text: podstatě součástí dotčeného výrobku. Žadatel tvrdil, že v důsledku této situace nestačí stávající opatření rušit účinek dumpingu, který působí újmu, a proto by oblast působnosti opatření měla být upravena tak, aby definice výrobku zahrnovala i tento nový typ.Po konzultaci s poradním výborem Komise rozhodla, že existuje dostatek důkazů pro zahájení částečného prozatímního přezkumu a dne 31. března 2004[9] zahájila přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení, který se omezil na definici dotčeného výrobku. Toto šetření v současné době stále probíhá.4. Strany, jichž se šetření týkáKomise oficiálně oznámila výrobcům, dovozcům a uživatelům a také vývozcům v ČLR, že byl zahájen přezkum.Zúčastněným stranám bylo umožněno, aby během lhůty stanovené v oznámení o zahájení přezkumu písemně vyjádřili svá stanoviska a požádali o slyšení.Komise zaslala dotazníky všem stranám, o nichž věděla, že se jich záležitost týká, a obdržela odpovědi od tří výrobců stěžovatelů ze Společenství, od dalšího výrobce ze Společenství, jednoho dovozce, který je zároveň uživatelem dotčeného výrobku, sedmi vývozců/výrobců, jednoho obchodníka usazeného v Hongkongu, jednoho obchodníka/dovozce z Německa a jednoho výrobce z analogické země. Všechny strany sdělily svá stanoviska písemně a bylo jim zajištěno slyšení, pokud o ně požádaly.Komise vyhledala a ověřila veškeré informace, které považovala pro účely šetření za nezbytné, a provedla ověřovací návštěvy v prostorách těchto společností:(a) Výrobci Společenství- Wolfram Bergbau und Hütten-GmbH Nfg.KG., St Peter, Rakousko- H. C. Starck GmbH & Co. KG, Goslar, Německo- Eurotungstène poudres S.A., Grenoble, Francie(b) Dovozci/uživatelé ve SpolečenstvíHarditalia SpA and F.I.L.M.S. SpA, Anzola D'ossola, Itálie (související společnosti)(c) Vývozci v ČLR- Nanchang Cemented Carbide Co., Ltd., Nanchang City, Provincie Jiangxi- Xiamen Golden Egret Special Alloy Co., Ltd., Xiamen City, Provincie Fujian- Zhuzhou Cemented Carbide Works Import & Export Company, Zhuzhou City, Provincie Hunan- Zigong Cemented Carbide Corp., Ltd., Zigong City, Provincie Sichuan(d) Výrobce v analogické zemi- Osram Sylvania Inc., Towanda, Pennsylvania, Spojené státy americké5. Období šetřeníŠetření týkající se pokračování a/nebo opakování dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2002 (dále jen „OŠ”). Posuzování trendů důležitých pro stanovení pravděpodobnosti pokračování dumpingu a opakování újmy se týkalo období od roku 1998 do konce OŠ (dále jen „zvažované období“).6. Dotčený výrobek a obdobný výrobek6.1. Dotčený výrobekPřipomíná se, že poté, co se na trhu údajně objevil nový typ výrobku, který má stejné základní fyzické a chemické vlastnosti a konečné využití jako výrobek, na který se vztahují uvedená opatření, byl dne 31. března 2004 zahájen částečný prozatímní přezkum omezený pouze na definici dotčeného výrobku (viz 6. až 8. bod odůvodnění).Avšak výrobek, kterého se týká současný přezkum, je totožný s výrobkem, o němž pojednává nařízení Rady (EHS) č. 2737/90 a jeho následné změny, tj. karbid wolframu a tavený karbid wolframu kódu KN 2849 90 30.Karbid wolframu a tavený karbid wolframu jsou sloučeniny uhlíku a wolframu vyrobené tepelným zpracováním (v prvním případě nauhličováním a v druhém případě tavením). U obou výrobků se jedná o meziprodukty používané jako vstupní materiály při výrobě součástek z těžkých kovů jako například řezných nástrojů a vysoce odolných součástek ze slinutého karbidu, povlaků odolných proti opotřebení, hrotů nástrojů pro ropné vrty a


text: těžbu nerostných surovin a lisovacích forem a hrotech pro tažení a tvarování kovů.Někteří vývozci tvrdili, že karbid wolframu a tavený karbid wolframu jsou dva různé výrobky. Jejich názor vycházel z tvrzení, že postupy při výrobě těchto dvou výrobků jsou stejně jako jejich konečné využití zcela odlišné.Připomíná se, že šetření zmíněné v 11. bodě odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 771/98 ukázalo, že ačkoli jsou výrobní postupy karbidu wolframu a taveného karbidu wolframu odlišné, mají stejné chemické složení (oba výrobky obsahují přibližně 92 až 94 % wolframu a 4 až 6 % uhlíku) a pocházejí ze stejné fáze výrobního řetězce wolframu, tj. z fáze mezi wolframovým kovovým práškem a karbidovými nástroji a materiály odolnými proti opotřebení. Kromě toho mají v průmyslu i podobné konečné využití, tj. jako jedna ze složek pro povrchové zpevnění. Ačkoli v některých konkrétních a omezených případech, které vyžadují vyšší odolnost proti opotřebení a oděru, lze použít pouze tavený karbid wolframu, jsou karbid wolframu a tavený karbid wolframu v podstatě zaměnitelné. Proto byl při předchozím šetření učiněn závěr, že pro účely šetření jsou karbid wolframu a tavený karbid wolframu jeden a tentýž výrobek.Nebyl předložen žádný přesvědčivý argument, který by odůvodnil změnu stanoviska vedoucí k vyvození závěru odlišného od závěru z předchozího šetření. Kromě toho není na trhu žádný významný rozdíl mezi cenou taveného karbidu wolframu a cenou karbidu wolframu, protože poněkud větší náročnost zpracování taveného karbidu wolframu je vyrovnána méně náročným výběrem velikosti zrn. Proto se pro účely tohoto šetření považují karbid wolframu a tavený karbid wolframu za jeden výrobek se stejnými základními vlastnostmi.6.2. Obdobný výrobekJak bylo stanoveno při předchozích šetřeních, potvrdilo toto šetření, že výrobky vyvážené výrobci z ČLR a výrobky vyráběné a prodávané výrobci ve Společenství a výrobcem v analogické zemi, byly obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení, protože mají v podstatě totožné fyzické vlastnosti a konečná využití.B. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ NEBO ZNOVUOBJEVENÍ DUMPINGU1. Předběžné poznámkyJako obecná okolnost se připomíná, že dovozy dotčeného výrobku z ČLR během devítiměsíčního OŠ, které vedly v roce 1990 k zavedení opatření, dosáhly hodnoty 117 tun, což představovalo podíl na trhu ve výši 5,3 %. Dumpingové rozpětí zjištěné v té době bylo 73,13 %. Během OŠ při předchozím přezkumu činily dovozy 234 tun, což představovalo 5 % podíl na trhu, přičemž dumpingové rozpětí bylo 30,6 %.2. Status tržní ekonomiky a analogická zeměPřipomíná se, že žádný z vývozců dotčeného výrobku nezískal při předchozím šetření statut tržní ekonomiky („STE“). Spolupracující vývozci tvrdili, že možnost udělení STE by měla být přezkoumána podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení, a tvrdili, že v základním nařízení nejsou žádná ustanovení, která by spolupracujícím vývozcům bránila, aby jim byl při přezkumu podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení udělen STE.Připomíná se, že současné šetření je přezkum před vypršením platnosti opatření a po jeho provedení mohou být opatření jedině zrušena nebo zachována, ale nemohou být změněna. V souladu se zavedeným postupem orgánů mají být žádosti o udělení STE předkládány v rámci prozatímních přezkumů, protože právě po prozatímním přezkumu může být změněna úroveň opatření.Spolupracující vývozci také

type: legislation

jurisdiction: EU


text: zpochybňovali použití Spojených států amerických jako vhodné třetí země s tržní ekonomikou („analogické země“) a jako důvod nevhodnosti použití této země uváděli rozdíl mezi HDP na obyvatele v ČLR a ve Spojených státech amerických. Místo toho spolupracující vývozci navrhovali použít Korejskou republiku nebo Českou republiku, protože jejich HDP na obyvatele jsou bližší HDP v ČLR.Samotná otázka výše HDP na obyvatele není považována za rozhodující faktor při rozhodování o vhodné analogické zemi. Spojené státy americké byly při předchozím přezkumu shledány vhodnou analogickou zemí a nebyla zjištěna žádná změna okolností, která by bránila použití této země v současném šetření. Kromě toho nebyly předloženy žádné přesvědčivé důkazy o tom, že Korejská republika či Česká republika by byly vhodnější.Firma Osram Sylvania Inc., výrobce dotčeného výrobku ve Spojených státech amerických, nabídla spolupráci při šetření a bylo příslušným způsobem prověřeno, zda prodeje firmy Osram Sylvania Inc. ve Spojených státech amerických jsou dostatečně vysoké ve srovnání s objemem dotčeného výrobku vyváženého z Čínské lidové republiky. Bylo zjištěno, že prodej firmy Osram Sylvania Inc. na domácím trhu domácím spotřebitelům v běžném obchodním styku dosahoval objemu, který významně převyšoval 5 % vývozů provedených čínskými vývozci do Společenství, jak je požadováno, pokud má běžná hodnota vycházet z prodejních cen na domácím trhu.Proto bylo podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení rozhodnuto ponechat Spojené státy americké jako analogickou zemi i v současném řízení a použít prodej firmy Osram Sylvania Inc. na domácím trhu jako základ pro stanovení běžné hodnoty.3. Běžná hodnotaZkoumalo se, zda prodeje firmy Osram Sylvania Inc. na domácím trhu nezávislým odběratelům mohou být považovány za prodeje provedené v rámci běžného obchodního styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení.Bylo zjištěno, že vážený průměr prodejní ceny ze všech prodejů během OŠ byl vyšší než vážené průměrné výrobní náklady na jednotku. Proto byly všechny prodeje na americkém trhu považovány za prodeje provedené v rámci běžného obchodního styku.Podle čl. 2 odst. 1 základního nařízení vycházela běžná hodnota z cen při všech prodejích karbidu wolframu a taveného karbidu wolframu firmou Osram Sylvania Inc. na domácím trhu nezávislým odběratelům ve Spojených státech amerických během OŠ.4. Vývozní cenaPět ze sedmi spolupracujících vývozců provedlo během OŠ téměř všechny vývozy z ČLR nezávislým odběratelům ve Společenství. Dva další spolupracující vývozci dotčený výrobek do Společenství během OŠ nevyváželi. Vývozní cena proto mohla být stanovena podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení (tj. na základě cen skutečně účtovaných pěti spolupracujícími vývozci).5. SrovnáníPro spravedlivé srovnání byly v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy u rozdílů v přepravě, balení, pojištění, úvěrových nákladech, platebních podmínkách, nákladech na manipulaci a doplňkových nákladech, o nichž se předpokládalo, že ovlivňují ceny a jejich srovnatelnost.6. Dumpingové rozpětíPodle čl. 2 odst. 11 základního nařízení byla běžná hodnota srovnána s vývozní cenou. Obě byly vypočteny na základě ceny ze závodu a srovnání bylo provedeno na stejné obchodní úrovni.Pro výpočet dumpingového rozpětí byl vážený průměr běžné hodnoty porovnán s váženým průměrem vývozní ceny do Společenství na úrovni ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu na úrovni


