text:
219
 0
 Článek 2
 Vstup v platnost
 Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Použije se od 1. ledna 2016.
 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda / předsedkyně
 (1)
 Nařízení Rady (EU) 2016/72 ze dne 22. ledna 2016, kterým se pro rok 2016 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují rybářská plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací a kterým se mění nařízení (EU) 2015/104 (Úř. věst. L 22, 28.1.2016, s. 1).
 (2)
 Nařízení Rady (EU) 2016/458 ze dne 30. března 2016, kterým se mění nařízení (EU) 2016/72, pokud jde o některá rybolovná práva (Úř. věst. L 80, 31.3.2016, s. 1).


text:
 |
 52012PC0118
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o recyklaci lodí /* COM/2012/0118 final - 2012/0055 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 1.1. Obecné souvislosti a
 odůvodnění návrhu
 Environmentálně závadné a nebezpečné
 postupy při demontáži lodí představují i nadále vážný problém. Na
 konci své provozní životnosti je nyní většina velkých obchodních námořních
 plavidel demontována v zařízeních využívajících postupy, které mají
 významné dopady na životní prostředí a zdraví. Tyto negativní jevy brání
 tomu, aby se z recyklace lodí stalo řádně udržitelné odvětví.
 Situace se pravděpodobně ještě
 zhorší, protože lze očekávat, že v nadcházejících letech bude v
 důsledku současné nadbytečné kapacity světového
 loďstva, která bude podle odhadu přetrvávat ještě 5 až 6 let,
 odesláno na demontáž velké množství lodí. Kromě toho se očekává, že
 vrcholné období recyklace lodí, jež nastane kolem roku 2015 v souvislosti
 s postupným vyřazováním tankerů s jednoduchým trupem, přinese
 prospěch zejména těm zařízením, která nesplňují normy.
 Nařízení o přepravě odpadů[1] provádí v Evropské unii
 požadavky Basilejské úmluvy o kontrole pohybu nebezpečných odpadů
 přes hranice států a jejich zneškodňování. Rovněž provádí
 ustanovení změny úmluvy (tzv. „změny o zákazu“), jímž se zakazuje
 vývoz nebezpečných odpadů mimo OECD. Na mezinárodní úrovni tato
 změna zatím nevstoupila v platnost, protože ji dosud neratifikoval
 dostatečný počet států.
 Podle nařízení o přepravě
 odpadů jsou lodě plující pod vlajkami členských států EU
 určené k demontáži klasifikovány jako nebezpečné odpady, protože
 obsahují nebezpečné látky. Mohou tedy být demontovány pouze v zemích OECD.
 Lodě plující pod vlajkami členských států EU[2] však tyto právní předpisy
 téměř soustavně obcházejí, a mezinárodní pravidla i právní
 předpisy Unie se tak stávají neúčinnými.
 Toto rozšířené nedodržování
 předpisů především souvisí s nedostatkem kapacit na recyklaci
 v OECD, a to zejména pro největší lodě. Stávající kapacity v
 Evropě se využívají k demontáži malých lodí a lodí ve státní správě,
 ale nikoli pro velká obchodní námořní plavidla. Obdobně jako stavba lodí
 i demontáže lodí se z ekonomických důvodů (poptávka po oceli, nízké
 náklady na pracovní sílu, chybějící internalizace environmentálních
 nákladů) v posledních několika desetiletích přesunuly z
 evropských zemí do zemí, které nejsou členy OECD . V důsledku toho
 nebyla možnost vybudovat dodatečnou demontážní kapacitu v Evropě
 ekonomicky proveditelná.
 Významná recyklační kapacita mimo OECD
 existuje v Číně, Indii, Pákistánu a v Bangladéši. Očekává se, že
 zařízení nacházející se v OECD, v Číně a v některých
 zařízeních v Indii budou schopna splnit požadavky Hongkongské úmluvy do
 roku 2015.
 Stávající kapacita v Číně (o výtlaku
 2,83 milionu tun[3]
 v roce 2009) je ve skutečnosti již z velké části dostačující k
 demontáži lodí plujících pod vlajkami členských států EU do roku 2030
 (maximální roční objem výtlaku v období 2012–2030 bude 1,88 milionu tun) a
 brzy bude zahájen provoz nového zařízení s kapacitou výtlaku 1 milionu
 tun. To je výsledek konkrétních opatření přijatých orgány
 veřejné správy s cílem podpořit trh v oblasti
 environmentálně šetrné recyklace lodí a uzavřít zařízení, která
 nesplňují normy, jakož i investice odpovědných evropských
 majitelů lodí do bezpečných a environmentálně šetrných
 recyklačních zařízení.
 Zadruhé, současná situace na trhu
 v oblasti recyklace lodí zvýhodňuje zařízení v Bangladéši,

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
Indii
 a (v menší míře) v Pákistánu, zatímco konkurenti v EU, Turecku a
 Číně s přísnějšími technickými normami jsou schopny
 poskytovat služby pouze na doplňkových trzích, jako jsou trhy pro malé
 lodě, plavidla ve správě státu, včetně válečných lodí
 nebo lodí vlastníků, kteří dbají o životní prostředí.
 A konečně – současné právní
 předpisy nejsou přizpůsobeny zvláštnostem lodí. Určit, kdy
 se loď stává odpadem, je obtížné. Rozhodnutí majitelů lodí odeslat
 své lodě k recyklaci jsou založena na ekonomickém srovnání nákladů a
 zisků plynoucích z udržování lodě v provozu a jejího odeslání k
 demontáži.
 Pokud je toto rozhodnutí přijato, když je
 loď v mezinárodních vodách nebo ve vodách v jurisdikci státu recyklace, je
 velmi obtížné nebo nemožné uplatnit postupy stanovené v nařízení o
 přepravě odpadů. Navíc obchodní lodě, které opouštějí
 evropské přístavy a vody, jsou na své poslední plavbě ještě
 před svou demontáží obvykle využívány k dopravě zboží do Asie. Pokud
 majitel lodě v okamžiku, kdy loď opouští přístav EU,
 neuvede, že je určena k demontáži, příslušné orgány obecně
 nemohou zasáhnout. Nařízení o přepravě odpadů stanoví práva
 a povinnosti pro vyvážející stát, dovážející stát a případně pro
 státy tranzitu. Přístavní státy však nemusí být o úmyslu majitele lodě
 recyklovat loď nutně informovány. Rovněž není nikterak
 neobvyklé, že loď je prodána jinému subjektu pod záminkou, že loď
 bude nadále provozována k obchodním účelům, jen proto, aby mohla
 být přepravena do demontážního zařízení.
 Aby bylo možné uplatňovat stávající
 právní předpisy, a zejména zákaz vývozu lodí, jimž končí životnost,
 mimo OECD, musely by členské státy vzhledem k nedostatku kapacit na
 recyklaci v OECD a vzhledem k zákonné možnosti změnit stát
 registrace lodě („stát vlajky“) vyvíjet k prosazování těchto
 předpisů nepřiměřené úsilí.
 Ve snaze zlepšit
 tuto situaci vyzvaly v roce 2004 smluvní strany Basilejské úmluvy
 Mezinárodní námořní organizaci (IMO), aby vypracovala povinné požadavky na
 recyklaci lodí[4].V roce
 2006 smluvní strany Basilejské úmluvy uvítaly opatření přijatá IMO
 při přípravě návrhu úmluvy o recyklaci lodí a uznaly, že by
 nemělo docházet ke zdvojování nástrojů, které mají stejné cíle.
 Smluvní strany byly vyzvány, aby vyhodnotily úroveň kontroly a vymáhání
 dodržování předpisů podle Basilejské úmluvy v plném rozsahu a
 předpokládanou úroveň kontroly a vymáhání, které mají být
 prováděny podle návrhu úmluvy o recyklaci lodí v plném rozsahu, a obě
 úmluvy porovnat[5].
 Hongkongská mezinárodní úmluva pro
 bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí (dále jen
 „Hongkongská úmluva“) byla přijata Mezinárodní námořní organizací v
 květnu roku 2009. Až tato úmluva vstoupí v platnost, budou smluvní strany
 (včetně členských států EU) muset provádět demontáž svých
 velkých obchodních lodí pouze v zemích, které jsou smluvními stranami úmluvy.
 To může zahrnovat asijské země, jejichž zařízení pro demontáž
 lodí bude muset splňovat mezinárodně uznávané normy
 (přísnější než stávající). Tato zařízení budou muset nakládat s
 loděmi ze zemí, jež nejsou smluvními stranami, podobným způsobem jako
 s loděmi plujícími pod vlajkami smluvních stran úmluvy (zákaz poskytování
 výhodnější podmínek).
 Hongkongská úmluva
 byla přijata v roce 2009, aby však mohla vstoupit v platnost a nabýt
 účinnosti, musí ji ratifikovat dostatečný počet velkých
 států vlajky a států provádějících recyklaci. Což nelze
 očekávat


text:
dříve, než v roce 2020. Tato úmluva vstoupí v platnost
 dvacet čtyři měsíce po dni, k němuž budou splněny tyto
 podmínky:
 –
 nejméně 15 států ji buď podepsalo
 bez výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo uložilo potřebné
 listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení;
 –
 obchodní loďstva tvoří dohromady
 alespoň 40 procent hrubé prostornosti světové obchodní lodní dopravy
 a
 –
 jejich maximální roční objem recyklace lodí v
 průběhu předchozích 10 let činí v souhrnu alespoň
 3 % hrubé prostornosti celkové obchodní lodní dopravy týchž států.
 V roce 2010 smluvní strany Basilejské úmluvy uvítaly přijetí
 Hongkongské úmluvy[6] a zahájily předběžné posouzení, zda Hongkongská úmluva
 vytváří úroveň kontroly a vymáhání rovnocennou té, která je stanovena
 v Basilejské úmluvě[7].
 Evropská unie a
 její členské státy dokončily své hodnocení v dubnu 2010 a
 dospěly k závěru, že Hongkongská úmluva zjevně poskytuje
 úroveň kontroly a vymáhání, která odpovídá přinejmenším úrovni
 stanovené v Basilejské úmluvě pro lodě, které jsou podle Basilejské
 úmluvy klasifikovány jako odpad[8].
 V říjnu roku 2011 smluvní strany
 Basilejské úmluvy vyzvaly k ratifikaci úmluvy Hongkongské úmluvy, aby mohla
 vstoupit v platnost[9].
 V roce 2007 Komise přijala zelenou knihu
 o zlepšení postupů demontáže lodí a v roce 2008 sdělení o návrhu
 strategie EU pro demontáže lodí[10].
 Tato strategie se zaměřila na opatření k co
 nejrychlejšímu zlepšení podmínek demontáže lodí, včetně přechodného
 období před vstupem Hongkongské úmluvy v platnost: tj. takových,
 které se týkají klíčových prvků úmluvy, podporují dobrovolné akce
 odvětví, poskytují technickou pomoc a podporu rozvojovým zemím a usilují o
 důslednější prosazování stávajících právních předpisů.
 Strategie přinesla tyto výsledky:
 –
 přijetí úmluvy, která zlepší recyklaci lodí
 díky postupům přizpůsobeným zvláštnostem lodí a podrobným
 požadavkům, které musí dodržovat modernizovaná recyklační
 zařízení,
 –
 podporu pro dobrovolné akce odvětví před
 vstupem úmluvy v platnost:
 ·
 dobrovolné uplatňování požadavků a
 pokynů úmluvy (například vyhotovení soupisů nebezpečných
 materiálů),
 ·
 přijetí zelených kupních smluv,
 ·
 investice do bezpečných a environmentálně
 šetrných recyklačních zařízení;
 –
 byly provedeny studie, výzkumné a pilotní projekty
 s cílem posoudit vývoj a podpořit lepší technologie pro recyklaci lodí
 spadajících do působnosti Hongkongské úmluvy a ostatních lodí,
 –
 Komise přijala opatření k lepšímu
 provádění nařízení o přepravě odpadů poté, kdy byla
 upozorněna, že k demontáži jsou připraveny některé
 konkrétní lodě,
 –
 zemím provádějícím recyklaci lodí byla
 poskytnuta podpora formou grantu v rámci tematického programu pro životní
 prostředí a udržitelné řízení přírodních zdrojů
 včetně energie (ENRTP) na „Globální program udržitelné recyklace
 lodí“, jenž společně řídí sekretariáty Basilejské úmluvy,
 Mezinárodní námořní organizace a Mezinárodní organizace práce.
 1.2. Cíl návrhu
 Cílem nařízení o recyklaci lodí je
 výrazně zmírnit negativní dopady související s recyklací lodí plujících
 pod vlajkami členských států EU, zejména v jižní Asii, aniž by se
 vytvářela zbytečná ekonomická zátěž. Navrhované nařízení
 uvádí neprodleně v platnost provádění požadavků Hongkongské
 úmluvy, aby se tak urychlil její vstup v platnost na celém světě.
 1.3. Platné předpisy
 vztahující se na oblast návrhu
 Návrh se týká přijetí nařízení o
 recyklaci lodí. Nové nařízení má nahradit stávající nařízení (ES)
 č. 1013/2006[11],
 pokud jde o lodě, na které se vztahuje Hongkongská úmluva.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ


