatní své právo hlasovat v případech, kdy je uplatní příslušné členské státy, a naopak“.
 2.3.Zamýšlené změny přílohy II protokolu
 Smluvní strany Barcelonské úmluvy mají na svém dvacátém řádném zasedání konaném ve dnech 17.–20. prosince 2017 přijmout změny přílohy II protokolu (dále jen „zamýšlený akt“).
 Účelem zamýšleného aktu je:
 – doplnit na seznam druhů uvedený v příloze II protokolu čtyři nové druhy korálnatců (Anthozoa) (třída mořských bezobratlých včetně korálů), konkrétně Isidella elongata, Dendrophyllia cornigera, Dendrophyllia ramea a Desmophyllum dianthus,
 – aktualizovat označení řady druhů mořských a pobřežních ptáků v souvislosti s taxonomickými změnami, k nimž došlo od posledních změn příloh protokolu.
 Zamýšlený akt se pro smluvní strany stane závazným v souladu s článkem 29 Barcelonské úmluvy, který stanoví, že „jakýkoli protokol k této úmluvě je závazný [...] pro všechny smluvní strany daného protokolu“, a článkem 23, který stanoví,


text:
že „přílohy této úmluvy nebo jakéhokoli z jejích protokolů tvoří nedílnou součást úmluvy nebo případně takového protokolu“.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Protokol stanoví seznam ohrožených druhů a seznam druhů, jejichž využívání je regulováno (článek 12). Tyto dva seznamy představují přílohu II, resp. přílohu III protokolu. Smluvní strany mají povinnost přijmout společná opatření, aby zajistily ochranu a zachování rostlinných a živočišných druhů uvedených v těchto přílohách.
 Zamýšlený akt zaprvé navrhuje aktualizovat označení řady druhů mořských a pobřežních ptáků v souvislosti s taxonomickými změnami, k nimž došlo od posledních změn příloh protokolu. Nejedná se o podstatné nebo materiální změny, ale o pouhou aktualizaci názvů druhů, jež jsou na seznamu již uvedeny.
 Zamýšlený akt zadruhé navrhuje doplnit na seznam druhů v příloze II protokolu čtyři nové druhy korálnatců (Anthozoa) (Isidella elongata, Dendrophyllia cornigera, Dendrophyllia ramea a Desmophyllum dianthus).
 Tento druhý návrh byl projednán v příslušném odborném orgánu v rámci úmluvy, a to na 13. zasedání kontaktních míst pro účely protokolu, na němž byla EU zastoupena.
 Uvedené čtyři druhy korálů se nacházejí v typu stanovišť v zájmu Společenství označeném jako „útesy“, jejichž ochrana vyžaduje klasifikaci jako zvláště chráněná území
 3
 podle přílohy I směrnice o ochraně přírodních stanovišť
 4
 . Interpretační příručka stanovišť Evropské unie
 5
 uvádí mezi druhy tvořícími útesy ve Středozemním moři zejména společenstvo Dendrophyllia ramea, společenstvo Dendrophyllia cornigera, facie Isidella elongata a společenstva bílých korálů, jako například Lophelia pertusa a Madrepora oculata (k nimž lze zjevně přiřadit druhy Desmophyllum dianthus). Tyto čtyři druhy jsou zapsány jako ohrožené na Červeném seznamu ohrožených druhů pro Středozemní moře
 6
 (druh Dendrophyllia ramea je v současné době klasifikován jako zranitelný, druhy Dendrophyllia cornigera a Desmophyllum dianthus jsou ohrožené a druh Isidella elongate je kriticky ohrožený a je považován za téměř endemický). Tři z dotčených druhů (D. ramea, D. cornigera a D. dianthus ) patří do skupiny útesotvorných korálů uvedených v dodatku II k Úmluvě o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, a tudíž i v příloze B nařízení Rady (ES) č. 338/97
 7
 (nařízení o obchodu s volně žijícími živočichy). Čtyři druhy korálnatců Anthozoa jsou ve Středozemním moři vystaveny četným antropogenním vlivům, mezi které patří používání vlečných sítí pro lov při dně, rybolov při dně za použití dlouhé lovné šňůry, vstup znečišťujících látek, vrtná činnost, globální oteplování nebo okyselování oceánů. Jejich schopnost obnovy může být velmi nízká, neboť tyto druhy se vyznačují poměrně pomalým růstem, nízkou schopností šíření a relativně dlouhým životním cyklem. I když jsou vědecké informace týkající se populace těchto čtyř druhů omezené, dostupné záznamy nebo kvalitativní pozorování poukazují na alarmující zhoršení stanovišť a/nebo pokles populace.
