text:
tomto
 poli.
 8. S ohledem na účinné
 provádění dohody zřizují strany společné instituce a
 zavádějí trvalý mechanismus řízení a sledování či hodnocení,
 který umožní provést v případě potřeby úpravy právních
 předpisů nezbytné k dosažení cílů této dohody.
 Článek 3
 Hospodářský
 růst a udržitelný rozvoj
 1. Strany znovu potvrzují, že se
 cíl udržitelného rozvoje musí uplatnit a začlenit na všech úrovních jejich
 hospodářského partnerství při plnění závazků stanovených
 v článcích 1, 2, 9, 19, 21, 22, 23, 28 a 29 dohody z Cotonou, a
 zejména obecného závazku hospodářského rozvoje, omezení a následně
 vymýcení chudoby způsobem, který je ve shodě s cíli udržitelného
 rozvoje.
 2. V rámci této dohody považují
 strany cíl udržitelného rozvoje za závazek, jenž musí plně zohlednit zájmy
 lidí, kulturní, hospodářské, sociální, zdravotní a environmentální zájmy
 jejich občanů a budoucích generací.
 3. Strany opětovně
 potvrzují své závazky v rámci boje proti chudobě vypracovat a
 provádět programy, jež by podpořily makroekonomický rámec, rychlý a
 udržitelný hospodářský růst a vytvořily infrastruktury nezbytné
 k rozvoji obchodu mezi regiony a mezinárodního obchodu regionu západní Afriky.
 Za tímto účelem strany podporují institucionální reformy, jejichž cílem je
 přizpůsobit vnitrostátní a regionální správu požadavkům na
 liberalizaci obchodu a posílit kapacity výrobního odvětví regionu západní
 Afriky.
 4. Strany podporují úsilí
 regionu západní Afriky ve věci udržitelného obhospodařování
 lesů, rybolovu a moderního zemědělství. Za tímto účelem
 podněcují a provádějí inovativní formy obchodu, jež pomáhají
 uchovávat přírodní zdroje.
 5. Strany usilují o posílení
 kapacit a technických schopností činitelů v zájmu podpory
 vytváření pracovních míst a úpravy dohody o hospodářském partnerství
 týkající se sociálních věcí.
 Článek 4
 Regionální integrace
 1. Strany uznávají, že
 regionální integrace je zásadním prvkem jejich partnerství a důležitým
 nástrojem dosažení cílů této dohody a je třeba ji plně
 podpořit.
 2. Aby bylo dosaženo cíle
 uvedeného v odstavci 1, přispívá strana Evropské unie podle ustanovení
 části III technickou pomocí a také finančně k úsilí regionu,
 pokud jde o integraci, zejména k realizaci celní unie a společného trhu,
 provádění makroekonomického a obchodního dozoru a vypracování regionálních
 pravidel, jež by umožnila obchod v regionu západní Afriky zatraktivnit.
 ČÁST II
 OBCHODNÍ POLITIKA A OTÁZKY TÝKAJÍCÍ SE OBCHODU
 KAPITOLA 1
 CLA
 Článek 5
 Oblast působnosti
 Ustanovení této kapitoly se vztahují na obchod
 se zbožím mezi stranami.
 Článek 6
 Pravidla původu
 1. Ve smyslu tohoto článku
 se za původní považuje zboží splňující pravidla původu stanovená
 v příloze A protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a metodách
 správní spolupráce.
 2. Nejpozději pět let
 po dni vstupu této dohody v platnost vypracují strany nová pravidla původu
 s cílem zjednodušit pojmy a metody používané ke stanovení původu s ohledem
 na rozvojové cíle regionu západní Afriky a integrační proces Africké unie.
 V tomto rámci strany zohlední technologický rozvoj, výrobní proces a všechny
 ostatní důležité aspekty, které by mohly vyžadovat změny protokolu o
 pravidlech původu.
 3. Veškeré změny nebo
 úpravy pravidel původu zmíněné v odstavci 1 se provedou rozhodnutím Smíšené
 rady dohody o hospodářském partnerství.
 Článek 7
 Cla
 1. Cly se rozumí jakékoli odvody
 nebo poplatky, včetně jakékoli formy přirážky k dani nebo
 příplatku, jež se ukládají


text:
v souvislosti s dovozem nebo vývozem zboží, avšak
 nezahrnují:
 a) daně a ostatní vnitřní poplatky
 uložené podle článku 35;
 b) antidumpingová, vyrovnávací nebo ochranná
 opatření uplatňovaná podle kapitoly 2;
 c) poplatky a jiné dávky používané podle
 článku 8 o poplatcích a jiných dávkách.
 2. Základní celní sazba pro
 každý produkt, na nějž se mají uplatňovat postupná snížení podle
 dohody, je skutečně použitelná ode dne vstupu této dohody v platnost.
 Článek 8
 Poplatky a jiné dávky
 Poplatky a jiné dávky, jež zmiňuje článek 7, podléhají
 zvláštní sazbě odpovídající reálné hodnotě poskytnutých služeb a
 nesmí představovat nepřímou ochranu vnitrostátních produktů nebo
 zdanění dovozu či vývozu pro daňové účely.
 Článek 9
 Zachování současného stavu
 1. Od data vstupu této dohody v
 platnost nebude na produkty, jichž se týká liberalizace mezi stranami, zavedeno
 žádné nové dovozní clo, ani nebude zvýšeno clo stávající.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 bude
 moci region západní Afriky v rámci finalizace zavádění společné
 vnější sazby ECOWAS nejpozději do 31. prosince 2014 revidovat svá
 základní cla uplatňovaná v případě zboží pocházejícího z Evropské
 unie, nebude-li obecný dopad těchto cel vyšší než dopad cel stanovených v
 příloze C. Smíšená rada dohody o hospodářském partnerství
 odpovídajícím způsobem změní přílohu C.
 Článek 10
 Odstranění dovozních cel
 1. Produkty pocházející ze
 strany západní Afriky se dovážejí do Evropské unie bez cla podle článku 7,
 s výjimkou produktů uvedených v příloze B a za
 podmínek v ní stanovených.
 2. Region západní Afriky
 postupně sníží a odstraní cla podle článku 7 na produkty pocházející
 z Evropské unie podle harmonogramu stanoveného v příloze C.
 Článek 11
 Autonomní zdroje regionálních hospodářských společenství
 západní Afriky
 V rámci této dohody strany souhlasí, že bude
 zachován autonomní mechanismus financování západoafrických organizací
 pověřených regionální integrací (ECOWAS A WAEMU), a to až do zavedení
 nového způsobu financování.
 Článek 12
 Změny závazků v oblasti celních sazeb západní Afriky a
 společné odvětvové politiky regionu západní Afriky
 1. Aniž jsou dotčena
 ustanovení článku 10 o odstranění cel regionu západní Afriky, s
 ohledem na zvláštní potřeby tohoto regionu v oblasti rozvoje, zejména na
 nezbytnou podporu jeho společných odvětvových politik, může
 strana západní Afriky po dohodě v rámci Smíšené rady dohody o
 hospodářském partnerství rozhodnout o změně úrovně cel
 stanovených v příloze C a uplatňovaných na zboží pocházející ze
 strany Evropské unie při dovozu do západní Afriky. Za tímto účelem
 přijme Smíšená rada dohody o hospodářském partnerství rozhodnutí do
 šesti (6) měsíců po žádosti strany Evropské unie.
 2. Strany dbají o to, aby
 jakákoli taková změna nevedla k neslučitelnosti této dohody
 s požadavky článku XXIV Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) z
 roku 1994.
 3. Změny závazků v
 oblasti celních sazeb se zachovávají pouze po dobu nezbytnou k řešení
 zvláštních rozvojových potřeb západní Afriky.
 Článek 13
 Vývozní cla a daně
 1. Ode dne vstupu této dohody v
 platnost nebude v rámci obchodu mezi stranami zavedeno žádné nové vývozní clo,
 daň ani poplatky s rovnocenným účinkem a žádné stávající vývozní clo,
 daň ani poplatky s rovnocenným účinkem nebudou zvýšeny.
 2. Vývozní cla, daně ani
 poplatky s rovnocenným účinkem

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
nebudou vyšší než stejná cla a daně
 platné pro podobné zboží vyvážené do jakékoli jiné země, jež není stranou
 této dohody.
 3. Může-li strana západní
 Afriky odůvodnit zvláštní potřeby, pokud jde o příjmy, podporu
 vznikajícího průmyslu nebo ochranu životního prostředí, může
 výjimečně, dočasně a po konzultaci se stranou Evropské
 unie zavést vývozní cla, daně nebo poplatky s rovnocenným
 účinkem u omezeného počtu dalšího zboží nebo zvýšit zatížení
 stávajících cel.
 4. Strany se dohodly, že v
 souladu s ustanovením o přezkumu této dohody přezkoumají ustanovení
 tohoto článku ve Smíšené radě dohody o hospodářském partnerství,
 přičemž plně zohlední jejich dopad na rozvoj a diverzifikaci
 hospodářství strany západní Afriky.
 Článek 14
 Pohyb zboží
 1. Zboží pocházející z jedné ze
 stran podléhá clu na území druhé strany pouze jednou. Může se na území
 druhé strany pohybovat volně, aniž by podléhalo dodatečnému clu.
 2. Aby se uplatnila ustanovení
 odstavce 1, má region západní Afriky na provedení režimu volného oběhu k
 dispozici přechodné období pěti (5) let počínající datem vstupu
 této dohody v platnost. Tuto lhůtu lze ve spolupráci s Evropskou unií
 změnit podle výsledků fiskálních reforem, které region západní Afriky
 provede. Za tímto účelem strany periodicky posuzují provádění
 těchto reforem.
 3. Strany spolupracují za
 účelem usnadnění oběhu zboží a zjednodušení celních postupů
 v souladu s ustanoveními kapitoly 5 o usnadnění obchodu.
 Článek 15
 Zařazení zboží
 Zařazení zboží, na něž se vztahuje
 tato dohoda, odpovídá příslušné celní nomenklatuře každé strany
 v souladu s harmonizovaným systémem popisu a číselného
 označování zboží (dále jen „HS“).
 Článek 16
 Doložka nejvyšších výhod
 1. Strany opětovně
 potvrzují svůj závazek týkající se zmocňovací doložky.
 2. Strana Evropské unie
 udělí straně západní Afriky příznivější celní zacházení, jaké
 udílí třetím stranám, pokud se strana Evropské unie stane po podpisu této
 dohody stranou preferenční dohody s dotčenou třetí stranou.
 3. Strana západní Afriky
 udělí straně Evropské unie příznivější celní zacházení, než
 po podpisu této dohody udělí jinému obchodnímu partnerovi než africkým
 zemím a státům AKT, jejichž podíl na světovém obchodu přesahuje
 v roce předcházejícím vstupu preferenční dohody podle tohoto odstavce
 1,5 % a podíl průmyslu měřený poměrem přidané hodnoty
 výroby k HDP je vyšší než 10 %. Je-li preferenční dohoda podepsána se
 skupinou zemí jednajících samostatně, kolektivně nebo
 prostřednictvím dohody o volném obchodu, zvýší se práh, pokud jde o podíl
 na světovém obchodu, na 2 %. K tomuto výpočtu se používají oficiální
 údaje Světové obchodní organizace o předních vývozcích na
 světovém trhu se zbožím (mimo obchod v EU) a Organizace OSN pro
 průmyslový rozvoj (UNIDO), pokud jde o přidanou hodnotu výroby.
 4. Obdrží-li strana západní
 Afriky od obchodního partnera podle odstavce 3 výrazně
 příznivější zacházení, než jaké nabízí strana Evropské unie, strany
 věc projednají a společně rozhodnou o provedení ustanovení
 odstavce 3.
 5. Strany se snaží veškeré spory
 ohledně výkladu a uplatňování tohoto článku řešit v dobré
 víře konzultacemi s cílem dohodnout se na vzájemně přijatelném
 řešení.
 6. Ustanovení této kapitoly
 nelze vykládat jako povinnost stran vzájemně si udělit
 preferenční zacházení na základě toho, že ke dni vstupu této dohody v
 platnost je jedna ze