text:
SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 2.1. Konzultace se
 zúčastněnými stranami
 Při práci na posouzení dopadů na
 podporu tohoto legislativního návrhu Komise konzultovala zúčastněné
 strany a prostřednictvím veřejné konzultace od dubna do června
 2009 a čtyř odborných seminářů si vyžádala posudky od
 externích odborníků.
 Většina zúčastněných stran
 jasně podpořila rychlou ratifikaci Hongkongské úmluvy členskými
 státy EU s cílem povzbudit k ratifikaci další státy, a uspíšit tak její
 vstup v platnost. Mnohé ze zúčastněných stran zastávají názor, že EU
 by měla začít s prováděním úmluvy co nejdříve, protože
 se domnívají, že je nepřijatelné čekat na její vstup v platnost,
 zatímco při demontáži lodí stále umírají nebo se zraňují lidé a
 dochází ke značným škodám na životním prostředí. Některé strany
 se domnívají, že EU by neměla klást další požadavky, které jdou nad rámec
 úmluvy. Příspěvky, shrnutí odpovědí na veřejné konzultace a
 zprávy o seminářích zúčastněných stran jsou k dispozici na
 internetu[12].
 Evropský parlament, Evropský hospodářský
 a sociální výbor a Rada sdělení projednaly a dne 26. března 2009
 přijaly usnesení[13],
 dne 13. května 2009 stanovisko[14]
 a dne 21. října 2010 závěry[15]
 týkající se strategie EU pro zlepšení postupů demontáže lodí.
 2.2. Posouzení dopadů
 Komise
 provedla posouzení dopadů s cílem zvážit možnosti režimu recyklace
 lodí, které mohou být účinně prosazovány. V rámci analýzy byly
 zohledněny hospodářské, sociální a environmentální dopady
 různých možností.
 Byla vzata v úvahu doporučení výboru
 pro posouzení dopadů (IAB), přičemž hlavní změny se týkaly
 potřeby jasnějšího vymezení problému, jasnější prezentace
 opatření již přijatých v zemích provádějících recyklaci lodí v
 základním scénáři, posílení intervenční logiky, lepšího spojení mezi
 specifickými a provozními cíly a problémy a motivačními faktory, a
 důkladnějšího posouzení možností politik, zejména pokud jde o
 případné budoucí obtíže při vymáhání a dodržování předpisů.
 Jak je doloženo v posouzení dopadů,
 vymezeným cílům odpovídá pouze soubor strategických opatření uvedený
 pod písmenem D.
 Tato možnost spočívá v zavedení
 nařízení ad hoc týkajícího se lodí v rámci Hongkongské úmluvy
 (velkých obchodních námořních plavidel). Toto nařízení by se
 vztahovalo na celý životní cyklus lodí plujících pod vlajkami členských
 států EU, bez prodlení provádělo požadavky Hongkongské úmluvy, a
 pokud to umožňuje úmluva, obsahovalo přísnější požadavky na
 ochranu životního prostředí pro zařízení na recyklaci lodí. Lodě
 plující pod vlajkami členských států EU by směly být recyklovány
 pouze v zařízeních, která splňují požadavky.
 Členské státy EU budou o úmyslu majitele
 lodě poslat loď k recyklaci informovány písemně a
 včas. Tento požadavek, jakož i zavedení sankcí, které by byly alespoň
 rovnocenné těm, jež se uplatňují podle současných právních
 předpisů, zajití dodržení souladu. I když je obtížné očekávat,
 že stávající zařízení provádějící demontáž lodí „na pláži“ budu
 schopna tyto požadavky splnit, je možné, že modernizovaná zařízení by
 v budoucnosti mohla být schopna tato kritéria splnit. Aby nedocházelo k
 nejasnostem, překrývání a správní zátěži, lodě, na které se
 vztahuje tento nový předpis, by již nespadaly do působnosti
 nařízení o přepravě odpadů.
 Tento soubor politických opatření
 tvoří základ tohoto návrhu.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 3.1. Shrnutí návrhu
 Tento legislativní návrh se formou nového
 nařízení ad hoc zabývá loděmi, které spadají do
 působnosti Hongkongské


text:
úmluvy (velká obchodní námořní plavidla).
 Zahrnuje celý životní cyklus lodí plujících pod vlajkami členských
 států EU, provádí některé požadavky Hongkongské úmluvy (vyhotovení
 soupisu nebezpečných materiálů, povinnost recyklovat lodě v
 bezpečném a environmentálně šetrném zařízení, obecné požadavky
 na lodě před recyklací), a pokud to umožňuje úmluva, obsahuje
 přísnější ustanovení týkající se životního prostředí, která jsou
 nutná před vstupem úmluvy v platnost (požadavky na zařízení
 určená na recyklaci lodí, vytvoření evropského seznamu těchto
 zařízení, uzavření smlouvy mezi majitelem lodě a
 zařízením).
 Povinnost vyhotovit a udržovat soupis
 nebezpečných materiálů nacházejících se na palubě lodí
 Lodě plující pod vlajkou některého z
 členských států EU budou muset vyhotovit a udržovat po celou dobu
 svého provozu soupis nebezpečných materiálů nacházejících se na lodi.
 Zatímco nové lodě plující pod vlajkou členského státu mají povinnost
 vyhotovit soupis okamžitě, stávající lodě na to budou mít pět
 let, pokud nejsou odeslány na demontáž dříve.
 Soupis musí být aktualizován a uzavřen
 před odesláním lodě k recyklaci tak, aby se zajistilo, že vybrané
 recyklační zařízení je schopno a oprávněno nakládat se všemi
 nebezpečnými materiály a odpady nacházejícími se na palubě.
 Lodě plující pod vlajkami
 členských států budou muset být demontovány v bezpečném a
 environmentálně šetrném zařízení na recyklaci lodí
 Seznam požadavků, které zařízení na
 recyklaci lodí musí splňovat, byl vypracován na základě technických
 požadavků Hongkongské úmluvy. Byly vypracovány dodatečné požadavky s
 cílem lépe chránit lidské zdraví a životní prostředí, a zejména zajistit,
 že se všemi nebezpečnými odpady bude nakládáno environmentálně
 šetrným způsobem jak v zařízeních na recyklaci lodí, tak po dobu
 transportu do zařízení pro nakládání s odpadem.
 Jednotlivá recyklační zařízení
 splňující tyto požadavky požádají o zařazení na evropský seznam
 zařízení na recyklaci lodí. Lodě plující pod vlajkou některého z
 členských států EU budou smět být recyklovány pouze v
 zařízeních uvedených na evropském seznamu.
 Jakmile Hongkongská úmluva vstoupí
 v platnost, budou smluvní strany muset vytvořit a předat seznamy
 zařízení na recyklaci lodí, jimž bylo uděleno oprávnění podle
 úmluvy. Tyto seznamy budou zasílány Mezinárodní námořní organizaci pro
 případné šíření. Až budou tyto seznamy zařízení k dispozici
 na mezinárodní úrovni, bude nutné nařízení o recyklaci lodí
 přezkoumat, aby se zabránilo správní zátěži a zdvojování
 činností v souvislosti s evropským seznamem zařízení na
 recyklaci lodí. Mohl by být například zaveden mechanismus vzájemného
 uznávání.
 Zvláštní požadavky před recyklací
 Lodě plující pod vlajkami členských
 států budou muset před dodáním do recyklačního zařízení
 minimalizovat množství nebezpečných odpadů nacházejících se na
 palubě (které mohou být také přítomny ve zbytcích nákladu, topném
 oleji atd.).
 Ve specifickém případě tankerů
 budou muset majitelé lodí zajistit, aby lodě byly do zařízení na
 recyklaci lodí dodány ve stavu, který umožňuje potvrdit jejich
 bezpečnost pro vstup a práci při vysokých teplotách, aby se zamezilo
 výbuchům a (smrtelným) nehodám pracovníků v zařízeních na
 recyklaci lodí.
 Zlepšení souladu s právními předpisy
 Unie
 Na rozdíl od stávajících právních
 předpisů je navrhované nařízení založeno na systému kontroly a
 vymáhání stanoveném v Hongkongské úmluvě, který je konkrétně
 určen pro lodě a mezinárodní lodní dopravu (jenž zahrnuje např.
 osvědčení, průzkumy, zvláštní povinnosti státu vlajky atd.).
 Tím, že toto nařízení umožňuje, aby


text:
lodě byly recyklovány v zařízeních mimo skupinu zemí OECD, pokud
 splňují požadavky a jsou uvedeny na evropském seznamu, bude také
 řešit současný problém nedostatečné recyklační kapacity
 zákonně přístupné majitelům lodí.
 Kromě toho budou členské státy EU o
 úmyslu majitele poslat loď k recyklaci informovány písemně a
 včas, čímž se odstraní potíže s určením, kdy se z lodě
 stává odpad. Členské státy budou dostávat informace o plánovaném zahájení
 a dokončení recyklace. Porovnáním seznamu lodí, pro něž bylo vydáno
 osvědčení soupisu, se seznamem lodí, které byly recyklovány ve
 schválených zařízeních, budou snáze schopny odhalit nezákonnou recyklaci.
 Kromě toho budou zavedeny sankce, jež jsou konkrétnější a
 přesnější než ty, které se uplatňují podle stávajících právních
 předpisů. Tyto požadavky spolu s dostupností postačující zákonné
 bezpečné a environmentálně šetrné recyklace a systému kontroly
 dobře přizpůsobeného zvláštnostem lodí zajistí lepší soulad
 s právními předpisy.
 Aby nedocházelo k nejasnostem, překrývání
 a správní zátěži, lodě, na něž se vztahuje tento nový
 předpis, by již nespadaly do působnosti nařízení o přepravě
 odpadů.
 3.2. Právní základ
 Návrh vychází z čl. 192 odst. 1
 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 3.3. Zásada subsidiarity
 Zásada
 subsidiarity se uplatní, nespadá-li návrh do výlučné pravomoci EU.
 Na recyklaci lodí
 se již vztahují evropské právní předpisy, konkrétně nařízení o
 přepravě odpadů.
 Evropská unie se
 nemůže stát smluvní stranou Hongkongské úmluvy, neboť to je vyhrazeno
 státům, které jsou členy Mezinárodní námořní organizace.
 Členské státy EU budou mít tedy klíčovou roli, zejména jako státy
 vlajky, v ratifikaci a úspěšném vstupu ustanovení této úmluvy v platnost.
 Jednotlivá opatření členských
 států nebudou dostatečná, protože ne všechny členské státy
 považují ratifikaci Hongkongské úmluvy za prioritou. Existuje zřejmé
 riziko, že na velké obchodní lodě plující pod vlajkami členských
 států EU by mohly být uplatňovány různé právní požadavky podle
 jednotlivých členských států. Tato situace by mohla mít za následek
 změnu vlajky a nekalou hospodářskou soutěž mezi členskými
 státy, které jednají jako státy vlajky.
 Vytvoření evropského seznamu
 zařízení na recyklaci lodí splňujících požadavky zabrání zdvojování
 činností prováděných členskými státy EU a usnadní jejich
 kontrolní postupy jako států vlajky.
 Začlenění Hongkongské úmluvy do
 evropských právních předpisů by podpořilo jednotné rozhodování a
 urychlilo ratifikační proces v členských státech. Včasná
 opatření EU by zapůsobila na třetí země mnohem více než
 akce jednotlivých členských států, a je tak pravděpodobnější,
 že Hongkongská úmluva vstoupí rychle v platnost. Společně s tímto
 návrhem nařízení se proto předkládá návrh rozhodnutí Rady, kterým se
 členské státy zmocňují, aby v zájmu Evropské unie ratifikovaly
 Hongkongskou mezinárodní úmluvu pro bezpečnou a environmentálně
 šetrnou recyklaci lodí z roku 2009 nebo k ní přistoupily.
 3.4. Zásada proporcionality
 Návrh je v souladu se zásadou
 proporcionality. Dodatečná zatížení hospodářských subjektů a
 vnitrostátních orgánů se omezují na opatření nezbytná k
 zajištění toho, aby recyklace lodí byla prováděna bezpečným a
 environmentálně šetrným způsobem. Jakkoli návrh obnáší dodatečné
 náklady pro majitele lodí (vyhotovení soupisů nebezpečných
 materiálů a průzkumy), očekává se, že tyto náklady budou
 vyrovnány značnými sociálními a environmentálními přínosy.
 3.5. Volba nástrojů
 Navrhovaným nástrojem je nařízení.
 Nařízení je vhodným právním nástrojem,
 protože přímo a v krátkém časovém rámci ukládá majitelům lodí