text: zhruba 31 %, která se blíží současné úrovni antidumpingového cla.7. Pravděpodobnost pokračování dumpinguProtože dumping neskončil, bylo zkoumáno, zda je pravděpodobné, že by byl dotčený výrobek nadále vyvážen za dumpingové ceny. V této souvislosti bylo přihlédnuto k takovým faktorům, jako jsou výrobní kapacita výrobců dotčeného výrobku v ČLR a jejich prodejní ceny v jiných třetích zemích a na domácím trhu v ČLR.7.1. Nevyužitá výrobní kapacitaJak bylo uvedeno v bodě 31 odůvodnění, v ČLR bylo pět spolupracujících vývozců, kteří během OŠ vyváželi dotčený výrobek do Společenství.Dva z těchto vývozců vyráběli dotčený výrobek sami, tj. výrobu a vývoz prováděla jedna a tatáž právnická osoba.Dva další vývozci byli oba spřízněni s výrobními společnostmi, tj. výrobní a vývozní ceny se objevovaly u dvou samostatných, ale spřízněných právnických osob.Pátý vývozce nebyl spřízněn s žádnou výrobní společností; nakupoval výrobky od výrobců/vývozců uvedených v bodě 37 a 38 odůvodnění a pak je vyvážel.Čtyři uvedení vývozci s výrobním zařízením měli během OŠ kombinovanou teoretickou[10] kapacitu ve výši 9 850 tun a jejich celková výroba dosahovala objemu 8460 tun, což znamenalo 86% míru využití. Čtyři vyrábějící vývozci mají tudíž nevyužitou výrobní kapacitu ve výši 1 390 tun, což se rovná 21,5 % vypočtené spotřeby dotčeného výrobku na volném trhu (6461 tun)[11].Dva další spolupracující vývozci, kteří během OŠ dotčený výrobek do Společenství nevyváželi, také předložili informace o své výrobě a prodejích během OŠ. Jeden z těchto dvou vývozců byl obchodník bez vlastní výroby, druhý měl vlastní výrobní zařízení s výrobní kapacitou přibližně 200 tun a skutečnou výrobou během OŠ ve výši 49 tun.Kombinovaná kapacita sedmi uvedených vývozců dosáhla výše 10 050 tun. Těchto sedm vývozců mělo během OŠ nevyužitou výrobní kapacitu 1 541 tun, což představovalo 24 % spotřeby na volném trhu ve Společenství, jak je definována v bodě 41 odůvodnění. Tato nevyužitá kapacita je zřejmým ukazatelem toho, že pokud by byla opatření zrušena, mohli by se čínští vývozci rozhodnout významně zvýšit svůj vývoz dotčeného výrobku na trh Společenství. Připomíná se, že celkový vývoz spolupracujících vývozců dosáhl hodnoty 239 tun, neboli téměř 100 % celkových dovozů dotčeného výrobku během OŠ, a že spolupracující vývozci proto uskutečnili téměř veškeré vývozy do Společenství.7.2. Prodeje uskutečněné vývozci z ČLR na domácím trhu a na trzích třetích zemíOd zavedení stávajících opatření rozšířili čínští vývozci svou kvalifikaci v dalším využití dotčeného výrobku, zejména ve výrobě nástrojů (odvozených ze slinutého karbidu).Během OŠ bylo přibližně 4 846 tun (57 %) celkové výroby uvedených pěti spolupracujících vývozců dále zpracováno, zatímco 1 557 tun (18 %) bylo prodáno na čínském trhu a 2 021 tun (24 %) bylo vyvezeno prostřednictvím spolupracujících vývozců.Následující tabulka ukazuje průměrné prodejní ceny uvedených pěti spolupracujících vývozců podle místa určení během OŠ a srovnání s průměrnými prodejními cenami v výrobním odvětví ve Společenství:+++++ TABLE +++++Jak je zřejmé z tabulky, čínští vývozci by měli veškerý zájem nejenom na využití stávající nevyužité kapacity pro zvýšení prodeje na trhu Společenství, ale také na přenesení alespoň části svých domácích prodejů nebo prodejů do třetích zemí na trh Společenství. Ve srovnání s cenami, které mohou spolupracující vývozci účtovat na čínském trhu,


text: by v případě vypršení platnosti antidumpingových opatření byl trh Společenství díky svým cenám velmi atraktivní.Také ve srovnání s čínskými vývozy do jiných třetích zemí, jako jsou například Japonsko a Spojené státy americké, by byl trh Společenství velmi atraktivní a riziko příklonu k trhu Společenství by bylo v případě zániku opatření vysoké.V souvislosti s tím se uvažovalo, že by v případě zrušení opatření bylo pravděpodobně značné množství dotčeného výrobku prodáváno za ceny nižší než jsou průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Společenství, čímž by byla tomuto odvětví působena újma.8. ZávěrJak je poznamenáno v bodě 34 odůvodnění, čínští vývozci pokračují ve svých dumpingových postupech. Dumpingové rozpětí zjištěné během OŠ bylo 31 %, tedy přibližně na stejné úrovni jako dumpingové rozpětí stanovené při předchozím přezkumu.Kombinovaná kapacita pěti spolupracujících vyrábějících vývozců dosáhla během OŠ 10 050 tun, což je více než kombinovaná kapacita výrobního odvětví Společenství. Kromě toho mělo pět spolupracujících vyrábějících vývozců během OŠ nevyužitou výrobní kapacitu představující přibližně 24 % spotřeby volného trhu ve Společenství.Pokud jde o vývozní ceny dotčeného výrobku z ČLR během OŠ, bere se na vědomí, že průměrné prodejní ceny ve Společenství jsou pro čínské vývozce přitažlivě vysoké. Proto bylo přihlédnuto k tomu, že pokud by byla opatření zrušena, existovalo by riziko pokračování dumpingu působícího újmu. Navíc by vzhledem k rozdílům zjištěným při OŠ mezi cenami, za které spolupracující vývozci vyvážejí své výrobky do Společenství, a cenami, za které je vyvážejí do jiných třetích zemí, bylo pravděpodobné, že dumpingové vývozy by byly přeneseny z jiných trhů (např. z Japonska či Spojených států amerických) na trh Společenství, protože by ceny ve Společenství byly vyšší než ceny zjištěné na jiných hlavních vývozních trzích.Souhrnem všechny ukazatele naznačují, že vývozy z ČLR do Společenství budou pokračovat za dumpingové ceny, a pokud by byla zrušena uvedená opatření, tak v rostoucích množstvích.C. PRŮMYSL ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍ1. ObecněBěhem OŠ byl dotčený výrobek vyráběn:třemi výrobci stěžovateli, kteří během šetření plně spolupracovali s Komisí a kteří vyráběli dotčený výrobek pro prodej třetím stranám za ceny stanovené trhem (-volný trh-),dalším výrobcem, který vyrábí pro volný trh a podporoval stížnost, ale nespolupracoval při šetření,třemi dalšími výrobci, kteří vyráběli dotčený výrobek pro vlastní potřebu. Jeden z těchto výrobců spolupracoval a další dva současné šetření ani nepodporovali, ani proti němu neprotestovali.Pokud jde o výrobce, kteří vyrábějí dotčený výrobek pro vázané využití, je u nich výroba dotčeného výrobku pouze meziproduktem, který je plně spotřebován při výrobě vysoce hodnotných dále zpracovaných výrobků. Nic z jejich výroby nebylo prodáno na volném trhu.Rozdíl mezi výrobou pro vázané využití a pro volný trh je důležitý pro rozbor ekonomické situace na trhu Společenství a situace ve výrobním odvětví Společenství, protože výrobky určené pro vázané využití nejsou vystaveny přímé konkurenci dovozu. Naopak výroba určená pro prodej na volném trhu byla shledána v přímém konkurenčním vztahu s dovozy dotčeného výrobku z ČLR. Vzhledem k výše uvedenému se předpokládá, že situace na volném trhu se liší od situace na trhu pro vázané využití.Výroba třech spolupracujících výrobců Společenství, kteří vyráběli pro volný trh a plně spolupracovali při šetření, představovala během OŠ přibližně 89 %