text:
stran stranou preferenční dohody se třetí
 stranou.
 Článek 17
 Zvláštní ustanovení o správní spolupráci
 1. Strany se dohodly, že pro
 provádění a kontrolu preferenčního zacházení poskytovaného podle
 této kapitoly má zásadní význam správní spolupráce, a zavazují se bojovat
 proti nesrovnalostem a podvodům v oblasti cel
 a v souvisejících záležitostech.
 2. Získá-li jedna ze stran
 důkaz, zakládající se na prokázaných informacích, o nedostatečné
 správní spolupráci a/nebo o nesrovnalostech nebo podvodu, může tato strana
 v souladu s tímto článkem dočasně pozastavit
 preferenční zacházení poskytované danému produktu nebo produktům.
 3. Pro účely tohoto
 článku se nedostatečná správní spolupráce mimo jiné definuje jako:
 a) opakované porušování povinnosti
 ověřit status původu dotčeného produktu / dotčených
 produktů;
 b) opakované odmítnutí nebo neoprávněné
 zpoždění při provádění a/nebo sdělování výsledků
 následného ověření dokladu o původu;
 c) opakované odmítnutí nebo neoprávněné
 zpoždění při udílení povolení ke spolupráci při
 ověřování pravosti dokumentů či přesnosti informací
 významných pro udělení daného preferenčního zacházení.
 4. Použití dočasného
 pozastavení je podmíněno následujícími podmínkami:
 a) strana, která získá důkaz
 zakládající se na prokázaných informacích o nedostatečné správní
 spolupráci a/nebo o nesrovnalostech nebo podvodu, musí bezodkladně
 tento důkaz a prokázané informace oznámit Smíšenému výboru pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství a musí
 s tímto výborem na základě veškerých důležitých informací
 a objektivních důkazů vést konzultace a nalézt řešení
 přijatelné pro obě strany;
 b) jednají-li strany se Smíšeným výborem pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství, jak je stanoveno výše,
 a nemohou se dohodnout na přijatelném řešení do tří (3)
 měsíců po oznámení, může dotčená strana dočasně
 pozastavit preferenční zacházení poskytované dotčenému produktu nebo
 produktům. Dočasné pozastavení musí být bezodkladně oznámeno
 Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství;
 c) dočasné pozastavení podle tohoto
 článku se omezuje pouze na případy, kdy je to nezbytně nutné
 k ochraně finančních zájmů dotčené strany.
 Nepřekročí dobu šesti (6) měsíců, kterou lze obnovit.
 Dočasné pozastavení musí být bezodkladně po svém přijetí
 oznámeno Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském
 partnerství. Ve Smíšeném výboru pro provádění dohody o hospodářském
 partnerství se o nich pravidelně jedná, zejména s cílem zrušit je ihned
 poté, co pominou podmínky pro jejich použití.
 5. Současně s
 oznámením Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském
 partnerství podle odst. 4 písm. a) tohoto článku dotčená strana ve
 svém úředním věstníku zveřejní oznámení dovozcům. V tomto
 oznámení dovozcům uvede, že v souvislosti s dotčeným produktem byl na
 základě prokázaných informací získán důkaz o nedostatečné
 správní spolupráci a/nebo o nesrovnalostech či podvodu.
 Článek 18
 Řešení správních chyb
 Dojde-li k pochybení orgánů
 odpovědných za správu preferenčních systémů vývozu, zejména pak
 při uplatňování protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a
 metodách správní spolupráce uvedeného v příloze A, a má-li tato chyba
 následky pro dovozní cla, může strana vystavená těmto následkům
 požádat Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském
 partnerství, aby prošetřil možnosti přijetí veškerých vhodných
 opatření nezbytných k nápravě situace a tato opatření
 přijal.
 KAPITOLA
 2
 NÁSTROJE
 NA OCHRANU OBCHODU
 Článek 19
 Cíle
 1. Cílem této kapitoly je
 stanovit podmínky, za nichž budou moci obě strany podporovat rozvoj
 vzájemného obchodu zbožím, současně však přijímat


text:
opatření
 na ochranu obchodu odchylně od ustanovení článků 9, 10 a 34 této
 dohody.
 2. Strany budou dbát na to, aby
 přijatá opatření v rámci ustanovení této kapitoly
 nepřekračovala to, co je nezbytné k předcházení zde popsaných
 situací nebo k jejich nápravě.
 Článek 20
 Antidumpingová
 a vyrovnávací opatření
 1. Žádná ustanovení této dohody
 nemohou Evropské unii nebo státům strany západní Afriky, ať už
 jednají samostatně nebo kolektivně, zabránit v tom, aby přijaly
 antidumpingová nebo vyrovnávací opatření v souladu s příslušnými
 dohodami v rámci WTO, zejména s Dohodou WTO o provádění článku VI
 dohody GATT 1994 a Dohodou o WTO o dotacích a vyrovnávacích opatřeních.
 2. Za účelem provádění
 tohoto článku se původ stanoví podle nepreferenčních pravidel
 původu stran na základě ustanovení dohody WTO o pravidlech
 původu.
 3. Při zvažování, zda budou
 uplatněna antidumpingová nebo vyrovnávací opatření, se přihlédne
 ke konkrétní situaci rozvojových zemí mezi státy regionu západní Afriky.
 Před uložením konečných antidumpingových nebo vyrovnávacích
 opatření zváží strany možná konstruktivní řešení, která stanoví příslušné
 dohody WTO. Orgány pověřené šetřením budou moci za tímto
 účelem vést rovněž příslušné konzultace.
 4. Antidumpingová cla nebo
 vyrovnávací opatření zůstanou v platnosti pouze po dobu nezbytnou k
 vyrovnání dumpingu nebo subvencí, které způsobily újmu.
 5. Žádný produkt pocházející z jedné
 ze stran a dovezený na území druhé strany nesmí podléhat antidumpingovým
 clům a současně vyrovnávacím clům s cílem napravit tutéž
 situaci vyplývající z dumpingu nebo vývozních subvencí. Strany zaručují,
 že antidumpingová ani vyrovnávací opatření nemohou být použita
 současně na tentýž produkt na státní úrovni na jedné straně a na
 regionální nebo nižší úrovni na straně druhé.
 6. Strany se dohodly, že každá z
 nich zřídí jedinou instanci soudního přezkumu, a to včetně
 pro případy odvolání. Rozhodnutí této jediné instance musí být účinná
 na území všech států, v nichž je dotčené opatření v platnosti.
 7. Ustanovení tohoto článku
 jsou použitelná na všechna šetření zahájená po vstupu této dohody
 v platnost.
 8. Ustanovení tohoto článku
 nepodléhají ustanovením mechanismu řešení sporů vymezeného
 v této dohodě.
 Článek 21
 Vícestranná
 ochranná opatření
 1. S výhradou ustanovení
 tohoto článku nebrání žádné ustanovení této dohody žádné ze stran
 přijmout výjimečná dočasná opatření v souladu
 s článkem XIX Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT)
 z roku 1994, dohodou o ochranných opatřeních a článkem
 5 dohody WTO o zemědělství.
 2. Za účelem provádění
 tohoto článku se původ stanoví podle nepreferenčních pravidel
 původu stran na základě ustanovení dohody WTO o pravidlech původu.
 3. Aniž jsou dotčena
 ustanovení odstavce 1, a s ohledem na obecné rozvojové cíle této dohody
 a malou velikost hospodářství států západní Afriky vyloučí
 strana Evropské unie dovoz ze států západní Afriky z působnosti
 jakýchkoli opatření přijatých v souladu s článkem XIX
 GATT 1994, dohodou o ochranných opatřeních a článkem 5
 dohody WTO o zemědělství.
 4. Ustanovení odstavce 3 se
 použijí po dobu pěti (5) let počínaje dnem vstupu této dohody
 v platnost. Nejpozději sto dvacet (120) dní před koncem tohoto
 období přezkoumá Smíšená rada dohody o hospodářském partnerství
 provádění těchto ustanovení s ohledem na rozvojové potřeby
 států regionu západní Afriky s cílem


text:
určit, zda je třeba
 prodloužit jejich působnost na další období.
 5. Ustanovení tohoto článku
 nepodléhají ustanovením mechanismu řešení sporů vymezeného
 v této dohodě.
 Článek 22
 Dvoustranná
 ochranná opatření
 1. S výhradou ustanovení tohoto
 článku může jedna ze stran přijmout dočasná ochranná
 opatření odchylně od ustanovení článků 9 a 10.
 2. Ochranná opatření
 uvedená v odstavci 1 mohou být přijata, dováží-li se produkt
 pocházející z jedné strany na území druhé strany v natolik zvýšeném
 množství a za takových podmínek, že tento dovoz působí nebo hrozí
 způsobit:
 a) vážnou újmu domácímu průmyslu
 vyrábějícímu obdobné nebo přímo konkurující produkty na území
 dovážející strany;
 b) narušení v hospodářském
 odvětví, zejména pokud tato narušení působí výrazné sociální problémy
 nebo obtíže, jež by mohly vést k vážnému zhoršení hospodářské situace
 dovážející strany, nebo
 c) narušení na trzích s obdobnými nebo
 přímo konkurujícími zemědělskými produkty[1] nebo mechanismů
 organizace těchto trhů.
 3. Ochranná opatření
 uvedená v tomto článku nepřekročí mez potřebnou
 k nápravě nebo zabránění vzniklé vážné újmě nebo narušení,
 jak jsou stanoveny v odstavcích 2, 4 a 5. Tato ochranná opatření
 dovážející strany mohou sestávat pouze z jednoho nebo více následujících
 opatření:
 a) pozastavení jakéhokoli nového snižování
 sazby dovozního cla použitelné na dotčený produkt, jak je stanoveno
 v této dohodě;
 b) zvýšení celní sazby pro dotčený
 produkt na úroveň, která nepřevýší clo použité
 v případě ostatních členů WTO, a
 c) zavedení celních kvót pro dotčený
 produkt.
 4. Aniž jsou dotčena
 ustanovení odstavců 1 až 3 tohoto článku, dováží-li se produkt
 pocházející z jednoho nebo několika států strany západní Afriky
 v natolik zvýšeném množství a za takových podmínek, že v jednom
 nebo více nejvzdálenějších regionech strany Evropské unie působí nebo
 hrozí způsobit některou ze situací uvedených v odst. 2 písm. a), b) a
 c), může strana Evropské unie přijmout kontrolní nebo ochranná
 opatření omezující se na tento dotčený region nebo regiony v souladu
 s postupy stanovenými v odstavcích 6 až 11 tohoto článku.
 5. Aniž jsou dotčena
 ustanovení odstavců 1 až 3 tohoto článku, dováží-li se produkt
 pocházející z jednoho nebo několika států strany Evropské unie
 v natolik zvýšeném množství a za takových podmínek, že v jednom
 nebo více státech strany západní Afriky působí nebo hrozí způsobit
 některou ze situací uvedených v odst. 2 písm. a), b) a c), může tento
 stát nebo tyto státy přijmout kontrolní nebo ochranná opatření
 omezující se na území tohoto dotčeného státu nebo států v souladu s
 postupy stanovenými v odstavcích 6 až 11 tohoto článku.
 6. Ochranná opatření uvedená
 v tomto článku budou zachována pouze po dobu, která je nezbytná pro
 zabránění vážné újmě nebo narušením vymezeným v odstavcích 2, 4
 a 5 výše nebo k jejich nápravě.
 7. Ochranná opatření
 uvedená v tomto článku budou uplatňována po dobu
 nepřesahující čtyři (4) roky. Přetrvají-li okolnosti
 odůvodňující uložení ochranných opatření, může být platnost
 těchto opatření prodloužena na nové období čtyř (4) let.
 8. Pro ochranná opatření
 uvedená v tomto článku, která přesahují jeden (1) rok, bude
 nejpozději do konce stanoveného období sestaven jasný harmonogram jejich
 postupného odstraňování.
 9. Kromě případů
 výjimečných okolností, které


