text:
odst. 8 základního nařízení, tzn. na
 základě skutečně zaplacených nebo splatných vývozních cen.
 Srovnání
 (23) Srovnání mezi běžnou
 hodnotou a vývozní cenou bylo provedeno na základě ceny
 ze závodu.
 (24) Za účelem zajištění
 spravedlivého srovnání mezi běžnou hodnotou a vývozní cenou byly v souladu
 s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy u
 rozdílů ovlivňujících srovnatelnost cen. Úpravy týkající se
 nákladů na pojištění, manipulaci, nakládku, vedlejších nákladů a
 nákladů na úvěry byly provedeny ve všech případech, kdy bylo
 zjištěno, že jsou přiměřené, přesné a podložené
 ověřenými důkazy.
 Dumpingové rozpětí
 (25) Dumpingové rozpětí bylo
 stanoveno, v souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení, na základě
 srovnání váženého průměru běžné hodnoty s váženým
 průměrem cen všech vývozních transakcí do Unie. Jelikož došlo k
 omezenému počtu vývozů do Unie, individuální vývozní ceny do Unie
 byly také porovnány s váženou průměrnou běžnou hodnotou v
 měsících, v nichž k jednotlivým vývozům došlo.
 (26) V obou případech tato
 srovnání ukázala existenci dumpingu de minimis ve prospěch
 žadatele, který vyvážel do Unie během období přezkumného
 šetření.
 D. ZMĚNA OPATŘENÍ,
 KTERÁ JSOU PŘEDMĚTEM PŘEZKUMU
 (27) Dumpingové rozpětí s
 ohledem na žadatele, zjištěné v období přezkumného šetření, bylo
 minimální. Navrhuje se tudíž, aby bylo na základě dumpingového
 rozpětí de minimis uloženo clo ve výši 0 EUR/t a aby bylo
 odpovídajícím způsobem pozměněno nařízení (ES) č.
 192/2007.
 E. CELNÍ EVIDENCE
 (28) S ohledem na výše uvedená
 zjištění by měla být celní evidence dovozu uložená nařízením
 (EU) č. 653/2012 ukončena bez jakéhokoli zpětného výběru
 antidumpingového cla.
 F. OZNÁMENÍ A DOBA TRVÁNÍ
 OPATŘENÍ
 (29) Dotčené strany byly
 informovány o základních skutečnostech a úvahách, na jejichž základě
 se zamýšlí uložit na dovoz dotčeného výrobku žadatelem antidumpingové clo
 ve výši 0 EUR/t a příslušným způsobem změnit nařízení (ES)
 č. 192/2007. Jejich námitky byly zváženy a v odůvodněných
 případech vzaty v úvahu.
 (30) Tento přezkum nemá vliv
 na datum, kdy opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 192/2007
 pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního
 nařízení,
 PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
 Článek 1
 1. V čl. 1 odst. 2
 nařízení (ES) č. 192/2007 se do tabulky mezi výrobce na Tchaj-wanu
 vkládá nový řádek, který zní:
 Země || Společnost || Antidumpingové clo (EUR/t) || Doplňkový kód TARIC
 Tchaj-wan || Lealea Enterprise Co., Ltd || 0 || A996
 2. Celním orgánům se
 ukládá, aby ukončily celní evidenci dovozu dotčeného výrobku
 pocházejícího z Tchaj-wanu a vyráběného společností Lealea Enterprise
 Co., Ltd.
 3. Není-li stanoveno jinak,
 použijí se platné celní předpisy.
 Článek 2
 Toto nařízení vstupuje v platnost prvním
 dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Toto
 nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech
 členských státech.
 V Bruselu dne
 Za
 Radu
 předseda
 [1] Úř. věst. L 59, 27.2.2007, s. 59.
 [2] Úř. věst. L 301, 30.11.2000, s. 21.
 [3] Úř. věst. C 55, 24.2.2012, s. 4.
 [4] Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.
 [5] Úř. věst. L 301, 30.11.2000, s. 21.
 [6] Úř. věst. L 59, 27.2.2007, s. 59.
 [7] Úř. věst. C 55, 24.2.2012, s. 4.
 [8] Úř. věst. L


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52006PC0449(01)
 Návrh rozhodnutí Rady o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Uruguayí /* KOM/2006/0449 konecném znení - ACC 2006/0153 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 9.8.2006KOM(2006) 449 v konečném znění2006/0153 (ACC)2006/0154 (ACC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a UruguayíNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se provádí dohoda uzavřená ES v návaznosti na jednání v rámci článku XXIV:6 dohody GATT 1994 a kterým se doplňuje příloha I nařízení (EHS) č. 2658/1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku(předložené Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. V souvislosti s rozšířením celní unie zavazují ustanovení článku XXIV:6 dohody GATT ES zahájit jednání se třetími zeměmi, které vlastní negociační práva v jakékoli přistupující členské zemi, s cílem dohodnout se na vyrovnání, jestliže výsledkem přijetí vnějšího celního režimu ES bude zvýšení cel nad úroveň, ke které se přistupující země u WTO zavázala, a brát „náležitý zřetel na snížení cel u stejných celních položek, učiněné jinými zakladateli celní unie při jejím vytvoření“.2. Dne 22. března 2004 zmocnila Rada Komisi zahájit jednání podle článku XXIV:6 dohody GATT 1994 (návrh KOM 6792/04 WTO 34).3. Jednání vedla Komise po konzultaci s výborem zřízeným článkem 133 Smlouvy a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.4. Komise jednala s členy WTO vlastnícími negociační práva o otázce odvolání určitých koncesí v souvislosti s odvoláním listin České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu přistoupení k Evropskému společenství.5. Výsledkem jednání je dohoda ve formě výměny dopisů s Uruguayí.6. Tímto návrhem se Rada vyzývá, aby tuto dohodu schválila.2006/0153 (ACC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a UruguayíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s první větou prvního pododstavce čl. 300 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Dne 22. března 2004 zmocnila Rada Komisi zahájit jednání s některými dalšími členy WTO podle článku XXIV:6 dohody GATT 1994 v průběhu přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky k Evropskému společenství.(2) Jednání vedla Komise po konzultaci s výborem zřízeným článkem 133 Smlouvy a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.(3) Komise ukončila jednání o dohodě ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Uruguayí. Tato dohoda by měla být schválena,ROZHODLA TAKTO:Článek 1Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Uruguayí o odvolání určitých koncesí v souvislosti s odvoláním listin České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu přistoupení k Evropskému společenství se schvaluje jménem Společenství.Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu ve formě výměny dopisů, na kterou odkazuje článek 1, zavazující Společenství.V Bruselu dne [....].Za Radupředseda / předsedkyněDOHODAve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Uruguayío změně koncesí v listinách

type: legislation

jurisdiction: EU


text: České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu přistoupení k Evropskému společenstvíDopis Evropských společenstvíV Ženevě dne ...Vážený pane,v návaznosti na zahájení jednání mezi Evropskými společenstvími (ES) a Uruguayí podle článku XXIV:6 a článku XXVIII dohody GATT 1994 o změně koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu jejich přistoupení k ES, bylo mezi ES a Uruguayí s cílem ukončit jednání zahájená po oznámení ES ze dne 19. ledna 2004 v souladu s článkem XXIV:6 dohody GATT dohodnuto následující:ES zahrne do svého seznamu CLX pro celní území ES-25 i koncese, které byly součástí jeho předchozího seznamu.ES ve znění celní kvóty Společenství ve výši 4 000 tun pro „vysoce jakostní hovězí maso, čerstvé, chlazené nebo zmrazené“ uvede, že kvóta byla přidělena Uruguayi.Tato dohoda vstupuje v platnost dnem podpisu, poté co ji schválí smluvní strany v souladu se svými vlastními postupy.Za Evropské společenstvíDOHODAve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Uruguayío změně koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu přistoupení k Evropskému společenstvíDopis Uruguaye[místo],Vážený pane,odkazuji se na Váš dopis, který uvádí:„V návaznosti na zahájení jednání mezi Evropskými společenstvími (ES) a Uruguayí podle článku XXIV:6 a článku XXVIII dohody GATT 1994 o změně koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v průběhu jejich přistoupení k ES, bylo mezi ES a Uruguayí s cílem ukončit jednání zahájená po oznámení ES ze dne 19. ledna 2004 v souladu s článkem XXIV:6 dohody GATT dohodnuto následující:ES zahrne do svého seznamu CLX pro celní území ES-25 i koncese, které byly součástí jeho předchozího seznamu.ES ve znění celní kvóty Společenství ve výši 4 000 tun pro „vysoce jakostní hovězí maso, čerstvé, chlazené nebo zmrazené“ uvede, že kvóta byla přidělena Uruguayi.Tato dohoda vstupuje v platnost dnem podpisu, poté co ji schválí smluvní strany v souladu se svými vlastními postupy.“Mám tu čest Vám tímto vyjádřit souhlas své vlády.Za UruguayFINANČNÍ VÝKAZ |DATUM: xxxxxx |1. | ROZPOČTOVÝ OKRUH: Kapitola 10 – Zemědělské poplatky | POLOŽKY: 0 mil. EUR |2. | NÁZEV: Návrh rozhodnutí Rady o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Uruguayí týkající se vyrovnání, které je stanoveno článkem XXIV:6 dohody GATT 1994 |3. | PRÁVNÍ ZÁKLAD: Článek 133 Smlouvy |4. | CÍLE: Dosáhnout souladu s článkem XXIV:6 dohody GATT 1994 v souvislosti s rozšířením celní unie od 1. května 2004 |5. | FINANČNÍ DOPADY | OBDOBÍ 12 MĚSÍCŮ (v milionech EUR) | BĚŽNÝ FINANČNÍ ROK [n] (v milionech EUR) | NÁSLEDUJÍCÍ FINANČNÍ ROK [n+1] (v milionech EUR) |5.0 | VÝDAJE - FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU ES (NÁHRADY/INTERVENCE) - VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ - JINÝCH SUBJEKTŮ |5.1 | PŘÍJMY - VLASTNÍ ZDROJE ES (DÁVKY/CLA) - VNITROSTÁTNÍ | 0 mil. EUR |[n+2] | [n+3]