text: celkové výroby dotčeného výrobku ve Společenství určené pro volný trh. Tito výrobci Společenství představují výrobní odvětví Společenství ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.D. SITUACE NA TRHU VE SPOLEČENSTVÍ1. Obecné poznámky1.1. Údaje o dovozuJako zdroj údajů o dovozu byly použity údaje Eurostatu týkající se objemu dovozů pro kód KN 2849 90 30 a potvrzené údaje o vývozu spolupracujících vývozců v ČLR.1.2. Údaje o výrobním odvětví SpolečenstvíÚdaje o výrobním odvětví Společenství byly získány z ověřených odpovědí, které v dotazníku uvedli tři spolupracující výrobci ze Společenství vyrábějící dotčený výrobek pro prodej na volném trhu a spolupracující výrobce, který dotčený výrobek vyrábí pro vlastní vázané využití.1.3. Spotřeba ve SpolečenstvíZjevná spotřeba dotčeného výrobku na volném trhu ve Společenství byla stanovena na základě:celkových objemů dovozu dotčeného výrobku do Společenství podle údajů Eurostatu, acelkových ověřených objemů prodejů individuálním odběratelům na trhu Společenství provedených třemi spolupracujícími výrobci Společenství, kteří vyrábějí pro volný trh.Spotřeba na volném trhu ve Společenství vzrostla během zvažovaného období o 9 %. Tento růst však nebyl rovnoměrný. Po snížení v době mezi lety 1998 a 1999 spotřeba rostla až do roku 2001, kdy dosáhla vrcholu při množství 7 949 tun, a pak se opět snížila na 6 461 tun během OŠ.+++++ TABLE +++++Výrazné zvýšení spotřeby na volném trhu v letech 2000 a 2001 lze částečně vysvětlit vyšší hospodářskou aktivitou jak ve Společenství, tak na světových trzích a částečně také prosazením nového systému vývozních licencí v ČLR. Druhý uvedený důvod vedl koncem roku 2000 a během roku 2001 ke zvýšení nákupů (vytváření zásob uživateli) v obavě z případného nedostatku surovin a dotčeného výrobku.2. Dovozy z ČLR2.1. Objem a podíl na trhu+++++ TABLE +++++Objem dovozů z ČLR ukazuje poněkud kolísavý trend během zvažovaného období končící zvýšením objemu oproti roku 1998, což se odrazilo na vyšším podílu na trhu během OŠ ve srovnání s rokem 1998.2.2. Ceny a cenové podbízeníPrůměrná cena dovezených dotčených výrobků z ČLR během OŠ byla 12,59 €/kg v paritě CIF hranice ES. Kvůli rozboru cenového podbízení byly vážené průměry cen dotčeného výrobku prodávaného výrobním odvětvím Společenství srovnány s váženými průměry cen dovozů z ČLR na trh Společenství během OŠ, řádně očištěné s ohledem na cla a náklady vynaložené po dovozu.Ceny výrobního odvětví Společenství jsou ceny, které byly v dotaznících uvedeny v odpovědích na otázky ohledně jejich prodejů ve Společenství prvnímu nespřízněnému zákazníkovi na základě parity „ze závodu“ (ex works). Ceny čínských dovozů jsou ceny, které uváděli spolupracující vyvážející výrobci, kteří během OŠ dotčený výrobek vyváželi.Na základě uvedených faktů bylo shledáno, že rozpětí cenového podbízení vyjádřené v procentech cen výrobního odvětví Společenství je kolem 10 %. Pokud je do výpočtu zahrnuta současná úroveň antidumpingových cel, je cenové podbízení nulové.3. Objemy a jednotkové ceny dovozů a prodejů výrobního odvětví Společenství v EU během OŠ+++++ TABLE +++++Ve srovnání s dovozy pocházejícími z jiných třetích zemí byly ceny dovozů pocházejících z ČLR (tj. průměrně 12,59 €/kg) výrazně nižší. Za těchto okolností je vysoce pravděpodobné, že pokud by byla opatření zrušena, dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR by získávaly výhodu oproti vývozům


text: do Společenství z jiných třetích zemí, a to v dumpingových cenách.E. SITUACE V VÝROBNÍM ODVĚTVÍ SPOLEČENSTVÍPodle čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo zkoumání situace ve výrobním odvětví Společenství také hodnocení všech ekonomických faktorů a ukazatelů, které měly vztah ke stavu výrobního odvětví od roku 1998 (základní rok) až do OŠ. Dále uvedené údaje o výrobním odvětví Společenství představují, pokud není uvedeno jinak, souhrnné informace od tří spolupracujících výrobců Společenství.1. Výroba, kapacita, využití kapacity a zásobyVýrobní kapacita byla stanovena na základě maximálního hodinového výkonu instalovaných strojů vynásobeného maximálním počtem pracovních hodin za rok, od čehož se odečetl odpočet na údržbu a jiná podobná přerušení výroby. Výrobní kapacita vzrostala během zvažovaného období o 22 %.+++++ TABLE +++++Výroba výrobního odvětví Společenství vzrostla během zvažovaného období o 1 %. Tento skromný růst však neprobíhal rovnoměrně. Po snížení o 6 % v roce 1999 vzrostla výroba mezi lety 1999 až 2001 o 27 %. A konečně během OŠ se výroba vrátila na úroveň, která byla pouze o málo převyšovala úroveň výroby v roce 1998.Důvody pro zvýšení výroby a kapacity v roce 2000 a 2001 jsou vysvětleny v bodě 61 odůvodnění. Dramatický nárůst celosvětové poptávky po dotčeném výrobku, který byl způsoben vyšší hospodářskou aktivitou na světových trzích a prosazením nového systému vývozních licencí v ČLR, podnítil investice do výrobní kapacity zejména během let 2000 a 2001, následkem čehož vzrostla během zvažovaného období kapacita o 22 %.Snížení ve využití kapacity během OŠ ve srovnání s předchozími lety se vysvětluje náhlým poklesem poptávky po dotčeném výrobku během OŠ. Zatímco kapacita rostla na základě předpokladu pokračující silné poptávky na trhu, ke zvýšení poptávky nedošlo, protože během OŠ snížili zákazníci své nákupy a spotřebovávali své skladové zásoby. Následkem toho byla výroba během OŠ přibližně na stejné úrovni jako v roce 1998.Až do roku 2000 zůstala úroveň zásob ve vztahu k výrobě a prodejům poměrně stabilní. Během OŠ se z důvodu neočekávaného snížení celosvětové poptávky úroveň zásob držených výrobním odvětvím Společenství zvýšila a dosáhla úrovně 30 % výroby ve srovnání s 18 % v roce 1998. Úroveň skladových zásob běžná pro toto výrobní odvětví je zhruba 20 % výroby.2. Objem prodejů, ceny, podíl na trhu a objemy prodejů na vývozních trzíchNíže uvedená čísla představují objemy prodejů Společenství individuálním odběratelům ve Společenství, podíl na trhu ve Společenství a objemy prodejů na vývozních trzích.+++++ TABLE +++++Objemy prodejů na trhu Společenství vykazují mírný nárůst během zvažovaného období, s množstvím prodaným během OŠ o 13 % nad úrovní v roce 1998. Celkově získalo výrobní odvětví Společenství určitý vliv na úkor dovozů se zvýšením podílu na trhu z 62 % v roce 1998 na 64 % během OŠ.Kromě roku 2001 zůstala průměrná prodejní cena ve výrobním odvětví Společenství poměrně stabilní s průměrnou prodejní cenou během OŠ o 5 % vyšší než v roce 1998. Během roku 2001 vzrostla průměrná prodejní cena na 17,10 €/tunu, ale následně se během OŠ opět snížila na 14,92 €.Objemy vývozních prodejů během zvažovaného období také vzrostly. Prodaná množství vzrostla o 24 % v době mezi rokem 1998 a OŠ a


text: nejvyššího bodu dosáhla v roce 2001. Během dotčeného období představovaly prodeje na vnější trhy asi 25-30 % z celkového prodeje.Celkové objemy prodejů vzrostly v době mezi rokem 1998 a OŠ o 16 % a nejvyššího bodu dosáhly v roce 2001 z důvodů vysvětlených v bodě 61 odůvodnění.3. Ziskovost, návratnost investic (aktiv) a peněžní tok+++++ TABLE +++++Kromě roku 2001, který, jak bylo vysvětleno výše, byl rokem výjimečným, hospodářské ukazatele (ziskovost, návratnost investic a peněžní toky) ukazují, že se ve výrobním odvětví Společenství snížily ziskové rozpětí, návratnost a peněžní tok získané z prodejů na trhu Společenství.Dalším faktorem, který přispěl ke snížení ziskovosti během OŠ, byla dočasná ztráta hlavní dodavatelské smlouvy jedním z výrobců Společenství a snížení prodejů, které bylo alespoň zčásti způsobené tím, že uživatelé čerpali ze zásob vytvořených v roce 2001 v obavě z možného nedostatku. Existuje také důkaz, že ziskovost výrobců, kteří musejí tuto komoditu kupovat na otevřeném trhu, ovlivnily silné výkyvy v ceně hlavní suroviny (APT), z níž většina pochází z Číny.4. Investice a schopnost získávat kapitál+++++ TABLE +++++V době mezi lety 1998 až 2001 byla hladina investic poměrně vyrovnaná s pravidelnými investicemi do technických zlepšení výrobního procesu a dalších souvisejících zařízení. Během OŠ však úroveň investic výrazně klesla z důvodu nízké ziskovosti prodejů na trhu Společenství.Výrobní odvětví Společenství bylo schopno během zvažovaného období včetně OŠ získávat kapitál buď díky vnějším poskytovatelům finančních prostředků nebo mateřským společnostem.5. Zaměstnanost, produktivita a mzdy+++++ TABLE +++++Počet zaměstnanců se během zvažovaného období mírně snížil. Celkové náklady na zaměstnanost zůstaly poměrně stálé až do roku 2000, ale pak v roce 2001 vzrostly a zůstaly na vyšší úrovni také během OŠ. Ve zvažovaném období vzrostly náklady na zaměstnanost o 8 %, což představuje běžný růst mezd.V době mezi rokem 1998 a OŠ se v souvislosti se zvýšením výroby zvýšila produktivita o 2 %. Výrobnímu odvětví Společenství se skutečně podařilo zvýšit výrobu v roce 2000 a 2001 bez výrazného zvýšení počtu zaměstnanců, což v uvedených letech vedlo ke zvýšení produktivity. Je však třeba poznamenat, že úroveň produktivity není ovlivněna pouze úrovní samotné výroby, ale také různým sortimentem výrobků v různých letech.6. Výše dumpingového rozpětí a zotavení se z předešlého dumpinguObjem a podíl dumpingových dovozů z ČLR na trhu se během zvažovaného období zvýšil. Obě hodnoty však zůstaly nízké v porovnání s velikostí volného trhu (představovaly pouze 4 % ze spotřeby na volném trhu). Nicméně z důvodu výše dumpingového rozpětí (31 %) a vnějších faktorů, jako výkyvů v cenách hlavní suroviny (APT) a dočasné ztráty důležité dodavatelské smlouvy, a navzdory stabilní poptávce po dotčeném výrobku zaznamenalo výrobní odvětví Společenství určité snížení ziskovosti a dalších finančních ukazatelů, jak jsou popsány v bodě 78 odůvodnění.7. Trh pro vázané využitíZávěry týkající se určitých hospodářských ukazatelů souvisejících s výrobním odvětvím Společenství byly kvůli získání ucelenějšího obrazu situace mezi výrobci ve Společenství porovnány s údaji získanými od spolupracujícího výrobce ze Společenství, který vyrábí výhradně pro vázané využití. Závěry týkající se tohoto výrobce jsou následující (vzhledem k tomu, že se zjištění týkají pouze jedné společnosti, jsou indexované):+++++ TABLE +++++Výrobní kapacita vzrostla v době