text:
posuzuje Smíšený výbor pro provádění
 dohody o hospodářském partnerství, se ochranná opatření uvedená
 v tomto článku nepoužijí u produktů, na které se taková
 opatření dříve vztahovala, po dobu nejméně jednoho (1) roku od
 uplynutí platnosti těchto opatření.
 10. Pro používání výše uvedených
 odstavců platí tato ustanovení:
 a) je-li jedna ze stran toho názoru, že
 nastala některá z okolností stanovených v odstavcích 2, 4 a 5,
 neprodleně o tom uvědomí Smíšený výbor pro provádění dohody
 o hospodářském partnerství;
 b) Smíšený výbor pro provádění dohody o
 hospodářském partnerství může vydat jakékoli doporučení nezbytné
 k nápravě vzniklých okolností. Nevydá-li Smíšený výbor pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství doporučení
 k nápravě okolností nebo nenalezne-li uspokojivé řešení do
 třiceti (30) dní po oznámení tomuto výboru, dovážející strana může
 v souladu s tímto článkem přijmout vhodná opatření
 k nápravě situace;
 c) před přijetím jakýchkoli
 opatření podle tohoto článku nebo v případech, na které se
 vztahuje odstavec 11 tohoto článku, předloží dotčená strana
 Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství co
 možná nejdříve všechny údaje potřebné k důkladnému
 posouzení situace s cílem nalézt řešení přijatelné pro obě
 strany;
 d) při výběru ochranných
 opatření je třeba upřednostnit ta, která umožňují
 účinně a rychle napravit vzniklý problém a přitom co
 nejméně narušují řádné fungování této dohody;
 e) přijetí jakýchkoli ochranných
 opatření v souladu s tímto článkem se okamžitě oznámí Smíšenému
 výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství a je v jeho
 rámci předmětem pravidelných jednání, jejichž cílem je zejména stanovit
 harmonogram odstranění těchto opatření, jakmile to okolnosti
 umožní.
 11. Vyžadují-li výjimečné
 okolnosti okamžité přijetí opatření, dotčená dovážející strana,
 ať již se jedná o stranu Evropské unie, nebo stranu západní Afriky,
 může v případě potřeby přijmout opatření
 stanovená v odstavcích 3, 4 a 5 prozatímně, aniž by vyhověla
 požadavkům odstavce 10. Tato opatření lze přijmout na období
 nejdéle sto osmdesáti (180) dní, jde-li o opatření přijatá stranou
 Evropské unie, a dvou set čtyřiceti (240) dní, jde-li o opatření
 přijatá stranou západní Afriky nebo omezují-li se opatření
 přijatá stranou Evropské unie na jeho jeden nebo více
 nejvzdálenějších regionů. Doba trvání těchto prozatímních
 opatření se započítává jako součást počátečního období
 nebo jakéhokoliv prodloužení uvedeného v odstavcích 7 a 8 tohoto článku.
 Při přijímání těchto prozatímních opatření musí být
 zohledněny zájmy všech zúčastněných stran. Dotčená
 dovážející strana informuje druhou stranu a předá věc okamžitě
 Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství k
 posouzení.
 12. Podrobí-li dovážející strana
 dovoz produktu správnímu postupu, jehož účelem je rychlé poskytnutí
 informací o vývoji obchodních toků, které by mohly způsobovat
 problémy uvedené v tomto článku, neprodleně o tom informuje
 Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství.
 13. Nepoužije se Dohoda
 o zřízení Světové obchodní organizace s cílem zabránit jedné
 straně, aby přijala ochranná opatření v souladu
 s ustanoveními tohoto článku.
 Článek 23
 Doložka
 týkající se vznikajících průmyslových odvětví
 1. Strana západní Afriky
 může dočasně pozastavit snižování celních sazeb nebo celní sazby
 zvýšit na úroveň nepřesahující úroveň cel ukládaných jiným
 členům WTO, pokud je produkt pocházející z Evropské unie po snížení
 celní sazby dovážen na její


text:
území v natolik zvýšeném množství a za
 takových podmínek, jež ohrožují vznikající průmyslové odvětví nebo
 působí nebo hrozí způsobit narušení vznikajícího průmyslového
 odvětví, jež vyrábí obdobné nebo přímo konkurující produkty.
 2. a) Domnívá-li se strana
 západní Afriky, že nastaly okolnosti uvedené v odstavci 1, okamžitě
 věc předloží k posouzení Smíšenému výboru pro provádění dohody o
 hospodářském partnerství.
 b) Smíšený výbor pro provádění dohody o
 hospodářském partnerství může vydat jakékoli doporučení nezbytné
 k nápravě vzniklých okolností. Nevydá-li Smíšený výbor pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství doporučení
 k nápravě okolností nebo nenalezne-li uspokojivé řešení do
 třiceti (30) dní po oznámení tomuto výboru, strana západní Afriky
 může v souladu s tímto článkem přijmout vhodná
 opatření k nápravě situace.
 c) Před přijetím jakýchkoli
 opatření podle tohoto článku předloží strana západní Afriky
 Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství všechny
 údaje potřebné k důkladnému posouzení situace s cílem
 nalézt řešení přijatelné pro obě strany.
 d) Při výběru opatření
 přijatých v souladu s tímto článkem se upřednostňují taková
 opatření, která co nejméně narušují řádné fungování této dohody.
 e) Veškerá opatření přijatá v
 souladu s tímto článkem se neprodleně oznámí Smíšenému výboru pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství, kde budou
 předmětem pravidelných konzultací.
 f) Za kritických okolností, pokud by
 prodlení způsobilo obtížně napravitelnou újmu, může strana
 západní Afriky prozatímně přijmout opatření uvedená v odstavci
 1, aniž by musela dodržet požadavky písmen a) až e). K takovému kroku lze
 přistoupit na dobu nejdéle dvou set (200) dní. Doba trvání těchto
 prozatímních opatření se započítává jako součást období
 uvedeného v odstavci 3 tohoto článku. Strana západní Afriky informuje
 stranu Evropské unie a předá věc okamžitě Smíšenému výboru pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství k posouzení.
 3. Tato opatření lze použít
 po dobu až osmi (8) let. Použití opatření lze prodloužit rozhodnutím
 Smíšené rady dohody o hospodářském partnerství.
 Článek 24
 Spolupráce
 1. Strany uznávají význam
 spolupráce v oblasti nástrojů na ochranu obchodu k zajištění
 spravedlivého a transparentního vzájemného obchodu.
 2. Strany se dohodly, že budou
 spolupracovat, a to rovněž díky jednodušším opatřením pomoci podle
 ustanovení části III, zejména v těchto oblastech:
 a) příprava právních předpisů
 a zakládání institucí k zajištění ochrany obchodu;
 b) budování kapacit, zejména
 příslušných správních orgánů států západní Afriky, v zájmu
 lepšího ovládání a využití nástrojů na ochranu obchodu stanovených v této
 dohodě.
 KAPITOLA
 3
 TECHNICKÉ
 PŘEKÁŽKY OBCHODU A SANITÁRNÍ A FYTOSANITÁRNÍ OPATŘENÍ
 Článek 25
 Cíle
 1. Cílem této kapitoly je
 usnadnit obchod se zbožím mezi stranami a zároveň zvýšit schopnost
 stran zjišťovat zbytečné překážky obchodu plynoucí
 z technických předpisů, norem a postupů posuzování
 shody uplatňovaných jednou či druhou stranou, předcházet jim
 a odstraňovat je, a přitom zachovat schopnost stran chránit
 rostliny, živočichy a veřejné zdraví.
 2. Každá strana v rámci
 provádění ustanovení této kapitoly zajistí, aby bylo dováženým
 produktům pocházejícím z území druhé strany uděleno
 nediskriminační zacházení ve vztahu k zacházení, které se udílí podobným
 produktům domácího původu a podobným produktům pocházejícím ze
 třetích zemí.
 3. V souladu s ustanoveními
 čl. 2 odst. 2 a 3 Dohody o sanitárních a fytosanitárních
 opatřeních WTO (dále jen


text:
„dohoda o SFO“) zajistí každá ze stran, aby
 sanitární a fytosanitární opatření přijatá za účelem ochrany
 zdraví či bezpečnosti osob, života nebo zdraví zvířat a za
 účelem ochrany rostlin a životního prostředí neměla cíl nebo
 účinek vytvářet zbytečné překážky obchodu zbožím mezi
 oběma stranami. Za tímto účelem nebudou zmíněná opatření
 pro obchod více omezující, než je nezbytně nutné.
 Článek 26
 Oblast
 působnosti a definice
 1. Ustanovení této kapitoly se
 vztahují na technické předpisy a normy, na postupy posuzování shody, jak
 je vymezuje Dohoda o technických překážkách obchodu WTO, a na sanitární a
 fytosanitárních opatření (dále jen „SFS opatření“) WTO, pokud
 ovlivňují obchod mezi stranami.
 2. Pro účely této kapitoly,
 a není-li stanoveno jinak, se použijí definice užívané v Dohodě o technických
 překážkách obchodu a Dohodě o sanitárních a fytosanitárních
 opatřeních WTO, v příslušných normách a dokumentech přijatých
 Komisí pro Codex Alimentarius, v Mezinárodní úmluvě o ochraně
 rostlin a v rámci Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE),
 včetně všech odkazů na produkty v této kapitole.
 Článek 27
 Příslušné
 orgány
 1. Orgány obou stran
 příslušné pro provádění opatření uvedených v této kapitole jsou
 popsány v dodatku II přílohy D této dohody.
 2. V souladu s článkem 31
 se strany vzájemně a včas uvědomí o veškerých důležitých
 změnách v odpovědných orgánech uvedených v dodatku II přílohy D.
 Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství
 přijme veškeré nezbytné změny dodatku II přílohy D této dohody.
 Článek 28
 Vzájemné
 povinnosti
 1. Strany opětovně
 potvrzují svá práva a povinnosti v rámci příslušných dohod WTO a zejména
 dohod o technických překážkách obchodu a o sanitárních a fytosanitárních
 opatřeních. Strany rovněž znovu potvrzují svá práva a povinnosti
 plynoucí z příslušných norem a dokumentů přijatých Mezinárodní
 úmluvou o ochraně rostlin, Komisí pro Codex Alimentarius
 a Světovou organizací pro zdraví zvířat. Státy, které nejsou
 členy WTO, potvrzují rovněž závazek dodržovat povinnosti uvedené
 v dohodách o technických překážkách obchodu a o sanitárních a
 fytosanitárních opatřeních, pokud jde o veškeré otázky týkající se
 obchodních vztahů mezi stranami.
 2. Strany opětovně
 potvrzují závazek přispívat ke zlepšení veřejného zdraví na svých
 příslušných územích, zejména posilováním svých kapacit pro zjišťování
 produktů, které nejsou v souladu.
 3. V rámci jejich vzájemného
 obchodu si strany zakazují vyvážet nebo opětovně vyvážet produkty,
 jež nesplňují platné právní předpisy vyvážející strany. Vývoz či
 opětovný vývoz produktů, na něž se vztahují sanitární nebo
 fytosanitární opatření, se však povoluje, pokud tak výslovně stanoví
 orgány strany dovozu. Vývoz ostatních produktů je povolen, nezakazují-li
 ho právní předpisy strany dovozu.
 4. Tyto závazky, práva a
 povinnosti se týkají činností stran ve smyslu této kapitoly.
 Článek 29
 Rovnocennost
 1. Strany přijímají
 sanitární a fytosanitární opatření druhé strany jako rovnocenná, a to i
 pokud jsou tato opatření odlišná od jejich vlastních opatření nebo od
 opatření používaných třetími zeměmi, jež obchodují se stejným
 produktem, pokud vyvážející strana objektivně prokáže dovážející
 straně, že pomocí vnitrostátních opatření bude na území strany dovozu
 dosaženo příslušné úrovně platné sanitární a fytosanitární ochrany.
 Za tím účelem je straně dovozu na požádání umožněn rozumný
 přístup pro inspekci, provedení zkoušek nebo jiných příslušných
 kroků.


text:
2. Strany spolu na vyžádání a po
 vzájemné dohodě konzultují, aby v případě nutnosti dospěly
 k dvoustranným a vícestranným dohodám o uznání rovnocennosti konkrétních
 sanitárních a fytosanitárních opatření.
 Článek 30
 Určení
 sanitárních a fytosanitárních oblastí
 V otázce dovozních podmínek mohou strany s
 odkazem na článek 6 dohody o sanitárních a fytosanitárních opatřeních
 jednotlivě navrhnout a určit oblasti se stanoveným sanitárním a
 fytosanitárním statusem. Strany zejména zajistí, aby se jejich sanitární nebo
 fytosanitární opatření přizpůsobila sanitárním a fytosanitárním
 podmínkám oblasti, v níž má výrobek původ, a oblasti, do které je určen,
 ať už se to týká celé země, jedné části země nebo
 několika zemí nebo jejich částí.
 Článek 31
 Transparentnost
 obchodních podmínek a výměna informací
 1. K zajištění souladu
 jejich předpisů se strany vzájemně informují o veškerých
 změnách svých právních a správních požadavků týkajících se
 produktů v souladu s postupy oznamování podle dohod o SFO a o technických
 překážkách obchodu.
 2. Strany v případě
 nutnosti souhlasí s tím, že se budou vzájemně písemně informovat
 o opatřeních, jež byla přijata za účelem zákazu dovozu
 zboží s cílem co nejrychleji řešit určitý problém týkající se zdraví
 (veřejného zdraví, zdraví zvířat a rostlin), předcházení
 rizikům a životního prostření v souladu s doporučeními
 obsaženými v dohodě SFO.
 3. Strany souhlasí s tím, že si
 ve snaze o spolupráci budou vyměňovat informace, jež zajistí, aby
 jejich produkty splňovaly požadované technické předpisy a normy, a
 mohly tak mít přístup na trhy stran.
 4. Strany si budou rovněž v
 případě nutnosti přímo vyměňovat informace o dalších
 oblastech, u kterých se strany dohodnou, že mají potenciální význam pro jejich
 obchodní vztahy, včetně otázek zajišťování bezpečnosti
 potravin, náhlého výskytu nákaz živočichů a rostlin, vědeckých
 stanovisek a dalších významných událostí souvisejících s bezpečností
 výrobků.
 5. Strany v případě
 nutnosti souhlasí s výměnou informací v oblasti epizootologického
 dohledu nad nákazami zvířat. Pokud jde o ochranu rostlin, budou si
 strany rovněž na vyžádání vyměňovat informace o výskytu
 parazitů představujících známé a bezprostřední
 nebezpečí pro druhou stranu.
 6. Strany souhlasí s tím,
 že budou spolupracovat za účelem vzájemného a rychlého varování
 v případě, že by nová regionální pravidla mohla mít dopad na
 jejich vzájemný obchod, a to v souladu s postupy oznamování podle dohod o SFO a
 o technických překážkách obchodu.
 Článek 32
 Regionální
 integrace
 1. Za účelem usnadnění
 vzájemného obchodu se strany zavazují na regionální úrovni a v co největší
 možné míře harmonizovat normy, opatření a podmínky pro dovoz.
 2. Existují-li již
 v době vstupu této dohody v platnost podmínky pro dovoz, platí,
 že než budou zavedeny harmonizované dovozní podmínky, uplatňují je státy
 regionu západní Afriky a Evropské unie v souladu se zásadou, podle
 níž produkt pocházející z jedné ze stran a umístěný na trh jednoho státu druhé
 strany v souladu s pravidly může být zákonně umístěn
 rovněž na trhy všech ostatních států dotčené strany bez dalších
 omezení či správních požadavků.
 3. Pokud jde o
 opatření podle této kapitoly, státy západní Afriky dbají o to, aby
 zacházení, jež udílejí produktům pocházejícím ze západní Afriky, nebylo
 méně příznivé, než je zacházení, jež uplatňují na