text:
a
 členským státům přesné požadavky, které mají být v Unii
 provedeny ve stejnou dobu a stejným způsobem. Vypracování požadavků
 na bezpečná a environmentálně šetrná zařízení na recyklaci lodí
 a evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí by zejména zajistilo
 jednotné provádění Hongkongské úmluvy.
 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh nemá žádné důsledky pro
 rozpočet EU.
 2012/0055 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY
 o recyklaci lodí
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru,
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Lodě, které
 představují odpad a na které se vztahují předpisy o pohybu přes
 hranice států za účelem recyklace, podléhají ustanovením Basilejské
 úmluvy o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice
 států a jejich zneškodňování (dále jen „Basilejská úmluva“) a nařízení
 Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006
 o přepravě odpadů[16].
 Nařízení (ES) č. 1013/2006 provádí Basilejskou úmluvu, jakož i
 změnu[17]
 úmluvy přijatou v roce 1995, která dosud nevstoupila v platnost na
 mezinárodní úrovni a která stanoví zákaz vývozu nebezpečných odpadů do
 zemí, které nejsou členy Organizace pro hospodářskou spolupráci a
 rozvoj (OECD). Protože lodě obsahují nebezpečné materiály, jsou
 obecně klasifikovány jako nebezpečné odpady, a je proto zakázáno
 vyvážet je za účelem recyklace v zařízeních v zemích, které nejsou
 členy OECD.
 (2) Mechanismy pro kontrolu a
 prosazování stávajících právních předpisů na mezinárodní a evropské
 úrovni nejsou přizpůsobeny zvláštnostem lodí a mezinárodní lodní
 dopravy, a jak se ukázalo, jsou neúčinné při předcházení postupům
 při recyklaci lodí, které jsou nebezpečné a ohrožují životní
 prostředí.
 (3) Současná kapacita na
 recyklování lodí v zemích OECD, která je zákonně dostupná pro lodě
 plující pod vlajkou členského státu, není dostatečná. Bezpečná a
 environmentálně šetrná kapacita na recyklaci, která již existuje v zemích,
 jež nejsou členy OECD, je dostačující pro všechny lodě plující
 pod vlajkami členských států EU a očekává se, že do roku 2015 se
 dále rozšíří v důsledku opatření přijatých zeměmi
 provádějícími recyklaci s cílem splnit požadavky Hongkongské úmluvy.
 (4) Hongkongská mezinárodní
 úmluva pro bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí (dále
 jen „Hongkongská úmluva“) byla přijata dne 15. května 2009 pod
 záštitou Mezinárodní námořní organizace na žádost smluvních stran
 Basilejské úmluvy. Hongkongská úmluva vstoupí v platnost 24 měsíců po
 dni ratifikace pouze tehdy, pokud ji ratifikuje nejméně 15 států,
 jejichž obchodní loďstvo představuje dohromady 40 % hrubé
 prostornosti světové obchodní lodní dopravy a jejichž maximální roční
 objem recyklace lodí v průběhu předchozích 10 let činí
 v souhrnu alespoň tři procenta hrubé prostornosti celkové
 obchodní lodní dopravy týchž států. Členské státy by měly úmluvu
 ratifikovat co nejdříve s cílem uspíšit její vstup v platnost. Úmluva se
 vztahuje na projekt, stavbu, provoz a přípravu lodí za účelem
 usnadnění bezpečné a environmentálně šetrné recyklace, aniž by
 byla ohrožena bezpečnost a provozní účinnost; týká se rovněž
 provozu zařízení na recyklaci lodí bezpečným a environmentálně
 šetrným způsobem a


text:
vytvoření vhodného mechanismu vymáhání pro oblast
 recyklace lodí.
 (5) Hongkongská úmluva
 výslovně stanoví, že pokud jde o bezpečnou a environmentálně
 šetrnou recyklaci lodí, mají její smluvní strany přijmout
 přísnější opatření v souladu s mezinárodním právem s cílem
 zamezit, zmírnit nebo minimalizovat veškeré nepříznivé účinky na
 lidské zdraví a životní prostředí. K dosažení tohoto cíle, jakož i
 k lepšímu vymáhání dodržování předpisů by přispělo vypracování
 evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí, která splňují
 požadavky stanovené v tomto nařízení, neboť státům vlajky
 usnadní kontrolu lodí určených k recyklaci. Tyto požadavky na
 zařízení na recyklaci lodí by měly vycházet z požadavků
 Hongkongské úmluvy.
 (6) Státy vlajky, které posílají
 své lodě do modernizovaných recyklačních zařízení
 splňujících požadavky Hongkongské úmluvy, mají hospodářský zájem na
 tom, aby bylo zajištěno, že Hongkongská úmluva vstoupí v platnost co
 nejdříve, a zajistí tak rovné podmínky platné po celém světě.
 (7) Lodě, které nespadají do
 oblasti působnosti Hongkongské úmluvy a tohoto nařízení by měly
 být nadále recyklovány v souladu s požadavky nařízení (ES) č.
 1013/2006, případně s požadavky směrnice Evropského parlamentu
 a Rady 2008/98/ES ze dne 19. listopadu 2008 o odpadech a o zrušení
 některých směrnic[18].
 (8) Je nutné stanovit
 příslušné oblasti působnosti tohoto nařízení, nařízení (ES)
 č. 1013/2006 a směrnice 2008/98/ES, aby se předešlo
 zdvojení regulačních nástrojů, které mají stejný cíl.
 (9) Při výkladu požadavků
 tohoto nařízení je třeba brát v potaz pokyny vypracované na podporu
 Hongkongské úmluvy Mezinárodní námořní organizací.
 (10) Členské státy by
 měly přijmout opatření, která zabrání obcházení pravidel pro
 recyklaci lodí a ke zvýšení transparentnosti recyklace lodí. Podle Hongkongské
 úmluvy by členské státy měly podávat informace o lodích, pro něž
 bylo vydáno osvědčení soupisu, a lodích, pro něž obdržely
 prohlášení o dokončení recyklace, a informace týkající se nezákonné recyklace
 a informace o následných opatřeních, která přijaly.
 (11) Členské státy by
 měly stanovit pravidla pro sankce použitelné v případě porušení
 tohoto nařízení a zajistit, že tyto sankce jsou uplatňovány tak, aby
 se zabránilo obcházení pravidel pro recyklaci lodí. Stanovené sankce, které by
 mohly být občanskoprávní nebo správní povahy, by měly být
 účinné, přiměřené a odrazující.
 (12) S cílem zohlednit vývoj
 v souvislosti s příslušnými mezinárodními úmluvami by Komise
 měla být zmocněna k přijímání aktů v přenesené
 pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování
 Evropské unie, pokud jde o aktualizaci příloh tohoto nařízení. Je
 obzvlášť důležité, aby Komise v průběhu přípravné
 práce prováděla náležité konzultace, včetně konzultací na
 odborné úrovni. Komise by při přípravě a vypracovávání
 aktů v přenesené pravomoci měla zajistit souběžné,
 včasné a náležité předávání příslušných dokumentů
 Evropskému parlamentu a Radě.
 (13) Za účelem zajištění
 jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi
 svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být
 vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady
 (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví
 pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují
 Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[19].
 (14) Vzhledem k tomu, že cíle
 zamezit, zmírnit nebo vyloučit nepříznivé účinky na lidské
 zdraví a životní prostředí způsobené recyklací, provozem a údržbou
 lodí plujících pod


text:
vlajkou členského státu, nemůže být vzhledem k mezinárodní
 povaze námořní dopravy a recyklace lodí uspokojivě dosaženo
 členskými státy, a může jich proto být lépe dosaženo na úrovni Unie,
 může Unie přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity
 stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality
 stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení
 rámec toho, co je nezbytné k dosažení daného cíle,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 HLAVA I – Oblast působnosti a definice
 Článek 1
 Cíl
 Účelem tohoto nařízení je zamezit,
 zmírnit nebo vyloučit nepříznivé účinky na lidské zdraví a životní
 prostředí způsobené recyklací, provozem a údržbou lodí plujících pod
 vlajkou některého členského státu.
 Článek 2
 Definice
 1. Pro účely tohoto
 nařízení se použijí tyto definice:
 1)
 „lodí“ se rozumí plavidlo jakéhokoli druhu, které
 je nebo bylo provozováno v námořním prostředí, včetně
 ponorných plavidel, plovoucích zařízení, plovoucích plošin, samozdvižných
 plošin, plovoucích zásobovacích plošin (FSU) a výrobních, skladovacích a
 vykládacích plavidel (FPSO), a rovněž plavidlo odstrojené nebo tažené;
 2)
 „novou lodí“ se rozumí:
 (a)
 loď, pro kterou je uzavřena stavební
 smlouva v den vstupu tohoto nařízení v platnost nebo později;
 (b)
 loď, pokud neexistuje stavební smlouva, jejíž
 kýl je položen nebo jejíž stavba se nachází v podobné konstrukční
 fázi v den vstupu tohoto nařízení v platnost nebo šest měsíců
 poté;
 (c)
 loď, jejíž dodání se uskuteční v den
 vstupu tohoto nařízení v platnost nebo třicet měsíců poté;
 3)
 „tankerem“ se rozumí ropný tanker, jak je definován
 v příloze I úmluvy o zabránění znečišťování z lodí
 (MARPOL), nebo tanker přepravující jedovaté kapalné látky (NLS) definovaný
 v příloze II uvedené úmluvy;
 4)
 „nebezpečným materiálem“ se rozumí veškerý
 materiál nebo látky, které by mohly znamenat nebezpečí pro lidské zdraví
 nebo životní prostředí, včetně jakékoli látky, která je
 považována za nebezpečnou ve smyslu směrnice Rady 67/548/EHS[20] a nařízení Evropského
 parlamentu a Rady č. 1272/2008[21];
 5)
 „recyklací lodí“ se rozumí úplná nebo
 částečná demontáž lodě v zařízení na recyklaci lodí s cílem
 získat části a materiály k novému zpracování a opětovnému
 použití a zároveň se postarat o nebezpečné a ostatní materiály,
 včetně souvisejících činností, jako je skladování a zpracování
 dílů a materiálů na místě, nikoliv však jejich další zpracovávání
 nebo odstraňování v samostatných zařízení;
 6)
 „zařízením na recyklaci lodí“ se rozumí
 vymezená plocha, která je využívána jako lokalita, loděnice nebo
 zařízení, jež se nachází v členském státě nebo ve třetí
 zemi a používá se na recyklaci lodí;
 7)
 „společností provádějící recyklaci“ se
 rozumí vlastník zařízení na recyklaci lodí nebo jakákoliv jiná organizace
 nebo osoba, která převzala odpovědnost za provoz recyklace lodí od
 vlastníka zařízení na recyklaci lodí;
 8)
 „správním orgánem“ se rozumí orgán státní správy
 určený státem jako odpovědný v určité zeměpisné oblasti
 nebo v oblasti odborných znalostí za povinnosti související s loděmi
 oprávněnými plout pod jeho vlajkou nebo s loděmi provozovanými v jeho
 pravomoci;
 9)
 „příslušným orgánem“ se rozumí orgán státní
 správy určený státem jako odpovědný v určité zeměpisné
 oblasti nebo v oblasti odborných znalostí za povinnosti související se
 zařízeními na recyklaci lodí provozovanými v jurisdikci daného státu;
 10)
 „hrubou prostorností“ se rozumí hrubá prostornost