text: | [n+4] | [n+5] |5.0.1 | ODHADOVANÉ VÝDAJE |5.1.1 | ODHADOVANÉ PŘÍJMY |5.2 | METODA VÝPOČTU: |6.0 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z POLOŽEK ZAČLENĚNÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | neuv. |6.1 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | neuv. |6.2 | BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET? | NE |6.3 | BUDE POTŘEBA ZAČLENIT POLOŽKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ? | NE |POZNÁMKY: |DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Odkazuje se na rozhodnutí Rady XXXX o uzavření dohody s Uruguayí v návaznosti na jednání v rámci článku XXIV:6 dohody GATT 1994.2. Tímto návrhem nařízení Rady se provádí uvedená dohoda uzavřená Společenstvím.2006/0154 (ACC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se provádí dohoda uzavřená ES v návaznosti na jednání v rámci článku XXIV:6 dohody GATT 1994 a kterým se doplňuje příloha I nařízení (EHS) č. 2658/1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníkuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Rady (EHS) č. 2658/1987(1) zavedlo nomenklaturu zboží (dále jen „kombinovaná nomenklatura“) a stanovilo smluvní celní sazby společného celního sazebníku.(2) Svým rozhodnutím XX/XXX/ES o uzavření dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Uruguayí schválila Rada jménem Společenství výše uvedenou dohodu s cílem uzavřít jednání zahájená v souladu s článkem XXIV:6 dohody GATT 1994,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Příloha I nařízení (EHS) č. 2658/87 se mění takto:Ve třetí části (Celní kvóty WTO, jež mají být otevřeny příslušnými orgány Společenství), v oddílu III se příloha 7 mění takto:a) znění celní kvóty ve výši 4 000 tun pro „vykostěné „vysoce jakostní“ hovězí maso, čerstvé, chlazené nebo zmrazené“ odpovídající definici: „kusy hovězího masa získané výhradně ze zvířat pocházejících z pastevního chovu, jejichž živá hmotnost při porážce nepřesahuje 460 kilogramů, speciální nebo dobré jakosti, označené „speciální kusy hovězího masa“ v lepenkových obalech „special boxed beef“; tyto kusy mohou být označeny „sc“ (special cuts)“ se nahrazuje zněním „vykostěné vysoce jakostní hovězí maso, čerstvé, chlazené nebo zmrazené“;b) ve sloupci „Ostatní podmínky“ se vkládá text „Dodavatelská země: Uruguay“.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda / předsedkyně [1] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52009PC0364
 Návrh rozhodnutí Rady, kterým se Spolkové republice Německo povoluje dále uplatňovat opatření odchylující se od článku 168 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty /* KOM/2009/0364 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 16.7.2009KOM(2009) 364 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Spolkové republice Německo povoluje dále uplatňovat opatření odchylující se od článku 168 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnotyDŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Podle čl. 395 odst. 1 směrnice 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (dále jen „směrnice o DPH“) může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby uplatnil zvláštní opatření odchylující se od uvedené směrnice, jejichž cílem je zjednodušit postup výběru daně z přidané hodnoty (DPH) nebo zabránit určitým druhům daňových úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem. Spolková republika Německo (dále jen „Německo“) požádala dopisem, který generální sekretariát Komise zaevidoval dne 19. prosince 2008, o povolení nadále uplatňovat opatření odchylující se od článku 168 směrnice o DPH. V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice o DPH uvědomila Komise dopisem ze dne 3. června 2009 ostatní členské státy o žádosti Německa. Dopisem ze dne 9. června 2009 uvědomila Komise Německo, že má k dispozici všechny údaje potřebné k posouzení žádosti. |120 | Obecné souvislosti V souladu s článkem 168 směrnice o DPH má osoba povinná k dani nárok na odpočet DPH zaplacené na nákupech zboží a službách pro účely jejích zdaněných plnění. Odchylující se opatření, jehož prodloužení Německo požaduje, však z nároku na odpočet zcela vylučuje DPH odvedenou za zboží a služby, které jsou z více než 90 % užité na soukromé nebo neobchodní účely osoby povinné k dani. Toto odchylující se opatření bylo původně povoleno rozhodnutím Rady 2000/186/ES ze dne 28. února 2000 (Úř. věst. L 59, 4. 3. 2000, s. 12) na období do 31. prosince 2002 a bylo následně prodlouženo rozhodnutím Rady 2003/354/ES ze dne 13. května 2003 (Úř. věst. L 123, 17. 5. 2003, s. 47) do 30. června 2004 a znovu rozhodnutím Rady 2004/817/ES ze dne 19. listopadu 2004 (Úř. věst. L 357, 2. 12. 2004, s. 33) do 31. prosince 2009. Komise již uvedla ve svém návrhu, který předcházel rozhodnutí 2000/186/EHS (KOM(1999) 690 v konečném znění), že považuje dotčené opatření za slučitelné s článkem 27 šesté směrnice 77/388/EHS (Úř. věst. L 145, 13. 6. 1977, s. 1), který byl bez podstatných změn nahrazen článkem 395 směrnice o DPH. Komise zejména stanovila, že odchylka vychází z potřeby zjednodušit postup vyměřování DPH a má současně pouze minimální dopad na výši daně splatné v posledním stupni spotřeby. Odchylka by proto měla být udělena s ohledem na to, že situace a skutečnosti, ze kterých vycházela původní odchylka, nadále přetrvávají. Prodloužení by však mělo být časově omezeno, aby bylo možné posoudit, před zvážením nové možné žádosti o prodloužení a na základě příslušných informací poskytnutých Německem, zda-li se tyto okolnosti odůvodňující odchylku v průběhu času nezměnily. Odchylka by proto měla skončit


text: k 31. prosinci 2012. |130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Rozhodnutí Rady ze dne 19. listopadu 2004, kterým se Německu povoluje uplatňovat opatření odchylující se od článku 17 šesté směrnice 77/388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (Úř. věst. L 357, 2. 12. 2004, s. 33). |141 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |219 | Nevztahuje se na tento návrh. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |229 | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |230 | Posouzení dopadů Cílem návrhu rozhodnutí je zjednodušit postup vyměřování DPH ve vztahu ke zboží a službám, které jsou do značné míry užité na neobchodní účely, a má proto potenciální pozitivní dopad. S ohledem na úzkou oblast působnosti odchylky a omezenou časovou působnost však bude její dopad v každém případě omezen. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | Shrnutí navrhovaných opatření Povolení pro Německo nadále uplatňovat opatření odchylující se od směrnice o DPH, týkající se úplného vyloučení nároku na odpočet v případě, že zboží a služby jsou z více než 90 % užité na neobchodní účely osoby povinné k dani. |310 | Právní základ Článek 395 směrnice o DPH. |329 | Zásada subsidiarity Podle článku 395 směrnice o DPH musí členský stát, který chce zavést opatření odchylující se od uvedené směrnice, získat povolení od Rady, které bude uděleno v podobě rozhodnutí Rady. Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu/těchto důvodů: |331 | Toto rozhodnutí se týká povolení udělovaného členskému státu na základě jeho vlastní žádosti a nezakládá žádnou povinnost. |332 | Vzhledem k omezené oblasti působnosti odchylky je zvláštní opatření úměrné sledovanému cíli. |Volba nástrojů |341 | Podle článku 395 směrnice o DPH je odchylka od společných pravidel pro DPH možná pouze v případě, že ji jednomyslně schválí Rada na návrh Komise. Rozhodnutí Rady je nejvhodnějším nástrojem, neboť může být určeno jednotlivým členským státům. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |DALšÍ INFORMACE |Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnosti |533 | Návrh obsahuje ustanovení o skončení platnosti. |NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Spolkové republice Německo povoluje dále uplatňovat opatření odchylující se od článku 168 směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnotyRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty[1], a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Spolková republika Německo (dále jen „Německo“) požádala dopisem, který generální sekretariát Komise zaevidoval dne 19. prosince 2008, o povolení nadále používat opatření odchylující se od ustanovení směrnice 2006/112/ES týkající se nároku na odpočet daně a dříve udělené rozhodnutím Rady 2004/817/ES[2] v rámci tehdy platné šesté směrnice 77/388/ES[3].(2) V souladu s čl. 395 odst. 2 směrnice 2006/112/ES uvědomila Komise dopisem ze dne 3. června 2006 o žádosti Německa ostatní členské státy. Dopisem


text: ze dne 9. června 2009 uvědomila Komise Německo, že má k dispozici všechny údaje, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti.(3) Odchylující se opatření je určeno k úplnému vyloučení DPH odvedené na zboží a služby z práva na odpočet, pokud je více než 90 % zboží a služeb užito na soukromé účely osoby povinné k dani nebo jejích zaměstnanců nebo obecně na neobchodní účely.(4) Opatření se odchyluje od článku 168 směrnice 2006/112/ES, kterou se stanoví obecná zásada nároku na odpočet a má zjednodušit postup vyměřování DPH. Tato odchylka má pouze minimální dopad na výši daně splatné v posledním stupni spotřeby.(5) Právní a skutková situace, která odůvodnila uplatnění dotčeného zjednodušujícího opatření se nezměnila a nadále přetrvává. Německu by proto mělo být povoleno uplatňovat zjednodušující opatření v dalším období, ale v omezeném čase do 31. prosince 2012, aby bylo možné provést hodnocení opatření.(6) Odchylující se opatření nemá nepříznivý dopad na vlastní zdroje Evropských společenství pocházející z DPH,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Odchylně od článku 168 směrnice 2006/112/ES je Německo oprávněno vyloučit DPH odvedenou na zboží a služby z práva na odpočet DPH, pokud se dotčené zboží a služby použijí z více než 90 % na soukromé účely osoby povinné k dani nebo jejích zaměstnanců nebo obecněji na neobchodní účely.Článek 2Toto rozhodnutí se použije do dne 31. prosince 2012.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.[2] Úř. věst. L 357, 2.12.2004, s. 33.[3] Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1.