text: mezi rokem 1998 a 1999 o 16 % a poté zůstala na stejné úrovni. Výroba se během dotčeného období snížila o 27 % a pohybovala se mezi indexem 92 až indexem 108. Využití kapacity se v době mezi lety 1998 a 2001 snížilo o 6 % a pak během OŠ o dalších 39 %, což souviselo se snížením výroby. Zásoby se během dotčeného období více než ztrojnásobily, ačkoli míra tohoto zvýšení částečně odráží nízké zásoby v roce 1998. Hlavní investice byly podniknuty v letech 1998 a 2001. Zaměstnanost zůstala v podstatě stálá až do roku 2001, ale během OŠ klesla o 10 %. Náklady na zaměstnanost vzrostly do roku 2001 na index 117, ale během OŠ klesly na index 109. Produktivita se v období od roku 1998 do roku 2000 pohybovala mezi indexem 92 a indexem 111, ale během OŠ se v souvislosti se snížením výroby a bez ohledu na snížení zaměstnanosti v daném roce snížila na index 84.Dotčený výrobek byl prodáván vnitřně za převodní cenu. Zjistilo se, že převodní ceny nevycházely ze skutečných tržních cen natolik, aby mohly být považovány za odraz tržních cen. Stejně tak by ani analýza různých nákladů spojených s výrobou dalších výrobků nepřispěla ke stanovení tržní hodnoty dotčených převáděných výrobků. Proto nejsou analýza ziskovosti ani návratnost investic ani peněžní tok související s vázaným využitím považovány za spolehlivé ukazatele. Jako součást větší skupiny nebyla schopnost dotčené společnosti získávat kapitál nijak výrazně ovlivněna.Protože nebylo zjištěno, že by dovozy bez ohledu na velikost dumpingového rozpětí byly v přímé konkurenci s dotčeným výrobkem vyráběným pro vázané využití, byl učiněn závěr, že výrobci vyrábějící pro svou vázané využití nejsou výrazně ovlivněni dumpingovými dovozy nebo opatřeními.Celkově byl vývoj na trhu pro vázané využití podobný vývoji na volném trhu, ačkoli v případě výroby, zaměstnanosti a produktivity vykazoval negativnější trend. Proto by zahrnutím trhu pro vázané využití nebyly ovlivněny celkové závěry učiněné v souvislosti s volným trhem.8. Závěr ohledně situace ve výrobním odvětví SpolečenstvíAčkoli opatření jsou již po určitou dobu v platnosti a navzdory stabilní poptávce po dotčeném výrobku zaznamenalo výrobní odvětví Společenství během zvažovaného období určité snížení ziskového rozpětí a zhoršení dalších finančních ukazatelů. Omezením zvyšování cen během zvažovaného období bylo výrobní odvětví Společenství schopno zvýšit prodej a podíl na trhu. Bylo toho však dosaženo na úkor ziskovosti. Během OŠ byl průmysl pouze mírně nad bodem, kdy hospodařil bez zisku, ačkoli tento výsledek musí být vyvážen proti výsledku z roku 2001, který byl rokem výjimečným. Zatímco škodlivý vliv dumpingu je vyrovnán clem, existují důkazy, že prudké výkyvy v cenách suroviny (APT), z níž většina pochází z ČLR, ovlivnily ziskovost těch výrobců Společenství, kteří jsou závislí na nákupu suroviny na otevřeném trhu.F. PRAVDĚPODOBNOST POKRAČOVÁNÍ ÚJMYVzhledem k výše uvedeným skutečnostem a se zvláštním ohledem na bod 66 odůvodnění je pravděpodobné, že pokud by opatření přestala platit, výrobní odvětví Společenství by muselo čelit většímu tlaku z rostoucích objemů dumpingových vývozů dotčeného výrobku z ČLR. Zvýšená nerovná konkurence způsobená dumpingovými dovozy by pravděpodobně vedla k dalšímu zhoršování finanční situace výrobního odvětví Společenství. Závěr proto zní, že


text: by zrušení opatření s největší pravděpodobností vedlo k další újmě výrobního odvětví Společenství.G. ZÁJEM SPOLEČENSTVÍ1. Obecné úvahyBylo posuzováno, zda existují přesvědčivé důvody pro závěr, že zachování současných opatření není v zájmu Společenství. Za tímto účelem a v souladu s čl. 21 odst. 1 základního nařízení byl zájem Společenství stanoven na základě ohodnocení všech možných zájmů, tj. zájmů výrobního odvětví Společenství, dalších výrobců ve Společenství, dovozců/obchodníků a také uživatelů dotčeného výrobku. Kvůli tomuto rozboru byly vyžadovány informace od všech uvedených zúčastněných stran.Je třeba připomenout, že při předchozím šetření byl učiněn závěr, že přijetí opatření není proti zájmu Společenství. Navíc, vzhledem k tomu, že současné šetření je přezkumem již zavedených antidumpingových opatření, bylo možno hodnotit veškeré negativní vlivy současných antidumpingových opatření na dotčené strany.Bylo zkoumáno, zda navzdory závěru o pravděpodobnosti pokračování dumpingu, který působí újmu, existovaly přesvědčivé důvody pro závěr, že zachování opatření není v tomto konkrétním případě v zájmu Společenství.2. Zájem výrobního odvětví SpolečenstvíPřipomíná se, že bylo stanoveno, že pokračování dumpingu u dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR je pravděpodobné a že existuje riziko pokračování újmy, kterou tyto dovozy výrobnímu odvětví Společenství působí. V zájmu výrobního odvětví Společenství je zamezit újmě, a prodloužení opatření by dosažení tohoto cíle mělo pomoci. Je proto v zájmu výrobního odvětví Společenství zachovat opatření proti dumpingovým dovozům z ČLR.3. Zájem nespřízněných dovozců a obchodníkůOd dovozců ani obchodníků nebyly obdrženy žádné odpovědi. Nespolupráce dovozců a obchodníků naznačuje, že prodloužení opatření týkajících se dovozů z ČLR by neměla žádný výrazný vliv na situaci nespřízněných dovozců dotčeného výrobku do Společenství, ani na situaci obchodníků s tímto výrobkem. To také odpovídá závěrům učiněným při předchozích šetřeních.4. Zájem uživatelůUživatelé dotčeného výrobku ve Společenství jsou především výrobci součástek z tvrdého kovu, kteří dotčený výrobek používají jako surovinu. Někteří uživatelé jsou velcí mezinárodní výrobci, kteří jako surovinu používají především karbid wolframu vlastní výroby (vázané využití), zatímco někteří (zejména menší výrobci) nakupují dotčený výrobek buď od vývozců nebo od výrobního odvětví Společenství.Pokud jde o zájem velkých mezinárodních výrobců, naznačuje jejich nevyjádření se k návrhu, že další pokračování opatření týkajících se dovozů pocházejících z ČLR by nemělo žádný významný vliv na jejich situaci ve Společenství.Dotazník vyplnil jeden malý výrobce nástrojů. Přibližně 90 % svých zásob karbidu wolframu nakupuje od výrobního odvětví Společenství. Vyjádřil obavu, že pokud by byla opatření zachována, posílilo by to pozici výrobního odvětví Společenství vůči uživatelům a výrobnímu odvětví, které tento uživatel označil za rozdělené, a uživatelé byli více závislí na výrobním odvětví Společenství jako zdroji dodávek. Ačkoli však výrobní odvětví Společenství ovládalo 64 % trhu EU a je důležitým zdrojem dodávek, není jediným zdrojem dodávek. Během OŠ si na trhu EU konkurovali čtyři výrobci. Kromě toho existuje konkurence ze strany dovozů z ČLR a dalších zemí, které během OŠ dohromady nasytily 36 % trhu. Proto se má za to, že na trhu EU existuje celá řada dalších zdrojů dodávek a že obavy tohoto uživatele nejsou opodstatněné.Zatímco pokračování opatření může pomoci udržet postavení výrobního odvětví Společenství ve vztahu k uživatelům, existují vhodné náhradní zdroje dodávek. Pokud by byla opatření zrušena, existuje zřejmé nebezpečí,