text:
obdobné
 produkty pocházející z Evropské unie a vstupující do regionu západní Afriky.
 Článek 33
 Spolupráce
 1. Strany uznávají, že pro
 dosažení cílů této kapitoly je důležitá spolupráce v oblasti
 technických předpisů, sanitárních a fytosanitárních opatření,
 posuzování shody a také sledovatelnosti.
 2. Strany se dohodly, že budou
 spolupracovat na zvýšení kvality a konkurenceschopnosti prioritních
 produktů států regionů západní Afriky, jež jsou uvedeny v
 dodatku I přílohy D této dohody, a zlepšení přístupu na trh Evropské
 unie, a to rovněž pomocí opatření finanční pomoci, podle
 ustanovení části III, zejména v těchto oblastech:
 a) zavádění příslušného rámce pro
 výměnu informací a sdílení odborných zkušeností mezi stranami;
 b) spolupráce s mezinárodními
 normalizačními, metrologickými a akreditačními organizacemi,
 včetně zprostředkování účasti zástupců strany západní
 Afriky na zasedáních těchto organizací;
 c) přijímání technických norem a
 předpisů, postupů posuzování shody a sanitárních a
 fytosanitárních opatření harmonizovaných na regionální úrovni, na
 základě příslušných mezinárodních norem;
 d) posilování kapacit veřejných a
 soukromých zúčastněných stran, včetně informací a
 vzdělávání, za účelem dodržování fytosanitárních norem,
 předpisů a opatření Evropské unie a účasti
 v mezinárodních normalizačních orgánech;
 e) rozvoj vnitrostátních kapacit pro
 dodržování norem, posuzování shody, sledovatelnost produktů a přístup
 na trh Evropské unie.
 KAPITOLA
 4
 JINÉ
 NECELNÍ PŘEKÁŽKY
 Článek 34
 Zákaz
 množstevních omezení
 Při vstupu
 této dohody v platnost se zruší veškeré zákazy či omezení dovozu nebo
 vývozu týkající se obchodu mezi oběma stranami, kromě cel, daní,
 poplatků a jiných výdajů uvedených v článcích 7 a 8
 této dohody o clech, které jsou uplatňovány prostřednictvím kvót,
 dovozních nebo vývozních licencí nebo jiných opatření. Nemohou být
 zavedena žádná nová opatření. Ustanoveními tohoto článku nejsou
 dotčena ustanovení ohledně nástrojů ochrany obchodu podle
 kapitoly 2 a ustanovení o platební bilanci podle článku 89 této dohody.
 Článek 35
 Národní
 zacházení v souvislosti s vnitřními daněmi a předpisy
 1. Dovážené produkty pocházející
 z jedné strany nemohou podléhat přímo ani nepřímo vnitřním daním
 ani žádným jiným vnitřním poplatkům, které by převyšovaly
 daně nebo poplatky uvalené přímo nebo nepřímo na obdobné
 produkty druhé strany. Strany nebudou používat žádný jiný způsob
 vnitřních daní nebo jiných poplatků s cílem poskytnout ochranu
 domácí výrobě.
 2. Dovážené produkty pocházející
 z jedné strany využívají neméně příznivého zacházení, jakého se
 dostává obdobným produktům druhé strany v rámci všech právních
 a správních předpisů a požadavků uplatňovaných na
 jejich prodej, uvedení do prodeje, nákup, přepravu, distribuci nebo
 používání na domácím trhu. Ustanoveními tohoto odstavce není dotčeno
 uplatnění rozdílných sazeb za vnitrostátní dopravu, které vycházejí
 výhradně z hospodářského provozu dopravních
 prostředků, a nikoli z místa původu produktu.
 3. Žádná strana nebude
 zavádět či zachovávat v platnosti jakékoli vnitřní
 předpisy vztahující se k míchání, zpracování nebo použití
 produktů v určeném množství nebo podílech, které by přímo
 či nepřímo vyžadovalo, aby jakékoli takto stanovené množství nebo
 podíl produktu musel pocházet z domácích zdrojů. Kromě toho žádná
 strana nebude jakýmkoli jiným způsobem využívat vnitřních
 množstevních opatření s cílem poskytnout ochranu své výrobě.
 4. Ustanoveními tohoto
 článku není dotčeno vyplácení subvencí určených výhradně
 domácím výrobcům, včetně plateb pocházejících z výnosů
 vnitřních daní nebo poplatků uplatňovaných v souladu
 s ustanoveními tohoto článku a


text:
subvencí ve formě nákupu
 domácích produktů orgány veřejné moci.
 5. Ustanovení tohoto článku
 se neuplatní na právní a správní předpisy, postupy nebo praxi
 týkající se veřejných zakázek.
 6. Ustanoveními tohoto
 článku nejsou dotčena ustanovení této dohody týkající se
 nástrojů ochrany obchodu.
 KAPITOLA
 5
 USNADNĚNÍ
 OBCHODU, CELNÍ SPOLUPRÁCE A VZÁJEMNÁ SPRÁVNÍ POMOC
 Článek 36
 Cíle
 1. Strany uznávají význam celní
 spolupráce a usnadnění obchodu s ohledem na vývoj světového
 obchodu. Strany souhlasí s tím, že posílí spolupráci v této oblasti
 s cílem zajistit, aby příslušné právní předpisy a postupy
 a rovněž správní kapacita příslušných správních orgánů
 splňovaly cíle stanovené v oblasti účinné kontroly
 a usnadňování obchodu a pomáhaly rozvoji a regionální
 integraci signatářských států dohody o hospodářském
 partnerství.
 2. Strany uznávají, že nebudou
 nijak ohroženy legitimní cíle veřejné politiky, včetně cílů
 týkajících se bezpečnosti a předcházení podvodům.
 3. Strany se zavazují, že na
 svých územích zajistí volný pohyb zboží, na které se vztahuje tato dohoda.
 Článek 37
 Celní
 spolupráce a vzájemná správní pomoc
 1. Ve snaze zajistit, že
 ustanovení této kapitoly budou dodržována a že bude účinně
 dosaženo cílů stanovených v článku 36, strany:
 a) provádějí výměny informací o
 celních předpisech a postupech;
 b) rozvíjejí společné iniciativy
 související s postupy dovozu, vývozu a tranzitu a také
 iniciativy, jejichž cílem je poskytnout obchodnímu společenství efektivní
 služby;
 c) spolupracují na automatizaci celních a
 jiných obchodních postupů a na vypracování společných norem pro
 výměnu informací;
 d) nakolik je to možné, zaujímají
 společné postoje v mezinárodních organizacích v oblasti cel, jako je WTO,
 Světová celní organizace (WCO), Organizace spojených národů (OSN) a
 Konference OSN o obchodu a rozvoji (UNCTAD);
 e) spolupracují v oblasti plánování
 a provádění technické pomoci, zejména v oblasti celních reforem
 a usnadnění obchodu v souladu s ustanoveními této dohody, a
 f) podporují spolupráci mezi všemi
 dotčenými správami, organizacemi a jinými dotčenými orgány, a to jak
 v rámci země, tak mezi zeměmi.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 si
 celní správy stran poskytují vzájemnou správní pomoc v celních otázkách v
 souladu s ustanoveními protokolu o vzájemné správní pomoci v celních otázkách
 podle přílohy E.
 Článek 38
 Celní
 předpisy a postupy
 1. Strany zajistí a přijmou
 kroky, aby jejich právní a správní předpisy a postupy v oblasti obchodu a
 cel byly založeny na:
 a) platných mezinárodních nástrojích a
 normách v celní a obchodní oblasti, zejména na podstatných prvcích Mezinárodní
 úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů (revidované Kjótské
 úmluvy), rámcových normách Světové celní organizace (WCO) pro
 zabezpečení a zjednodušení celosvětového obchodu, modelu celních
 údajů WCO a Mezinárodní úmluvě o harmonizovaném systému popisu a
 číselného označování zboží (dále jen „HS“);
 b) používání jednotného správního dokumentu
 nebo jeho elektronického ekvivalentu k zavedení celního prohlášení
 o dovozu a vývozu;
 c) předpisech, které brání uvalování
 zbytečných a diskriminačních opatření na hospodářské
 subjekty, poskytují záruky proti podvodům a stanoví další úlevy pro
 subjekty, které ve vysoké míře dodržují celní předpisy;
 d) používání moderních celních postupů,
 včetně posouzení rizika, zjednodušených postupů pro vstup a
 propouštění zboží, kontroly po propuštění zboží a auditů
 společností;
 e) postupném rozvoji systémů,
 včetně systémů založených


text:
na informačních technologiích,
 pro usnadnění elektronické výměny dat mezi hospodářskými
 subjekty, celními správami a dalšími příslušnými strukturami;
 f) systému závazných informací v celní
 oblasti, zejména pokud jde o celní klasifikaci a pravidla původu, v
 souladu s pravidly stanovenými právními předpisy každé ze stran, pokud
 celní orgány disponují všemi informacemi, jež považují za nezbytné;
 g) pravidlech týkajících se pokut za
 porušení celních předpisů nebo procesních požadavků, jež jsou
 přiměřené a nediskriminační a jejichž
 uplatňování nevede k neoprávněným zpožděním;
 h) transparentních, nediskriminačních a
 přiměřených pravidlech ohledně udělování
 oprávnění celním agentům. Strany uznávají, že hodlají v budoucnu
 dospět k odstranění povinnosti využívat služeb celních agentů.
 Strany se budou touto záležitostí zabývat ve Zvláštním výboru pro celní otázky
 a usnadnění obchodu;
 i) dodržování ustanovení dohody WTO o
 kontrole před odesláním. Strany uznávají, že hodlají v budoucnu
 dospět k odstranění povinnosti provádět povinné kontroly
 před odesláním zboží nebo v místě určení. Strany se budou
 touto záležitostí zabývat ve Zvláštním výboru pro celní otázky a usnadnění
 obchodu.
 2. Aby mohly být zlepšeny pracovní
 postupy a aby bylo možno dohlížet na dodržování zásad nediskriminace,
 transparentnosti a účinnosti, zavazují se strany k tomu, že:
 a) přijmou opatření nezbytná ke
 snížení, zjednodušení a normalizaci údajů a dokumentů
 požadovaných celními orgány a jinými souvisejícími strukturami;
 b) pokud možno zjednoduší celní požadavky a
 formality v zájmu rychlého propuštění a odbavení zboží;
 c) zajistí účinné, rychlé,
 nediskriminační a pro žadatele dostupné postupy, které zaručí právo
 na odvolání proti postupu nebo rozhodnutí celní správy ve věci dovozu nebo
 vývozu zboží nebo zboží v režimu tranzitu;
 d) budou dohlížet na dodržování etických
 norem prostřednictvím uplatňování opatření, která odrážejí
 zásady příslušných mezinárodních úmluv a nástrojů v této
 oblasti, zejména prohlášení z Arushe revidovaného v roce 2003.
 Článek 39
 Usnadnění
 tranzitu
 1. Strany dbají na volný tranzit
 zboží přes své území za použití co nejpříhodnější trasy pro
 tento tranzit. Za tímto účelem musí být omezení, kontroly nebo
 případné požadavky založeny na objektivní veřejné politice, musí být
 nediskriminační, přiměřené a musí být uplatňovány
 jednotně.
 2. Aniž je dotčeno další
 provádění zákonných celních kontrol, udílí strany zboží v režimu
 tranzitu pocházejícímu z území druhé strany zacházení neméně
 příznivé, než je zacházení udílené zboží domácího trhu v případě
 vývozu, dovozu a jejich pohybu.
 3. Strany zavádějí celní
 režimy tranzitu umožňující pohyb zboží, aniž by bylo nutné zaplatit clo a
 jiné poplatky, s výhradou poskytnutí přiměřených záruk.
 4. Strany usilují o podporu a
 zavádění regionálních režimů tranzitu, jejichž cílem je
 odstranění překážek obchodu.
 5. Strany využívají normy
 a příslušné mezinárodní nástroje týkající se tranzitu zboží.
 6. Strany zajišťují
 spolupráci a koordinaci všech dotčených orgánů na svých územích v
 zájmu usnadnění tranzitní dopravy a podpory přeshraniční
 spolupráce.
 Článek 40
 Vztahy
 s obchodním společenstvím
 Strany se dohodly, že:
 a) budou dbát na to, aby veškeré právní
 předpisy, postupy, dávky a poplatky byly veřejně dostupné
 vhodnými prostředky, a to pokud možno elektronicky;
 b) budou podporovat spolupráci mezi
 hospodářskými subjekty a dotčenými správními orgány
 uplatněním objektivních a veřejně dostupných postupů,
 jako jsou protokoly k dohodě založené na dohodách Světové celní
 organizace;
 c) budou dbát