text:
 |
 52012PC0224
 Návrh NAŘÍZENÍ RADY, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 954/2006, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny /* COM/2012/0224 final - 2012/0112 (NLE) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. Souvislosti návrhu
 Odůvodnění a cíle návrhu
 Tento návrh se týká provádění rozsudku
 Soudního dvora Evropské unie ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P,
 Rada Evropské unie v. Interpipe Nikopolsky Seamless Tube Plant Niko Tube ZAT a
 Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant VAT („Interpipe“). Svým rozsudkem
 potvrdil Soudní dvůr rozsudek Tribunálu ve věci T-249/06, kterým byl
 zrušen článek 1 nařízení Rady (ES) č. 954/2006 v rozsahu,
 v němž antidumpingové clo stanovené pro vývoz do Evropské unie
 uskutečněný Interpipe bylo stanoveno na základě vývozních cen,
 které byly upraveny o provize v případě prodejů
 uskutečněných prostřednictvím obchodníka ve spojení.
 Obecné souvislosti
 Tento návrh se
 předkládá v souvislosti s článkem 266 Smlouvy o fungování Evropské
 unie, podle nějž orgány Evropské unie, jejichž akt byl prohlášen za
 neplatný, jsou povinny přijmout opatření vyplývající z rozsudku
 Soudního dvora.
 Platné předpisy vztahující se na
 oblast návrhu
 Nařízení Rady
 (ES) č. 954/2006, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z
 dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo
 oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny
 Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
 Nevztahuje se na tento návrh.
 2. Konzultace se
 zúčastněnými stranami a posouzení dopadů
 Konzultace se zúčastněnými
 stranami
 Zúčastněné strany dotčené
 prováděním již měly možnost během poskytování informací hájit
 své zájmy v souladu s ustanoveními nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 o
 ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy
 Evropského společenství (dále též „základní nařízení“).
 Sběr a využití výsledků
 odborných konzultací
 Nebylo třeba využít externích odborných
 konzultací.
 Posouzení dopadů
 Tento návrh je výsledkem provádění rozsudku
 Soudního dvora Evropské unie ve spojených věcech C-191/09 P a C-200/09 P
 týkajícího se výkladu základního nařízení.
 Základní nařízení nestanoví obecné
 posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být
 posouzeny.
 3. Právní stránka návrhu
 Shrnutí navrhovaných opatření
 Nařízením (ES) č. 954/2006 uložila
 Rada konečné antidumpingové clo na dovoz určitých bezešvých trubek a
 dutých profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska,
 Rumunska, Ruska a Ukrajiny.
 Žadatelé, skupina Interpipe, napadli
 nařízení (ES) č. 954/2006 u Soudu prvního stupně, mimo jiné
 pokud jde o výpočet jejich individuální celní sazby. Svým rozsudkem ze dne
 10. března 2009 Soud prvního stupně zrušil článek 1
 nařízení (ES) č. 954/2006 v rozsahu, v němž
 antidumpingové clo stanovené pro vývoz uskutečněný žadateli
 přesahuje clo, které by bylo použito, kdyby nebyla provedena úprava
 vývozní ceny z důvodu provize v případě, kdy byly
 prodeje uskutečněny prostřednictvím Sepco (obchodní
 společnost ve spojení s žadateli). Na základě hlavních kasačních
 opravných prostředků, které podala Rada a Komise, a vedlejšího
 kasačního opravného prostředku, který podali žadatelé, vynesl Soudní
 dvůr Evropské unie dne 16. února 2012 konečný rozsudek (dále jen
 „rozsudek“), v němž zamítl hlavní kasační opravné
 prostředky i vedlejší kasační opravný prostředek, a potvrdil tak
 rozsudek Soudu prvního stupně (nyní


text:
Tribunálu).
 Za účelem provedení rozsudku byla sazba
 cla pro skupinu Interpipe vypočtena znovu a výsledkem byla odlišná sazba
 antidumpingového cla.
 Proto se navrhuje, aby Rada přijala
 připojený návrh nařízení pozměňujícího nařízení (ES)
 č. 954/2006.
 Právní základ
 Článek 266 Smlouvy o fungování Evropské
 unie.
 Nařízení Rady (ES) č. 1225/2009
 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým
 dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství.
 Zásada subsidiarity
 Návrh spadá do výlučné pravomoci Unie.
 Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
 Zásada proporcionality
 Návrh je v souladu se zásadou
 proporcionality z těchto důvodů:
 Podoba opatření je popsána ve výše
 uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na
 vnitrostátní úrovni.
 Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho,
 aby finanční a administrativní zátěž Unie, vlád členských
 států, regionálních a místních orgánů, hospodářských
 subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená
 cíli návrhu, není třeba uvádět.
 Volba nástrojů
 Navrhované nástroje: nařízení.
 Jiné prostředky by nebyly
 přiměřené z tohoto důvodu:
 Výše uvedené základní nařízení nestanoví
 náhradní možnosti.
 4. Rozpočtové
 důsledky
 Návrh má důsledky pro rozpočet Unie.
 Pozměněné antidumpingové clo se použije se zpětnou platností,
 s důsledkem vrácení rozdílu u vybraného cla mezi původní celní
 sazbou a pozměněnou celní sazbou. Konečný dopad na rozpočet
 se odhaduje na 3,5 milionu EUR, viz připojený legislativní finanční
 výkaz.
 2012/0112 (NLE)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ RADY,
 kterým se mění nařízení Rady (ES)
 č. 954/2006, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu
 určitých bezešvých trubek a dutých profilů ze železa nebo oceli,
 pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska a Ukrajiny
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na článek 266 této smlouvy,
 s ohledem na nařízení Rady (ES)
 č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před
 dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského
 společenství[1]
 (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4
 uvedeného nařízení,
 s ohledem na návrh předložený
 Evropskou komisí (dále jen „Komise“) po konzultaci s poradním výborem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 A. POSTUP
 (1) V březnu 2005 zahájila
 Komise šetření[2]
 týkající se dovozu určitých bezešvých trubek a dutých profilů
 pocházejících mimo jiné z Ukrajiny (dále jen „původní šetření“).
 V červnu 2006 bylo nařízením Rady (ES) č. 954/2006[3], které
 bylo naposledy pozměněno nařízením Rady (ES)
 č. 812/2008[4],
 uloženo konečné antidumpingové clo. Kromě toho dne 30. listopadu 2007
 Komise zveřejnila oznámení v Úředním věstníku Evropské unie,
 v němž bere na vědomí změnu názvů dvou ukrajinských
 vyvážejících výrobců[5].
 (2) Dne 8. září 2006
 společnosti Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube a
 Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (dále též „skupina Interpipe“
 nebo „žadatelé“) podaly k Soudu prvního stupně Evropských
 společenství (dále jen „Soud prvního stupně“) žádost[6] o zrušení
 nařízení Rady (ES) č. 954/2006, v rozsahu, v němž se
 uvedené nařízení týká těchto společností.
 (3) Pokud jde o společnosti
 CJSC Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube a OJSC Nizhnedneprovsky Tube
 Rolling Plant (NTRP), je třeba připomenout, že se jejich názvy v
 únoru 2007 změnily na CJSC Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko
 Tube, respektive na OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant[7]. CJSC
 Interpipe


text:
Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube následně přestala
 existovat jako právní subjekt a veškerá její práva a závazky převzala
 společnost LLC Interpipe Niko Tube, která byla založena v prosinci 2007.
 (4) Rozsudkem ze dne 10.
 března 2009[8]
 Soud prvního stupně zrušil článek 1 nařízení Rady (ES) č.
 954/2006 v rozsahu, v němž antidumpingové clo stanovené pro
 vývoz uskutečněný žadateli přesahuje clo, které by bylo použito,
 kdyby nebyla provedena úprava vývozní ceny z důvodu provize
 v případě, kdy byly prodeje uskutečněny
 prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení.
 (5) Rada Evropské unie a Komise,
 jakož i žadatelé, podali kasační opravné prostředky, v nichž
 žádali Soudní dvůr Evropské unie (dále též ESD), aby rozsudek Soudu
 prvního stupně ze dne 10. března 2009 zrušil. Dne 16. února 2012 ESD
 svým rozsudkem („rozsudek“)[9]
 zamítl hlavní kasační opravné prostředky i vedlejší kasační opravný
 prostředek, a potvrdil tak rozsudek Soudu prvního stupně (nyní
 Tribunál) ze dne 10. března 2009.
 (6) Článek 1 nařízení
 Rady (ES) č. 954/2006 byl následně zrušen v rozsahu, v němž
 antidumpingové clo uložené na vývoz zboží vyrobeného a vyvezeného skupinou
 Interpipe do Evropské unie převyšovalo clo, které by bylo použito, pokud
 by nebyla vývozní cena upravena o provizi v případě, kdy se
 prodeje uskutečnily prostřednictvím obchodní společnosti ve
 spojení.
 (7) Soudy uznávají[10], že v
 případě, kdy řízení sestává z několika kroků,
 zrušením jednoho z těchto kroků není zrušeno celé řízení.
 Antidumpingové řízení je příkladem takového řízení sestávajícího
 z více kroků. Proto zrušení některých částí nařízení o
 uložení konečného antidumpingového cla neznamená zrušení celého postupu
 předcházejícího přijetí dotčeného nařízení. Na druhé
 straně jsou podle článku 266 Smlouvy o fungování Evropské unie orgány
 Unie povinny řídit se rozsudkem soudů Evropské unie. Orgány Unie mají
 proto možnost opravit ty prvky napadeného nařízení, které vedly k jeho
 zrušení, a vyhovět tak rozsudku, a části, jež nebyly napadeny a jež
 nejsou rozsudkem dotčeny, ponechat beze změn[11].
 (8) Toto nařízení má opravit
 prvky nařízení (ES) č. 954/2006, které byly shledány v rozporu se
 základním nařízením, a které proto vedly ke zrušení některých
 částí dotyčného nařízení. Všechna ostatní zjištění uvedená
 v nařízení Rady (ES) č. 954/2006 zůstávají v platnosti.
 (9) Proto byla v souladu
 s článkem 266 Smlouvy o fungování Evropské unie sazba
 antidumpingového cla pro skupinu Interpipe na základě rozsudku
 vypočtena znovu.
 B. NOVÉ POSOUZENÍ ZJIŠTĚNÍ NA
 ZÁKLADĚ ROZSUDKU SOUDNÍHO DVORA
 (10) Prvkem rozsudku, kterého se
 týká toto nařízení, je výpočet dumpingového rozpětí,
 přesněji výpočet úpravy vývozní ceny o rozdíly v provizích
 v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení.
 (11) Jak je uvedeno ve 131. a 134.
 bodě odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 954/2006, byla
 vývozní cena upravena o provize v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i)
 základního nařízení v případě prodejů
 prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení.
 (12) Soud prvního stupně ve
 svém rozsudku dospěl k závěru a ESD tento závěr
 později potvrdil, že orgány Unie při porovnávání běžné hodnoty a
 vývozní ceny neměly v tomto konkrétním případě provádět
 úpravu o provize.
 (13) Proto bylo dumpingové
 rozpětí vypočteno znovu, bez úpravy vývozní ceny o