text:
vypočtená v souladu s vyměřovacími předpisy
 obsaženými v příloze I Mezinárodní úmluvy o vyměřování
 lodí nebo v jakékoli následné úmluvě;
 11)
 „příslušnou osobou“ se rozumí osoba s
 odpovídající kvalifikací, školením a dostatečnými znalostmi, zkušenostmi a
 dovednostmi pro výkon konkrétní činnosti;
 12)
 „zaměstnavatelem“ se rozumí fyzická nebo
 právnická osoba, která zaměstnává jednoho nebo více pracovníků
 provádějících recyklaci lodí;
 13)
 „majitelem lodě“ se rozumí fyzická nebo
 právnická osoba, která je registrovaná jako vlastník lodě, a to i fyzická
 nebo právnická osoba vlastnící loď po omezenou dobu až do jejího prodeje
 nebo předání lodě do recyklačního zařízení, nebo není-li
 registrovaná, fyzická nebo právnická osoba, která je vlastníkem lodě, nebo
 jakákoliv jiná organizace nebo osoba, která převzala odpovědnost za
 provoz lodě od vlastníka lodě, jakož i právnická osoba provozující
 loď ve vlastnictví státu;
 14)
 „novou instalací“ se rozumí instalace systémů,
 zařízení, izolace nebo jiného materiálu na lodi po dni vstupu tohoto
 nařízení v platnost;
 15)
 „bezpečným pro vstup“ se rozumí prostor na
 lodi, který splňuje tato kritéria:
 (a)
 obsah kyslíku v ovzduší a koncentrace
 hořlavých par nepřekračují hranice bezpečnosti;
 (b)
 žádné toxické materiály v ovzduší
 nepřekračují přípustné koncentrace;
 (c)
 žádné zbytky nebo materiály související s prací
 schválenou příslušnou osobou nezpůsobí nekontrolované uvolnění
 toxických materiálů nebo nebezpečnou koncentraci hořlavých par
 ve stávajících atmosférických podmínkách a bude s nimi nakládáno podle
 pokynů;
 16)
 „bezpečným pro práci při vysokých
 teplotách“ se rozumí prostor na lodi, který splňuje tato kritéria:
 (a)
 jsou zavedeny bezpečné podmínky, které
 znemožňují explozi a vylučují rovněž výskyt plynu, pro používání
 zařízení na obloukové nebo plamenové svařování, zařízení na
 stříhání, řezání či pálení nebo jiných forem otevřeného
 plamene, jakož i pro tepelné zpracování, mletí nebo provádění
 činností, při nichž dochází ke vzniku jisker;
 (b)
 jsou splněna kritéria pro bezpečný vstup
 stanovená v bodu 15;
 (c)
 v důsledku práce při vysokých teplotách
 se nezmění stávající atmosférické podmínky;
 (d)
 všechny přilehlé prostory byly
 vyčištěny nebo dostatečně ošetřeny, aby nedošlo ke
 vzniku nebo šíření požáru;
 17)
 „inspekcí na místě“ se rozumí prohlídka
 zařízení na recyklaci lodí, která potvrdí stav popsaný v ověřené
 dokumentaci;
 18)
 „prohlášením o dokončení“ se rozumí potvrzení
 vydané zařízením na recyklaci lodí, že recyklace lodě byla
 dokončena v souladu s tímto nařízením;
 19)
 „pracovníkem“ se rozumí každá osoba, která vykonává
 práci, a to buď pravidelně nebo dočasně, v rámci pracovního
 vztahu, včetně pracovníků pracujících pro subdodavatele;
 20)
 „uznaným subjektem“ se rozumí subjekt uznaný na
 základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009[22].
 2. Pro účely odst. 1 bodu
 11 může být příslušnou osobou školený pracovník nebo řídící
 pracovník schopný rozeznat a vyhodnotit rizika povolání, hrozící nebezpečí
 a vystavení zaměstnance potenciálně nebezpečným materiálům
 nebo nebezpečným podmínkám v zařízení na recyklaci lodí a
 schopný určit nezbytná ochranná a preventivní opatření, která je
 třeba přijmout k odstranění nebo snížení těchto
 nebezpečí, rizik nebo expozic.
 Aniž je dotčena směrnice Evropského
 parlamentu a Rady 2005/36/ES[23],
 může příslušný orgán stanovit vhodná kritéria pro určení
 těchto osob a může určit povinnosti, které jim mají být
 přiděleny.
 Článek 3
 Oblast působnosti
 3. Toto nařízení se
 vztahuje na lodě s právem plout


text:
pod vlajkou členského státu nebo
 provozované v jeho pravomoci.
 4. Toto nařízení se
 nevztahuje na:
 (a)
 válečné lodě, pomocná námořní
 válečná plavidla nebo ostatní lodě vlastněné nebo provozované
 členským státem a v současnosti používané pouze pro státní neobchodní
 službu;
 (b)
 lodě o hrubé prostornosti menší než
 500 t;
 (c)
 lodě provozované v průběhu svého
 životního cyklu pouze ve vodách náležejících do svrchovanosti nebo jurisdikce
 státu, pod jehož vlajkou je loď oprávněna plout.
 Hlava II – lodě
 Článek 4
 Kontrola nebezpečných materiálů
 1. Na všech lodích je podle
 směrnice Rady 96/59/ES[24]
 zakázána nová instalace materiálů obsahujících azbest nebo polychlorované
 bifenyly.
 2. Na všech lodích jsou zakázány
 nové instalace materiálů obsahujících regulované látky uvedené v
 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1005/2009[25].
 3. Podle nařízení
 Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 757/2010[26] je zakázána nová instalace
 materiálů obsahujících perfluoroktansulfonovou kyselinu a její deriváty
 (PFOS).
 4. Členské státy
 přijmou všechna tato opatření:
 (a)
 zakážou nebo omezí instalaci nebo používání
 nebezpečných materiálů uvedených v odstavcích 1 až 3 na lodích
 oprávněných plout pod jejich vlajkou nebo provozovaných v jejich pravomoci;
 (b)
 zakážou nebo omezí instalaci nebo použití
 těchto materiálů na lodích po dobu, kdy se nacházejí v jejich
 přístavech, loděnicích, loděnicích určených na opravu lodí
 nebo terminálech na volném moři;
 (c)
 účinně zajistí, aby lodě
 splňovaly požadavky stanovené v písmenech a) a b).
 Článek 5
 Soupis nebezpečných materiálů
 1. Soupis nebezpečných
 materiálů musí být uchováván na palubě každé nové lodě.
 2. Soupis nebezpečných
 materiálů musí být vyhotoven před předáním lodě
 k recyklaci a musí být uchováván na lodi.
 3. Stávající lodě
 registrované pod vlajkou třetí země a žádající o registraci pod
 vlajkou členského státu zajistí, aby byl soupis nebezpečných
 materiálů uchováván na lodi.
 4. Soupis nebezpečných
 materiálů:
 (a)
 se vyhotoví zvlášť pro každou loď;
 (b)
 poskytuje důkazy o tom, že loď
 splňuje zákaz nebo omezení pro instalaci nebo používání nebezpečných
 materiálů v souladu s článkem 4;
 (c)
 uvádí alespoň ty nebezpečné materiály,
 které jsou zahrnuty v příloze I a obsaženy v konstrukci nebo
 zařízení lodě, místo jejich výskytu a jejich přibližné množství;
 5. Kromě požadavků
 odstavce 4 se u stávajících lodí vypracuje plán popisující vizuální kontrolu /
 kontrolu odběrem vzorků, podle níž byl vyhotoven soupis
 nebezpečných materiálů.
 6. Soupis nebezpečných
 materiálů se skládá ze tří částí:
 (a)
 seznamu nebezpečných materiálů uvedených
 v příloze I a obsažených v konstrukci nebo zařízení
 lodě, s uvedením místa jejich výskytu a jejich přibližného
 množství (část I);
 (b)
 seznamu odpadu nacházejícího se na lodi,
 včetně odpadu vzniklého při provozu lodě (část II);
 (c)
 seznamu zásob nacházejících se na lodi
 v okamžiku, kdy bylo rozhodnuto o její recyklaci (část III).
 7. Část I soupisu
 nebezpečných materiálů je náležitě udržována a aktualizována
 během provozování lodě a uvádí nové instalace obsahující jakýkoli
 nebezpečný materiál zařazený v příloze I a příslušné
 změny v konstrukci a zařízení lodě;
 8. Před recyklací soupis
 kromě náležitě udržované a aktualizované části I obsahuje
 část II týkající se odpadů pocházejících z provozu a část III
 vztahující se na zásoby a je ověřen členským státem, pod jehož
 vlajkou


text:
loď pluje.
 9. Komise je v souladu
 s článkem 26 oprávněna přijmout akty v přenesené
 pravomoci týkající se aktualizace seznamu položek pro soupis nebezpečných
 látek v příloze I.
 Článek 6
 Příprava na recyklaci: obecné
 požadavky
 1. Majitelé lodí zajistí, aby
 lodě:
 (a)
 před zveřejněním evropského seznamu
 byly recyklovány v zařízeních na recyklaci lodí, která se nacházejí
 v Unii nebo v členské zemi OECD;
 (b)
 po zveřejnění evropského seznamu byly
 recyklovány pouze v zařízeních, která jsou uvedena na evropském
 seznamu;
 (c)
 před předáním do zařízení na
 recyklaci lodí byly provozovány tak, aby bylo možné minimalizovat množství
 zbytků nákladu, zbývající ropné palivo, a zbývající odpady, které vznikají
 při provozu lodě;
 (d)
 aktualizovaly a doplnily soupis nebezpečných
 materiálů v souladu s článkem 5;
 (e)
 před zahájením recyklace měly
 osvědčení o určení k recyklaci vydané členským státem, pod
 jehož vlajkou plují .
 2. Majitelé lodí rovněž
 zajistí, aby se tankery dostaly do zařízení na recyklaci lodí
 s nákladovými nádržemi a čerpacím zařízením ve stavu, který
 umožňuje osvědčení o bezpečném vstupu a bezpečné práci
 při vysokých teplotách.
 Článek 7
 Plán recyklace lodě
 1. Před jakoukoli recyklací
 lodě musí být pro každou loď zvlášť vypracován plán recyklace.
 2. Plán recyklace lodě
 musí:
 (a)
 být vypracován zařízením na recyklaci lodí
 s ohledem na informace poskytnuté majitelem lodě podle čl. 9
 odst. 3 písm. b);
 (b)
 být vyhotoven v úředním jazyce země,
 která schválila zařízení na recyklaci lodí, a pokud tímto jazykem není
 angličtina, francouzština nebo španělština, musí být plán recyklace
 lodě přeložen do jednoho z uvedených jazyků;
 (c)
 obsahuje informace týkající se vytvoření,
 udržování a sledování kritérií pro bezpečný vstup a bezpečnou práci
 při vysokých teplotách a další nezbytné informace;
 (d)
 obsahovat informace o druhu a množství
 nebezpečných materiálů a odpadu vznikajícím v průběhu
 recyklace konkrétní lodě, včetně materiálů uvedených v
 soupisu nebezpečných materiálů, a o tom, jak bude s těmito
 nebezpečnými materiály a odpady naloženo v zařízení, jakož i v
 zařízeních pro další nakládání s odpady;
 (e)
 pokud se k recyklaci lodě použije více
 než jedno zařízení, určit zařízení na recyklaci lodí, která mají
 být použita, a přesně stanovit recyklační činnosti a
 pořadí, v jakém budou provedeny v každém schváleném zařízení na
 recyklaci lodí.
 Článek 8
 Prohlídky
 1. Kontroly provádějí
 úředníci státní správy nebo uznaný subjekt jednající jejím jménem.
 2. Lodě podléhají
 těmto prohlídkám:
 (a)
 počáteční prohlídce;
 (b)
 opakované prohlídce;
 (c)
 dodatečné prohlídce;
 (d)
 závěrečné prohlídce.
 3. Počáteční prohlídka
 se provádí před uvedením lodě do provozu nebo předtím, než je
 vystaveno osvědčení soupisu. Úředníci, kteří dotyčnou
 prohlídku provádějí, ověří, že část I soupisu
 nebezpečných materiálů je v souladu s požadavky tohoto
 nařízení.
 4. Opakovaná prohlídka se
 provádí v intervalech stanovených správním orgánem, které však nesmí
 přesáhnout pět let. Úředníci, kteří dotyčnou prohlídku
 provádějí, ověří, že část I soupisu nebezpečných
 materiálů je v souladu s požadavky tohoto nařízení.
 5. Dodatečná prohlídka,
 obecná nebo částečná, může být provedena na žádost majitele
 lodě po změně, výměně nebo významné opravě
 konstrukce, zařízení, systémů, instalací, plánů a materiálu.
 Úředníci, kteří tuto prohlídku vykonávají, zajistí, aby každá
 změna, výměna nebo významná oprava