 Podporou těchto návrhů Unie zajistí soudržnost svých vnitřních a vnějších opatření.
 Unie se zavázala k mezinárodní spolupráci k ochraně biologické rozmanitosti v souladu s čl. 191 odst. 1 SFEU, v souladu s článkem 5 Úmluvy OSN o biologické rozmanitosti (CBD) a v rámci rozhodnutí přijatých na desátém, dvanáctém a třináctém zasedání konference smluvních stran úmluvy CBD v Nagoji v roce 2010
 8
 , v Pchjongčchangu v roce 2014
 9


text:
a v Mexiku v roce 2016. V tomto směru se na druhy, jejichž doplnění se navrhuje, vztahuje zejména rozhodnutí XIII/11
 10
 třinácté konference smluvních stran Úmluvy CBD podporující provádění dobrovolného pracovního plánu specificky zaměřeného na biologickou rozmanitost v oblastech s chladnou vodou, jehož cílem je mimo jiné zachování a posilování odolnosti ekosystémů v oblastech s chladnou vodou.
 Tento návrh je rovněž v souladu s obavou vyjádřenou na konferenci Organizace spojených národů o udržitelném rozvoji v roce 2012, „pokud jde o významnou zranitelnost korálových útesů a mangrovových porostů vystavených různým negativním vlivům, včetně změny klimatu, acidifikace oceánů, nadměrného rybolovu, destruktivních metod rybolovu a znečištění“, a závazkem „na podporu mezinárodní spolupráce s cílem zachovat korálové útesy a mangrovové ekosystémy a realizovat jejich sociální, ekonomické a environmentální přínosy, jakož i usnadnění technické spolupráce a dobrovolné sdílení informací,“ jenž byl přijat na téže konferenci.
 Tento návrh rovněž přispívá k dosažení cíle v oblasti udržitelného rozvoje 14.2, a to „do roku 2020 udržitelně řídit a chránit mořské a pobřežní ekosystémy, aby nedocházelo k závažným nepříznivým dopadům, a posílit rovněž odolnost těchto ekosystémů a přijmout opatření k jejich obnově, aby oceány byly zdravé a produktivní“.
 S ohledem na výše uvedené skutečnosti by Unie měla podpořit návrh na změnu přílohy II protokolu.
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterým se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Výraz „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah právního předpisu přijatého zákonodárcem EU“
 11
 .
 4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Akt, který má zasedání smluvních stran Barcelonské úmluvy přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s články 23 a 29 Barcelonské úmluvy. Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie.
 4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká životního prostředí. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 192 odst. 1 SFEU.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 2017/0263 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na dvacátém řádném zasedání smluvních stran Úmluvy o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří v souvislosti s návrhem na změnu přílohy II Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto


text:
důvodům:
 (1)Úmluva o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří (dále jen „Barcelonská úmluva“) byla Společenstvím uzavřena v souladu s rozhodnutím Rady 1999/802/ES
 12
 a vstoupila v platnost dne 9. července 2004.
 (2)Unie je rovněž smluvní stranou Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří (dále jen „protokol“), který byl Společenstvím uzavřen v souladu s rozhodnutím Rady 1999/800/ES
 13
 a vstoupil v platnost dne 12. prosince 1999.
 (3)Podle článku 18 Barcelonské úmluvy je jedním z úkolů zasedání smluvních stran přijímat, přezkoumávat a případně měnit přílohy Úmluvy nebo jejích protokolů.
 (4)Dvacáté řádné zasedání smluvních stran Barcelonské úmluvy je naplánováno na 17. až 20. prosince 2017. Mezi body, které budou na zasedání projednávány, je přijetí změn přílohy II protokolu.
 (5)Účelem těchto změn je doplnit na seznam druhů uvedený v příloze II protokolu čtyři nové druhy korálnatců (Anthozoa) (Isidella elongata, Dendrophyllia cornigera, Dendrophyllia ramea a Desmophyllum dianthus) a aktualizovat označení řady druhů mořských a pobřežních ptáků v souvislosti s některými taxonomickými změnami, k nimž došlo od posledních změn příloh protokolu.