text: že by průmyslové podniky Společenství opustily trh a uživatelé by ztratili důležitý zdroj dodávek.5. Závěry ohledně zájmu SpolečenstvíVzhledem k výše uvedeným skutečnostem se další uplatňování opatření nezdá být v rozporu se zájmem Společenství. Naopak, pokud umožní, aby výrobní odvětví Společenství zůstalo na trhu Společenství aktivní, pomůže zachovat různé zdroje dodávek pro uživatele.H. ZÁVĚRŠetření ukázalo, že vývozci v ČLR pokračovali během OŠ v dumpingových postupech. Bylo také prokázáno, že trh Společenství je vzhledem k cenám účtovaným čínským zákazníkům nebo cenám na jiných vývozních trzích pro čínské vývozce atraktivním trhem. Pokud by tedy byla opatření zrušena, je pravděpodobné, že by bylo velké množství dumpingových dovozů přesunuto na trh Společenství.Finanční situace výrobního odvětví Společenství, kterou během zvažovaného období odráží nižší ziskovost, nižší návratnost investic a menší peněžní tok, by se v případě zrušení opatření pravděpodobně ještě zhoršila, protože by na trh Společenství začalo proudit zvýšené množství dumpingových dovozů z ČLR.Pokud jde o zájem Společenství, závěr zní, že neexistují žádné přesvědčivé důvody pro neuložení antidumpingových opatření proti dovozům dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.Proto se považuje za vhodné zachovat stávající antidumpingová opatření proti dovozům karbidu wolframu a taveného karbidu wolframu pocházejících z ČLR.I. ANTI-DUMPINGOVÁ OPATŘENÍVšechny strany byly informovány o základních skutečnostech a důvodech, na jejichž základě bylo doporučeno zachování stávajících opatření. Byla jim také poskytnuta lhůta pro vyjádření stanoviska ke sděleným informacím. Nebyly obdrženy žádné připomínky, na jejichž základě by bylo třeba výše uvedené závěry změnit.Z výše uvedeného vyplývá, že by antidumpingová opatření použitelná pro dovozy dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR měla být v souladu s ustanovením čl. 11 odst. 2 základního nařízení zachována,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovozy karbidu wolframu a taveného karbidu wolframu kódu KN 2849 90 30 pocházejícího z Čínské lidové republiky.Míra konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Společenství, před clem, je 33 %.Není-li stanoveno jinak, použijí se platná ustanovení týkající se cel.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 461/2004 (Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s.12).[2] Úř. věst. L 264, 27.9.1990, s. 7.[3] Úř. věst. L 264, 27.9.1990, s. 59.[4] Úř. věst. L 248, 23.9.1994, s. 8.[5] Úř. věst. L 64, 22.3.1995, s. 1.[6] Úř. věst. L 111, 9.4.1998, s. 1.[7] Úř. věst. C 166, 12.7.2002, s. 2.[8] Úř. věst. C 84, 8.4.2003, s. 2.[9] Úř. věst. C 81, 31.3.2004, s. 8.[10] Výrobní kapacita byla stanovena na základě maximálního hodinového výkonu instalovaných strojů vynásobeného maximálním počtem pracovních hodin ročně, od čehož se odečetly odpočet na údržbu a jiná podobná přerušení výroby. Použitá metoda je stejná jako metoda použitá pro výpočet kapacity průmyslového odvětví Společenství.[11] Spotřeba na volném trhu je definována jako součet celkových objemů dovozů dotčeného výrobku a celkových ověřených objemů prodeje na trhu Společenství provedených třemi spolupracujícími výrobci ze Společenství, kteří vyrábějí pro volný trh. Viz také bod 60 odůvodnění.


text:
 |
 52013PC0860
 Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o poskytnutí makrofinanční pomoci Tuniské republice /* COM/2013/0860 final - 2013/0416 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 · Odůvodnění a cíle návrhu
 Tuniská ekonomika
 je negativně zasažena domácími nepokoji následkem revoluce v roce 2011,
 nestabilitou v regionu (zejména válkou v Libyi) a oslabeným mezinárodním
 prostředím, zvláště v eurozóně, se kterou Tunisko udržuje úzké
 obchodní a finanční vztahy. V roce 2011 došlo v tuniské ekonomice k recesi
 a navzdory mírnému hospodářskému oživení v roce 2012, kdy se navrátil
 turismus a přímé zahraniční investice a ekonomická aktivita se
 zvýšila, je makroekonomická situace nadále velmi nestabilní. Zejména se
 poměrně znatelně zhoršila fiskální situace a platební bilance,
 což vytvořilo značnou potřebu finančních
 prostředků.
 Od svržení prezidenta Ben Aliho dne 14. ledna
 2011 činí tato země současně významné kroky k zavedení
 demokratických procesů, mimo jiné vyhlášením svobodných voleb a
 vytvořením národního Ústavodárného shromáždění. Přestože
 politická transformace neprobíhá bez obtíží a období nestability, očekává
 se, že proces vyústí ve schválení nové ústavy a organizaci nových voleb
 v první polovině roku 2014.
 Na pozadí
 těchto událostí dosáhly v polovině dubna 2013 tuniské orgány se
 zástupci Mezinárodního měnového fondu (MMF) dohody o pohotovostním
 úvěru na 24 měsíců ve výši 1,75 miliardy USD (400 % kvóty),
 kterou Rada MMF schválila v červnu. Účelem úvěru je podporovat
 program vlády v oblasti hospodářských reforem, snížit ekonomickou
 zranitelnost a podpořit udržitelný růst podporující
 začlenění.
 Tuniská vláda v
 této souvislosti 28. srpna 2013 požádala EU o makrofinanční pomoc ve
 výši 500 milionů EUR, z nichž část by byla ve formě
 grantu (viz dopis se žádostí v příloze). Evropská komise předkládá
 Evropskému parlamentu a Radě návrh na udělení makrofinanční
 pomoci Tuniské republice ve výši maximálně 250 milionů EUR.
 Pomoc by měla mít podobu střednědobých úvěrů,
 avšak s využitím grantů se nepočítá vzhledem k tomu,
 že Tunisko pro využití grantů při operacích v rámci
 makrofinanční pomoci nesplňuje kritéria způsobilosti.
 Navrhovaná
 makrofinanční pomoc ze strany EU by Tunisku pomohla pokrýt část
 zbývajících potřeb vnějšího financování na období 2014–2015 v rámci
 programu MMF, které se odhadují na 3,0 miliardy USD.
 Makrofinanční pomoc by omezila krátkodobé problémy hospodářství
 v oblasti platební bilance a rozpočtu a současně by
 podpořila programy změn a reforem dohodnuté s MMF a Světovou
 bankou a rovněž reformy schválené v rámci operací rozpočtové podpory
 EU, zejména smlouvu o upevnění státu Programme d’Appui à la Relance,
 která je částečně financována EU z programu Podpora pro
 partnerství, reformy a růst podporující začlenění (Support
 for Partnership Reform and Inclusive Growth, SPRING).
 Navrhovaná
 makrofinanční pomoc je v souladu s cíli iniciativy partnerství
 z Deauville skupiny G-8 a hlavními směry nové evropské politiky
 sousedství. Ostatním zemím v regionu by také naznačila, že EU je
 připravena podpořit země, které zahájily politické reformy,
 v době hospodářských potíží.
 V tomto kontextu se
 Komise domnívá, že jsou splněny politické a hospodářské podmínky pro
 operaci makrofinanční pomoci v navrhované výši a podobě.
 · Obecné souvislosti
 Po silné recesi v
 roce 2011, kdy ekonomika klesla o 1,9 % kvůli domácím politickým
 nepokojům a konfliktu v Libyi,


text:
začalo v roce 2012 navzdory
 nepříznivému mezinárodnímu a domácímu prostředí mírné oživení a růst
 reálného HDP se podle odhadů zvýšil na 3,6 %, čemuž nejvíce
 napomohl návrat turismu a příliv přímých zahraničních investic.
 I přes slibné oživení výrobních činností a nárůst turismu
 vykazované v polovině roku 2013 se z důvodu pokračující patové
 politické situace, nižšího než očekávaného růstu jak v EU (která je
 hlavním obchodním partnerem Tuniska), tak na rozvíjejících se trzích a
 rovněž kvůli špatné úrodě hospodářská aktivita zpomalila.
 MMF nedávno přehodnotil svou prognózu růstu HDP v roce 2013 ze 4 na 3
 %. Také pro rok 2014 byla prognóza růstu revidována směrem dolů
 ze 4,5 na 3,7 % a vzhledem k domácí politické situaci hrozí, že se dále sníží.
 Hlavním problémem
 zůstává nezaměstnanost, která se na konci června 2013
 vyšplhala na 15,9 % ve srovnání s 13,5 % před revolucí a je obzvláště
 vysoká v řadách mladých lidí a žen. Od začátku roku 2012 se projevují
 inflační tlaky, které jsou zejména způsobeny nárůstem
 regulovaných cen energií a vyššími cenami potravin. Inflace nicméně do
 září klesla zpět na 5,7 % (a jádrová inflace na 4,4 %) a podle
 očekávání by měla zůstat stabilní zhruba na této úrovni.
 Měnová
 politika v roce 2011 a v prvních měsících roku
 2012 byla v reakci na značnou mezeru výstupu a poměrně stabilní
 jádrovou inflaci pružná. Jakmile se však inflace začala zrychlovat a
 vnější a rozpočtová rovnováha se zhoršila, přijala tuniská
 centrální banka přísnější opatření, kterými od srpna 2012
 zvýšila základní měnověpolitickou sazbu o 50 bazických bodů (na
 4 %).
 Pokud jde o veřejné
 finance, MMF ve svém programu předpokládá pro rok 2013 mírnou fiskální
 korekci, která počítá s tím, že se rozpočtový schodek zvýší na 7,3 %
 HDP, což v podstatě odráží náklady na plánovanou rekapitalizaci bank a
 uhrazení zpožděných plateb. Nejnovější trendy však naznačují, že
 nebudou-li přijata žádná nová opatření, dojde k výraznému
 rozpočtovému poklesu (bez nápravných opatření dosáhne schodek podle
 současných odhadů 8,4 % HDP). Očekává se, že toto zhoršení rozpočtové
 situace v roce 2013 bude stejně jako loni částečně
 vyrovnáno nižší úrovní plnění v oblasti veřejných investic.
 Pokud jde o rok
 2014, MMF vyzývá Tunisko, aby k dosažení naplánovaného cílového schodku ve výši
 6,4 % HDP provedlo dodatečnou úpravu ve výši zhruba 2 procentních
 bodů HDP. K nápravným opatřením bude pravděpodobně
 patřit úprava energetických sazeb a zároveň rozvíjení lépe
 cílené záchranné sociální sítě, posílená kontrola mzdových nákladů ve
 veřejném sektoru (jež představují zhruba 13 % HDP a 60 %
 příjmů), zvýšení spotřebních daní a opatření
 ke zlepšení efektivnosti veřejných výdajů. V zákoně o
 rozpočtu by také měly být řádně vyčleněny
 finanční prostředky potřebné na rekapitalizaci finančního
 sektoru.
 Veřejný
 dluh se v roce 2012 udržel na 44 % HDP, do konce
 tohoto roku se však má mírně zvýšit na 45,3 % HDP a v roce 2014 by se
 měl vyšplhat na 49,5 % HDP. Dluhová služba se drží na zvladatelné úrovni 6
 % celkových rozpočtových výdajů.
 Oživení růstu
 v průběhu roku 2012 při oslabené světové poptávce (zejména
 z EU) a přetrvávající