text:
byla provedena způsobem, díky
 němuž loď splňuje požadavky tohoto nařízení, a
 ověří, že část I soupisu nebezpečných materiálů byla
 náležitě změněna.
 6. Závěrečná prohlídka
 se provádí před vyřazením lodě z provozu a před zahájením
 recyklace lodí.
 Úředníci, kteří
 dotyčnou prohlídku provádějí, ověří, že:
 (a)
 soupis nebezpečných materiálů
 splňuje požadavky tohoto nařízení;
 (b)
 plán recyklace lodě náležitě
 zohledňuje informace obsažené v soupisu nebezpečných látek;
 (c)
 plán recyklace lodě obsahuje informace
 týkající se:
 (1)
 vytvoření, udržování a sledování kritérií pro
 bezpečný vstup a bezpečnou práci při vysokých teplotách;
 (2)
 nakládání s nebezpečnými materiály a odpady,
 které vznikly při recyklaci konkrétní lodě v zařízení na
 recyklaci lodí a v jakémkoli schváleném zařízení pro nakládání s odpady;
 (d)
 mezi majitelem lodě a zařízením na
 recyklaci lodí byla uzavřena smlouva podle článku 9;
 (e)
 zařízení na recyklaci lodí, v němž
 má být loď recyklována, je uvedeno na evropském seznamu.
 7. U stávajících lodí
 určených k demontáži se počáteční prohlídka a
 závěrečná prohlídka provádějí současně.
 Článek 9
 Smlouvy mezi majitelem lodě a
 zařízením na recyklaci lodí
 1. Majitel lodě a
 zařízení na recyklaci lodí, které splňuje požadavky stanovené
 v článku 12, uzavřou smlouvu pro každou loď, která má být
 recyklována.
 2. Smlouva nabývá účinnosti
 nejpozději v okamžiku podání žádosti o závěrečnou prohlídku
 podle čl. 8 odst. 1 písm. d) a zůstává v platnosti až do
 okamžiku, kdy je dokončena recyklace.
 3. Pro majitele lodě
 obsahuje smlouva tyto povinnosti:
 (a)
 uplatňovat obecné požadavky pro přípravu
 na recyklaci uvedené v článku 6;
 (b)
 poskytnout zařízení na recyklaci lodí všechny
 informace o lodi potřebné pro vypracování plánu recyklace lodě podle
 článku 7;
 (c)
 přijmout zpět loď před
 zahájením recyklace nebo po jejím zahájení, pokud je to technicky proveditelné,
 pokud obsah nebezpečných materiálů na palubě zásadně
 neodpovídá soupisu nebezpečných materiálů a neumožňuje
 řádnou recyklaci lodě.
 4. Pro zařízení na
 recyklaci lodí obsahuje smlouva tyto povinnosti:
 (a)
 vypracovat ve spolupráci s majitelem plavidla
 zvlášť pro každou loď plán recyklace podle článku 7;
 (b)
 oznámit majiteli lodě plánované zahájení
 recyklace lodě ve formátu stanoveném v příloze II;
 (c)
 zakázat zahájení jakékoli recyklace lodě
 před předložením zprávy uvedené v písmenu b);
 (d)
 v průběhu příprav na
 přijetí lodě k recyklaci alespoň 14 dní před
 plánovaným zahájením recyklace písemně oznámit příslušným
 odpovědným orgánům úmysl recyklovat dotyčnou loď a uvést:
 i) název státu, pod jehož vlajkou je loď
 oprávněna plout;
 ii) datum, kdy byla loď v uvedeném
 státě registrována;
 iii) identifikační číslo lodě
 (číslo IMO);
 iv) registrační číslo vyznačené na
 trupu lodě při dodání nově postavené lodě;
 v) jméno a druh lodě;
 vi) přístav, v němž je loď
 registrována;
 vii) jméno a adresu majitele lodě a identifikační
 číslo registrovaného vlastníka podle IMO;
 viii) jméno a adresu společnosti a
 identifikační číslo dotyčné společnosti podle IMO ;
 ix) jméno klasifikační společnosti
 (jména všech klasifikačních společností), kterou (kterými) byla
 loď klasifikována;
 x) hlavní údaje o lodi (celková délka (LOA),
 šířka (na žebrech), hloubka (boční), hmotnost prázdné lodě,
 hrubá prostornost a čistá prostornost a druh a výkon motoru);
 xi) soupis nebezpečných materiálů a
 xii) návrh plánu recyklace lodě;
 (e)


text:
předat veškerý odpad vzniklý
 v zařízení na recyklaci lodí pouze do zařízení pro nakládání s
 odpady, která jsou oprávněna příslušnými orgány k nakládání
 s odpady a jejich odstraňování bezpečným a environmentálně
 šetrným způsobem;
 (f)
 po dokončení částečné nebo úplné
 recyklace lodě podle tohoto nařízení podat zprávu o dokončení
 recyklace lodě majiteli lodě ve formátu stanoveném v příloze
 III.
 5. Komise je v souladu
 s článkem 26 oprávněna přijmout akty v přenesené
 pravomoci, pokud jde o aktualizaci formátu zpráv o plánovaném zahájení
 recyklace lodě stanovený v příloze II.
 6. Komise je v souladu
 s článkem 26 oprávněna přijmout akty v přenesené
 pravomoci, pokud jde o aktualizaci formátu prohlášení o dokončení
 recyklace lodě stanovený v příloze III.
 Článek 10
 Vydání a potvrzení osvědčení
 1. Po dokončení
 počáteční nebo opakované prohlídky nebo dodatečné prohlídky
 provedené na žádost majitele plavidla členský stát vydá
 osvědčení soupisu ve formátu stanoveném v příloze. Toto
 osvědčení musí být doplněno částí I soupisu
 nebezpečných materiálů.
 Komise je v souladu s článkem 26
 oprávněna přijmout akty v přenesené pravomoci, pokud jde o aktualizaci
 formátu osvědčení soupisu stanovený v příloze IV.
 2. Po úspěšném
 dokončení závěrečné prohlídky podle čl. 8 odst. 6 vydá
 správní orgán osvědčení o připravenosti k recyklaci ve
 formátu stanoveném v příloze V. Toto osvědčení je
 doplněno soupisem nebezpečných materiálů a plánem recyklace
 lodě.
 3. Komise je v souladu
 s článkem 26 oprávněna přijmout akty v přenesené
 pravomoci, pokud jde o aktualizaci formátu osvědčení o
 připravenosti k recyklaci stanovený v příloze V.
 Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydané po prohlídce
 provedené podle odstavce 2 musí být přijata ostatními členskými státy
 a pro účely tohoto nařízení považována za osvědčení mající
 stejnou platnost jako osvědčení, která vydávají.
 4. Osvědčení o
 připravenosti k recyklaci vydává nebo potvrzuje buď správní orgán
 nebo uznaný subjekt, který jedná jménem správního orgánu.
 Článek 11
 Doba platnosti osvědčení
 1. Osvědčení soupisu
 se vydává na dobu stanovenou správním orgánem, která nesmí přesáhnout
 pět let.
 2. Osvědčení soupisu
 vydané podle článku 10 tohoto nařízení pozbývá platnosti
 v každém z těchto případů:
 (a)
 pokud stav lodě podstatným způsobem
 neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení, a to i tehdy, když
 část I soupisu nebezpečných materiálů není náležitě
 udržována a aktualizována tak, aby odrážela změny v konstrukci a
 zařízení lodě;
 (b)
 pokud opakovaná prohlídka není dokončena
 v intervalech určených správním orgánem, které však nesmí
 přesáhnout pět let;
 (c)
 pokud osvědčení není vydáno ani potvrzeno
 v souladu s článkem 10 tohoto nařízení.
 3. Osvědčení soupisu
 vydané podle článku 10 tohoto nařízení pozbývá platnosti, pokud stav
 lodě zásadně neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení.
 4. Osvědčení o
 připravenosti k recyklaci vydává správní orgán na dobu nepřesahující
 tři měsíce. Doba platnosti osvědčení o připravenosti k
 recyklaci může být prodloužena správním orgánem nebo uznaným subjektem
 jednajícím jeho jménem na jednu plavbu z jednoho předem určeného
 místa do zařízení na recyklaci lodí.
 Hlava III – Zařízení na
 recyklaci lodí
 Článek 12
 Požadavky na zařízení pro recyklaci
 lodí
 Lodě se recyklují pouze
 v zařízeních na recyklaci lodí, které byly zařazeny na evropský
 seznam.
 Aby mohlo být zařízení na recyklací


text:
lodí
 zařazeno na evropský seznam, musí splňovat tyto požadavky:
 (a)
 být projektováno, postaveno a provozováno
 bezpečným a environmentálně šetrným způsobem;
 (b)
 zavést systémy, postupy a techniky řízení a
 sledování, které nepředstavují riziko pro zdraví dotyčných
 zaměstnanců nebo pro obyvatele žijící v blízkosti zařízení na
 recyklaci lodí a které zamezí, sníží, minimalizují a v nejvyšší možné míře
 vyloučí nepříznivé účinky na životní prostředí
 způsobené recyklací lodí;
 (c)
 zabránit nepříznivým účinkům na
 lidské zdraví a životní prostředí;
 (d)
 vypracovat a schválit plán zařízení na
 recyklaci lodí;
 (e)
 vypracovat a udržovat plán připravenosti a
 reakce na mimořádné události;
 (f)
 zajistit pracovníkům bezpečnost a
 odbornou přípravu a rovněž zajistit používání osobních ochranných
 prostředků pro činnosti, které to vyžadují;
 (g)
 zavést záznamy o mimořádných událostech,
 nehodách, nemocech z povolání a chronických účincích, a pokud to
 požadují příslušné orgány, ohlásit všechny mimořádné události,
 nehody, nemoci z povolání a chronické účinky, které představují nebo
 mohou představovat rizika pro bezpečnost pracovníka, lidské zdraví a
 životní prostředí;
 (h)
 zajistit bezpečné a environmentálně
 šetrné nakládání s nebezpečnými materiály;
 (i)
 být oprávněno k provádění své
 činnosti příslušnými orgány;
 (j)
 zajistit dostupnost zařízení pro reakci na
 mimořádnou událost, jako jsou protipožární zařízení a vozidla,
 vozidla lékařské záchranné služby a jeřáby ve všech prostorách
 zařízení na recyklaci lodí;
 (k)
 zajistit kontrolu nad všemi nebezpečnými
 materiály nacházejícími se na lodi v průběhu recyklačního
 procesu, aby se zabránilo jakémukoli úniku těchto nebezpečných
 materiálů do životního prostředí, zejména v přílivové zóně;
 (l)
 prokázat schopnost zabránit úniku, zejména v
 přílivové zóně;
 (m)
 manipulovat s nebezpečnými materiály a odpady
 pouze na nepropustných podlahách s účinnými drenážními systémy;
 (n)
 zajistit, aby veškerý odpad vzniklý při
 recyklaci byl předán do zařízení pro nakládání s odpady
 oprávněného k nakládání s nimi a k jejich odstraňování, aniž by
 docházelo k ohrožení lidského zdraví, a to environmentálně šetrným
 způsobem.
 Pro účely písmene n), pokud jde o konkrétní
 využití a odstranění odpadu, lze environmentálně šetrné nakládání
 předpokládat tehdy, když zařízení na recyklaci lodí může
 prokázat, že zařízení pro nakládání s odpady, jemuž je odpad
 předán, bude provozováno v souladu s normami pro ochranu
 lidského zdraví a životního prostředí, jež jsou rovnocenné normám
 stanoveným v právních předpisech Unie.
 Článek 13
 Důkaz, který musí poskytnout
 zařízení na recyklaci lodí
 Zařízení na recyklaci lodí poskytne
 důkaz, že splňuje požadavky stanovené v článku 12, aby
 mohlo provádět recyklaci lodí a být zařazeno na evropský seznam.
 Zařízení na recyklaci lodí zejména:
 1)
 uvede, jaké povolení, licence nebo oprávnění
 mu bylo uděleno příslušnými orgány k provádění recyklace lodí, a
 upřesní omezení velikosti (maximální délku, šířku a hmotnost prázdné
 lodě ) lodí, jež je oprávněno recyklovat, jakož i všechna platná
 omezení;
 2)
 potvrdí, že v souladu s ustanoveními tohoto
 nařízení přijme k recyklaci pouze loď plující pod vlajkou
 evropského členského státu;
 3)
 poskytne důkaz, že zařízení na recyklaci
 lodí je schopno v průběhu celého procesu recyklace lodě
 stanovit, udržovat a sledovat kritéria pro bezpečnou práci při
 vysokých teplotách a bezpečný vstup;
 4)
 připojí mapu s vyznačením hranic
 zařízení na recyklaci lodí a míst, na nichž v zařízení probíhají
 recyklační činnosti;
 5)