text:
rozdíly v
 provizích.
 (14) Srovnání takto vypočtené
 vážené průměrné vývozní ceny s váženým průměrem běžné
 hodnoty zjištěným během původního šetření, podle typu
 výrobku a na základě ceny ze závodu, prokázalo existenci dumpingu.
 Zjištěné dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procento dovozní
 ceny CIF na hranice Unie před proclením, činí 17,7 %.
 C. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
 (15) Všechny zúčastněné
 strany dotčené prováděním rozsudku byly informovány o návrhu na
 opravu sazeb antidumpingového cla pro skupinu Interpipe. Zúčastněným
 stranám byla také poskytnuta lhůta, ve které mohly po obdržení těchto
 informací vznést námitky v souladu s ustanoveními základního nařízení.
 D. ZÁVĚR
 (16) Na základě výše uvedených
 skutečností by celní sazba pro skupinu Interpipe měla být
 odpovídajícím způsobem změněna. Pozměněná sazba by se měla
 použít rovněž se zpětnou platností ode dne, kdy nařízení (ES)
 č. 954/2006 nabylo účinnosti, a to takto: o vrácení nebo prominutí je
 nutno požádat vnitrostátní celní orgány v souladu s příslušnými celními
 předpisy. Pokud bylo například o vrácení nebo prominutí požádáno na
 základě čl. 236 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92,
 kterým se vydává celní kodex Společenství, musí být v zásadě
 poskytnuto pouze tehdy, pokud byla žádost podána u příslušného celního
 úřadu ve lhůtě tří let ode dne, kdy byla částka cla
 dlužníkovi sdělena. (Pokud bylo například clo vybráno krátce po
 vstupu nařízení (ES) č. 954/2006 v platnost a žádost o vrácení byla
 podána do tří let ode dne, kdy byla částka dlužníkovi sdělena,
 mělo by být za normálních okolností žádosti vyhověno, za
 předpokladu, že splňuje i všechny ostatní náležitosti.)
 PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
 Článek 1
 Položka týkající se
 společnosti CJSC Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube a
 OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant v tabulce v článku 1
 nařízení (ES) č. 954/2006 se nahrazuje tímto:
 Společnost || Antidumpingové clo || Doplňkový kód TARIC
 LLC Interpipe Niko Tube a OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP) || 17,7 % || A743
 Článek 2
 Na základě výše uvedených skutečností by celní sazba pro
 skupinu Interpipe měla být odpovídajícím způsobem změněna. O
 vrácení nebo prominutí je nutno požádat vnitrostátní celní orgány v souladu s
 příslušnými celními předpisy.
 Článek 3
 Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním
 věstníku Evropské unie.
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za
 Radu
 předseda
 [...]
 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ PRO
 NÁVRH S ROZPOČTOVÝM DOPADEM VÝLUČNĚ NA STRANĚ
 PŘÍJMŮ
 1. NÁZEV NÁVRHU:
 Nařízení Rady, kterým se mění
 nařízení Rady (ES) č. 954/2006, kterým se ukládá konečné
 antidumpingové clo z dovozu určitých bezešvých trubek a dutých
 profilů ze železa nebo oceli, pocházejících z Chorvatska, Rumunska, Ruska
 a Ukrajiny
 2. ROZPOČTOVÉ LINIE:
 Kapitola a
 článek: 120
 Částka
 vyčleněná v rozpočtu na příslušný rok:
 19 171 200 000 EUR
 3. FINANČNÍ DOPAD
 Návrh nemá finanční dopad na výdaje, má však
 finanční dopad na příjmy s následujícím účinkem:
 (v milionech EUR zaokrouhleno na 1 desetinné
 místo)
 || ||
 Rozpočtová linie || Příjmy[12] || 2012 || 2013
 Článek 120 || Dopad na vlastní zdroje || - 2,6 || 0
 4. OPATŘENÍ PROTI


text:
PODVODŮM
 Nevztahuje se na tento návrh.
 5. DALŠÍ POZNÁMKY
 Soud prvního stupně částečně
 zrušil článek 1 nařízení Rady (ES) č. 954/2006, pokud jde o
 skupinu Interpipe (též „žadatelé“, tj. CJSC Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes
 Plant Niko Tube a OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant). Na
 základě hlavních kasačních opravných prostředků, které
 podala Rada a Komise, a vedlejšího kasačního opravného prostředku,
 který podali žadatelé, vynesl Evropský soudní dvůr dne 16. února 2012
 konečný rozsudek, v němž zamítl hlavní kasační opravné
 prostředky i vedlejší kasační opravný prostředek, a potvrdil tak
 rozsudek Soudu prvního stupně (nyní Tribunálu). V důsledku toho se
 konečné antidumpingové clo pro žadatele snižuje z 25,1 % na
 17,7 %. Nové celní sazby se v souladu s rozhodnutím soudu
 použijí se zpětnou platností ode dne, kdy uvedené antidumpingové clo
 nabylo účinnosti, tj. od 30. června 2006.
 Výše cel, která byla zaplacena od uložení
 antidumpingových opatření do konce února 2012, byla odhadnuta na
 základě údajů z databáze statistik dovozu.
 Je tedy zřejmé,
 že výše cel způsobilých pro vrácení činí přibližně 3,5
 milionů EUR. O vrácení je třeba požádat vnitrostátní celní orgány v
 souladu s platnými celními předpisy Unie, a skutečná výše tedy bude
 záviset na částkách, o které požádají dovozci.
 Z výše uvedeného vyplývá, že konečný
 dopad na příjmovou stranu rozpočtu činí 2,6 milionů EUR,
 tj. způsobilá částka minus 25% náklady na výběr.
 [1] Úř.
 věst. L 343, 22.12.2009, s. 51.
 [2] Úř.
 věst. C 77, 31.03.2005, s. 2.
 [3] Úř. věst. L 175, 29.6.2006, s. 4.
 [4] Úř. věst. L 220, 15.8.2008, s. 1.
 [5] Úř. věst. C 288, 30.11.2007, s. 34.
 [6] Úř.
 věst. C 261, 28.10.2006, s. 28.
 [7] Úř.
 věst. C 288, 30.11.2007, s. 34.
 [8] Věc T-249/06 -
 Interpipe Niko Tube a Interpipe NTRP v. Rada [2009] II-00383.
 [9] Úř.
 věst. C 98, 31.3.2012, s. 2.
 [10] Věc
 T-2/95, Industrie des poudres sphériques (IPS) v. Rada, Recueil 1998, s.
 II-3939.
 [11] Věc
 C-458/98 P, IPS v. Rada, Recueil 2000, s. I-08147.
 [12] Pokud jde o tradiční vlastní zdroje (zemědělské
 poplatky, dávky z cukru, cla), je třeba uvést čisté částky,
 tj. hrubé částky po odečtení 25% nákladů na výběr.


text:
 |
 52014PC0083
 Návrh ROZHODNUTÍ RADY o postoji, který se má zaujmout jménem Evropské unie v rámci Mezinárodní námořní organizace během 66. zasedání Výboru pro ochranu životního prostředí moří o přijetí změn přílohy VI úmluvy MARPOL týkající se odložení emisních norem úrovně III pro NOx /* COM/2014/083 final - 2014/0042 (NLE) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. ÚVOD
 Tento návrh Komise se týká stanovení postoje Unie
 na 66. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí IMO (dále
 jen „IMO“), pokud jde o změny přílohy VI úmluvy MARPOL. Těmito
 změnami pravidla 13 odst. 5.1 přílohy VI úmluvy MARPOL se zavádí
 pětiletý odklad pro zavedení emisních norem úrovně III pro NOx.
 Změny jsou uvedeny v příloze 12 zprávy MEPC (MEPC 65/22). Podle
 bodu 4.64 této zprávy budou tyto změny přijaty na 66.
 zasedání MEPC.
 2. PŘIJETÍ ZMĚN IMO
 2.1. Přijetí změn
 přílohy VI úmluvy MARPOL týkající se odkladu emisních norem úrovně
 III pro NOx
 Tyto navrhované změny byly schváleny
 na 65. zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí, jež se
 konalo ve dnech 13. až 17. května 2013, a mají být předloženy
 ke schválení na 66. zasedání uvedeného výboru, jež se koná ve
 dnech 31. března až 4. dubna 2014.
 2.2. Přijetí smluvními
 stranami a vstup v platnost
 Po schválení a přijetí Výborem pro
 ochranu mořského prostředí budou výše uvedené změny
 předloženy odpovídajícím smluvním stranám, aby tyto vyjádřily
 svůj souhlas s tím, že budou uvedenými změnami vázány.
 3. PŘÍSLUŠNÉ PRÁVNÍ
 PŘEDPISY EU A PRAVOMOCI EU
 Politika EU
 Ochrana životního prostředí, která je
 předmětem změn úmluvy MARPOL, je sdílenou pravomocí v rámci
 Smlouvy o EU a je do značné míry upravena právními předpisy
 Unie. EU ve velké míře vykonávala svoji pravomoc v oblasti politik
 zaměřených na kvalitu ovzduší a vody, a to jak
 prostřednictvím právních předpisů, tak dohodnutých politických
 cílů. Politika životního prostředí obsahuje jasný závazek Unie
 zlepšit kvalitu ovzduší a vody, a to rovněž na mezinárodní
 úrovni.
 Cílem a smyslem politického rámce EU v
 oblasti kvality ovzduší, jak je definován například v tematické
 strategii o znečišťování ovzduší[1],
 je dosáhnout výrazného pokroku směrem k dlouhodobým cílům EU,
 kterými je zachování, ochrana a zlepšování životního prostředí
 a ochrana lidského zdraví (čl. 191 odst 1. SFEU), tj. „dosáhnout
 takové kvality ovzduší, která by neměla za následek nepřijatelné
 dopady nebo rizika na lidské zdraví a životní prostředí“.
 Tento cíl, který byl poprvé stanoven v šestém akčním programu pro
 životní prostředí[2]
 před deseti lety, byl potvrzen v sedmém akčním programu pro životní
 prostředí, který nedávno schválila EU, kterým se řídí rozvoj politiky
 EU do roku 2020[3],
 a nejnověji byl stanoven v programu Čisté ovzduší pro Evropu
 přijatém Komisí[4].
 Tyto politické cíle byly nepříznivě
 ovlivněny odkladem přísnějších norem pro NOx používaných v
 kontrolních oblastech pro emise NOx (NECA).
 Právní předpisy EU
 Stávající právní předpisy se vztahují na
 širokou škálu znečišťujících látek, včetně NOx, a na
 širokou škálu zdrojů, včetně všech druhů dopravy.
 Směrnice o národních emisních stropech
 (2001/81/ES)[5]
 a směrnice o kvalitě vnějšího ovzduší (2008/50/ES)[6] stanoví mezní hodnoty
 pro NOx v ovzduší. Směrnice o národních emisních stropech vyžaduje,
 aby byly kvantifikovány a