text:
vysoké ceny komodit přispěly k navýšení schodku
 běžného účtu na 8,1 % HDP. Schodek se v roce 2013 dále zvyšoval a
 nejnovější projekce naznačují, že se zhoršil na téměř 8,3 %
 HDP, ačkoli podle programu MMF mělo být dosaženo cílové hodnoty 7,5 %
 HDP. Mimoto příliv přímých zahraničních investic v roce 2013 je
 prozatím 40 % pod úrovní, kterou ve svém programu původně
 očekával MMF. Vyplácení úřední pomoci navíc značně zaostává
 za plánovanou úrovní. V důsledku těchto deficitů ve financování
 a vyššímu než očekávanému schodku běžného účtu čelí Tunisko
 v roce 2013 významnému schodku platební bilance (zhruba 750 milionů
 USD), který by však mohla poněkud snížit potenciální úvěr od Kataru.
 Podle očekávání MMF by měl být tento deficit pokryt snížením
 devizových rezerv o 600 milionů USD oproti původním cílům
 programu a dalším omezením veřejných investic (jež obsahují vysoký podíl
 dovozu).
 Po
 částečném ozdravení v roce 2012 začaly oficiální devizové
 rezervy na začátku roku 2013 prudce klesat. Na konci října 2013
 činily rezervy 6,9 miliardy USD, čímž pokrývaly pouze 104 dní
 dovozu. Očekává se, že na konci roku 2013 dosáhne hodnota rezerv
 7,5 miliardy USD, což představuje za daný rok snížení o 1,1 miliardy
 USD, ačkoli bylo původně plánováno, že se rezervy v roce 2013 o
 400 milionů USD navýší. Nominální efektivní kurz dináru oslabil od
 revoluce zhruba o 12 % a od začátku roku 2013 zhruba o 6 %.
 Krize, k níž došlo v roce 2011, měla
 negativní dopad na řadu klíčových bank, zejména veřejných, které
 byly více vystaveny těžce zasaženému odvětví cestovního ruchu.
 Tuniská centrální banka proto v průběhu roku 2012 poskytla obchodním
 bankám významný objem likvidity, aby jim pomohla pokrýt jejich potřeby
 refinancování, nicméně od injekcí likvidity se již začalo
 postupně upouštět. V rámci programu dohodnutého s MMF mají
 tuniské orgány v úmyslu pokračovat v rekapitalizaci a ozdravení
 bank postižených krizí.
 Vedle potřeby restrukturalizovat
 a posílit bankovní systém patří k dalším klíčovým úkolům v
 oblasti strukturálních reforem snižování nezaměstnanosti a současně
 zvýšení míry účasti na trhu práce (zejména žen), snížení rozdílů
 v příjmech a rozdílů mezi regiony, snížení nadměrné
 závislosti na rozvoji vývozního průmyslu s malou přidanou
 hodnotou usazeného podél pobřeží a reforma neefektivního systému
 dotovaných cen za současného posílení záchranné sociální sítě.
 Jak již bylo zmíněno, dne 7. června
 2013 schválila Rada MMF dvouletou dohodu o pohotovostním úvěru ve výši
 1,75 miliard USD (400 % tuniské kvóty). Hlavním cílem programu MMF je:
 i) udržet makroekonomickou stabilitu, z části provedením
 strukturálních reforem a výběrovou rekapitalizací bank; ii) napomoci
 růstu podporujícímu začlenění; iii) snížit zranitelnost
 vůči vnějším vlivům a iv) posílit důvěru
 investorů a dárců.
 Revidované
 projekce poukazují na značné potřeby v oblasti platební bilance pro
 období 2014–2015 a celkový deficit externího financování se odhaduje na
 4,4 miliardy USD. Tento deficit financování se obecně připisuje
 dvěma faktorům: trvale vysokému schodku běžného účtu a
 potřebě zvýšit devizové rezervy v období 2014–2015. Po odečtení
 částek vyplacených podle dohody o pohotovostním úvěru a úvěru
 Světové banky na rozvojovou politiku hrozí Tunisku v uvedeném období
 zbývající deficit externího financování ve výši 3,0 miliard


text:
USD. Navrhovaná
 makrofinanční pomoc ze strany EU by přispěla k pokrytí zhruba
 10,8 % zbývajícího deficitu financování na období 2014–2015.
 · Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu
 Žádné
 · Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
 EU se snaží rozvíjet s
 Tuniskem úzké vztahy a podpořit tuniské hospodářské a politické
 reformy. Tunisko se v roce 1995 stalo první zemí jižního Středomoří,
 která s EU podepsala dohodu o přidružení. Tato dohoda je
 i nadále právním základem pro dvoustrannou spolupráci. K dalšímu
 posílení dvoustranných vztahů došlo v rámci evropské politiky
 sousedství (EPS) EU, mimo jiné přijímáním pětiletých akčních
 plánů EPS (poslední se týká období 2013–2017), které stanoví strategické
 cíle pro tuto spolupráci. Tunisko je rovněž členem Unie pro
 Středomoří. Hospodářské vztahy s EU jsou důležité,
 neboť Tunisko provádí s EU největší podíl svých obchodů. V roce
 2012 pocházelo z EU 59,3 % tuniského dovozu a do EU směřovalo 68,1 %
 tuniského vývozu. Tunisko je rovněž na EU velmi závislé, pokud jde o
 přímé zahraniční investice a jiné finanční toky, remitence
 a příjmy z cestovního ruchu. V roce 2008 dokončilo Tunisko
 odstraňování cel na průmyslové výrobky, a stalo se tak první
 středomořskou zemí, která s EU uzavřela dohodu o volném obchodu.
 EU nabídla Tunisku zahájit jednání o prohloubené a komplexní
 dohodě o volném obchodu s cílem umožnit Tunisku neomezený
 přístup na jednotný trh v EU, avšak jednání dosud zahájena nebyla.
 Makrofinanční
 pomoc ze strany EU by doplnila částku 445 milionů EUR mobilizovaných
 v rámci evropského nástroje sousedství a partnerství a programu SPRING, a
 zejména podmínky plánované v balíčku PAR III, na němž se EU
 účastní. Při provádění těchto dvou programů bude
 zajištěna úzká koordinace, jelikož oba se vzájemně doplňují
 a posilují. Zatímco předpokládaná makrofinanční pomoc poskytne
 krátkodobou podporu platební bilance, smlouva o upevnění státu
 podpoří dokončení procesu přechodu k demokracii
 prostřednictvím hospodářských a politických opatření
 v oblasti řízení. Vzhledem k tomu, že makrofinanční pomoc EU by
 pobídla tuniské orgány, aby přijaly vhodný rámec pro makroekonomické
 politiky a strukturální reformy, zvýšila by přidanou hodnotu
 a účinnost zapojení EU prostřednictvím jiných finančních
 nástrojů. Tato pomoc navíc doplní zdroje dané k dispozici mezinárodními finančními
 institucemi, dárci v rámci dvoustranných dohod a ostatními finančními
 institucemi EU, čímž přispěje k celkové účinnosti
 balíčku finanční podpory, který byl dohodnut mezinárodním dárcovským
 společenstvím následně po krizi.
 Souhrnně lze
 říci, že i když tuniská cesta k úplné demokracii není bez obtíží
 a dosud přetrvává výrazná nejistota, země podnikla důležité
 kroky v oblasti politických reforem, jejichž cílem je posílit demokratické
 instituce a mechanismy, včetně parlamentního systému založeného
 na více stranách, právního státu a dodržování lidských práv. Země
 rovněž plánuje program hospodářských reforem, jež mají položit
 základy pro udržitelný a spravedlivý růst vedoucí k tvorbě
 pracovních míst.
 Návrh na poskytnutí
 makrofinanční pomoci je v souladu se závazkem EU podporovat ekonomickou a
 politickou přeměnu v Tunisku. Je také v souladu se zněním
 dvou rozhodnutí o makrofinanční pomoci pro Kyrgyzskou republiku a
 Jordánské hášimovské království[1].
 Jak bylo podrobněji objasněno v přiloženém pracovním dokumentu
 útvarů Komise, je návrh Komise konkrétně v souladu s následujícími
 zásadami:


text:
výjimečnou povahou, politickými předpoklady,
 komplementaritou, podmíněností a finanční disciplínou.
 Komise bude plnění
 těchto kritérií nadále sledovat a posuzovat v průběhu
 operace makrofinanční pomoci. Pokud jde o posouzení politických
 předpokladů, budou útvary Komise úzce spolupracovat s Evropskou
 službou pro vnější činnost.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 · Konzultace zúčastněných stran
 Makrofinanční pomoc se poskytuje jako
 nedílná součást mezinárodní podpory pro hospodářskou stabilizaci
 Tuniska. Při přípravě tohoto návrhu na poskytnutí
 makrofinanční pomoci útvary Komise konzultovaly Mezinárodní měnový
 fond a Světovou banku, které již rozsáhlé programy financování
 zavedly. Komise byla rovněž v pravidelném kontaktu s tuniskými
 orgány.
 · Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Komise s pomocí externích znalců provede
 v prosinci 2013 operační hodnocení ověřující kvalitu
 a spolehlivost tuniských veřejných finančních okruhů a
 správních postupů.
 · Posouzení dopadů
 Makrofinanční pomoc spolu s programem
 ekonomických změn a reforem, který je s ní spojen, pomůže Tunisku
 zmírnit krátkodobé potřeby financování a podpoří politická
 opatření zaměřená na posílení platební bilance a fiskální
 situace a na urychlení udržitelného růstu, jak bylo dohodnuto s MMF.
 Zejména napomůže zlepšit efektivitu a transparentnost řízení
 veřejných financí, podpoří daňové reformy, které mají zvýšit
 výběr daní a zlepšit progresivitu daňového systému, podpoří
 současné úsilí o posílení záchranné sociální sítě, povzbudí reformy
 na trhu práce (snížení nezaměstnanosti a zvýšení míry zapojení, zejména z
 řad žen) a usnadní přijetí opatření, jež mají zlepšit
 regulační rámec pro obchod a investice.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 · Shrnutí navrhovaných opatření
 Evropská unie dá Tunisku k dispozici
 makrofinanční pomoc v celkové maximální výši
 250 milionů EUR, která bude poskytnuta ve formě
 střednědobého úvěru. Pomoc bude mít následující cíle: i)
 přispět Tunisku na pokrytí zbývajících potřeb vnějšího
 financování v období 2014–2015, které určila Komise na základě
 odhadů MMF; ii) podpořit snahy o fiskální konsolidaci a vnější
 stabilizaci v rámci programu MMF; iii) usnadnit a podpořit úsilí tuniských
 orgánů o zavedení opatření obsažených v Akčním plánu sousedství
 EU-Tunisko a iv) podpořit snahy o strukturální reformy směřující
 ke zlepšení celkového makroekonomického řízení, posílení správy
 ekonomických záležitostí a transparentnosti a zlepšení podmínek pro udržitelný
 růst.
 Pomoc má být vyplacena ve třech
 splátkách. První splátka (90 milionů EUR) by podle očekávání
 měla být vyplacena v polovině roku 2014. Druhá splátka (80
 milionů EUR), závislá na řadě politických opatření, by
 mohla být vyplacena ke konci roku 2014. Pokud budou splněny politické
 podmínky, třetí a poslední splátka (80 milionů EUR) by mohla být
 uvolněna v první polovině roku 2015. Za správu pomoci bude odpovídat
 Komise. V souladu s finančním nařízením jsou použitelná zvláštní
 ustanovení o předcházení podvodům a jiným nesrovnalostem.
 Vyplácení by záviselo na úspěšných
 přezkumech programu na základě finančního ujednání s MMF
 (dohody o pohotovostním úvěru), jak je u nástroje makrofinanční
 pomoci obvyklé. Kromě toho by se Komise a tuniské orgány v memorandu o
 porozumění dohodly na specifických opatřeních strukturálních reforem.
 Komise se zaměří na strukturální reformy, které mají zlepšit celkové
 makroekonomické řízení a podmínky pro udržitelný růst (např.
 reformy zaměřené na transparentnost a účinnost řízení
 veřejných financí, daňové reformy, reformy k posílení záchranné
 sociální sítě, reformy trhu práce