text:
u každého materiálu obsaženého v příloze
 I a dalších nebezpečných materiálů, které by mohly být součástí
 konstrukce lodě, uvede:
 (a)
 zda je zařízení oprávněno provádět
 odstraňování nebezpečného materiálu. V tom případě
 jsou určeni odpovědní pracovníci oprávnění provádět
 odstraňování a o tomto pověření je poskytnut důkaz;
 (b)
 jaký postup pro nakládání s odpadem bude
 v zařízení použit (spálení, uložení na skládku nebo jiná metoda
 nakládání s odpadem) a poskytne důkaz, že použitý postup bude
 proveden, aniž by došlo k ohrožení lidského zdraví, poškození životního
 prostředí, a zejména že:
 i) neohrožuje vodu, ovzduší, půdu,
 rostliny nebo živočichy;
 ii) neobtěžuje hlukem nebo zápachem,
 iii) nemá nepříznivý vliv na krajinu
 nebo místa zvláštního zájmu;
 (c)
 jaký postup pro nakládání s odpady bude
 použit, jestliže je nebezpečný materiál určen pro následné zpracování
 v zařízení pro nakládání s odpadem mimo zařízení na
 recyklaci lodí. Při každém následném zpracování v zařízení pro
 nakládání s odpady se poskytnou tyto informace:
 i) jméno a adresa zařízení pro
 nakládání s odpady;
 ii) důkaz, že zařízení pro
 nakládání s odpady je oprávněno nakládat s nebezpečným
 materiálem;
 iii) popis postupu při nakládání s
 odpady;
 iv) důkaz, že postup pro nakládání s
 odpadem bude použit způsobem, který zajistí, že nedojde k ohrožení
 lidského zdraví a poškození životního prostředí, a zejména že:
 –
 neohrožuje vodu, ovzduší, půdu, rostliny nebo
 živočichy,
 –
 neobtěžuje hlukem nebo zápachem,
 –
 nemá nepříznivý vliv na krajinu nebo místa
 zvláštního zájmu.
 Článek 14
 Oprávnění zařízení na recyklaci
 lodí nacházejícího se v členském státě
 1. Příslušné orgány vystaví
 oprávnění zařízením na recyklaci nacházejícím se na jejich území,
 která splňují požadavky na provádění recyklace lodí stanovené
 v článku 12. Toto oprávnění může být dotyčným
 zařízením na recyklaci lodí uděleno na období maximálně
 pěti let.
 2. Členské státy
 vytvoří a aktualizují seznam zařízení na recyklaci lodí, kterým
 udělily oprávnění v souladu s odstavcem 1.
 3. Seznam uvedený
 v odstavci 2 bez prodlení oznámí Komisi, a to nejpozději do jednoho
 roku ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
 4. Jestliže zařízení na
 recyklaci lodí přestane požadavky stanovené v článku 12
 splňovat, členský stát oprávnění, které zařízení na
 recyklaci lodí vydal, dotyčnému zařízení odebere a neprodleně o
 tom uvědomí Komisi.
 5. Pokud bylo v souladu s
 odstavcem 1 oprávnění vydáno novému zařízení na recyklaci lodí,
 členský stát o tom neprodleně uvědomí Komisi.
 Článek 15
 Zařízení na recyklaci lodí nacházející
 se mimo Unii
 1. Společnost
 provádějící recyklaci, která se nachází mimo Unii a která chce recyklovat
 lodě plující pod vlajkou členského státu, předloží Komisi žádost
 o zařazení svého zařízení na recyklaci lodí na evropský seznam.
 2. K této žádosti
 přiloží informace a důkazy požadované v článku 13 a v
 příloze VI, že zařízení na recyklaci lodí splňuje požadavky
 stanovené v článku 12.
 Komise je v souladu s článkem 26
 oprávněna přijmout akty v přenesené pravomoci, pokud jde o aktualizaci
 formátu pro identifikaci zařízení na recyklaci lodí stanovený
 v příloze VI.
 3. Podáním žádosti o
 zařazení na evropský seznam souhlasí zařízení na recyklaci lodí
 s možností, že před jejich zařazením na evropský seznam nebo po
 něm Komise


text:
nebo subjekty jednající jejím jménem provedou v jejich
 zařízení prohlídku s cílem ověřit, že dodržují požadavky
 stanovené v článku 12.
 4. Po posouzení informací a
 důkazů předložených podle odstavce 2 Komise o tom, zda
 zařízení na recyklaci lodí nacházející se mimo Unii zařadí na
 evropský seznam, rozhodne prostřednictvím prováděcího aktu. Tyto
 prováděcí akty se přijmou přezkumným postupem podle článku
 27.
 Článek 16
 Vytvoření a aktualizace evropského
 seznamu
 1. Komise prostřednictvím
 prováděcího aktu přezkumným postupem podle článku 27
 vytvoří evropský seznam zařízení na recyklaci lodí, které:
 (a)
 se nacházejí v Unii a byly oznámeny
 členskými státy podle čl. 14 odst. 3;
 (b)
 se nacházejí mimo Unii a o jejichž zařazení
 bylo rozhodnuto podle čl. 15 odst. 4.
 2. Evropský seznam se
 zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a na
 internetových stránkách Komise nejpozději třicet šest
 měsíců po dni vstupu tohoto nařízení v platnost.
 3. Po jeho přijetí Komise
 evropský seznam prostřednictvím prováděcích aktů přezkumným
 postupem podle článku 27 pravidelně aktualizuje,
 (a)
 aby na evropský seznam zařadila zařízení
 na recyklaci lodí v každém z těchto případů:
 i) jestliže získal osvědčení podle
 článku 13;
 ii) jestliže o jeho zařazení na evropský
 seznam bylo rozhodnuto podle čl. 15 odst. 4;
 (b)
 aby z evropského seznamu vyřadila zařízení
 na recyklaci lodí v každém z těchto případů:
 (1)
 jestliže zařízení na recyklaci odpadů
 přestane splňovat požadavky stanovené v článku 12;
 (2)
 jestliže zařízení na recyklaci lodí bylo na
 seznamu zařazeno déle než pět let a neposkytlo důkaz, že nadále
 splňuje požadavky stanovené v článku 12.
 4. Členské státy sdělí
 Komisi veškeré informace, které mohou být v souvislosti s aktualizací
 Evropského seznamu podstatné. Komise předá všechny podstatné informace
 členským státům.
 HLAVA IV – Obecná správní ustanovení
 Článek 17
 Jazyk
 Osvědčení soupisu a
 osvědčení o připravenosti na recyklaci se vyhotoví
 v úředním jazyce vydávajícího státu, a pokud použitým jazykem není
 angličtina, francouzština nebo španělština, musí být přeložena
 do jednoho z těchto jazyků.
 Článek 18
 Určení
 příslušných orgánů
 Členské státy určí příslušné
 orgány odpovědné za provádění tohoto nařízení a oznámí je
 Komisi.
 Článek 19
 Určení kontaktních osob
 1. Členské státy a Komise
 určí každý jednu nebo více kontaktních osob, které odpovídají za
 informování a poskytování poradenství fyzickým či právnickým osobám
 požadujícím informace. Kontaktní osoba v Komisi předá kontaktním osobám
 členských států veškeré dotazy, které obdrží a které se týkají
 těchto států, a naopak.
 2. Členské státy oznámí
 Komisi, které kontaktní osoby určily.
 Článek 20
 Zasedání kontaktních osob
 Komise na žádost členských států,
 nebo pokud to považuje za vhodné, pravidelně pořádá zasedání
 kontaktních osob, aby projednaly otázky vznesené v souvislosti s
 prováděním tohoto nařízení. Pokud se všechny členské státy
 a Komise shodnou na tom, že je to vhodné, budou na taková zasedání nebo
 jejich části pozvány příslušné zúčastněné subjekty.
 Hlava V – podávání zpráv a vymáhání
 Článek 21
 Požadavky na oznamování a podávání zpráv
 pro majitele lodí
 Majitel lodě je povinen:
 (a)
 oznámit správnímu orgánu písemně alespoň
 14 dní před plánovaným zahájením recyklace záměr recyklovat loď,
 aby se správní orgán mohl připravit na prohlídku a osvědčení
 požadované tímto nařízením;
 (b)


text:
předat správnímu orgánu zprávu o plánovaném
 zahájení recyklace lodě vypracovanou zařízením na recyklaci lodi
 podle čl. 9 odst. 4 písm. b);
 (c)
 předat správnímu orgánu zprávu o
 dokončení recyklace lodě vypracovanou zařízením na recyklaci
 lodi podle čl. 9 odst. 4 písm. f);
 Článek 22
 Zprávy členských států
 1. Každý členský stát zašle
 Komisi zprávu obsahující tyto informace:
 (a)
 seznam lodí, které plují pod jeho vlajkou, pro
 které bylo vydáno osvědčení soupisu, název společnosti, která
 recyklaci provádí, a místo, kde se nachází zřízení na recyklaci lodí, jak
 je uvedeno v osvědčení o připravenosti k recyklaci;
 (b)
 seznam lodí plujících pod jeho vlajkou, pro
 něž obdržel prohlášení o dokončení recyklace;
 (c)
 informace o nezákonné recyklaci a následných
 opatřeních, která členský stát přijal.
 2. Každý členský stát
 předloží zprávu do 31. prosince 2015 a poté každé dva roky.
 3. Zprávy musí být Komisi
 předloženy elektronicky.
 Článek 23
 Vymáhání v členských státech
 1. Členské státy zajistí,
 aby byly uplatněny účinné, přiměřené a odrazující
 sankce na lodě, které:
 (a)
 nemají na palubě soupis nebezpečných
 materiálů požadovaný podle článků 5 a 28;
 (b)
 byly odeslány k recyklaci, aniž by splňovaly
 obecné požadavky na přípravu stanovené v článku 6;
 (c)
 byly odeslány k recyklaci bez osvědčení
 soupisu požadovaného podle článku 6;
 (d)
 byly odeslány k recyklaci bez osvědčení o
 připravenosti k recyklaci požadované podle článku 6;
 (e)
 byly odeslány k recyklaci bez písemného oznámení
 správnímu orgánu, jak požaduje článek 21;
 (f)
 byly recyklovány způsobem, který nebyl v
 souladu s plánem recyklace lodě podle článku 7.
 2. Sankce musí být účinné,
 přiměřené a odrazující. Zejména pokud je loď určena k
 recyklaci v zařízení na recyklaci lodí, které není uvedeno na
 evropském seznamu, uplatňované sankce musí minimálně odpovídat ceně
 zaplacené majiteli plavidla za jeho loď.
 3. Členské státy mezi sebou
 dvoustranně nebo mnohostranně spolupracují, aby bylo možné snáze
 předcházet možnému obcházení a porušování tohoto nařízení a jejich
 odhalování.
 4. Členské státy určí
 stálé zaměstnance odpovědné za spolupráci podle odstavce 3. Tuto informaci
 zašlou Komisi, která určeným osobám zašle vytvořený seznam.
 5. Pokud je loď je prodána
 a do méně než šesti měsíců po prodeji je odeslána k recyklaci v
 zařízení, které není uvedeno v evropském seznamu, sankce musí být:
 (a)
 společně uložena poslednímu a předposlednímu
 vlastníku, jestliže loď stále ještě pluje pod vlajkou evropského
 členského státu;
 (b)
 uložena pouze předposlednímu vlastníku,
 jestliže loď již nepluje pod vlajkou evropského členského státu.
 6. Výjimky
 z uplatňování sankcí uvedených v odstavci 5 mohou členské státy
 zavést v případě, kdy majitel lodě neprodal svou loď s
 úmyslem ji recyklovat. V tom případě členské státy musí
 požadovat důkaz dokládající tvrzení majitele lodě, včetně
 kopie kupní smlouvy.
 7. Členské státy
 pravidelně oznamují Komisi své vnitrostátní právní předpisy týkající
 se dodržování tohoto nařízení a uplatňování sankcí.
 Článek 24
 Žádost o opatření
 1. Fyzické nebo právnické osoby,
 které jsou nebo mohou být dotčeny porušením tohoto nařízení nebo mají
 dostatečný zájem na rozhodování v oblasti životního prostředí
 v souvislosti porušováním tohoto na nařízení, nebo případně
 prohlašující, že došlo k porušení práva, jestliže to správní řád
 členského státu požaduje