text:
na to, aby jejich celní a
 související požadavky a předpisy a postupy s tím spojené nadále
 odpovídaly potřebám obchodního společenství, byly v souladu
 s osvědčenými postupy a byly i nadále pro obchod co
 nejméně omezující;
 d) jsou nutné včasné a pravidelné
 konzultace legislativních návrhů a postupů týkajících se celních a
 obchodních otázek se zástupci obchodu. Za tímto účelem jednotlivé strany
 stanoví vhodné a pravidelné mechanismy konzultací mezi správními orgány a obchodním
 společenstvím;
 e) mezi zveřejněním
 a vstupem v platnost veškerých nových nebo změněných
 právních předpisů, postupů, cel nebo poplatků musí uplynout
 dostatečně dlouhá doba. Strany zveřejňují správní informace
 týkající se zejména požadavků agentur, postupů pro vstup, pracovní
 doby a provozních postupů celních orgánů v přístavech a na
 hraničních přechodech a také na kontaktních nebo informačních
 místech.
 Článek 41
 Celní
 hodnota
 Dohoda Světové obchodní organizace
 ohledně provedení článku VII Všeobecné dohody o clech
 a obchodu z roku 1994 upravuje stanovení celní hodnoty
 uplatňované na reciproční obchod stran. Strany spolupracují za
 účelem dosažení společného přístupu k otázkám týkajícím se celní
 hodnoty.
 Článek 42
 Regionální
 integrace v regionu západní Afriky
 1. Strany souhlasí s tím, že
 budou v zájmu usnadnění obchodu v regionu západní Afriky podporovat celní
 reformy, zejména harmonizaci postupů a předpisů.
 2. Za výše uvedeným účelem
 zavedou strany úzkou spolupráci všech příslušných struktur podílejících se
 na provádění příslušných mezinárodních norem v celní oblasti.
 Článek 43
 Spolupráce
 1. Strany uznávají význam celní
 spolupráce a usnadnění obchodu pro provedení této dohody.
 2. V souladu s odstavcem 6
 přílohy D Rozhodnutí Generální rady WTO ze dne 1. srpna 2004 a s výhradou
 ustanovení části III se strany dohodly, že zavedou vhodné programy
 technické a finanční pomoci, jež umožní provedení ustanovení této
 kapitoly, zejména pokud jde o:
 a) vypracování vhodných a jednoduchých
 právních a správních předpisů;
 b) zvyšování informovanosti a povědomí
 hospodářských subjektů, včetně vzdělávání
 dotčených zaměstnanců;
 c) posilování kapacit, modernizaci a
 propojení celních správ a souvisejících služeb.
 Článek 44
 Přechodná
 opatření
 1. Strany uznávají, že je
 třeba zavést přechodná opatření, jež zajistí hladké
 provádění ustanovení této kapitoly.
 2. Aniž jsou dotčeny
 závazky v rámci WTO, bude strana západní Afriky využívat přechodného
 období pěti (5) let počínaje vstupem této dohody v platnost, aby
 splnila povinnosti stanovené v čl. 38 odst. 1 písm. b) a d). Tuto
 lhůtu lze ve spolupráci s Evropskou unií změnit podle výsledků
 reforem, které region západní Afriky provede.
 Článek 45
 Zvláštní
 výbor pro celní otázky a usnadnění obchodu
 1. Strany ustavují Zvláštní
 výbor pro celní otázky a usnadnění obchodu tvořený zástupci
 stran.
 2. Zvláštní výbor pro celní
 otázky a usnadnění obchodu plní následující úkoly:
 a) zajistí kontrolu provádění a
 řízení této kapitoly, protokolu o pravidlech původu a protokolu o
 vzájemné správní pomoci;
 b) slouží jako konzultační a diskuzní
 fórum ohledně veškerých otázek týkajících se cel, zejména celních
 režimů a postupů celního odbavení, pravidel původu, celní
 hodnoty, sazebního zařazení, celní spolupráce a vzájemné správní pomoci;
 c) rozvíjí spolupráci na vypracování,
 zavedení a kontrole provádění celních režimů a postupů celního
 odbavení, pravidel původu a vzájemné správní pomoci.
 3. Zvláštní výbor pro celní
 otázky


text:
a usnadnění obchodu se schází jednou za rok v den a s programem
 jednání, který si strany dohodnou předem. Strany se mohou rozhodnout, že v
 případě potřeby svolají schůze výboru ad hoc.
 4. Zvláštnímu výboru pro celní
 otázky a usnadnění obchodu předsedají střídavě jednotlivé
 strany.
 5. Zvláštní výbor pro celní
 otázky a usnadnění obchodu podává zprávy Smíšenému výboru pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství.
 KAPITOLA 6
 ZEMĚDĚLSTVÍ,
 RYBOLOV A ZABEZPEČENÍ POTRAVIN
 Článek 46
 Cíle
 1. Strany uznávají, že v regionu
 západní Afriky představují zemědělství, včetně
 chovatelství, a rybolov významnou součást HDP, hrají nesmírně
 důležitou roli v boji proti neschopnosti zabezpečit potraviny a
 zajišťují příjem a zaměstnání pro většinu aktivní populace.
 2. Tato dohoda musí svými
 hospodářskými a obchodními důsledky a opatřeními v rámci
 rozvojového programu dohody o hospodářském partnerství přispívat ke
 zvýšení produktivity, konkurenceschopnosti a diverzifikace výroby v
 zemědělství a rybolovu. Musí rovněž usnadnit rozvoj
 zpracovatelských odvětví a rozšíření obchodu se
 zemědělskými produkty, potravinami a produkty rybolovu mezi stranami,
 a to v souladu s udržitelným řízením přírodních zdrojů.
 3. Strany uznávají, že v
 zemědělství regionu západní Afriky existuje dosud nevyužitý potenciál
 a že je třeba podporovat provádění národních a regionálních
 zemědělských politik v rámci politik spolupráce prováděných
 oběma stranami podle ustanovení části III této dohody.
 4. Strany uznávají, že
 rybolovné, biologické a námořní zdroje mají pro Evropskou unii a region
 západní Afriky velký význam a že v důsledku existujícího rizika
 vyčerpání těchto zdrojů, zejména v důsledku
 průmyslového rybolovu, musí podporovat udržitelné řízení rybolovných
 a vodních zdrojů.
 5. Strany rovněž uznávají,
 že rybolov a mořské ekosystémy ve státech západní Afriky jsou složité,
 biologicky rozmanité a citlivé a že při jejich využívání je třeba k
 tomu přihlížet prostřednictvím ochrany a udržitelného a účinného
 řízení rybolovu a souvisejících ekosystémů, a to na základě
 odborného poradenství a zásady předběžné opatrnosti stanovené v
 kodexu chování pro odpovědný rybolov Organizace pro výživu a
 zemědělství OSN (FAO).
 6. Strany rovněž uznávají
 ekonomický a sociální význam aktivit týkajících se rybolovu a využívání živých
 mořských zdrojů států západní Afriky a potřebu maximalizace
 jejich přínosu k zajišťování potravin, zaměstnanosti, omezování
 chudoby, zvyšování příjmů a sociální stabilitě rybářských
 komunit.
 7. Strany uznávají, že zásadními
 faktory snížení chudoby, jež je třeba začlenit do širšího rámce
 udržitelného rozvoje, rozvojových cílů tisíciletí, jsou zabezpečení
 potravin pro obyvatelstvo a zvýšení prostředků pro obživu ve
 venkovských oblastech. Dohodly se proto, že budou společně usilovat o
 to, aby na trzích se zemědělskými produkty a potravinami v západní
 Africe nedocházelo k výpadkům.
 8. Evropská unie se zavazuje, že
 bude v rámci svých politik, včetně politiky rybolovu, podporovat
 státy západní Afriky v jejich úsilí vypracovat účinný systém pro sledování,
 kontrolu a dohled v oblasti rybolovu.
 9. Strany se mimo jiné dohodly
 na tom, že pro region je důležité zavést politiky, jež umožní zvýšit
 užitek rybolovu ve prospěch obyvatel regionu západní Afriky.
 10. Při provádění
 cílů uvedených v tomto článku mají strany plně na vědomí
 různorodost hospodářských, sociálních a environmentálních
 charakteristik a potřeb a také rozvojových strategií strany západní
 Afriky.
 Článek 47
 Zabezpečení potravin
 Vzhledem k tomu,
 že provádění této


text:
dohody způsobí nebo hrozí způsobit ve
 straně západní Afriky nebo v některém ze států regionu západní
 Afriky potíže, pokud jde o dostupnost nebo přístup k produktům
 nezbytným k zabezpečení potravin, bude moci strana západní Afriky nebo
 stát regionu západní Afriky přijmout vhodná opatření v souladu s
 postupy stanovenými v článku 22.
 Článek 48
 Spolupráce v oblasti zemědělství a zabezpečení potravin
 1. Spolupráce v oblasti
 zemědělství a zabezpečení potravin je uvedena v článcích 53
 a 69 dohody z Cotonou. Strany se dohodly, že ustanovení dohody z Cotonou
 týkající se této kapitoly a této dohody se provedou tak, aby byla
 zajištěna doplňkovost a vzájemné posilování.
 2. Aby mohly země regionu
 západní Afriky zajistit zabezpečení potravin pro své obyvatele a
 podporovat životaschopné a udržitelné zemědělství, přezkoumají
 obě strany podle ustanovení části III veškerá opatření spolupráce,
 jejichž cílem je zejména:
 a) podpořit provádění
 programů zavlažování a vodohospodářství;
 b) podpořit technický pokrok, inovace a
 diverzifikaci v zemědělství;
 c) propagovat používání
 zemědělských vstupů, jež jsou šetrné k životnímu prostředí;
 d) rozvíjet výzkum za účelem výroby
 kvalitnějších osiv a jejich používání venkovským obyvatelstvem;
 e) rozvíjet integrovaný systém
 zemědělství a chovatelství;
 f) zlepšit skladování a uchovávání
 zemědělských produktů;
 g) posílit roli státu jakožto poskytovatele podpory
 a poradenství pro soukromé provozovatele;
 h) posílit zemědělská
 odvětví;
 i) vybudovat cesty pro obslužnost na
 venkově, čímž se zlepší sběr a oběh zemědělských
 produktů;
 j) přispět ke zlepšení
 systémů včasného varování pro předcházení krizím;
 k) přispět k rozvoji regionálních
 burz sloužících ke zlepšení centralizace informací o regionální dostupnosti
 potravinářských plodin;
 l) podpořit smluvní
 zemědělství s partnery z Evropské unie, pokud jde například o
 nabídku biologických produktů;
 m) vyhledávat nové příležitosti k
 rozvoji a vývozu produktů, po nichž je velká mezinárodní poptávka;
 n) podpořit reformy pozemkového práva,
 jejichž cílem je zvýšit právní jistotu zemědělců, a
 podpořit tak rozvoj účinného zemědělství a poskytování
 úvěrů na soukromé investice do zemědělství.
 3. Strany se dohodly, že
 konkrétní situace nedostatku potravin si mohou vyžádat zavedení specifických a
 přesných programů potravinové pomoci ve prospěch zemí, jež se s
 těmito problémy potýkají. Tyto programy by však v žádném případě
 neměly narušit politiky zabezpečení potravin, jež se uplatňují
 ve státech, jež tuto pomoc čerpají.
 4. Aby se omezily případné
 nepříznivé dopady dovozu potravinové pomoci do regionu západní Afriky,
 obě strany se zavazují, že budou využívat přednostně
 třístranného mechanismu potravinové pomoci, který podporuje obchod s
 místními zemědělskými produkty.
 5. Strany zdůrazňují
 význam zemědělství pro ekonomiku a zabezpečení potravin v
 západní Africe a zejména zranitelnost odvětví závislých na mezinárodních
 trzích. Každá strana zajistí transparentnost svých politik a vnitřních
 podpůrných opatření. Za tímto účelem Evropská unie
 pravidelně a jakýmikoli vhodnými prostředky podává západní Africe
 zprávy o svých opatřeních, včetně zejména právního základu, forem
 opatření a příslušných částek. Strany si mohou na vyžádání druhé
 strany vyměňovat informace o veškerých opatřeních
 zemědělské politiky.
 6. Strana Evropské unie se
 zavazuje, že nevyužije vývozních subvencí na zemědělské produkty
 vyvážené do západní Afriky.
 7. S cílem zavedení spolupráce v
 oblasti zemědělství a zabezpečení potravin strany zřídí
 mechanismus trvalého dialogu o všech oblastech, jichž se týká tento
 článek. Podmínky tohoto