text:
hlášeny emise z námořní dopravy. Emise
 z vnitrostátních námořní dopravy a mezinárodní lodní dopravy
 na vnitrozemských vodních cestách se započítávají do národních
 emisních stropů směrnice o národních emisních stropech. Avšak další
 emise z mezinárodní námořní dopravy se do stropů
 nezapočítávají, a to i přesto, že mají na kvalitu
 ovzduší v EU výrazný dopad. Tato výjimka vyplývá z úlohy IMO při
 regulování těchto emisí. Z tohoto důvodu je potřeba
 přijímat opatření ve vztahu k těmto emisích externě
 výslovně uznána článkem 1 směrnice o národních emisních
 stropech, který stanoví, že „Pro podporu dosažení cílů stanovených v
 článku 1, aniž je dotčen článek 300 Smlouvy, rozvíjejí Komise a
 členské státy dvoustrannou a mnohostrannou spolupráci se třetími
 zeměmi a příslušnými mezinárodními organizacemi, jako jsou Evropská
 hospodářská komise Organizace spojených národů (EHK OSN), Mezinárodní
 námořní organizace (IMO) a Mezinárodní organizace pro civilní letectví
 (ICAO), včetně spolupráce formou výměny informací, v technickém
 a vědeckém výzkumu a vývoji a s cílem zdokonalování základny pro
 usnadnění snižování emisí“.
 Navíc balíček týkající se kvality ovzduší[7], který Komise schválila
 dne 18. prosince 2013, potvrzuje dopad emisí z plavidel na kvalitu ovzduší
 na zemi a na efektivnost nákladů dalších opatření v tomto
 odvětví. Emise NOx z plavidel přímo přispívají
 k eutrofizaci vnitrozemských a mořských vod a suchozemských
 biotopů a ke vzniku (sekundárních) částic, které ovlivňují
 lidské zdraví. Nečinnost při řešení tohoto zdroje by tedy
 omezila možnost pobřežních států Baltského a Severního moře
 splnit cíle stanovené v rámcové směrnici o vodě (2000/60/ES)[8], směrnici o
 strategii pro mořské prostředí (2008/56/ES[9]), směrnici o
 ochraně přírodních stanovišť (92/43/EHS)[10] a směrnici o
 ochraně ptáků (79/409/EHS)[11]
 spočívající v omezení nepříznivých dopadů na vodní a suchozemské
 ekosystémy, včetně eutrofizace. Rovněž by nepříznivě
 ovlivnila jejich možnosti splnit mezní hodnoty pro PM10 a PM2,5
 směrnice 2008/50/ES o kvalitě vnějšího ovzduší stanovené
 na ochranu lidského zdraví.
 Emisní normy úrovně III pro NOx, kterými se
 současné opatření zabývá, dosud nebyly výslovně uvedeny ve
 zvláštních právních předpisech Unie, ale jejich stávající úprava v rámci
 IMO, v souladu se změnou přílohy VI úmluvy MARPOL z roku 2008,
 je považována za nezbytnou a v souladu s celkovými dohodnutými
 politickými cíli EU. Prodloužení data uplatňování ohrozí zejména rozsah, v
 jakém členské státy využívají NECA za účelem řešení
 znečištění ovzduší a jeho dopadů.
 Rozhodnutí Rady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU je
 vhodným právním základem pro stanovení postoje EU, který má být vyjádřen
 na zasedání, protože se týká aktů s právními účinky. Rozhodnutí
 ze 66. zasedání MEPC o datu vstupu emisních norem úrovně III pro NOx
 v platnost má závazný právní účinek, neboť stanoví datum,
 od kterého se normy úrovně III pro NOx budou uplatňovat
 v oblastech určených jako NECA na plavidla všech stran přílohy
 VI úmluvy Mezinárodní námořní organizace MARPOL.
 Shrnutí
 Vzhledem k příslušným politikám EU a acquis
 uvedeném výše Komise se domnívá, že otázka, na niž se vztahují výše
 uvedené změny, které mají být přijaty na 66. zasedání MEPC, je
 významné pro EU a vyžaduje společný postoj, který mají v zájmu Unie
 vyjádřit všechny členské státy zastoupené v MEPC.
 4. ZÁVĚR
 Komise proto předkládá návrh


text:
rozhodnutí Rady
 o postoji, který se má zaujmout jménem Evropské unie ve vztahu ke
 změnám uvedeným v bodu 2.1 výše, které mají být přijaty na 65.
 zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí.
 2014/0042 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který se má zaujmout jménem
 Evropské unie v rámci Mezinárodní námořní organizace během 66.
 zasedání Výboru pro ochranu životního prostředí moří o přijetí
 změn přílohy VI úmluvy MARPOL týkající se odložení emisních norem
 úrovně III pro NOx
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 a čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) V původní
 změně přílohy VI úmluvy MARPOL z roku 2008 byl jako datum pro
 uplatňování emisních norem úrovně III pro NOx, které se použijí pro
 plavidla postavená po tomto datu a plavící se kontrolními oblastmi emisí
 oxidů síry a dusíku (NECA), stanoven rok 2016.
 (2) Výbor pro ochranu
 mořského prostředí Mezinárodní námořní organizace na svém 65.
 zasedání v květnu 2013 schválil [navrhované] změny pravidla 13.
 odst. 5.1 přílohy VI úmluvy MARPOL. Očekává se, že tyto změny
 budou přijaty na 66. zasedání MEPC konaném ve dnech 31. března až 4.
 dubna 2014.
 (3) Změnami pravidla 13
 odst. 5.1 přílohy VI úmluvy MARPOL týkající se odkladu emisních norem
 úrovně III pro NOx bude zaveden pětiletý odklad jejich vstupu v
 platnost a stanou se závaznými pro smluvní strany přílohy VI úmluvy MARPOL
 6 měsíců ode dne jejich přijetí v souladu
 s čl. 16 odst. 2 úmluvy MARPOL.
 (4) Ochrana životního
 prostředí, která je předmětem navrhovaných opatření, je do
 značné míry upravena právními předpisy Unie. EU ve velké míře
 vykonávala svoji pravomoc v oblasti politiky kvality ovzduší a vody,
 a to jak prostřednictvím právních předpisů, tak dohodnutých
 politických cílů. Stávající právní předpisy se vztahují na širokou
 škálu znečišťujících látek, včetně oxidu dusíku (NOx),
 a na širokou škálu zdrojů, včetně všech druhů dopravy.
 Směrnice 2006/60/ES, kterou se stanoví rámec pro činnost
 Společenství v oblasti vodní politiky[12],
 směrnice 2008/56/ES, kterou se stanoví rámec pro činnost
 Společenství v oblasti mořské environmentální politiky[13], směrnice
 92/43/EHS o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících živočichů
 a planě rostoucích rostlin[14]
 a směrnice 79/409/EHS o ochraně volně žijících ptáků[15] stanoví cíle k omezení
 nepříznivých dopadů na vodní a suchozemské ekosystémy,
 včetně eutrofizace, u níž je NOx hlavní faktorem. Směrnice
 2008/50/ES o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším
 ovzduší pro Evropu[16]
 stanoví mezní a cílové hodnoty pro částice a ozón, pro které je
 NOx prekurzorem.
 (5) Směrnice 2001/81/ES
 o národních emisních stropech[17]
 vyžaduje, aby emise z námořní dopravy byly kvantifikovány
 a hlášeny, přičemž uznává, že regulace emisí
 z mezinárodní námořní dopravy (kromě vnitřních vod) je
 záležitostí IMO.
 (6) Článek 11
 ve spojení s článkem 1 směrnice 2001/81/ES vyžaduje,
 aby Komise a členské státy pokračovaly ve spolupráci
 na mezinárodní úrovni s cílem snížit emise některých
 atmosférických znečišťujících látek, včetně NOx.
 (7) Vzhledem k celkovým
 dohodnutým politickým cílům EU a acquis je odklad emisních
 norem úrovně III pro NOx, který bude přijat na 66. zasedání


text:
MEPC,
 významný pro EU a vyžaduje přijetí společného postoje, který mají v
 zájmu Unie vyjádřit všechny členské státy zastoupené MEPC.
 (8) Unie není členem IMO ani
 smluvní stranou příslušných úmluv nebo předpisů. Proto je
 nezbytné, aby Rada zmocnila členské státy, aby vyjádřily níže uvedený
 postoj a jednaly v zájmu Unie,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 1. Postojem Unie na 66.
 zasedání Výboru pro ochranu mořského prostředí IMO je postavit se
 proti přijetí změn pravidla 13 odst. 5.1 přílohy VI úmluvy
 MARPOL, jak jsou uvedeny v příloze 12 dokumentu IMO MEPC 65/22.
 2. Postoj Unie stanovený v
 odstavci 1 vyjádří členské státy, jež jsou členy IMO, jednající
 společně v zájmu Unie.
 3. Drobné úpravy tohoto postoje
 lze dohodnout, aniž by to vyžadovalo změnu uvedeného postoje.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí je určeno členským
 státům.
 V Bruselu dne
 Za
 Radu
 předseda
 [1] KOM(2005) 446 v konečném znění.
 [2] Úř. věst. L 242, 10.9.2002, s. 1.
 [3] Všeobecný akční program Unie pro životní
 prostředí, „Spokojený život v mezích naší planety“, COM (2012)710 final.
 [4] COM(2013)918 final
 [5] Úř. věst. L 309, 27.11.2001, s. 22.
 [6] Úř. věst. L 152, 11.6.2008, s. 1.
 [7] Všechny související dokumenty jsou k dispozici na
 těchto internetových stránkách:
 http://ec.europa.eu/environment/air/clean_air_policy.htm.
 [8] Úř. věst. L 327, 22.12.200, s. 1.
 [9] Úř. věst. L 164, 25.6.2008, s. 19.
 [10] Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s. 7.
 [11] Úř. věst. L 103, 25.4.1979, s. 1
 [12] Úř. věst. L 327, 22.12.200, s. 1.
 [13] Úř. věst. L 164, 25.6.2009, s. 19.
 [14] Úř. věst. L 206, 22.7.1992, s.7.
 [15] Úř. věst. L 103, 25.4.79, s. 1
 [16] Úř. věst. L 152, 11.6.2008, s. 1.
 [17] Úř. věst. L 309, 27.11.2001, s. 22.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0092(01)
 Návrh rozhodnutí rady o podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstán o některých aspektech leteckých služeb /* KOM/2008/0092 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 21.2.2008KOM(2008) 92 v konečném znění2008/0040 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYo podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstán o některých aspektech leteckých služeb(PřEDLOžENÁ KOMISÍ)SOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Na základě rozsudků Soudního dvora ve věcech tzv. „Otevřeného nebe“ pověřila Rada dne 5. června 2003 Komisi, aby zahájila jednání s třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dohod dohodou Společenství[1] („horizontální mandát“). Cílem takových dohod je umožnit všem leteckým dopravcům EU nediskriminační přístup na trasy mezi Společenstvím a třetími zeměmi a uvést dvoustranné dohody mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách do souladu s právními předpisy Společenství. |120 | Obecné souvislosti Mezinárodní vztahy mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti letectví jsou obvykle upraveny dvoustrannými dohodami mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách, jejich přílohami a jinými souvisejícími dvoustrannými či vícestrannými ujednáními. Tradičními doložkami o určení ve dvoustranných dohodách členských států o leteckých službách se porušují právní předpisy Společenství. Tyto doložky umožňují třetí zemi zamítnout, zrušit nebo pozastavit povolení nebo schválení leteckého dopravce, který byl určen členským státem, není však významným dílem ve vlastnictví tohoto členského státu či jeho státních příslušníků a ani nepodléhá jejich faktické kontrole. Tato skutečnost byla shledána jako diskriminační vůči dopravcům Společenství, kteří jsou usazeni na území některého členského státu, které však vlastní a kontrolují státní příslušníci jiných členských států. To odporuje článku 43 Smlouvy, který státním příslušníkům členských států, kteří uplatnili svou svobodu usazování, zaručuje, že s nimi bude v jiném členském státě zacházeno stejným způsobem jako se státními příslušníky tohoto členského státu. Existují další oblasti, například zdanění leteckých pohonných hmot, tarify zavedené leteckými dopravci ze třetích zemí na trasách uvnitř Společenství nebo závazné obchodní dohody mezi leteckými společnostmi, u kterých by měl být zajištěn soulad s právními předpisy Společenství změnou či doplněním stávajících ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách. |130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Ustanovení dohody nahrazují nebo doplňují stávající ustanovení patnácti dvoustranných dohod mezi členskými státy a Republikou Kazachstán o leteckých službách. |140 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Dohoda podpoří základní cíl vnější politiky Společenství v oblasti letectví uvedením stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách do souladu s právními předpisy Společenství. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |211 | Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Během jednání probíhala konzultace s členskými státy i zástupci odvětví. |212 | Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Připomínky vznesené členskými státy i zástupci odvětví byly vzaty v úvahu. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | Shrnutí navrhovaných opatření V souladu s postupy a směrnicemi v příloze „horizontálního mandátu“ vyjednala Komise dohodu s Republikou Kazachstán, která nahrazuje některá ustanovení stávajících dvoustranných dohod mezi členskými státy a Republikou Kazachstán o leteckých službách. Článek