text:
jako předběžnou podmínku, jsou
 oprávněny předložit kontaktní osobě členského státu
 jakákoli vyjádření související s případy porušení tohoto
 nařízení nebo je informovat o bezprostřední hrozbě takového
 porušení, které jsou si vědomy, a jsou oprávněny požadovat po
 příslušném orgánu, aby přijal opatření podle tohoto
 nařízení
 Za postačující pro účel
 dostatečného zájmu na rozhodování v oblasti životního prostředí
 v souvislosti s porušováním tohoto nařízení se považuje zájem
 jakékoli nevládní organizace podporující ochranu životního prostředí a
 splňující všechny požadavky vnitrostátních právních předpisů.
 Rovněž se má za to, že tyto organizace mají práva, která mohou být
 porušována pro účely prohlášení, že došlo k porušení práva, jestliže to
 správní řád členského státu požaduje jako předběžnou podmínku.
 2. Žádost o opatření je
 doprovázena příslušnými informacemi a údaji, které podporují
 vyjádření předložené v souvislosti s dotyčným porušením
 nařízení.
 3. V případě, že
 žádost o opatření a přiložená vyjádření hodnověrně
 prokazují, že došlo k porušení nařízení, zváží příslušný orgán
 všechna taková prohlášení a žádosti o přijetí opatření. Za
 těchto okolností poskytne příslušný orgán dotčené
 společnosti provádějící recyklaci příležitost, aby se k dané
 žádosti o opatření a připojeným prohlášením vyjádřila.
 4. Příslušný orgán
 neprodleně a v každém případě v souladu s příslušnými
 ustanoveními vnitrostátních právních předpisů informuje osoby uvedené
 v odstavci 1, které předložily svá vyjádření tomuto orgánu, o svém
 rozhodnutí žádost o opatření přijmout nebo zamítnout a toto
 rozhodnutí zdůvodní.
 5. Členské státy se mohou
 rozhodnout neuplatňovat odstavce 1 a 4 na případy hrozícího porušení
 tohoto nařízení.
 Článek 25
 Přístup
 k právní ochraně
 1. Členské státy zajistí,
 aby osoby, na které odkazuje čl. 24 odst. 1, měly možnost obrátit se
 na soud nebo jiný nezávislý a nestranný veřejný orgán, který je
 kompetentní přezkoumávat procesní a hmotněprávní zákonnost
 rozhodnutí, jednání nebo nečinnost příslušných orgánů podle
 tohoto nařízení.
 2. Tímto nařízením nejsou
 dotčena ustanovení vnitrostátního práva upravující přístup
 k právní ochraně a ustanovení požadující, aby před zahájením
 soudního řízení byly vyčerpány správní přezkumné postupy.
 HLAVA VI – Závěrečná
 ustanovení
 Článek 26
 Výkon přenesené pravomoci
 1. Pravomoc přijímat akty v
 přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným
 v tomto článku.
 2. Pravomoci přijímat akty
 v přenesené pravomoci uvedené v článcích 5, 9, 10 a 15 se
 Komisi svěřují na dobu neurčitou ode dne vstupu tohoto
 nařízení v platnost.
 3. Evropský parlament nebo Rada
 mohou přenesení pravomoci uvedené v odstavci 2 kdykoliv zrušit.
 Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí
 v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem
 po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo
 k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se
 platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
 4. Přijetí aktu v
 přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně
 Evropskému parlamentu a Radě.
 5. Akt v přenesené
 pravomoci přijatý podle odstavce 2 vstoupí v platnost, pouze pokud
 proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve
 lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen,
 nebo pokud před uplynutím této lhůty Evropský parlament i Rada
 uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského
 parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
 Článek


text:
27
 Postup projednávání ve výboru
 1. Komisi je nápomocen výbor.
 Tento výbor plní funkci výboru ve smyslu nařízení (EU)
 č. 182/2011.
 2. Pokud se odkazuje na tento
 odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
 Článek 28
 Přechodné
 ustanovení:
 1. Soupis nebezpečných
 materiálů musí být vyhotoven pro všechny lodě nejpozději do
 pěti let po vstupu tohoto nařízení v platnost.
 2. Členské státy mohou
 před zveřejněním evropského seznamu povolit recyklaci lodí
 v zařízeních nacházejících se mimo Unii, pokud bylo
 ověřeno, že zařízení na recyklaci lodí splňuje požadavky
 stanovené v článku 12 na základě informací poskytnutých
 majitelem lodě, zařízení na recyklaci lodí nebo získaných jiným
 způsobem.
 Článek 29
 Změna nařízení (ES) č.
 1013/2006
 V čl. 1 odst. 3 nařízení (ES)
 č. 1013/2006 se doplňuje nové písmeno, které zní:
 „i) Lodě
 spadající do oblasti působnosti nařízení (EU) č. XX [vložit
 úplný název tohoto nařízení](*).
 ________________
 (*) Úř.
 věst. L [...], [...], s. [..].“
 Článek 30
 Přezkum
 Komise přezkoumá toto nařízení
 nejpozději dva roky po dni vstupu Hongkongské úmluvy v platnost. Tento
 přezkum zváží zařazení zařízení schválených smluvními stranami
 Hongkongské úmluvy na evropský seznam zařízení na recyklaci lodí
 s cílem zabránit zdvojení činností a správní zátěži.
 Článek 31
 Toto nařízení vstupuje v platnost 365.
 dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda/předsedkyně
 PŘÍLOHA I
 SEZNAM POLOŽEK ZAHRNUTÝCH DO SOUPISU NEBEZPEČNÝCH MATERIÁLŮ
 1. Materiály obsahující azbest
 2. Látky poškozující ozonovou
 vrstvu: regulované látky stanovené v čl. 1 odst. 4 Montrealského
 protokolu o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu, uvedené
 v přílohách A, B, C nebo E jmenovaného protokolu platných v okamžiku
 uplatňování nebo výkladu této přílohy. Mezi látky poškozující
 ozonovou vrstvu, které se mohou nacházet na lodi, patří níže uvedené
 látky, ale případně i další:
 ·
 halon 1211
 ·
 bromchlordifluormethan halon 1301
 bromtrifluormethan halon 2402 1,2-dibrom-1,1,2,2-tetrafluorethan (též nazývaný
 halon 114B2)
 ·
 CFC-11 trichlorfluormethan CFC-12
 dichlordifluormethan CFC-113 1,1,2-trichlor-1,2,2-trifluorethan
 ·
 CFC-114 1,2-dichlor-1,1,2,2-tetrafluorethan CFC-115
 chlorpentafluorethan
 3. Materiály obsahující
 polychlorované bifenyly (PCB)
 4. Protihnilobné přípravky
 a systémy omezené přílohou I Mezinárodní úmluvy o kontrole škodlivých
 protihnilobných přípravků na plavidlech (úmluva AFS)
 5. Materiály obsahující
 perfluoroktansulfonovou kyselinu a její deriváty (PFOS)
 6. Kadmium a jeho
 sloučeniny
 7. Sloučeniny šestimocného
 chromu
 8. Olovo a jeho sloučeniny
 9. Rtuť a její
 sloučeniny
 10. Polybromované bifenyly (PBBs)
 11. Polybromované difenylethery
 (PBDEs)
 12. Polychlorované naftaleny (s
 více než 3 atomy chloru)
 13. Radioaktivní látky
 14. Některé chlorované
 parafíny s krátkým řetězcem (chlorované alkany, C10-C13)
 15. Bromované zpomalovače
 hoření (HBCDD)
 PŘÍLOHA II
 Formát zprávy o plánovaném zahájení
 recyklace lodě
 ................................ (název zařízení na recyklaci lodí)
 se
 sídlem v ................................ (úplná adresa
 zařízení na recyklaci lodí)
 zařazené na evropském seznamu stanoveném nařízením Evropského
 parlamentu a Rady (EU) č. XXXX ze dne .... o recyklaci lodí a
 oprávněné provádět recyklace lodí na základě zmocnění
 vládou
 ................................ (místo vydání
 oprávnění)
 vydaného
 ................................ (přesné označení
 příslušného orgánu)
 dne
 (dd/mm/rrrr).............................................. (datum
 vydání)
 tímto oznamuje, že zařízení na recyklaci lodí je připraveno
 v každém ohledu zahájit recyklaci


text:
plavidla............................................................ (číslo
 IMO)
 Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydané podle
 ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. XXXX ze dne
 .... o recyklaci lodí na základě zmocnění vládou
 ................................ (přesné
 označení státu)
 vydané
 ................................ (přesné
 označení osoby nebo organizace oprávněné podle nařízení (EU)
 č. XXXX)
 dne
 (dd/mm/rrrr).............................................. (datum
 vydání) je přiloženo.
 Podpis:...
 PŘÍLOHA III
 Formát prohlášení o dokončení
 recyklace lodě
 Tento
 doklad je prohlášení o dokončení recyklace lodě................................ (Jméno lodi při přijetí k recyklaci/při
 zrušení registrace)
 Údaje o lodi při přijetí k recyklaci
 Volací znak ||
 Rejstříkový přístav ||
 Hrubá prostornost ||
 Číslo IMO ||
 Jméno a adresa majitele lodě ||
 Identifikační číslo registrovaného vlastníka podle IMO ||
 Identikační číslo společnosti podle IMO ||
 Datum stavby ||
 POTVRZUJE
 SE, ŽE:
 loď byla
 recyklována v souladu s plánem recyklace lodě a nařízením Evropského
 parlamentu a Rady (EU) č. XXXX ze dne .... o recyklaci lodí v:
 ................................ (jméno a sídlo
 oprávněného zařízení na recyklaci lodí)
 a
 recyklace lodě byla dokončena dne: (dd/mm/rrrr) ................................ (datum dokončení)
 Vydáno
 v ................................ (místo vydání prohlášení o dokončení) dne
 (dd/mm/rrrr) .................. (datum vydání)
 (podpis
 vlastníka zařízení na recyklaci lodí nebo zástupce jednajícího jménem
 vlastníka)
 PŘÍLOHA IV
 Formát osvědčení soupisu
 (úřední razítko)(stát)
 V souladu s nařízením Evropského Parlamentu a Rady (EU)
 č. XXXX .... o recyklaci lodí (dále jen „nařízení“)
 na základě
 zmocnění vládou
 (přesné označení státu)
 vydal/a
 ....................................(osoba nebo organizace oprávněná podle tohoto
 nařízení)
 Údaje o lodi
 Jméno lodě ||
 Volací znak ||
 Rejstříkový přístav ||
 Hrubá prostornost ||
 Číslo IMO ||
 Jméno a adresa majitele lodě ||
 Identifikační číslo registrovaného vlastníka podle IMO ||
 Identikační číslo společnosti podle IMO ||
 Datum stavby ||
 Údaje o
 části I soupisu nebezpečných materiálů
 Identifikační číslo / číslo
 ověření části I soupisu nebezpečných materiálů: ...................................................................
 OSVĚDČUJE
 SE,
 1. že na lodi byla provedena
 prohlídka podle článku 8 nařízení,
 2. že prohlídka prokázala, že
 část I soupisu nebezpečných materiálů zcela splňuje platné
 požadavky nařízení.
 Datum dokončení
 prohlídky, která je předmětem tohoto osvědčení:...................................................................(dd/mm/rrrr)
 Toto
 osvědčení je platné do: .......................................(dd/mm/rrrr)
 Vydáno v ... ... ... ... ... ...
 ... ... ... ... ... ... (místo vydání osvědčení)
 (dd/mm/rrrr))............... ...........................................
 (datum vydání) (podpis řádně pověřeného úředníka
 vydávajícího osvědčení)
 (pečeť nebo razítko vydávajícího orgánu)
 Potvrzení o prodloužení platnosti
 osvědčení, které je platné po dobu kratší pěti let[27]
 Loď splňuje
 příslušné požadavky stanovené v nařízení a toto osvědčení
 musí
 být v souladu s článkem 10 nařízení přijímáno jako
 platné do (dd/mm/rrrr): .........
 Podpis:............................................................ (podpis řádně pověřeného úředníka)
 Vydáno v
 Datum: (dd/mm/rrrr)
 (pečeť nebo razítko vydávajícího orgánu)
 POTVRZENÍ O DOKONČENÍ OPAKOVANÉ PROHLÍDKY[28]
 Loď splňuje
 příslušné požadavky stanovené v nařízení a toto osvědčení
 musí
 být v souladu s článkem 10 nařízení přijímáno jako platné
 do
 dd/mm/rrrr):.....................................................
 Podpis:............................................................ (podpis řádně pověřeného úředníka)
 Vydáno v
 Datum: (dd/mm/rrrr)
 (pečeť nebo razítko vydávajícího orgánu)
 Potvrzení o prodloužení platnosti osvědčení
 do vplutí do přístavu, kde se provádí prohlídka, nebo na poskytnutou dobu[29]
 Toto osvědčení musí být v souladu s článkem 10
 nařízení přijímáno jako platné do (dd/mm/rrrr):................................
 Podpis: ................................ (podpis řádně
 pověřeného úředníka)
 Vydáno v............................................................................................................................................
 Datum: (dd/mm/rrrr)............................................................................................................................
 (pečeť nebo razítko vydávajícího