text:
dialogu budou upřesněny na základě
 vzájemné dohody stran.
 Článek 49
 Spolupráce v oblasti rybolovu
 1. S cílem rozvíjet a podporovat
 spolupráci v oblasti rybolovu se strany podle ustanovení části III
 zavazují k(e):
 a) spolupráci na udržitelném řízení
 rybolovných zdrojů regionu západní Afriky a provádění zásady
 předběžné opatrnosti při určování udržitelné úrovně
 úlovků a stanovení podmínek přístupu k rybolovným zdrojům, které
 je třeba dodržovat, aby se zabránilo nadměrnému rybolovu a jakémukoli
 negativnímu důsledku pro životní prostředí a ekosystém;
 b) podpoře zvýšení kapacity nabídky a
 konkurenceschopnosti produktů rybolovu. Za tímto účelem se Evropská
 unie zavazuje podporovat členské státy regionu a reagovat na potřeby
 vyplývající z použití sanitárních a fytosanitárních opatření a také
 rozvíjet regionální trh s produkty rybolovu;
 c) podpoře investic a přístupu k
 financování za účelem zvýšení produktivity podniků zabývajících se
 rybolovem v regionu;
 d) spolupráci na udržitelném řízení
 tradičního rybolovu a vypracování a provádění politiky rozvoje
 akvakultury v západní Africe;
 e) přípravě a návrhu minimálních
 opatření, jež musí dodržovat plavidla, aby nad nimi mohly být lépe
 vykonávány sledování, kontrola a dohled;
 f) vynaložení koordinovaného úsilí ke
 zlepšení prostředků, jimiž lze zabránit nezákonnému, nehlášenému a
 neregulovanému rybolovu, odrazovat od něj a eliminovat ho, a k
 přijetí vhodných opatření za tímto účelem. V tomto rámci se
 strany zavazují, že přijmou veškerá účinná opatření, aby
 zabránily nezákonnému rybolovu a zamezily jeho pokračování, aniž by byly
 dotčeny jiné činnosti, jež považují za vhodné;
 g) zavedení systému kontrol plavidel v celé
 západní Africe a k tomu, že budou všechny státy západní Afriky odpovídající
 systém kontroly plavidel využívat;
 h) kromě povinného kompatibilního
 systému kontrol plavidel se celá západní Evropa společně se stranou
 Evropské unie zavazuje k vypracování jiných mechanismů, jimiž zajistí
 účinné politiky kontroly a dohledu;
 i) usnadnění postupů a podmínek
 sledovatelnosti a certifikace produktů rybolovu vyvážených z regionu na
 trh Evropské unie;
 j) zlepšení a posílení mechanismů a
 režimů kontroly, dohledu a sledování rybolovu s cílem boje proti
 nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu, včetně
 přijetí minimálních opatření, jež musí dodržovat plavidla, aby mohl
 být nad jejich činnostmi lépe vykonáván dohled a kontrola;
 k) povolení přijetí vhodných ochranných
 opatření založených na vědeckých doporučeních a po konzultacích
 s různými zúčastněnými stranami, včetně Evropské unie,
 pokud je ohroženo udržitelné řízení rybolovných a vodních zdrojů v
 regionu;
 l) posílení vědeckého výzkumu o stavu
 rybolovných zdrojů v regionu západní Afriky;
 m) zlepšení a posílení systému informací a
 zpracování rybolovných statistik, zejména migrujících druhů;
 n) posílení spolupráce ve všech oblastech
 společného zájmu, pokud jde o rybolov.
 Článek 50
 Regionální
 integrace
 1. Strany uznávají, že
 větší integrace zemědělských a potravinářských trhů a
 odvětví mezi státy západní Afriky prostřednictvím postupného
 odstraňování přetrvávajících překážek a přijetí vhodného
 rámce právních předpisů napomůže prohloubení regionálního
 integračního procesu a splnění cílů této kapitoly.
 2. Budou usilovat podle
 ustanovení části III a rozvojového programu dohody o hospodářském
 partnerství o vypracování a provádění regionálních odvětvových
 zemědělských a rybolovných politik a zvýší účinnost regionálních
 zemědělských a rybolovných trhů.
 Článek 51
 Výměna
 informací a konzultace v otázkách zemědělství a rybolovu
 1. Strany souhlasí
 s výměnou zkušeností, informací a osvědčených postupů
 a


text:
s konzultacemi ve všech oblastech souvisejících s dosažením
 cílů této kapitoly a týkajících se obchodu mezi stranami.
 2. Strany souhlasí s tím,
 že by tento dialog byl zvláště užitečný zejména v těchto
 oblastech:
 a) výměna informací o
 zemědělské výrobě, spotřebě a obchodu a o
 příslušném vývoji na trhu se zemědělskými produkty a
 produkty rybolovu;
 b) výměna informací o politikách a
 právních a správních předpisech v oblasti zemědělství,
 rozvoje venkova a rybolovu;
 c) diskuse o změnách politik a
 institucí potřebných pro transformaci zemědělství a rybolovu a
 rovněž vypracování a provádění regionálních politik týkajících se
 zemědělství, potravinářství, rozvoje venkova a rybolovu při
 usilování o regionální integraci;
 d) výměny stanovisek k novým
 technologiím, politikám a opatřením kontroly kvality;
 e) výměny
 stanovisek k lepšímu poznání a sledování platných soukromých norem v Evropské
 unii.
 ČÁST
 III
 SPOLUPRÁCE
 V ZÁJMU PROVÁDĚNÍ ROZVOJOVÉHO HLEDISKA A USKUTEČNĚNÍ CÍLŮ
 DOHODY O HOSPODÁŘSKÉM PARTNERSTVÍ
 Článek 52
 Cíle
 1. Strany se v rámci této dohody
 zavazují, že posílí spolupráci, a společně se zavazují k
 provádění dohody o hospodářském partnerství a jejích cílů.
 Strana Evropské unie se zavazuje, že bude straně západní Afriky při
 provádění dohody o hospodářském partnerství, jejímž cílem je rozvoj,
 pomáhat.
 2. Společný závazek stran
 má vést k rozvoji regionu západní Afriky a přispěje k realizaci
 priorit stanovených v části I této dohody. Za tímto účelem strany
 uznávají, že lepší přístup na trh Evropské unie není dostatečnou
 podmínkou pro prospěšné začlenění regionu západní Afriky do
 světového obchodu. Zavazují se rovněž k provedení účinných
 opatření, jež by měla v regionu západní Afriky přispět ke
 zřízení pevné, konkurenceschopné a diverzifikované ekonomické základny, k
 prohloubení jeho hospodářské integrace a přizpůsobení novým
 skutečnostem plynoucím z této dohody tak, aby měl region z
 hospodářského partnerství prospěch.
 Článek 53
 Zásady
 1. Strany se dohodly, že budou
 spolupracovat na technické a finanční podpoře úsilí západní Afriky o
 splnění závazků přijatých v rámci této dohody. Spolupráce má
 rovněž pomoci regionu západní Afriky vypořádat se s problémy, jež
 přináší diverzifikace a zvýšení produkce, a to s cílem rozšířit
 vnitroregionální obchod a využít otevření evropského trhu. Zavazují se k
 provedení rozvojového programu dohody o hospodářském partnerství (PAPED),
 aby zajistily splnění cílů této dohody. Za tímto účelem budou
 ustanovení dohody z Cotonou týkající se hospodářské a regionální spolupráce
 a integrace prováděna s cílem získat co největší užitek z této
 dohody.
 2. Strany se dohodly, že zajistí
 soulad mezi rozvojovou spoluprací a mezinárodními závazky stran v oblasti
 udržitelného rozvoje a regionálních rozvojových strategií.
 3. Nový obchodní režim
 zřízený touto dohodou a závazky přijaté v rámci rozvojové spolupráce
 se vzájemně doplňují a tvoří společně rozvojový
 rozměr dohody. V souladu s čl. 2 odst. 4 této dohody vychází nový
 obchodní režim z reciprocity, zohledňuje různé úrovně rozvoje a
 zavádí zvláštní a diferencované zacházení a také postupnou a asymetrickou
 liberalizaci pro západní Afriku.
 4. Strany se rovněž
 dohodly, že ustanovení této části nelze vykládat tak, že by bránila
 straně západní Afriky pokračovat v plnění svých cílů
 růstu a rozvoje, provádět své politiky a regionální integraci.
 Článek 54
 Způsoby
 financování
 1. Evropská unie se zavazuje


text:
podporovat činnosti a projekty související s rozvojovým rozměrem
 dohody. Financování ze strany Evropské unie[2]
 související s rozvojovou spoluprací mezi západní Afrikou a Evropskou unií na
 podporu provedení této dohody probíhá v rámci:
 a) příslušných pravidel a postupů
 stanovených v dohodě z Cotonou, zejména programových postupů
 Evropského rozvojového fondu;
 b) příslušných nástrojů
 financovaných souhrnným rozpočtem Evropské unie;
 c) ostatních finančních
 mechanismů, jež budou ustaveny v případě, že skončí
 platnost dohody z Cotonou.
 2. Členské státy Evropské
 unie se kolektivně zavazují k podpoře rozvojových činností
 napomáhajících regionální hospodářské spolupráci a provádění
 této dohody, a to jak na celostátní, tak na regionální úrovni,
 prostřednictvím svých příslušných rozvojových politik
 a nástrojů, mimo jiné v rámci podpory obchodu, v souladu se
 zásadami účinnosti, koordinace a doplňkovosti pomoci.
 3. Evropská unie a její členské
 státy se zavazují, že budou financovat rozvojový rozměr dohody v období
 odpovídajícím přinejmenším době trvání liberalizace obchodu západní
 Afrikou v rámci této dohody, a to v souladu s finančními nástroji,
 právními ustanoveními stran a zásadami stanovenými v článku 2 této dohody.
 4. Evropská unie a její
 členské státy se zavazují, že budou podporovat západní Afriku při
 zajišťování doplňkového financování rozvojového rozměru dohody u
 jiných dárců.
 Článek 55
 Rozvojový
 program dohody o hospodářském partnerství
 Strany podporují autonomní úsilí regionu
 zajistit svůj rozvoj a současně přijímají finanční a
 technická ustanovení, jež jsou nutná k provedení rozvojového programu dohody o
 hospodářském partnerství (PAPED) a k dosažení jeho cílů, a to v
 souladu s ustanoveními článku 54 níže s cílem realizovat rozvojový
 rozměr této dohody.
 Článek 56
 Cíle
 PAPED
 1. Rozvojový program dohody o
 hospodářském partnerství je součástí dlouhodobého plánu na dosažení
 rozvojových cílů dohody. Jeho obecným cílem je vytvořit konkurenceschopnou
 regionální ekonomiku, která bude harmonickou součástí světové
 ekonomiky a bude stimulovat udržitelný růst a rozvoj. PAPED, program
 pomoci na podporu obchodu v regionu západní Afriky a také regionální strategie
 rozvoje hospodářství a odvětvového rozvoje v tomto regionu se
 vzájemně doplňují.
 2. Konkrétním cílem rozvojového
 programu dohody o hospodářském partnerství je umožnit regionu západní
 Afriky plně využít možností, jež dohoda o hospodářském partnerství
 nabízí, a čelit nákladům na přizpůsobení a výzvám spojeným
 s prováděním dohody.
 3. Za tímto účelem by
 měl program přispívat k:
 a) dosažení rychlého hospodářského
 růstu, který bude podporovat zaměstnanost a vytvářet nová
 pracovní místa, přispěje k udržitelnému hospodářskému rozvoji a
 ke snížení chudoby v regionu západní Afriky;
 b) větší diverzifikaci a
 konkurenceschopnosti hospodářství regionu západní Afriky;
 c) zvýšení produkce a příjmů
 obyvatelstva;
 d) prohloubení procesu regionální integrace
 a zvýšení vnitroregionálního obchodu;
 e) zvýšení podílu trhu regionu západní
 Afriky na evropském trhu mimo jiné prostřednictvím lepšího přístupu
 na tento trh;
 f) podpoře investic v západní Africe,
 partnerství mezi soukromými sektory Evropské unie a západní Afriky a zlepšení
 podnikatelského prostředí v regionu západní Afriky.
 Článek 57
 Hlavní
 rysy PAPED
 Oblasti činností zahrnuté do rozvojového
 programu dohody o hospodářském partnerství lze shrnout do pěti
 hlavních rysů:
 a) rozrůznění a navýšení
 výrobních kapacit;
 b) rozvoj vnitroregionálního obchodu a
 usnadnění přístupu na mezinárodní trhy;
 c) zlepšení a posílení vnitrostátních a
 regionálních obchodních infrastruktur;
 d) provedení nezbytných úprav