text:
a reformy k zlepšení právního rámce pro
 obchod a investice).
 Rozhodnutí o vyplacení makrofinanční
 pomoci v plné výši ve formě půjček je odůvodněno úrovní
 rozvoje Tuniska (měřenou jeho příjmem na osobu) a dluhovými
 ukazateli. Je rovněž v souladu se zacházením, kterého se Tunisku dostalo
 od Světové banky a MMF. Tunisko není způsobilé pro koncesní
 financování Mezinárodní asociace pro rozvoj (IDA) nebo fondu MMF pro snížení
 chudoby a růst.
 · Právní základ
 Právním
 základem tohoto návrhu je článek 212 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 · Zásada subsidiarity
 Zásada subsidiarity se použije s ohledem na
 skutečnost, že cílů obnovení krátkodobé makroekonomické stability v
 Tunisku nemůže být dostatečně dosaženo na úrovni členských
 států, a může jich být tudíž lépe dosaženo na úrovni Evropské unie.
 Hlavními důvody jsou rozpočtová omezení na vnitrostátní úrovni a
 potřeba silné koordinace dárců, aby se maximalizoval rozsah a
 účinnost podpory.
 · Zásada proporcionality
 Návrh je v souladu se zásadou proporcionality,
 neboť se omezuje na minimum nutné k dosažení cílů krátkodobé
 makroekonomické stability a nepřekračuje rámec toho, co je pro tento
 účel nezbytné.
 Jak Komise stanovila na základě
 odhadů MMF v souvislosti s dohodou o pohotovostním úvěru, odpovídá
 částka podpory 10,8 % zbývajícího deficitu financování na období
 2014–2015. Vzhledem k pomoci, kterou Tunisku přislíbili jiní dvoustranní a mnohostranní
 dárci a věřitelé, se má za to, že se pro EU jedná o
 přiměřenou úroveň sdílení nákladů.
 · Volba nástrojů
 K řešení těchto makroekonomických
 cílů by nebylo vhodné ani dostačující projektové financování ani
 technická pomoc. Klíčovou přidanou hodnotou makrofinanční pomoci
 ve srovnání s ostatními nástroji EU bude zmírnění vnějšího
 finančního tlaku a pomoc při vytváření stabilního
 makroekonomického rámce, včetně podpory udržitelné platební bilance a
 stavu rozpočtu, jakož i vhodného rámce pro strukturální reformy.
 Makrofinanční pomoc může díky tomu, že pomůže vytvořit
 vhodný celkový rámec pro makroekonomickou a strukturální politiku, zvýšit
 efektivnost akcí financovaných v Tunisku v rámci jiných, úžeji
 zaměřených finančních nástrojů EU.
 Navrhovaný program posílí rovněž reformní
 závazky vlády a její úsilí o užší vztahy s EU. Tohoto výsledku bude
 dosaženo mimo jiné díky vhodným podmínkám pro čerpání pomoci. V širších
 souvislostech bude program signálem pro další země v této oblasti, že EU
 je připravena podpořit v době hospodářských potíží země,
 které zřetelně nastupují cestu k politickým reformám.
 4. ROZPOČTOVÉ
 DŮSLEDKY
 Plánovaná
 pomoc by byla poskytnuta ve formě úvěru a měla by být
 financována prostřednictvím výpůjční operace, kterou Komise
 provede jménem EU. Rozpočtové náklady pomoci budou odpovídat poskytnutí
 prostředků (ve výši 9 % úvěru) pro Záruční fond pro
 vnější vztahy EU z rozpočtové položky 01 03 06
 („Poskytování prostředků pro záruční fond“)[2].
 Za předpokladu, že první a druhý úvěr, dohromady ve výši
 170 milionů EUR, budou vyplaceny v roce 2014 a
 třetí úvěr ve výši 80 milionů EUR v roce 2015,
 budou v souladu s pravidly upravujícími mechanismus záručního fondu
 prostředky poskytnuty z rozpočtů na roky 2016–2017.
 5. NEPOVINNÉ PRVKY
 · Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnosti
 Návrh obsahuje ustanovení o skončení
 platnosti. Navrhovaná makrofinanční pomoc by byla k dispozici po dobu
 dvou a půl roku od prvního dne


text:
po vstupu memoranda o porozumění v
 platnost.
 2013/0416 (COD)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o poskytnutí makrofinanční pomoci
 Tuniské republice
 EVROPSKÝ
 PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu
 o fungování Evropské unie, a zejména na článek 212 této smlouvy,
 s ohledem na návrh
 Evropské komise[3],
 po postoupení návrhu
 legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
 v souladu
 s řádným legislativním postupem[4],
 vzhledem k těmto
 důvodům:
 (1) Vztahy mezi Evropskou unií
 (dále jen „Unie“) a Tuniskou republikou (dále jen „Tunisko“) se rozvíjejí v
 rámci evropské politiky sousedství. Dne 1. března 1998 vstoupila
 v platnost Evropsko-středomořská dohoda o přidružení
 mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy
 na jedné straně a Tuniskem na straně druhé. V rámci
 této dohody o přidružení dokončilo Tunisko v roce 2008
 odstraňování cel na průmyslové výrobky, a stalo se tak první
 středomořskou zemí, která otevřela oblast volného obchodu s
 Unií. Dvoustranný politický dialog a hospodářská spolupráce se dále
 rozvíjejí v rámci akčních plánů evropské politiky sousedství,
 přičemž poslední z nich, o němž se diskutuje, by se vztahoval na
 období 2013–2017.
 (2) Tuniské hospodářství
 bylo významně zasaženo domácími událostmi souvisejícími s děním
 v jižním Středomoří od konce roku 2010, známým jako „arabské
 jaro“, a následnými nepokoji v regionu, zejména v sousední Libyi. Tyto
 události a nepříznivá celosvětová hospodářská situace, zejména
 recese v eurozóně (jež je hlavním obchodním a finančním
 partnerem Tuniska), mají velmi negativní důsledky pro tuniské
 hospodářství, což vede ke zpomalení růstu a vytváření
 velkých deficitů vnějšího a rozpočtového financování.
 (3) Po svržení prezidenta Ben
 Aliho, k němuž došlo dne 14. ledna 2011, se v Tunisku dne 23. října
 2011 konaly první svobodné a demokratické volby. Od té doby funguje národní
 Ústavodárné shromáždění, a ačkoli politická transformace
 neprobíhá bez potíží, hlavní političtí činitelé společně
 usilují o pokračování reforem k vytvoření plně rozvinutého
 demokratického systému.
 (4) Od začátku arabského
 jara deklarovala EU při různých příležitostech svůj závazek
 podpořit Tunisko v jeho procesu ekonomických a politických reforem. Tento
 závazek byl opětovně potvrzen v závěrech ze zasedání Rady
 přidružení mezi Unií a Tuniskem v listopadu 2012. Finanční
 podpora Unie pro proces reforem v Tunisku je v souladu s politikou Unie
 vůči regionu jižního Středomoří, jak je stanovena v rámci
 evropské politiky sousedství.
 (5) Makrofinanční pomoc Unie
 by měla být mimořádným finančním nástrojem účelově
 nevázané všeobecné podpory platební bilance, jehož cílem je obnovit udržitelný
 stav vnějšího financování příjemce a podporovat provádění
 programu politik, jehož součástí jsou účinná opatření
 zaměřená na korekci a strukturální reformy určená ke zlepšení
 stavu platební bilance, zejména v průběhu trvání programu, a posílit
 provádění příslušných smluv a programů s Unií.
 (6) V dubnu 2013 tuniské orgány a
 Mezinárodní měnový fond (MMF) ujednaly tříletou dohodu o
 pohotovostním úvěru („program MMF“), který nemá preventivní charakter, ve
 výši 1,150 miliard ZPČ (zvláštních práv čerpání) na podporu tuniského
 ekonomického ozdravného a reformního programu. Cíle programu MMF jsou v souladu
 s účelem makrofinanční pomoci Unie, kterým je zmírnění
 krátkodobých potíží v oblasti platební bilance, a provádění účinných
 opatření zaměřených na korekci je v souladu s cílem makrofinanční
 pomoci Unie.
 (7) Na období 2011–2013