 (6)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie na dvacátém řádném zasedání smluvních stran Barcelonské úmluvy, neboť změny přílohy II protokolu budou pro Unii závazné.
 (7)Čtyři druhy korálnatců (Anthozoa), jejichž doplnění do přílohy II protokolu se navrhuje, se vyskytují na přírodních stanovištích v zájmu Společenství, jejichž ochrana vyžaduje vyhlášení zvláštních oblasti ochrany podle přílohy I směrnice Rady 92/43/EHS
 14
 . Tři z těchto druhů jsou rovněž uvedeny v dodatku II k Úmluvě o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin, který v rámci Unie provádí příloha B nařízení Rady (ES) č. 338/97
 15
 . Je obecně známo, že všechny druhy, jejichž doplnění se navrhuje, jsou ve Středozemním moři ohroženy, a potřebují proto posílenou ochranu před lidskou činností, kterou protokol poskytuje.
 (8)Vzhledem k tomu, že návrh rozhodnutí, které má být přijato na dvacátém řádném zasedání Barcelonské úmluvy, mění přílohu II protokolu, je vhodné jej po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.
 (9)Unie bude na dvacátém řádném zasedání smluvních stran Barcelonské úmluvy zastoupena Komisí podle čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii (SEU). Členské státy podporují postoj Unie v souladu s čl. 4 odst. 3 SEU,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie na dvacátém řádném zasedání smluvních stran Úmluvy o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří („Barcelonská úmluva“), podpoří návrh rozhodnutí o změně přílohy II Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří („protokol“) takto:
 1)doplnění těchto druhů:
 –Dendrophyllia cornigera,
 –Dendrophyllia ramea,
 –Desmophyllum dianthus,
 –Isidella elongata;
 2)změny provedené v označení druhů mořských a pobřežních ptáků v souvislosti s taxonomickými změnami uvedenými v příloze.
 Článek 2
 Rozhodnutí uvedené v článku 1 se po přijetí zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi a členským státům.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Rozhodnutí Rady 77/58/EHS ze dne 25. července 1977, kterým se uzavírá Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním a Protokol o zamezení znečišťování Středozemního moře odpady shazovanými z


text:
plavidel a letadel (Úř. věst. L 240, 19.9.1977, s. 1) a rozhodnutí Rady 1999/802/ES ze dne 22. října 1999 o přijetí změn Úmluvy o ochraně Středozemního moře před znečišťováním a Protokolu o zamezení znečišťování odpady shazovanými z plavidel a letadel (Barcelonská úmluva) (Úř. věst. L 322, 14.12.1999, s. 32).
 (2)
 Rozhodnutí Rady 1999/800/ES ze dne 22. října 1999 o uzavření Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří a o přijetí příloh uvedeného protokolu (Barcelonská úmluva) (Úř. věst. L 322, 14.12.1999, s. 1).
 (3)
 Zvláštní oblastí ochrany se podle čl. 1 písm. l) směrnice o ochraně přírodních stanovišť rozumí lokalita významná pro Společenství a vyhlášená členskými státy prostřednictvím právního, správního a/nebo smluvního aktu, u které jsou pro přírodní stanoviště a/nebo populace druhů, pro něž je lokalita určena, uplatněna ochranná opatření nezbytná k jejich zachování nebo obnově ve stavu z hlediska jejich ochrany příznivém.
 (4)
 Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7).
 (5)
 Interpretační příručka stanovišť Evropské unie – EUR28, schválená Výborem pro ochranu přírodních stanovišť dne 4. října 1999 (verze EUR15) a naposledy pozměněná v dubnu April 2013
 http://ec.europa.eu/environment/nature/legislation/habitatsdirective/docs/Int_Manual_EU28.pdf
 .
 (6)
 http://www.iucnredlist.org/initiatives/mediterranean
 (7)
 Nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (Úř. věst. L 61, 3.3.1997, s. 1).
 (8)
 Rozh. X/2, Strategický pán pro biologickou rozmanitost 2011–2020 a aičijské cíle v oblasti biologické rozmanitosti, včetně „aičijského cíle v oblasti biologické rozmanitosti“ č. 10, podle něhož se mají „minimalizovat do roku 2015 různé antropogenní dopady na korálové útesy a jiné ohrožené ekosystémy, na něž negativně působí změna klimatu nebo acidifikace oceánů, aby byla zachována jejich celistvost a fungování“.
 (9)
 Rozh. XII/23, příloha Prioritní opatření k dosažení aičijského cíle v oblasti biologické rozmanitosti č. 10 pro korálové útesy a úzce související ekosystémy.