text:
a
 zohlednění dalších potřeb souvisejících s obchodem;
 e) provedení a následné posouzení
 dohody o hospodářském partnerství regionem západní Afriky.
 Článek 58
 Podmínky
 provádění PAPED
 1. Rozvojový program dohody o
 hospodářském partnerství je předmětem protokolu, který je
 nedílnou součástí dohody a je obsažen v příloze F. Podmínky
 provádění programu budou stanoveny v protokolu.
 2. PAPED se provádí na
 základě schématu činností, finančního posouzení, harmonogramu a
 ukazatelů pro kontrolu provádění. Schéma činností je
 předmětem finančního závazku Evropské unie a jejích
 členských států k jejich realizaci, a to v souladu s ustanoveními
 článku 54 níže.
 3. PAPED je
 průběžně, podle toho, jak se strany dohodnou, posuzován. Je
 pravidelně revidován na základě výsledků jeho provádění a
 dopadů dohody. Za tímto účelem umožňuje mechanismus vycházející
 ze společně definovaných ukazatelů trvale sledovat
 provádění programu a posouzení dopadů.
 4. V rámci společného
 posouzení zmíněného v odstavci 3 hledají strany synergie mezi rytmem
 provádění závazků, jež přijal region západní Afriky, na jedné
 straně a na straně druhé pokrokem, jehož bylo v provádění
 činností a programů PAPED dosaženo, a to včetně
 uvolnění zdrojů na jeho financování, a pokrokem při zlepšování
 konkurenceschopnosti a výrobních kapacit regionu. Strany přijmou v rámci
 Smíšené rady dohody o hospodářském partnerství opatření v souladu s
 ustanoveními této dohody, zejména s článkem 54, k posílení této synergie.
 Článek 59
 Podpora
 provádění pravidel
 Strany souhlasí, že provádění pravidel
 týkajících se obchodu, pro něž jsou oblasti spolupráce podrobně
 uvedeny v různých kapitolách této dohody, je zásadním prvkem pro dosažení
 jejich cílů. Spolupráce v této oblasti bude probíhat v souladu
 s podmínkami stanovenými v článku 54.
 Článek 60
 Úprava
 daní
 1. Strany uznávají, že
 odstraňování nebo podstatné snižování cel stanovené touto dohodou mohou
 pro region západní Afriky představovat problém, a souhlasí se
 zahájením dialogu a spolupráce v této oblasti.
 2. S ohledem na harmonogram
 odstraňování cel dohodnutý stranami této dohody strany souhlasí se
 zahájením hlubšího dialogu o reformách a opatřeních daňových
 úprav, jež mají odstranit rozpočtový schodek a zajistit rozpočtovou
 rovnováhu zemí regionu západní Afriky.
 3. Západní Afrika se zavazuje,
 že provede fiskální reformy v rámci fiskálního přechodu, k němuž
 povede liberalizace. Evropská unie se zavazuje, že západní Afriku při
 provádění těchto reforem podpoří. S ohledem na tyto reformy se
 Evropská unie zavazuje poskytnout finanční prostředky na pokrytí
 čistého fiskálního dopadu dohodnutého mezi stranami za období
 odstraňování cel.
 Článek 61
 Nástroje
 1. V rámci provádění
 ustanovení části III této dohody se strany dohodly, že zavedou tyto
 nástroje:
 a) středisko pro sledování
 konkurenceschopnosti;
 b) regionální fond dohody o
 hospodářském partnerství.
 2. Středisko pro sledování
 konkurenceschopnosti je jedním z nástrojů sledování a hodnocení
 provádění dohody. Stanoví jasné ukazatele pro sledování a hodnocení, aby
 mohl být posouzen dopad dohody o hospodářském partnerství. Tyto ukazatele
 budou zavedeny po podpisu dohody.
 3. Strany uznávají, že mechanismy
 regionálního financování přinášejí užitek. Regionální fond dohody o
 hospodářském partnerství je hlavním nástrojem financování rozvojového
 programu dohody o hospodářském partnerství. Jedná se o preferovaný
 nástroj k usměrnění toku podpory Evropské unie a jejích
 členských států.
 4. Z tímto účelem
 zřizuje region regionální fond dohody o hospodářském partnerství,
 jehož


text:
úkolem je usměrňovat tok financí na regionální úrovni a
 případně na celostátní úrovni a provádět účinně
 podpůrná opatření této dohody.
 5. Evropská unie a její
 členské státy se zavazují, že budou svou podporu usměrňovat do
 regionu buď prostřednictvím řádných finančních
 mechanismů, nebo prostřednictvím mechanismů, jež si zvolí
 signatářské země této dohody. Tyto mechanismy budou provedeny v souladu
 se zásadami účinnosti pomoci obsaženými v Pařížské deklaraci s cílem
 zajistit jednoduché, účinné a rychlé provádění. Strany se budou moci
 dohodnout na jakýchkoli jiných mechanismech nebo způsobech financování.
 6. Podmínky fungování dvou
 nástrojů uvedených v odstavci 1 tohoto článku upřesní Smíšený
 výbor pro provádění dohody o hospodářském partnerství.
 ČÁST IV
 PŘEDCHÁZENÍ
 SPORŮM A JEJICH ŘEŠENÍ
 KAPITOLA 1
 CÍL, OBLAST PŮSOBNOSTI A STRANY
 Článek 62
 Cíl
 Cílem této části dohody je zavést metody
 pro předcházení sporům, které by mohly mezi stranami vzniknout, a
 jejich řešení tak, aby se dosáhlo oboustranně uspokojivého
 řešení.
 Článek 63
 Oblast
 působnosti
 1. Tato část se uplatní
 při jakýchkoli sporech týkajících se výkladu nebo použití této dohody, s
 výhradou ustanovení článků 20 a 21.
 2. Bez ohledu na ustanovení
 odstavce 1 se v případě sporu ohledně financování rozvojové
 spolupráce použije postup stanovený v článku 98 dohody
 z Cotonou.
 Článek 64
 Strany sporu
 1. Evropská unie a její
 členské státy se v rámci předcházení sporům vzniklým v
 důsledku používání této dohody a jejich řešení považují za jednu
 stranu.
 2. ECOWAS, WAEMU a všechny státy
 západní Afriky, včetně Mauritánie, se v rámci předcházení
 sporům vzniklým v důsledku používání této dohody a jejich řešení
 rovněž považují za jednu stranu.
 KAPITOLA 2
 PŘEDCHÁZENÍ SPORŮM: KONZULTACE A
 ZPROSTŘEDKOVÁNÍ
 Článek 65
 Konzultace
 1. Strany usilují o řešení
 sporů, na něž se vztahuje článek 63, prostřednictvím
 konzultací vedených v dobré víře s cílem dosáhnout oboustranně
 uspokojivého řešení.
 2. Kterákoli strana, jež si
 přeje zahájit konzultace, podá druhé straně a v kopii Smíšenému
 výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství písemnou
 žádost, ve které uvede dotčené opatření a ustanovení dohody, s nímž
 je podle jejího názoru toto opatření v rozporu.
 3. Konzultace se uskuteční
 do čtyřiceti (40) dní od podání žádosti. Konzultace se považují za
 ukončené do šedesáti (60) dní od podání žádosti, pokud se obě strany
 nedohodnou, že budou v konzultacích pokračovat. Veškeré informace
 sdělené během konzultací zůstávají důvěrné.
 4. V naléhavých situacích,
 zejména těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo
 sezónního zboží, se konzultace zahájí do patnácti (15) dní od podání žádosti
 a považují se za ukončené do třiceti (30) dní od podání žádosti.
 5. V kterékoli fázi
 předcházení sporům nebo jejich řešení věnuje strana
 Evropské unie zvláštní pozornost konkrétní situaci, obavám a zájmům
 států a regionu západní Afriky.
 6. Pokud se konzultace
 neuskuteční ve lhůtách stanovených v odstavci 3 nebo odstavci 4
 nebo pokud se konzultace uskuteční, ale nevedou k oboustranně
 přijatelnému řešení, pak může žalující strana využít postupu
 rozhodčího řízení podle této dohody.
 Článek 66
 Zprostředkování
 1. Pokud nelze v rámci konzultací
 dosáhnout oboustranně přijatelného řešení, mohou strany po
 dohodě vyhledat prostředníka. Nerozhodnou-li strany jinak, jsou
 podmínky pro zprostředkování stejné jako podmínky


text:
uvedené v žádosti o
 konzultace.
 2. Nedohodnou-li se strany sporu
 na osobě prostředníka do deseti (10) dní ode dne, kdy podaly žádost
 o zprostředkování, vybere předseda Smíšeného výboru pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství nebo jeho zástupce, jehož
 vybere iniciativnější strana, prostředníka losem z osob, které
 jsou uvedeny na seznamu podle článku 83 a které nejsou státními
 příslušníky ani jedné ze stran. Výběr se provede do dvaceti (20) dní
 od podání žádosti o zprostředkování za přítomnosti zástupců
 jednotlivých stran.
 3. Prostředník se do
 třiceti (30) dní od svého jmenování sejde se stranami. Strany
 předloží prostředníkovi veškeré podklady nejpozději patnáct (15)
 dní před setkáním a prostředník vydá své stanovisko do
 čtyřiceti pěti (45) dní od svého jmenování.
 4. Stanovisko prostředníka
 může obsahovat doporučení pro řešení sporu v souladu
 s ustanoveními uvedenými v článku 63. Stanovisko
 prostředníka není pro strany sporu závazné.
 5. Lhůty uvedené v odstavci
 3 mohou strany po vzájemné dohodě změnit. Tyto lhůty může
 změnit také prostředník na základě žádosti některé ze stran
 nebo z vlastní iniciativy s ohledem na konkrétní problémy
 dotčené strany nebo z důvodu složitosti případu.
 6. Vlastní zprostředkování
 a zejména všechny sdělované údaje a stanoviska zaujímaná
 stranami v těchto řízeních zůstávají důvěrná.
 KAPITOLA 3
 POSTUPY
 ŘEŠENÍ SPORŮ
 Oddíl
 I – Rozhodčí řízení
 Článek 67
 Zahájení
 rozhodčího řízení
 1. Pokud se stranám
 nepodaří urovnat spor v rámci konzultací podle článku 65, ani
 zprostředkováním podle článku 66, může žalující strana požádat
 o ustavení rozhodčího tribunálu.
 2. Písemná žádost
 o ustavení rozhodčího tribunálu se zašle žalované straně
 a Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském
 partnerství. Ve své žádosti vysvětlí žalující strana konkrétní situaci
 a/nebo dotčené opatření a uvede důvody, z nichž je tato situace
 a/nebo tato opatření v rozporu s ustanoveními této dohody.
 Článek 68
 Ustavení
 rozhodčího tribunálu
 1. Rozhodčí tribunál se
 skládá ze tří rozhodců.
 2. Do deseti (10) dní ode dne
 doručení žádosti o ustavení rozhodčího tribunálu Smíšenému výboru
 pro provádění dohody o hospodářském partnerství zahájí strany
 konzultace s cílem dosáhnout dohody ohledně složení rozhodčího
 tribunálu.
 3. Pokud se strany nejsou
 schopny dohodnout na jeho složení ve lhůtě stanovené v odstavci
 2, může každá ze stran požádat předsedu Smíšeného výboru pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství nebo jeho zástupce, aby
 vybral všechny tři členy tribunálu losem ze seznamu podle článku
 83, přičemž mezi nimi bude jedna osoba z osob navržených žalující
 stranou, jedna osoba z osob navržených žalovanou stranou a jedna
 osoba z osob navržených oběma stranami, která bude jednat jako
 předseda. V případě, že se strany na jednom či více
 členech tribunálu dohodnou, zbývající člen či členové se
 vyberou stejným postupem.
 4. Předseda Smíšeného
 výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství nebo jeho
 zástupce vybere členy tribunálu losem do pěti (5) dní od obdržení
 žádosti uvedené v odstavci 3 za přítomnosti zástupců každé strany.
 Stranám je oznámeno datum a čas, kdy bude výběr proveden. Opomene-li
 některá ze stran své zástupce po obdržení pozvánky vyslat, nebude to mít
 vliv na platnost výběru.
 5. Za datum ustavení
 rozhodčího tribunálu se považuje datum, kdy byli vybráni všichni