text: 2 dohody nahrazuje tradiční doložky o určení doložkou Společenství o určení, která všem dopravcům Společenství umožňuje užívat výhod plynoucích z práva usazování. Články 4 a 5 dohody se zabývají dvěma typy doložek týkajících se záležitostí v pravomoci Společenství. Článek 4 se zabývá zdaněním leteckých pohonných hmot, záležitostí, která byla harmonizována směrnicí Rady 2003/96/ES, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, zejména čl. 14 odst. 2 uvedené směrnice. Článek 5 (Tvorba cen) řeší rozpory mezi stávajícími dvoustrannými dohodami o leteckých službách a nařízením Rady č. 2409/92 o tarifech a sazbách za letecké služby, které zakazuje dopravcům ze třetích zemí, aby měli rozhodující úlohu při určování ceny leteckých služeb za dopravu uskutečňovanou výhradně ve Společenství. Článek 6 uvádí ustanovení v dvoustranných dohodách, která jednoznačně porušují právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže (závazné obchodní dohody mezi leteckými společnostmi), do souladu s těmito právními předpisy EU. |310 | Právní základ Čl. 80 odst. 2 a čl. 300 odst. 2 Smlouvy o ES |329 | Zásada subsidiarity Návrh je založen výhradně na „horizontálním mandátu“ uděleném Radou s ohledem na problematiku obsaženou v právních předpisech Společenství a dvoustranných dohodách o leteckých službách. |Zásada proporcionality Dohoda změní či doplní ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách pouze v rozsahu nezbytném k zajištění souladu s právními předpisy Společenství. |Volba nástrojů |342 | Dohoda mezi Společenstvím a Republikou Kazachstán je nejúčinnějším nástrojem pro uvedení všech stávajících dvoustranných dohod mezi členskými státy a Republikou Kazachstán o leteckých službách do souladu s právními předpisy Společenství. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |DALšÍ INFORMACE |510 | Zjednodušení |511 | Návrhem se zjednodušují právní předpisy. |512 | Příslušná ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy a Republikou Kazachstán o leteckých službách budou nahrazena či doplněna ustanoveními jedné dohody Společenství. |570 | Podrobné vysvětlení návrhu V souladu s obvyklým postupem při podpisu a uzavírání mezinárodních dohod se Rada žádá, aby schválila rozhodnutí o podpisu a prozatímním uplatňování a o uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstán o některých aspektech leteckých služeb a aby jmenovala osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Společenství. |1. NávrhROZHODNUTÍ RADYo podpisu a prozatímním uplatňování Dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstán o některých aspektech leteckých služebRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rada dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.(2) Komise jménem Společenství sjednala dohodu s Republikou Kazachstán o některých aspektech leteckých služeb v souladu s postupy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady, kterým se Komise pověřuje, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.(3) S výhradou možného uzavření dohody k pozdějšímu datu je třeba dohodu, kterou Komise sjednala, podepsat a prozatímně uplatňovat,ROZHODLA TAKTO:Jediný článek1. S výhradou uzavření k pozdějšímu datu je předseda Rady oprávněn jmenovat osobu nebo osoby


text: zmocněné podepsat jménem Evropského společenství Dohodu mezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstán o některých aspektech leteckých služeb.2. Než dohoda vstoupí v platnost, je třeba ji prozatímně uplatňovat, a to od prvního dne prvního měsíce po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů potřebných pro tento účel. Předseda Rady je oprávněn učinit oznámení stanovené v čl. 9 odst. 2 dohody.3. Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně2008/0040 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření Dohody mezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstán o některých aspektech leteckých služebRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a s čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[3],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rada dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.(2) Komise jménem Společenství sjednala dohodu s Republikou Kazachstán o některých aspektech leteckých služeb v souladu s postupy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady, kterým se Komise pověřuje, aby zahájila jednání se třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.(3) Tato dohoda byla jménem Společenství podepsána dne [...] s výhradou jejího možného uzavření k pozdějšímu datu, v souladu s rozhodnutím Rady .../.../ES ze dne [...][5].(4) Tato dohoda by měla být schválena,ROZHODLA TAKTO:Článek 11. Dohoda mezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstán o některých aspektech leteckých služeb se schvaluje jménem Společenství.2. Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné učinit oznámení stanovené v čl. 9 odst. 1 dohody.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHADOHODAmezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstáno některých aspektech leteckých služebEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍna jedné straně aRepublika Kazachstánna straně druhé(dále jen „strany“),BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi [několika] členskými státy Evropského společenství a Republikou Kazachstán byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Společenství,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropské společenství má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství mají letečtí dopravci Společenství usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,S OHLEDEM na dohody mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost získat vlastnictví v leteckých dopravcích, kterým byla udělena licence v souladu s právem Evropského společenství,UZNÁVAJÍCE, že některá ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Republikou Kazachstán, která jsou v rozporu s právem Evropského společenství, musí být uvedena do souladu s tímto právem, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstán a aby se zachovala návaznost těchto leteckých služeb,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a Republikou Kazachstán, která nejsou v rozporu s právem Evropského společenství,


text: se nemusí měnit nebo nahrazovat,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropského společenství v rámci těchto jednání není zvýšit celkový objem letecké dopravy mezi Evropským společenstvím a Republikou Kazachstán, ovlivnit rovnováhu mezi leteckými dopravci Společenství a leteckými dopravci Republiky Kazachstán, ani vyjednávat o změnách ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, které se týkají provozních práv,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dvoustranné dohody o leteckých službách uvedené v příloze I jsou založeny na obecné zásadě, že určené letecké společnosti smluvních stran mají spravedlivé a rovné příležitosti k provozování dohodnutých služeb na určených trasách, a že cílem této dohody není uvedenou zásadu ovlivnit,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství nesmějí letečtí dopravci v zásadě uzavírat dohody, které by mohly ovlivnit obchod mezi členskými státy Evropského společenství a jejichž cílem nebo výsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže,UZNÁVAJÍCE, že ustanovení ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a Republikou Kazachstán, která i) požadují nebo upřednostňují přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, které brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných trasách nebo ji narušují či omezují; nebo ii) zesilují účinek všech takových dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě; nebo iii) přenášejí na letecké dopravce nebo jiné soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných trasách nebo ji narušují či omezují, mohou rušit účinnost pravidel o hospodářské soutěži platných pro podniky,SE DOHODLY TAKTO:ČLÁNEK 1Obecná ustanovení1. Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumějí členské státy Evropského společenství.2. Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropského společenství.3. Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na letecké dopravce nebo letecké dopravní společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké dopravní společnosti určené daným členským státem.4. Touto dohodou se nezakládají další provozní práva nad rámec práv stanovených dvoustrannými ujednáními. Provozní práva se nadále budou udělovat prostřednictvím dvoustranných ujednání.ČLÁNEK 2Určení členským státem1. Ustanovení odstavců 2 a 3 tohoto článku nahrazují v tomto pořadí odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodě a) a b) ohledně určení leteckého dopravce dotčeným členským státem, jeho schválení a povolení udělených Republikou Kazachstán a odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení schválení nebo povolení udělených leteckému dopravci.2. Po obdržení určení provedeného členským státem udělí Republika Kazachstán příslušná schválení a povolení s minimálním procedurálním zpožděním za předpokladu, že:i. letecký dopravce je podle Smlouvy o založení Evropského společenství usazen na území členského státu, který provedl určení, a má platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství;ii. členský stát odpovědný za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy leteckému dopravci nad ním vykonává a udržuje faktickou regulační kontrolu a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad; aiii. letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze III a/nebo státními příslušníky těchto jiných států a je


text: těmito státy a/nebo těmito státními příslušníky fakticky kontrolován.3. Republika Kazachstán může odmítnout, zrušit, pozastavit nebo omezit schválení nebo povolení leteckého dopravce určeného členským státem, pokud:i. letecký dopravce není podle Smlouvy o založení Evropského společenství usazen na území členského státu, který provedl určení, nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství;ii. členský stát odpovědný za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy leteckému dopravci nad ním nevykonává ani neudržuje faktickou regulační kontrolu nebo není v určení zřetelně označen příslušný letecký úřad, neboiii. letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu nebo fakticky kontrolován členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze III a/nebo státními příslušníky těchto jiných států;iv. letecký dopravce je již oprávněn provozovat činnost podle dvoustranné dohody mezi Republikou Kazachstán a jiným členským státem Evropské unie av. Kazachstán může prokázat, že vykonáváním provozních práv na trase, která zahrnuje místo v uvedeném jiném členském státě Evropské unie, by letecký dopravce obcházel omezení provozních práv uložená jinou dohodou, na niž se odkazuje bod iv.Při výkonu svého práva podle tohoto odstavce nesmí Republika Kazachstán diskriminovat letecké dopravce Společenství z důvodu státní příslušnosti.ČLÁNEK 3Provozní bezpečnost1. Ustanovení odstavce 2 tohoto článku doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodě c).2. Pokud členský stát určil leteckého dopravce, nad nímž regulační kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, práva Republiky Kazachstán podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který určil leteckého dopravce, a Republikou Kazachstán platí stejným způsobem, pokud jde o přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a pokud jde o provozní schválení tohoto leteckého dopravce.ČLÁNEK 4Zdanění leteckých pohonných hmot1. Ustanovení odstavce 2 tohoto článku doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodě d).2. Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, nebrání nic, co je stanoveno v dohodách uvedených v příloze II bodě d), členskému státu v nediskriminačním uložení daní, dávek, cel či poplatků na pohonné hmoty dodané na jeho území pro použití v letadle určeného leteckého dopravce Republiky Kazachstán, který poskytuje služby mezi místem na území tohoto členského státu a jiným místem na území tohoto členského státu nebo na území jiného členského státu.ČLÁNEK 5Tarify za dopravu uvnitř Evropského společenství1. Ustanovení odstavce 2 tohoto článku doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodě e).2. Tarify za dopravu uskutečněnou zcela v rámci Evropského společenství, které budou podle některé z dohod uvedených v příloze I a obsahujících ustanovení uvedené v příloze II bodě e) účtovány leteckým dopravcem (leteckými dopravci) určeným (určenými) Republikou Kazachstán, podléhají právu Evropského společenství.ČLÁNEK 6Slučitelnost s pravidly hospodářské soutěže1. Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, žádné ustanovení dohod uvedených v příloze I: i) neupřednostňuje přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, které brání hospodářské soutěži nebo ji narušují, ii) nezesiluje účinek všech takových dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě; nebo iii) nepřenáší na soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži nebo ji narušují či omezují.2. Ustanovení obsažená v dohodách uvedených