 (10)
 Rozh. XIII/11, Dobrovolný specifický pracovní program týkající se biologické rozmanitosti v oblastech s chladnou vodou spadajících do oblasti působnosti úmluvy.
 (11)
 Rozsudek Soudního dvora, Německo v. Rada (OIV), C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61–64.
 (12)
 Rozhodnutí Rady 1999/802/ES ze dne 22. října 1999 o přijetí změn Úmluvy o ochraně Středozemního moře před znečišťováním a Protokolu o zamezení znečišťování odpady shazovanými z plavidel a letadel (Barcelonská úmluva) (Úř. věst. L 322, 14.12.1999, s. 32).
 (13)
 Rozhodnutí Rady 1999/800/ES ze dne 22. října 1999 o uzavření Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří a o přijetí příloh uvedeného protokolu (Barcelonská úmluva) (Úř. věst. L 322, 14.12.1999, s. 1).
 (14)
 Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin (Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7).
 (15)
 Nařízení Rady (ES) č. 338/97 ze dne 9. prosince 1996 o ochraně druhů volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin regulováním obchodu s nimi (Úř. věst. L 61, 3.3.1997, s. 1).
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 19.10.2017
 COM(2017) 603 final
 PŘÍLOHA
 Rozhodnutí Rady
 o postoji, který


text:
má být zaujat jménem Unie na dvacátém řádném zasedání smluvních stran Úmluvy o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří v souvislosti s návrhem na změnu přílohy II Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří
 PŘÍLOHA
 Rozhodnutí Rady
 o postoji, který má být zaujat jménem Unie na dvacátém řádném zasedání smluvních stran Úmluvy o ochraně mořského prostředí a pobřežní oblasti Středomoří v souvislosti s návrhem na změnu přílohy II Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří
 Příloha
 Seznam taxonomických změn provedených u mořských a pobřežních druhů v příloze II Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří
 V příloze II Protokolu o zvláště chráněných oblastech a biologické rozmanitosti ve Středomoří („protokol“) se navrhuje provedení těchto taxonomických změn souvisejících s označením nebo klasifikací mořských a pobřežních druhů:
 1)Tyto druhy byly přiřazeny do jiné taxonomické skupiny:
 –„Fucus virsoides “ (J. Agardh) byl přesunut z kmene „Rhodophyta“ do kmene „Heterokontophyta“,
 –„Kallymenia spathulata (J. Agardh) P.G. Parkinson“ byl přesunut z kmene „Heterokontophyta“ do kmene „Rhodophyta“.
 2)V kategorii „Ptáci“ došlo k výmazu těchto druhů:
 –„Hydrobates pelagicus“„ (Linnaeus, 1758)“,
 –„Phalacrocorax aristotelis“„ (Linnaeus, 1761)“,
 –„Phalacrocorax pygmeus (Pallas, 1773)“,
 –„Phoenicopterus ruber (Linnaeus, 1758)“,
 –„Sterna albifrons (Pallas, 1764)“,
 –„Sterna bengalensis (Lesson, 1831)“,
 –„Sterna caspia (Pallas, 1770)“,
 –„Sterna nilotica (Gmelin, JF, 1789)“,
 –„Sterna sandvicensis (Latham, 1878)“.