text:
tři
 rozhodci.
 6. Podmínky úhrady výdajů
 za rozhodčí řízení jsou stanoveny v jednacím řádu.
 Článek 69
 Průběžná zpráva rozhodčího tribunálu
 Rozhodčí tribunál stranám obvykle
 nejpozději do sto dvaceti (120) dní od svého ustavení předloží
 průběžnou zprávu obsahující jak popisnou část, tak zjištění
 a závěry. Kterákoli strana může do patnácti (15) dní od
 předložení průběžné zprávy tribunálu předložit písemné
 poznámky ke konkrétním aspektům jeho průběžné zprávy.
 Článek 70
 Rozhodnutí
 rozhodčího tribunálu
 1. Rozhodčí tribunál oznámí
 své rozhodnutí stranám a Smíšenému výboru pro provádění dohody o
 hospodářském partnerství nejpozději do sto padesáti (150) dní ode dne
 ustavení rozhodčího tribunálu. Pokud usoudí, že tuto lhůtu není možno
 dodržet, musí o tom předseda tribunálu písemně uvědomit
 strany a Smíšený výbor pro provádění dohody o hospodářském
 partnerství s uvedením důvodů zpoždění a data
 předpokládaného dokončení práce tribunálu. Rozhodnutí tribunálu nesmí
 být v žádném případě učiněno později než do sto
 osmdesáti (180) dní od ustavení tribunálu.
 2. V naléhavých případech,
 včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze a
 sezónního zboží, vyvine tribunál veškeré úsilí, aby bylo rozhodnutí vydáno do
 sedmdesáti pěti (75) dní ode dne ustavení tohoto tribunálu. Rozhodnutí
 tribunálu nesmí být v žádném případě učiněno později
 než do devadesáti (90) dní od ustavení tribunálu. Pokud se rozhodčí
 tribunál domnívá, že jde o naléhavý případ, může vydat
 předběžné rozhodnutí do deseti (10) dní ode dne svého ustavení.
 3. Každá strana může
 požádat rozhodčí tribunál, aby vydal doporučení, jakým způsobem
 by žalovaná strana měla splnit požadavky rozhodnutí.
 Oddíl
 II – Splnění požadavků
 Článek 71
 Splnění
 požadavků rozhodnutí rozhodčího tribunálu
 Každá strana přijme veškerá opatření
 nezbytná ke splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího tribunálu a
 strany se snaží dohodnout na lhůtě pro splnění požadavků
 rozhodnutí.
 Článek 72
 Přiměřená
 lhůta pro splnění požadavků rozhodnutí
 1. Nejpozději do
 třiceti (30) dní poté, co byly strany informovány o rozhodnutí
 tribunálu, oznámí žalovaná strana písemně žalující straně
 a Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském
 partnerství lhůtu nezbytnou k tomu, aby splnila požadavky rozhodnutí
 (dále jen „přiměřená lhůta“).
 2. V případě
 neshody stran v otázce definice přiměřené lhůty pro
 splnění požadavků rozhodnutí tribunálu požádá žalující strana do
 dvaceti (20) dní od oznámení podle odstavce 1 písemně tribunál, aby
 stanovil dobu trvání přiměřené lhůty. Tato žádost je
 současně sdělena rovněž druhé straně a Smíšenému
 výboru pro provádění dohody o hospodářském partnerství. Tribunál své
 rozhodnutí oznámí stranám a Smíšenému výboru pro provádění dohody o
 hospodářském partnerství do třiceti (30) dní od podání žádosti.
 3. Rozhodčí tribunál
 při určování délky přiměřené lhůty vezme
 v úvahu dobu, kterou obvykle trvá žalované straně přijmout
 právní či správní opatření srovnatelná s těmi, jejichž
 přijetí tato strana považuje za nezbytné pro zajištění souladu. Každá
 ze stran může předložit svůj odhad obvyklé lhůty pro
 přijetí takových opatření. Tribunál může rovněž vzít
 v úvahu prokazatelná omezení kapacit, která mohou ovlivnit přijímání
 potřebných opatření žalovanou stranou.
 4. V případě, že není
 možné znovu svolat rozhodčí tribunál nebo některé jeho členy,
 použijí se postupy uvedené v článku 68. Lhůta pro oznámení rozhodnutí
 je čtyřicet pět (45) dní ode dne podání žádosti uvedené v


text:
odstavci 2.
 5. Přiměřenou
 lhůtu lze na základě vzájemné dohody mezi stranami prodloužit.
 Článek 73
 Přezkum opatření přijatých s cílem
 provést rozhodnutí rozhodčího tribunálu
 1. Žalovaná strana oznámí druhé
 straně a Smíšenému výboru pro provádění dohody o hospodářském
 partnerství do konce přiměřené lhůty opatření, která
 přijala s cílem splnit požadavky rozhodnutí rozhodčího tribunálu.
 2. V případě
 neshody mezi stranami, která se týká souladu opatření oznámených podle
 odstavce 1 s ustanoveními této dohody, může žalující strana
 písemně požádat tribunál o rozhodnutí v této věci. Tato
 žádost musí obsahovat konkrétní sporná opatření a vysvětlovat, jakým
 způsobem opatření porušují ustanovení této dohody. Tribunál oznámí
 své rozhodnutí do devadesáti (90) dní od podání žádosti. V naléhavých
 případech, zejména v těch, které se týkají zboží podléhajícího
 rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vydá tribunál rozhodnutí do čtyřiceti
 pěti (45) dní od podání žádosti.
 3. V případě, že není
 možné znovu svolat rozhodčí tribunál nebo některé jeho členy,
 použijí se postupy uvedené v článku 68. Lhůta pro oznámení rozhodnutí
 je sto pět (105) dní ode dne podání žádosti uvedené v odstavci 2.
 Článek 74
 Dočasná nápravná opatření v případě nesplnění
 požadavků rozhodnutí
 1. Neoznámí-li žalovaná strana
 před uplynutím přiměřené lhůty opatření, jež
 přijala pro splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího
 tribunálu, nebo pokud tento tribunál rozhodne, že opatření oznámená podle
 čl. 73 odst. 1 nejsou v souladu s povinnostmi
 dotčené strany podle článku 71, musí žalovaná strana, je-li
 k tomu vyzvána žalující stranou, nabídnout žalující straně
 dočasné odškodnění.
 2. Nedohodnou-li se strany na
 odškodnění do třiceti (30) dní od konce přiměřené
 lhůty nebo rozhodnutí rozhodčího tribunálu uvedeného
 v článku 73, podle něhož nejsou opatření přijatá pro
 splnění požadavků rozhodnutí tribunálu v souladu
 s ustanoveními článku 71, může žalující strana poté, co
 o tom druhou stranu informuje, přijmout odpovídající opatření.
 Při přijímání takových opatření se žalující strana snaží
 vybrat opatření, která se co nejméně dotknou plnění cílů
 této dohody. V krajním případě zohledňují dočasná
 opatření dopad na hospodářství států západní Afriky a nesmí mít
 vliv na poskytování rozvojové pomoci regionu západní Afriky.
 3. Strana Evropské unie prokáže
 v žádostech o odškodnění nebo při přijímání odpovídajících
 opatření v souladu s odstavci 1 a 2 tohoto článku
 umírněnost a zohlední, že státy západní Afriky jsou rozvojovými
 zeměmi.
 4. Odpovídající opatření
 nebo odškodnění jsou dočasná a použijí se pouze do doby, než je
 opatření v rozporu s ustanoveními článku 71 zrušeno či
 změněno tak, aby bylo v souladu s těmito ustanoveními,
 nebo dokud se strany nedohodnou na ukončení postupu řešení sporu.
 Článek 75
 Přezkum opatření za účelem splnění požadavků po
 přijetí odpovídajících opatření
 1. Žalovaná strana oznámí druhé
 straně a Smíšenému výboru pro provádění dohody o
 hospodářském partnerství opatření, která přijme s cílem
 splnit požadavky rozhodnutí rozhodčího tribunálu, a v tomto
 oznámení požádá o ukončení používání opatření přijatých
 žalující stranou.
 2. Pokud strany nedospějí k
 dohodě ohledně slučitelnosti oznámených opatření s
 ustanoveními této dohody do třiceti (30) dní ode dne předložení
 oznámení, žalující strana písemně požádá rozhodčí tribunál o
 přijetí rozhodnutí v této věci. Žádost je sdělena druhé
 straně a Smíšenému výboru pro


text:
provádění dohody o hospodářském
 partnerství. Tribunál přijme rozhodnutí do čtyřiceti pěti
 (45) dní od podání žádosti a oznámí je stranám a Smíšenému výboru pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství. Pokud rozhodčí
 tribunál rozhodne, že přijatá opatření nejsou v souladu
 s příslušnými ustanoveními této dohody, zjistí, zda žalující strana
 může pokračovat v uplatňování přijatých opatření.
 Domnívá-li se, že jsou tato opatření v souladu s požadavky, používání
 opatření přijatých žalující stranou se ukončí.
 3. V případě, že není
 možné znovu svolat rozhodčí tribunál nebo některé jeho členy, použijí
 se postupy uvedené v článku 68. Lhůta pro oznámení rozhodnutí je
 šedesát (60) dní ode dne podání žádosti uvedené v odstavci 2.
 Oddíl
 III – Společná a přechodná ustanovení
 Článek 76
 Oboustranně
 přijatelné řešení
 Strany si mohou kdykoliv sjednat vzájemně
 dohodnuté řešení sporu. O své dohodě informují Smíšený výbor pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství. Přijetím
 oboustranně přijatelného řešení se postup ukončí.
 Článek 77
 Jednací
 řád
 Jednací řád přijme Smíšený výbor pro
 provádění dohody o hospodářském partnerství do tří (3)
 měsíců po svém ustavení.
 Článek 78
 Obecné
 a technické informace
 Na žádost jedné ze stran nebo na základě
 vlastní iniciativy může rozhodčí tribunál požádat o informace
 jakýkoli zdroj, včetně účastníků sporu, který považuje pro
 účely rozhodčího řízení za vhodný. Pokud to bude považovat za
 vhodné, může tribunál rovněž požádat o stanoviska
 odborníků. Takto získané informace musí být sděleny oběma
 stranám, které se k nim mohou vyjádřit.
 Článek 79
 Jazyky podání
 1. Společnými pracovními
 jazyky stran při postupech předcházení a řešení sporů jsou
 angličtina, francouzština nebo portugalština.
 2. Strany předkládají svá
 písemná či ústní podání v jednom z těchto tří úředních
 jazyků.
 Článek 80
 Pravidla výkladu
 Rozhodčí tribunál vykládá ustanovení této
 dohody v souladu se zvykovými pravidly výkladu veřejného mezinárodního
 práva, včetně pravidel stanovených ve Vídeňské úmluvě
 o smluvním právu. Rozhodnutím rozhodčího tribunálu nelze
 rozšířit ani omezit práva a povinnosti stanovené v ustanoveních této
 dohody.
 Článek 81
 Rozhodnutí rozhodčího tribunálu
 1. Rozhodčí tribunál
 přijímá rozhodnutí cestou konsensu. Pokud není k rozhodnutí možné
 dospět cestou konsensu, přijme se většinovým hlasováním.
 2. Rozhodnutí obsahuje
 zjištěný skutkový stav, použitelnost příslušných ustanovení této
 dohody a odůvodnění daného zjištění a závěry,
 k nimž rozhodčí tribunál dospěl. Rozhodnutí rozhodčího
 tribunálu zveřejní Smíšený výbor pro provádění dohody o
 hospodářském partnerství, nerozhodne-li jinak.
 3. Rozhodnutí rozhodčího
 tribunálu výslovně uvede způsob, jakým se přihlédne k
 flexibilním možnostem, včetně zvláštního a diferenciovaného
 zacházení, jež tato dohoda stanoví a jedna ze stran požaduje.
 4. Aniž jsou dotčena
 ustanovení článku 64, opatření přijatá k dosažení souladu s
 rozhodnutím rozhodčího tribunálu se týkají konkrétně státu nebo
 států, jejichž opatření byla shledána v rozporu s touto dohodou.
 Proto nemůže být žádný stát předmětem sankce za to, že nesplnil
 povinnost podle této dohody, jež se na něj nevztahuje.
 Článek 82
 Přechodné
 ustanovení
 S ohledem na konkrétní situaci západní Afriky
 se strany dohodly, že během přechodného období deseti (10) let ode
 dne vstupu této dohody v platnost využije strana Evropské unie jako
 způsobu řešení sporů přednostně konzultace a
 zprostředkování a prokáže ve svých žádostech umírněnost.
 KAPITOLA
 4
 OBECNÁ
 USTANOVENÍ
 Článek 83