text: v příloze I, která nejsou slučitelná s odstavcem 1 tohoto článku, se nepoužijí.ČLÁNEK 7Přílohy dohodyPřílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.ČLÁNEK 8Revize nebo změnaStrany mohou po vzájemné dohodě tuto dohodu kdykoli revidovat nebo změnit.ČLÁNEK 9Vstup v platnost a prozatímní uplatňování1. Tato dohoda vstupuje v platnost, jakmile si strany vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost.2. Bez ohledu na odstavec 1 se smluvní strany dohodly, že budou tuto dohodu prozatímně uplatňovat od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí dokončení postupů nezbytných pro tento účel.3. Dohody a jiná ujednání mezi členskými státy a Republikou Kazachstán, které k datu podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a které nejsou prozatímně uplatňovány, jsou uvedeny v příloze I bodě b). Všechny tyto dohody a ujednání podléhají od svého vstupu v platnost nebo prozatímního uplatňování této dohodě.ČLÁNEK 10Ukončení platnosti1. V případě ukončení platnosti některé dohody uvedené v příloze I současně končí platnost všech ustanovení této dohody, která se týkají dotyčné dohody uvedené v příloze I.2. V případě ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze I současně končí platnost této dohody.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V [....] ve dvou prvopisech dne [... ... ...] v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském, kazašském a ruském.ZA EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ: | ZA REPUBLIKU KAZACHSTÁN: |Příloha ISeznam dohod, na které se odkazuje v článku 1 této dohodya) Dohody o leteckých službách mezi Republikou Kazachstán a členskými státy Evropského společenství, které byly k datu podpisu této dohody uzavřeny, podepsány a/nebo jsou prozatímně uplatňovány- Dohoda mezi vládou Rakouské republiky a vládou Republiky Kazachstán o letecké dopravě, podepsaná v Almaty dne 26. dubna 1993, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Rakousko“,- Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, podepsaná v Bruselu dne 27. června 2000, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Belgie“;- Dohoda mezi vládou Bulharské republiky a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, podepsaná v Sofii dne 15. září 1999, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Bulharsko“;- Dohoda mezi vládou Dánského království a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, parafovaná v Almaty dne 26. dubna 1993, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Dánsko“;- Dohoda mezi vládou Estonské republiky a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, podepsaná v Astaně dne 26 dubna 2001, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Estonsko“;- Dohoda mezi vládou Finské republiky a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, podepsaná v Almaty dne 7. února 1996, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Finsko“;- Dohoda mezi vládou Francouzské republiky a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, parafovaná v Paříži dne 21. října 1994, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Francie“;- Dohoda mezi vládou Spolkové republiky Německo a vládou Republiky Kazachstán o letecké dopravě, podepsaná v Bonnu dne 15. března 1996, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Německo“;Naposledy pozměněná protokolem uzavřeným


text: v Bonnu dne 6. a 7. června 2000;- Dohoda mezi vládou Maďarské republiky a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, podepsaná v Almaty dne 9. března 1995, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Maďarsko“,- Dohoda mezi vládou Nizozemského království a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, podepsaná v Haagu dne 27. listopadu 2002, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Nizozemsko“;- Dohoda mezi vládou Lotyšské republiky a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, podepsaná v Almaty dne 19. května 1998, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Lotyšsko“,- Dohoda mezi vládou Litevské republiky a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, podepsaná ve Vilniusu dne 21. července 1993, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Litva“,- Dohoda mezi vládou Polské republiky a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, podepsaná ve Varšavě dne 27. ledna 1997, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Polsko“;Naposledy pozměněná výměnou nót ze dne 21. prosince 1998 a 8. února 1999;- Dohoda mezi vládou Švédského království a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, parafovaná v Almaty dne 26. dubna 1993, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Švédsko“;- Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a vládou Republiky Kazachstán o leteckých službách, uzavřená v Londýně dne 21. března 1994, v příloze II jen „dohoda Kazachstán – Spojené království“;Pozměněná výměnou nót ze dne 2. února 1998 a 4. června 1998;Naposledy pozměněná memorandem o porozumění uzavřeným v Astaně dne 29. listopadu 2000;b) Dohody o leteckých službách a jiná ujednání parafované nebo podepsané mezi Kazachstánem a členskými státy Evropského společenství, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně uplatňoványPříloha IISeznam článků dohod uvedených v příloze I, na které se odkazuje v článcích 2 až 5 této dohodya) Určení členským státem:- čl. 4 odst. 1 dohody Kazachstán – Bulharsko;- čl. 3 odst. 4 dohody Kazachstán – Dánsko;- čl. 3 odst. 4 dohody Kazachstán – Estonsko;- čl. 4 odst. 3 dohody Kazachstán – Francie;- čl. 3 odst. 5 dohody Kazachstán – Maďarsko;- čl. 3 odst. 5 dohody Kazachstán – Nizozemsko;- čl. 4 odst. 5 dohody Kazachstán – Lotyšsko;- čl. 4 odst. 5 dohody Kazachstán – Litva;- čl. 3 odst. 5 dohody Kazachstán – Polsko;- čl. 3 odst. 4 dohody Kazachstán – Švédsko;- čl. 4 odst. 4 dohody Kazachstán – Spojené království.b) Odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení schválení nebo povolení:- čl. 5 odst. 1 písm. d) dohody Kazachstán – Belgie;- čl. 5 odst. 1 písm. a) dohody Kazachstán – Bulharsko;- čl. 4 odst. 1 písm. a) dohody Kazachstán – Dánsko;- čl. 4 odst. 1 písm. a) dohody Kazachstán – Estonsko;- čl. 5 odst. 1 dohody Kazachstán – Francie;- čl. 4 odst. 1 písm. a) dohody Kazachstán – Finsko;- čl. 4 odst. 1 písm. a) dohody Kazachstán – Maďarsko;- čl. 4 odst. 1 písm. a) dohody Kazachstán – Nizozemsko;- čl. 5 odst. 1 písm. a) dohody Kazachstán – Lotyšsko;- čl. 5 odst. 1 písm. a) dohody Kazachstán – Litva;- čl. 4 odst. 1 písm. a) dohody Kazachstán – Polsko;- čl. 4 odst. 1 písm. a)


text: dohody Kazachstán – Švédsko;- čl. 5 odst. 1 písm. a) dohody Kazachstán – Spojené království.c) Bezpečnost:- článek 7 dohody Kazachstán – Belgie;- článek 6 dohody Kazachstán – Estonsko;- článek 9 dohody Kazachstán – Francie;- článek 7 dohody Kazachstán – Maďarsko;- článek 11 dohody Kazachstán – Nizozemsko;- článek 8 dohody Kazachstán – Lotyšsko;- článek 8 dohody Kazachstán – Litva;- článek 7 dohody Kazachstán – Polsko;d) Zdanění leteckých pohonných hmot:- článek 10 dohody Kazachstán – Belgie;- článek 17 dohody Kazachstán – Bulharsko;- článek 6 dohody Kazachstán – Dánsko;- článek 8 dohody Kazachstán – Estonsko;- článek 11 dohody Kazachstán – Francie;- článek 6 dohody Kazachstán – Finsko;- článek 8 dohody Kazachstán – Maďarsko;- článek 6 dohody Kazachstán – Německo;- článek 8 dohody Kazachstán – Nizozemsko;- článek 12 dohody Kazachstán – Lotyšsko;- článek 12 dohody Kazachstán – Litva;- článek 8 dohody Kazachstán – Polsko;- článek 6 dohody Kazachstán – Švédsko;- článek 8 dohody Kazachstán – Spojené království.e) Tarify za dopravu uvnitř Evropského společenství:- článek 13 dohody Kazachstán – Belgie;- článek 11 dohody Kazachstán – Bulharsko;- článek 11 dohody Kazachstán – Dánsko;- článek 13 dohody Kazachstán – Estonsko;- článek 11 dohody Kazachstán – Finsko;- článek 17 dohody Kazachstán – Francie;- článek 10 dohody Kazachstán – Německo;- článek 11 dohody Kazachstán – Maďarsko;- článek 12 dohody Kazachstán – Nizozemsko;- článek 11 dohody Kazachstán – Lotyšsko;- článek 11 dohody Kazachstán – Litva;- článek 11 dohody Kazachstán – Polsko;- článek 11 dohody Kazachstán – Švédsko;- článek 7 dohody Kazachstán – Spojené království.PřÍLOHA IIISeznam jiných států, na které se odkazuje v článku 2 této dohodya) Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);b) Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);c) Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);d) Švýcarská konfederace (v rámci dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě). [1] Rozhodnutí Rady 11323/03 ze dne 5. června 2003 (vyhrazený dokument).[2] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[3] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[4] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[5] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].