 V téže kategorii byly doplněny tyto druhy:
 –„Hydrobates pelagicus ssp. melitensis (Schembri, 1843)“,
 –„Phalacrocorax aristotelis ssp. desmarestii (Payraudeau, 1826)“,
 –„Microcarbo pygmaeus (Pallas, 1773)“,
 –„Phoenicopterus roseus (Pallas, 1811)“,
 –„Sternula albifrons (Pallas, 1764)“,
 –„Thalasseus bengalensis (Lesson, 1831)“,
 –„Hydroprogne caspia (Pallas, 1770)“,
 –„Gelochelidon nilotica (Gmelin, JF, 1789)“,
 –„Thalasseus sandvicensis (Latham, 1878)“.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52005PC0241
 Návrh rozhodnutí Rady kterým se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních za účelem přizpůsobení její přílohy technickému pokroku /* KOM/2005/0241 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 06.06.2005KOM(2005)241 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních za účelem přizpůsobení její přílohy technickému pokroku(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Čl. 4 odst. 1 směrnice 2002/95/ES o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních stanoví, že ode dne 1. července 2006 nebudou nová elektrická a elektronická zařízení uváděná na trh obsahovat olovo, rtuť, kadmium, šestimocný chróm, polybromované bifenyly (PBB) a polybromovaný difenylether (PBDE).2. Čl. 5 odst. 1 písm. b) stanoví přizpůsobení vědeckému a technickému pokroku. Při stanovení maximálních hodnot koncentrací je Komisi nápomocen výbor zřízený článkem 18 směrnice 75/442/EHS[1] o odpadech. Postup je uveden v článku 7 směrnice 2002/95/ES.Předlohu rozhodnutí proto Komise dne 19. duben 2005 postoupila k hlasování výboru zřízenému článkem 18 směrnice 75/442/EHS o odpadech. Výbor se neusnesl kvalifikovanou většinou ve prospěch této předlohy rozhodnutí.Z toho důvodu se Radě v souladu s postupem uvedeným v článku 18 směrnice 75/442/EHS předkládá návrh rozhodnutí Rady. Pokud se Rada neusnese během tří měsíců ode dne předložení návrhu, přijme Komise navrhovaná opatření.NávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních za účelem přizpůsobení její přílohy technickému pokroku(Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES ze dne 27. ledna 2003 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních[2], a zejména na čl. 5 odst. 1 písm. b) uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) Podle směrnice 2002/95/ES musí Komise vyhodnotit některé nebezpečné látky, které jsou podle čl. 4 odst. 1 uvedené směrnice zakázané.(2) Některé materiály a součásti, které obsahují olovo, rtuť, kadmium, šestimocný chróm, polybromované bifenyly (PBB) nebo polybromovaný difenylether (PBDE) by měly být vyňaty ze zákazu vzhledem k tomu, že eliminace nebo náhrada těchto nebezpečných látek ve zvláštních materiálech a součástech je nadále neproveditelná.(3) Vzhledem k tomu, že posouzení rizika dekaBDE podle nařízení Rady (EHS) č. 793/93 ze dne 23. března 1993 o hodnocení a kontrole rizik existujících látek[3] došlo k závěru, že v současné době není třeba přijímat opatření ke snížení rizik pro spotřebitele kromě těch, která se již uplatňují, může být dekaBDE vyňato z podmínek článku 4 odst. 1 směrnice 2002/95/ES. Je třeba provést další studie hodnocení rizik a průmyslové odvětví zavádí dobrovolný program redukce emisí.(4) Rozsah výjimek ze zákazu by se měl pro některé zvláštní materiály nebo součásti omezit za účelem dosažení postupného odstraňování nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních vzhledem k tomu, že bude možné se používání těchto látek v uvedených zařízeních vyhnout.(5) Podle čl. 5 odst. 1 písm. c) směrnice 2002/95/ES musí být každá z výjimek uvedených v příloze přezkoumána alespoň každé čtyři roky


text: nebo čtyři roky po zařazení položky do seznamu, s cílem zvážit vyjmutí materiálů a součástí elektrických a elektronických zařízení z přílohy, pokud jejich eliminace nebo náhrada pomocí změn koncepce nebo materiálů a součástí, které nevyžadují materiály a látky uvedené v čl. 4 odst. 1, jsou technicky nebo vědecky možné, za předpokladu, že jejich negativní dopady na životní prostředí, zdraví a/nebo bezpečnost spotřebitelů způsobené náhradou nepřeváží jejich možné přínosy pro životní prostředí, zdraví a/nebo bezpečnost spotřebitelů. Přezkoumání každé výjimky tohoto rozhodnutí bude provedeno do roku 2010.(6) Směrnice 2002/95/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.(7) Podle čl. 5 odst. 2 směrnice 2002/95/ES vedla Komise konzultace s výrobci elektrických a elektronických zařízení, provozovateli recyklace a zpracovateli, organizacemi zaměřenými na ochranu životního prostředí a sdruženími zaměstnanců a spotřebitelů a připomínky postoupila výboru zřízenému článkem 18 směrnice Rady 75/442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech[4], dále jen „výboru“.PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Příloha směrnice 2002/95/ES se mění podle přílohy tohoto rozhodnutí.Článek 2Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dneZa RadupředsedaPŘÍLOHAPříloha směrnice 2002/95/ES se mění takto:1. Název se nahrazuje tímto:„Použití olova, rtuti, kadmia, šestimocného chrómu, polybromovaných bifenylů (PBB) a polybromovaného difenyetheru (PBDE), které jsou vyňaty z požadavkůčlánku 4, odst. 1“2. Bod 10 se nahrazuje tímto:“10. DekaBDE v polymerickém použití3. Doplňuje se nový bod 11, který zní:“11. Olovo v olověných/bronzových ložiskových pánvích a pouzdrech“.[1] Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Rady 1999/468/ES (Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23).[2] Úř. věst. L 37, 13.2.2003, s. 19.[3] Úř. věst. L 84, 5.4.1993, s. 1.[4] Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39. Směrnice ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31. 10. 10.2003, s. 1).