text:
orgánu)
 POTVRZENÍ O DODATEČNÉ PROHLÍDCE[30]
 Při dodatečné prohlídce podle článku 8 nařízení
 bylo shledáno, že loď splňuje příslušné požadavky stanovené v
 nařízení.
 Podpis: ................................ (podpis řádně pověřeného
 úředníka)
 Vydáno v............................................................................................................................................
 Datum: (dd/mm/rrrr)............................................................................................................................
 (pečeť nebo razítko vydávajícího orgánu)
 PŘÍLOHA V
 Formát osvědčení o
 připravenosti k recyklaci
 (úřední razítko) (stát)
 V souladu s nařízením Evropského
 Parlamentu a Rady (EU) č. XXXX .... o recyklaci lodí (dále jen
 „nařízení“) na základě zmocnění vlády
 ......................................................................................(přesné
 označení státu)
 vydal/a
 ...................................................................................... (osoba nebo organizace oprávněná podle tohoto nařízení)
 Údaje o lodi
 Jméno lodě ||
 Volací znak ||
 Rejstříkový přístav ||
 Hrubá prostornost ||
 Číslo IMO ||
 Jméno a adresa majitele lodě ||
 Identifikační číslo registrovaného vlastníka podle IMO ||
 Identikační číslo společnosti podle IMO ||
 Datum stavby ||
 Údaje o zařízení na recyklaci lodí
 Název zařízení na recyklaci lodí ||
 Rozlišovací identifikační číslo společnosti provádějící recyklaci[31] ||
 Přesná adresa ||
 Datum skončení patnosti dokladu o souladu s nařízením ||
 Údaje o soupisu nebezpečných materiálů
 Identifikační číslo / číslo
 ověření soupisu nebezpečných materiálů: .............
 Údaje o plánu recyklace lodě
 Identifikační
 číslo / číslo ověření plánu recyklace lodě:......................
 Poznámka: Plán recyklace lodě
 podle článku 7 nařízení, je důležitou součástí
 osvědčení o připravenosti k recyklaci a musí být k
 osvědčení o připravenosti k recyklaci vždy přiloženo.
 OSVĚDČUJE
 SE,
 1. že na lodi byla provedena
 prohlídka podle článku 8 nařízení,
 2. že loď má platný soupis
 nebezpečných materiálů podle článku 5 nařízení;
 3. že plán recyklace lodě
 podle článku 7 nařízení náležitě zohledňuje informace obsažené
 v soupisu nebezpečných materiálů podle článku 5 nařízení a
 obsahuje informace týkající se vytvoření, údržby a sledování kritérií pro
 bezpečnou práci při vysokých teplotách a bezpečný vstup;
 4. že zařízení na recyklaci
 lodí, v němž má být loď recyklována, je v souladu
 s článkem 16 nařízení zařazeno na evropském seznamu.
 Toto
 osvědčení je platné do (dd/mm/rrrr)....................................... (datum)
 Vydáno v
 ...............................................................(místo vydání osvědčení)
 (dd/mm/rrrr)
 ............................................................
 (datum vydání) (podpis řádně pověřeného
 úředníka vydávajícího osvědčení)
 (pečeť nebo razítko
 vydávajícího orgánu)
 Potvrzení o prodloužení platnosti
 osvědčení do vplutí do přístavu, kde se nachází zařízení na
 recyklaci ldí, nebo na poskytnutou dobu[32]
 Toto osvědčení musí být v souladu s článkem 8
 nařízení přijato jako platné pro jednu plavbu
 z přístavu: ...............................
 do
 přístavu:...................................
 Podpis: ................................ (podpis řádně
 pověřeného úředníka)
 Vydáno v............................................................................................................................................
 Datum: (dd/mm/rrrr)............................................................................................................................
 (pečeť nebo razítko
 vydávajícího orgánu)
 PŘÍLOHA VI
 FORMÁT PRO IDENTIFIKACI ZAŘÍZENÍ NA RECYKLACI LODÍ
 Identifikace
 zařízení na recyklaci lodí
 Název zařízení na recyklaci lodí ||
 Rozlišovací identifikační číslo společnosti provádějící recyklaci ||
 Přesná adresa zařízení na recyklaci lodí ||
 Hlavní kontaktní osoba ||
 Telefonní číslo ||
 E-mailová adresa ||
 Jméno, adresa a kontaktní údaje společnosti provádějící recyklaci ||
 Pracovní jazyk (jazyky) ||
 [1] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
 č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006
 o přepravě odpadů.
 [2] V roce 2009 bylo více než 90 % lodí plujících pod
 vlajkou EU demontováno mimo území OECD, většinou v jižní Asii.
 [3] Hmotnost vraku lodě se nejčastěji uvádí
 jako výtlak prázdné lodě v tunách (LDT), což je hodnota
 vypočtená bez nákladu, pohonných hmot, zátěžové vody atd. a


text:
zhruba se
 rovná hmotnosti ocelových součástí plavidla.
 [4] Rozhodnutí č. VII/26 o environmentálně šetrném
 řízení demontáže lodí, přijaté na 7. konferenci smluvních stran
 Basilejské úmluvy.
 [5] Viz rozhodnutí č. VIII/11 http://archive.basel.int/meetings/cop/cop8/docs/16eREISSUED.pdf.
 [6] Rozhodnutí otevřené pracovní skupiny OEWG-VII/12 o
 environmentálně šetrném řízení demontáže lodí.
 [7] Viz rozhodnutí otevřené pracovní skupiny OEWG
 VII/12 http://archive.basel.int/meetings/oewg/oewg7/docs/21e.pdf.
 [8] Prohlášení Evropské unie a jejích členských
 států na adrese http://archive.basel.int/ships/oewg-vii12-comments/comments/eu.doc.
 [9] Rozhodnutí č. X/ AA o environmentálně šetrném
 řízení demontáži lodí, přijaté na 7. konferenci smluvních stran
 Basilejské úmluvy.
 [10] Sdělení KOM(2008) 767 v konečném znění ze
 dne 19. listopadu 2008 o strategii EU pro zlepšení postupů demontáže lodí
 a posouzení jejích dopadů v pracovním dokumentu útvarů Komise
 SEK(2008) 2846.
 [11] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
 č. 1013/2006 ze dne 14. června 2006
 o přepravě odpadů.
 [12] http://ec.europa.eu/environment/waste/ships/index.htm.
 [13] http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P6-TA-2009-0195+0+DOC+XML+V0//CS.
 [14] http://eescopinions.eesc.europa.eu/EESCopinionDocument.aspx?identifier=ces%5Cnat%5Cnat425%5Cces877-2009_ac.doc&language=CS.
 [15] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/envir/110626.pdf.
 [16] Úř. věst. L 190, 12.7.2006, s. 1.
 [17] Změna Basilejské úmluvy (dále jen „změna o
 zákazu“) přijatá rozhodnutím smluvních stran Basilejské úmluvy
 č. III/1.
 [18] Úř. věst. L 312,
 22.11.2008, s. 3.
 [19] Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [20] Úř. věst. C 196, 16.8.1967,
 s. 1.
 [21] Úř. věst. L 353,
 31.12.2008, s. 1.
 [22] Úř. věst. L 131, 28.5.2009,
 s. 11.
 [23] Úř. věst. L 255, 30.9.2005,
 s. 22.
 [24] Úř. věst. L 243, 24.9.1996,
 s. 31.
 [25] Úř. věst. L 286,
 31.10.2009, s. 1.
 [26] Úř. věst. L 223, 25.8.2010, s. 29.
 [27] Tato strana o potvrzení při prohlídce musí být
 reprodukována a doplněna na osvědčení, pokud to považuje za
 nutné správní orgán.
 [28] Tato strana o potvrzení při prohlídce musí být
 reprodukována a doplněna na osvědčení, pokud to považuje za nutné
 správní orgán.
 [29] Tato strana o potvrzení při prohlídce musí být
 reprodukována a doplněna na osvědčení, pokud to považuje za
 nutné správní orgán.
 [30] Tato strana o potvrzení při prohlídce musí být
 reprodukována a doplněna na osvědčení, pokud to považuje za
 nutné správní orgán.
 [31] Identifikační číslo uvedené v evropském
 seznamu.
 [32] Tato strana o potvrzení musí být reprodukována a
 doplněna na osvědčení, pokud to považuje za nutné správní orgán.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52005SC0459
 Předloha Rozhodnutí Smíšeného Výboru EHP kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody - Předloha společného postoje Společenství /* SEK/2005/0459 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 13.4.2005SEK(2005) 459 v konečném zněníPředlohaROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHPkterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody- Předloha společného postoje Společenství -(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Protokol 31 k Dohodě o EHP obsahuje zvláštní ustanovení o spolupráci mezi Společenstvím a státy ESVO EHP mimo čtyři svobody.2. Přiložená předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP má změnit protokol 31 a rozšířit spolupráci v oblasti vzdělávání. Je rámcem pro spolupráci a stanoví postupy pro účast států ESVO EHP na programech a akcích Společenství od 1. ledna 2005, přičemž začleňuje:- 32004 D 2241 : Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2241/2004/ES ze dne 15. prosince 2004 o jednotném rámci Společenství pro průhlednost v oblasti kvalifikací a schopností (Europass).3. Podle čl. 1 odst. 3 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 2894/94 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP zaujímá Rada postoj Společenství k takovým rozhodnutím na návrh Komise.4. Předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP se předkládá Radě ke schválení, po němž Komise předloží postoj Společenství.PředlohaROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHPkterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobodySMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Protokol 31 k Dohodě byl změněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. .../... ze dne ...[1].(2) Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody, aby zahrnovala rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2241/2004/ES ze dne 15. prosince 2004 o jednotném rámci Společenství pro průhlednost v oblasti kvalifikací a schopností (Europass)[2].(3) Protokol 31 k Dohodě by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci s účinkem od 1. ledna 2005,ROZHODLA TAKTO:Článek 1V čl. 4 odst. 2k protokolu 31 k Dohodě se doplňuje nová odrážka, která zní:„- 32004 D 2241 : Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2241/2004/ES ze dne 15. prosince 2004 o jednotném rámci Společenství pro průhlednost v oblasti kvalifikací a schopností (Europass) (Úř. věst. L 390, 31. 12. 2004, s. 6).“Článek 2Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem poté, co je Smíšenému výboru EHP učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody*.Použije se ode dne 1. ledna 2005.Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne [...].Za Smíšený výbor EHPpředseda nebo předsedkynětajemníci Smíšeného výboru EHP [1] Úř. věst. L ...[2] Úř. věst. L 390, 31.12.2004, s. 6.* [Byly oznámeny ústavní požadavky.] [Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.]