text:
 |
 52011PC0215
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se zavádí posílená spolupráce v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany /* KOM/2011/0215 v konečném znění - 2011/0093 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 1.1.
 Vývoj návrhu
 V rámci Evropské unie (EU) lze
 v současnosti získat patentovou ochranu buď prostřednictvím
 vnitrostátních patentových úřadů členských států, které
 udělují vnitrostátní patenty, nebo prostřednictvím Evropského
 patentového úřadu (EPO) v rámci Evropské patentové úmluvy (EPC)[1]. Jakmile
 však Evropský patentový úřad udělí evropský patent, musí být tento
 patent validován v každém členském státu, v němž se žádá
 o ochranu. Má-li být evropský patent validován na území určitého
 členského státu, může vnitrostátní právo mimo jiné vyžadovat, aby
 držitel patentu předložil překlad evropského patentu do úředního
 jazyka dotyčného členského státu[2]. Současný patentový systém v EU,
 zejména pokud jde o požadavky na překlad, se tak vyznačuje velmi
 vysokými náklady a složitostí. Celkové náklady na validaci
 průměrného evropského patentu dosahují 12 500 EUR, pokud se
 patent validuje pouze ve 13 členských státech, a více než
 32 000 EUR, pokud se validuje v celé EU. Odhaduje se, že skutečné
 náklady na validaci se v EU pohybují kolem
 193 milionů EUR ročně.
 Strategie Evropa 2020[3]
 i Akt o jednotném trhu[4]
 označily za prioritu vytvoření hospodářství založeného na
 znalostech a inovacích. Obě tyto iniciativy usilují o zlepšení
 rámcových podmínek podniků pro inovace vytvořením jednotné patentové
 ochrany v členských státech EU spolu s jednotným systémem
 pro soudní řešení sporů týkajících se evropských patentů.
 Přestože se všeobecně uznává, že
 evropské podniky jsou z důvodu neexistence jednotné patentové ochrany
 v konkurenční nevýhodě, nebyla Unie schopna jednotnou patentovou
 ochranu zavést. Komise poprvé navrhla nařízení Rady o patentu
 Společenství v srpnu 2000[5].
 V roce 2002 přijal Evropský parlament legislativní usnesení[6].
 V roce 2003 přijala Rada společný politický přístup[7], ale
 konečné dohody se nepodařilo dosáhnout. Diskuse o návrhu byly
 v Radě opět zahájeny po přijetí sdělení Komise
 „Zlepšení patentového systému v Evropě“ v dubnu 2007[8].
 Sdělení potvrdilo odhodlání vytvořit jednotný patent Společenství.
 Konkrétnější právní základ pro
 vytvoření evropských práv duševního vlastnictví zavedla Lisabonská
 smlouva. Podle čl. 118 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské
 unie mají být opatření k vytvoření evropských práv duševního
 vlastnictví stanovena Evropským parlamentem a Radou v souladu
 s řádným legislativním postupem. Ustanovení čl. 118
 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie však stanoví zvláštní právní
 základ pro pravidla pro používání jazyků ve vztahu k evropským
 právům duševního vlastnictví, jež má jednomyslně stanovit Rada
 zvláštním legislativním postupem po konzultaci s Evropským parlamentem.
 Proto musí být ujednání o překladu pro jakýkoli jednotný patentový
 systém v EU stanovena zvláštním právním předpisem.
 V prosinci 2009 přijala Rada
 závěry ke sdělení „Zlepšení patentového systému v Evropě“[9]
 a obecný přístup k návrhu nařízení o patentu EU[10].
 V důsledku výše zmíněné změny právního základu se však tyto
 dva dokumenty na ujednání o překladu nevztahovaly.
 Dne 30. června 2010 přijala
 Komise návrh nařízení Rady o ujednáních o překladu pro
 patent Evropské unie[11].
 Návrh provázela zpráva o posouzení dopadů[12], jež
 analyzovala různé alternativy možných ujednání o překladu. Bez
 ohledu na značné úsilí ze strany


text:
předsednictví Rady bylo na zasedání
 Rady ve složení pro konkurenceschopnost dne 10. listopadu 2010
 zaznamenáno, že nelze dosáhnout jednomyslné shody ohledně ujednání
 o překladu[13].
 Na zasedání Rady ve složení pro konkurenceschopnost dne 10. prosince 2010[14] se
 potvrdilo, že existují nepřekonatelné překážky, které
 v současné a dohledné době znemožňují přijmout
 rozhodnutí vyžadující jednomyslnou shodu. Z uvedeného vyplývá, že
 v přiměřené době nelze uplatněním
 příslušných ustanovení Smluv dosáhnout cíle navržených nařízení
 o vytvoření jednotné patentové ochrany v celé Evropské unii.
 Na základě žádosti dvanácti
 členských států (Dánska, Estonska, Finska, Francie, Německa,
 Litvy, Lucemburska, Nizozemska, Polska, Slovinska, Švédska a Spojeného
 království) předložila Komise Radě návrh[15] na
 povolení posílené spolupráce v oblasti jednotné patentové ochrany. Všechny
 členské státy ve svých žádostech uvedly, že legislativní návrhy Komise
 v rámci posílené spolupráce by měly být založeny na nedávných
 jednáních v Radě. Po přijetí uvedeného návrhu požádaly
 o zapojení do spolupráce také Belgie, Rakousko, Irsko, Portugalsko, Malta,
 Bulharsko, Rumunsko, Česká republika, Slovensko, Maďarsko, Lotyšsko,
 Řecko a Kypr. Návrh rozhodnutí, kterým se povoluje posílená
 spolupráce, bylo po obdržení souhlasu Evropského parlamentu přijato Radou
 dne 10. března 2011. Toto nařízení zavádí posílenou spolupráci
 v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany povolenou rozhodnutím
 Rady 2011/167/EU[16].
 1.2.
 Právní přístup
 V porovnání s návrhem Komise
 z roku 2000 vychází tento návrh ze stávajícího systému evropských
 patentů tím, že poskytuje jednotný účinek evropským patentům
 uděleným na území zúčastněných členských států.
 Jednotná patentová ochrana bude volitelná a bude existovat
 souběžně s vnitrostátními a evropskými patenty. Držitelé
 evropských patentů udělených Evropským patentovým úřadem mohou
 do jednoho měsíce po zveřejnění oznámení o udělení
 evropského patentu podat u Evropského patentového úřadu žádost
 o zápis jednotného účinku. Jakmile bude zapsán, bude jednotný
 účinek poskytovat jednotnou ochranu a patent bude mít stejný
 účinek na celém území všech zúčastněných členských
 států. Evropský patent s jednotným účinkem může být
 udělen, převeden, zrušen nebo může zaniknout pouze ve vztahu
 k uvedeným územím jako celku. Zúčastněné členské státy
 pověří správou evropských patentů s jednotným účinkem
 Evropský patentový úřad.
 2. KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
 V lednu 2006 zahájila Komise rozsáhlou
 konzultaci o budoucí patentové politice v Evropě[17]. Bylo
 obdrženo více než 2 500 odpovědí od různých
 zúčastněných stran včetně podniků ze všech
 hospodářských odvětví, odvětvových sdružení, sdružení MSP,
 praktických uživatelů patentů, orgánů veřejné moci
 a akademických pracovníků. Respondenti požadovali evropský patentový
 systém, který poskytuje pobídky k inovacím, zajišťuje šíření
 vědeckých poznatků, usnadňuje přenos technologií, je
 k dispozici všem aktérům na trhu a poskytuje právní jistotu.
 Odpovědi zřetelně ukazovaly zklamání zúčastněných
 stran z nedostatečného pokroku, pokud jde o projekt patentu
 Společenství. Téměř všichni respondenti (uživatelé patentového
 systému) zejména odmítli ujednání o překladu zahrnutá ve
 společném politickém přístupu Rady z roku 2003, která stanovila,
 že držitel patentu bude muset dodat překlad nároků (s právním
 účinkem) do všech úředních jazyků Společenství.
 Zúčastněné strany vyjádřily
 všeobecnou podporu „jednotnému, cenově dostupnému
 a konkurenceschopnému“ patentu Společenství. Toto sdělení bylo
 zopakováno při veřejném slyšení dne 12. července 2006, kde
 velké množství zúčastněných stran vyjádřilo svou podporu
 vytvoření skutečně jednotného, vysoce kvalitního patentu.
 Zdůraznily však, že užitečnost tohoto projektu by neměly narušit
 politické kompromisy.


text:
Zejména zástupci malých a středních
 podniků (MSP) zdůraznili důležitost
 přiměřeně nízkých nákladů na patentování.
 Problematikou jednotné patentové ochrany se
 také obšírně zabývala konzultace ohledně opatření „Small
 Business Act“ pro Evropu, které sestávalo z řady iniciativ
 zaměřených na pomoc malým a středním podnikům
 v Evropě[18].
 Malé a střední podniky označily za hlavní překážky[19] vysokou
 úroveň patentových poplatků a právní složitost patentového
 systému. Ve svých příspěvcích ke konzultaci podniky obecně
 a zástupci malých a středních podniků zvlášť
 požadovali u budoucího jednotného patentu[20] významné snížení nákladů na
 patentování.
 Nedávné postoje různých
 zúčastněných stran se týkají jednotné patentové ochrany. Evropská
 podnikatelská sdružení jako například BusinessEurope[21], UEAPME[22]
 a Eurochambres[23]
 potvrzují, že podniky, malé i velké, chtějí zjednodušenou,
 cenově výhodnou a dostupnou patentovou ochranu. Vnitrostátní
 podnikatelské organizace v mnoha členských státech a
 v různých průmyslových odvětvích nastolují stejné otázky[24].
 Zúčastněné strany zdůraznily, že jakékoli řešení jednotné
 patentové ochrany by mělo stavět na stávajících mechanismech
 udělování patentů v Evropě a nemělo by vyžadovat
 žádné přepracování Evropské patentové úmluvy.
 3. POSOUZENÍ DOPADŮ
 Tento návrh je doprovázen posouzením
 dopadů, které uvádí hlavní problémy současného evropského patentového
 systému: i) vysoké náklady související s překlady
 a zveřejňováním evropských patentů, ii) rozdíly
 v udržování patentů v jednotlivých členských státech
 (roční poplatky za obnovení se musí platit každý rok v každé zemi,
 kde je patent validován) a iii) administrativní složitost zápisu
 převodů, licencí a jiných práv souvisejících s patenty.
 V důsledku toho je přístup ke komplexní patentové ochraně
 v Evropě tak nákladný a složitý, že pro mnoho vynálezců
 a společností je tato ochrana nedostupná.
 Posouzení dopadů analyzuje dopady
 následujících možností:
 Možnost č. 1 (základní scénář)
 – Komise nepřijme žádné opatření;
 Možnost č. 2 – Komise bude
 i nadále spolupracovat s ostatními orgány na patentu EU platném
 ve všech 27 členských státech;
 Možnost č. 3 – Komise předloží
 návrhy právních předpisů zavádějících posílenou spolupráci:
 Dílčí možnost č. 3.1 – Komise
 navrhne ujednání o překladu použitelná v oblasti jednotné
 patentové ochrany, jež odpovídají jejímu návrhu ze dne 30. června
 2010; nebo
 Dílčí možnost č. 3.2 – Komise
 navrhne ujednání o překladu použitelná v oblasti jednotné
 patentové ochrany, založená na jejím návrhu ze dne 30. června 2010,
 do nichž budou zapracovány některé prvky kompromisního návrhu projednaného
 Radou.
 Rozbor provedený v rámci posouzení dopadů
 ukázal, že upřednostňovanou variantou je možnost č. 3
 s dílčí možností č. 3.2.
 Tyto problémy lze řešit pouze na úrovni
 EU, jelikož bez právního nástroje EU by členské státy nebyly
 dostatečně schopny zavést právní účinky spojené s patenty,
 které jsou jednotné v několika členských státech.
 4. PRÁVNÍ PRVKY NÁVRHU
 Rozhodnutí Rady 2011/167/EU povolilo
 členským státům uvedeným v článku 1 navázat posílenou
 spolupráci v oblasti vytvoření jednotné patentové ochrany.
 Ustanovení čl. 118 odst. 1
 Smlouvy o fungování Evropské unie představuje právní základ pro
 vytvoření evropských práv duševního vlastnictví, která poskytují jednotnou
 ochranu v celé Unii prostřednictvím nařízení přijatého
 Evropským parlamentem a Radou v souladu s řádným
 legislativním postupem.
 5. DOPAD NA ROZPOČET
 Tento návrh nemá žádný dopad na rozpočet
 Unie.
 6. PODROBNÝ POPIS
 Článek 1 – Předmět
 Tento článek vymezuje předmět
 tohoto nařízení, kterým