text:
 |
 52012PC0654
 Návrh ROZHODNUTÍ RADY, kterým se Belgii povoluje použít opatření odchylující se od článku 285 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty /* COM/2012/0654 final - 2012/0312 (NLE) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Odůvodnění a cíle návrhu
 Podle čl. 395 odst. 1 směrnice
 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně
 z přidané hodnoty (dále jen „směrnice o DPH“)[1] může Rada na návrh Komise
 jednomyslně povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl zvláštní
 opatření odchylující se od uvedené směrnice, jejichž cílem je
 zjednodušit postup výběru DPH nebo zabránit určitým druhům
 daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem.
 Belgie požádala dopisem, který Komise
 zaevidovala dne 21. června 2012, o povolení zavést opatření
 na osvobození od daně osob povinných k dani, jejichž roční obrat
 nepřesahuje 25 000 EUR. V souladu s čl. 395 odst. 2
 směrnice o DPH uvědomila Komise dopisem ze dne 13. září 2012
 ostatní členské státy o žádosti Belgie. Dopisem ze dne
 17. září 2012 oznámila Komise Belgii, že má k dispozici
 všechny údaje potřebné k posouzení žádosti.
 Obecné souvislosti
 Podle hlavy XII kapitoly 1 směrnice o DPH
 mohou členské státy uplatňovat zvláštní režimy pro malé podniky,
 k čemuž patří i možnost osvobodit od daně osoby povinné
 k dani, jejichž roční obrat nepřekročí určitou
 částku. Z tohoto osvobození vyplývá, že osoba povinná k dani
 nemusí účtovat DPH na své dodávky, a nemá proto nárok na odpočet DPH
 na vstupu.
 Podle článku 285 směrnice o DPH
 mohou členské státy, jež nevyužily článek 14 směrnice Rady
 67/228/EHS[2],
 osvobodit od daně osoby povinné k dani, jejichž obrat nepřesahuje
 5 000 EUR.
 Za současné hospodářské a politické
 situace by belgická vláda chtěla zvýšit tuto prahovou hodnotu na
 25 000 EUR, aby byla zachována reálná hodnota osvobození od daně.
 Zavedení takové prahové hodnoty zjednoduší systém DPH pro malé podniky a
 podstatně sníží zátěž pro podniky způsobilé pro režim, protože
 je zprostí mnoha povinností spojených s DPH v rámci běžného
 režimu DPH. Tento systém by byl pro osoby povinné k dani dobrovolný. Podle
 belgických orgánů využije tento režim asi 1 % osob povinných k dani,
 dopad na rozpočet bude odpovídající a minimální (asi 0,2 %).
 Platné předpisy vztahující se na
 oblast návrhu
 V roce 2004 předložila Komise návrh
 na zvýšení prahové hodnoty ročního obratu, na základě které
 členské státy osvobozují osoby povinné k dani od DPH, na částku
 100 000 EUR [KOM(2004) 728 v konečném znění].
 Soulad s ostatními politikami a cíli
 Unie
 Nevztahuje se na tento návrh.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Konzultace zúčastněných stran
 Nevztahuje se na tento návrh.
 Získávání a využívání externích
 posudků
 Nebylo třeba využít externích odborných konzultací.
 Posouzení dopadů
 Cílem návrhu rozhodnutí Rady je zavést
 zjednodušující opatření, které odstraní mnoho povinností k DPH
 vztahujících se na podniky, jejichž roční obrat nepřesahuje
 25 000 EUR, a má proto potenciálně příznivý dopad.
 S ohledem na úzkou oblast působnosti
 odchylky a její omezenou časovou platnost bude její dopad v každém
 případě omezený.
 3. PRÁVNÍ PRVKY NÁVRHU
 Shrnutí navrhovaných opatření
 Povolení pro Belgii zavést