text:
poskytla Unie na základě programu pravidelné spolupráce částku ve
 výši 290 milionů EUR ve formě grantů s cílem
 podpořit tuniský program politických a ekonomických reforem. Dalších 155 milionů
 EUR bylo v období 2011–2013 Tunisku přiděleno v rámci programu
 „Podpora pro partnerství, reformy a růst podporující začlenění“
 (SPRING).
 (8) Vzhledem ke zhoršující se
 hospodářské situaci a hospodářskému výhledu požádalo Tunisko v srpnu
 2013 o makrofinanční pomoc Unie.
 (9) Vzhledem k tomu,
 že Tunisko je země, na kterou se vztahuje evropská politika
 sousedství, je třeba jej považovat za způsobilé pro získání
 makrofinanční pomoci Unie.
 (10) Vzhledem k tomu, že v platební
 bilanci Tuniska přetrvává výrazný deficit vnějšího financování
 přesahující výši prostředků poskytnutých MMF a jinými
 mnohostrannými institucemi, je poskytnutí makrofinanční pomoci Tunisku ze
 strany Unie (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) za stávajících
 výjimečných okolností považováno za vhodnou reakci na žádost Tuniska o
 podporu hospodářské stabilizace ve spojení s programem MMF.
 Makrofinanční pomoc Unie by podpořila hospodářskou stabilizaci
 Tuniska a tuniský program strukturálních reforem a doplnila by zdroje, které
 jsou k dispozici v rámci finančního ujednání s MMF.
 (11) Cílem makrofinanční
 pomoci Unie by mělo být podpořit obnovení udržitelného stavu
 vnějšího financování Tuniska, a tím přispět k jeho
 hospodářskému a sociálnímu rozvoji.
 (12) Stanovení výše
 makrofinanční pomoci Unie vychází z úplného kvantitativního posouzení
 zbývajících potřeb vnějšího financování Tuniska a zohledňuje
 jeho schopnost financovat se z vlastních zdrojů, a to zejména z
 mezinárodních rezerv, které má k dispozici. Makrofinanční pomoc Unie by
 měla doplňovat programy a zdroje poskytnuté MMF a Světovou
 bankou. Při určování výše pomoci byly rovněž zohledněny
 očekávané finanční příspěvky od mnohostranných dárců a
 nutnost zajistit spravedlivé rozložení zátěže mezi Unii a ostatní dárce, jakož
 i dosavadní použití jiných unijních nástrojů vnějšího financování v
 Tunisku a přidaná hodnota celkového zapojení Unie.
 (13) Komise by měla zajistit,
 aby makrofinanční pomoc Unie byla po právní i obsahové stránce v souladu s
 hlavními zásadami, cíli a opatřeními, která byla přijata v rámci
 jednotlivých oblastí vnější činnosti, a dalšími příslušnými
 politikami Unie.
 (14) Makrofinanční pomoc Unie
 by měla podporovat vnější politiku Unie vůči Tunisku.
 Útvary Komise a Evropská služba pro vnější činnost by v
 průběhu provádění makrofinanční pomoci měly úzce
 spolupracovat v zájmu koordinace vnější politiky Unie a zajištění
 její ucelenosti.
 (15) Makrofinanční pomoc Unie
 by měla posilovat oddanost Tuniska vůči hodnotám, které má
 společné s Unií, včetně demokracie, právního státu, řádné
 správy věcí veřejných, dodržování lidských práv, udržitelného rozvoje
 a snižování chudoby, jakož i oddanost vůči zásadám otevřeného a
 spravedlivého obchodu založeného na pravidlech.
 (16) Předpokladem poskytnutí
 makrofinanční pomoci Unie by mělo být respektování účinných
 demokratických mechanismů, včetně právního státu a parlamentního
 systému více politických stran, ze strany Tuniska, jakož i zaručené
 dodržování lidských práv v zemi. Specifické cíle makrofinanční pomoci Unie
 by měly v Tunisku posílit účinnost, transparentnost
 a odpovědnost systémů řízení veřejných financí a
 prosazovat strukturální reformy zaměřené na podporu udržitelného
 růstu podporujícího začlenění, na vytváření pracovních
 příležitostí a fiskální konsolidaci. Komise by měla pravidelně
 sledovat plnění výše uvedených předpokladů i dosahování
 těchto cílů.
 (17) V zájmu zajištění
 účinné ochrany finančních zájmů Unie


text:
souvisejících s
 makrofinanční pomocí Unie by Tunisko mělo přijmout vhodná
 opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, úplatkářství a
 jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s pomocí. Kromě toho je
 třeba stanovit, že Komise bude provádět kontroly a Evropský
 účetní dvůr audity.
 (18) Uvolněním
 makrofinanční pomoci Unie nejsou dotčeny pravomoci Evropského
 parlamentu a Rady.
 (19) Částky složené pro
 účely záruky potřebné pro poskytnutí makrofinanční pomoci by
 měly být v souladu s rozpočtovými prostředky stanovenými ve
 víceletém finančním rámci.
 (20) Makrofinanční pomoc Unie
 by měla být řízena Komisí. Komise by měla pravidelně
 informovat Evropský parlament a Radu o vývoji souvisejícím s makrofinanční
 pomocí a poskytovat jim příslušné dokumenty, aby mohly provádění
 tohoto rozhodnutí sledovat.
 (21) S cílem zajistit jednotné
 podmínky pro provádění tohoto rozhodnutí by Komisi měly být
 svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být
 vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady
 (EU) č. 182/2011[5].
 (22) Na makrofinanční pomoc
 Unie by se měly vztahovat podmínky v oblasti hospodářské politiky,
 jež budou stanoveny v memorandu o porozumění. V zájmu zajištění
 jednotných podmínek provádění a z důvodů účinnosti by
 Komise měla být zmocněna ke sjednání těchto podmínek s tuniskými
 orgány pod dohledem výboru složeného ze zástupců členských států
 v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Podle uvedeného nařízení
 by se měl poradní postup obecně použít ve všech případech,
 kromě případů stanovených v uvedeném nařízení. Vzhledem k
 potenciálně významnému dopadu pomoci ve výši více než 90 milionů EUR
 je vhodné použít na takové operace přezkumný postup. Vzhledem k výši makrofinanční
 pomoci, kterou Unie Tunisku poskytne, by měl být pro přijetí
 memoranda o porozumění nebo pro snížení, zastavení či zrušení pomoci
 použit přezkumný postup.
 PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 1. Unie poskytne Tunisku
 makrofinanční pomoc („makrofinanční pomoc Unie“) v maximální výši
 250 milionů EUR s cílem podpořit hospodářskou
 stabilizaci Tuniska a jeho reformy. Pomoc přispěje k pokrytí
 potřeb Tuniska v oblasti platební bilance zjištěných v programu MMF.
 2. Celá částka
 makrofinanční pomoci se Tunisku poskytne ve formě úvěrů.
 Komise je zmocněna vypůjčit si jménem Unie potřebné
 prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí, aby je
 mohla půjčit Tunisku. Úvěry mají maximální dobu splatnosti 15
 let.
 3. Uvolnění
 makrofinanční pomoci Unie řídí Komise způsobem, který je v
 souladu s dohodami nebo ujednáními uzavřenými mezi MMF a Tuniskem a s
 hlavními zásadami a cíli ekonomických reforem stanovenými v dohodě o
 přidružení mezi EU a Tuniskem a v akčním plánu EU-Tunisko na
 období 2013–2017 schváleném v rámci evropské politiky sousedství.
 Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o vývoji v oblasti
 makrofinanční pomoci Unie, včetně jejího vyplácení, a
 předkládá těmto orgánům včas příslušné dokumenty.
 4. Makrofinanční pomoc Unie
 je k dispozici po dobu dva a půl roku od prvního dne po vstupu memoranda o
 porozumění uvedeného v čl. 3 odst. 1 v platnost.
 5. V případě, že se
 během období vyplácení makrofinanční pomoci Unie potřeby
 financování Tuniska oproti původním předpokladům podstatně
 sníží, sníží Komise výši poskytované pomoci nebo její poskytování pozastaví
 či zruší v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2.
 Článek 2
 Předpokladem


text:
poskytnutí
 makrofinanční pomoci Unie by mělo být respektování účinných
 demokratických mechanismů, včetně právního státu a parlamentního
 systému více politických stran, ze strany Tuniska, jakož i zaručené
 dodržování lidských práv v zemi. Komise sleduje plnění tohoto
 předpokladu po celou dobu poskytování makrofinanční pomoci Unie.
 Tento článek se použije v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU[6].
 Článek 3
 1. Komise vyjedná v souladu s
 přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2 s tuniskými orgány jasně
 vymezené podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky,
 které se vztahují na makrofinanční pomoc Unie, přičemž se
 zaměří na strukturální reformy a zdravé veřejné finance; tyto
 podmínky budou stanoveny v memorandu o porozumění (dále jen „memorandum o
 porozumění“) zahrnujícím časový rámec pro jejich splnění.
 Podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky uvedené v
 memorandu o porozumění musí být v souladu s dohodami nebo ujednáními
 uvedenými v čl. 1 odst. 3, včetně makroekonomických ozdravných
 programů a programů strukturálních reforem prováděných Tuniskem
 za podpory MMF.
 2. Tyto podmínky mají zejména
 posílit účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů
 řízení veřejných financí v Tunisku, mimo jiné při využívání
 makrofinanční pomoci Unie. Při navrhování opatření politiky musí
 být náležitě zohledněn také pokrok v oblasti vzájemného otevírání
 trhů, rozvoj spravedlivého obchodu založeného na pravidlech a další
 priority v rámci vnější politiky Unie. Komise pravidelně sleduje
 pokrok při plnění těchto cílů.
 3. Podrobné finanční
 podmínky makrofinanční pomoci Unie se stanoví ve smlouvě o úvěru
 uzavřené mezi Komisí a tuniskými orgány.
 4. Komise pravidelně
 ověřuje, zda jsou nadále splněny podmínky podle čl. 4 odst.
 3, včetně toho, zda je hospodářská politika Tuniska v souladu s
 cíli makrofinanční pomoci Unie. Komise přitom postupuje v úzké
 koordinaci s MMF a Světovou bankou a v případě potřeby s
 Evropským parlamentem a Radou.
 Článek 4
 1. S výhradou podmínek
 uvedených v odstavci 3 poskytne Komise makrofinanční pomoc Unie
 úvěrem ve třech splátkách. Výše každé splátky bude stanovena v
 memorandu o porozumění.
 2. Je-li to potřeba, jsou
 ve vztahu k částkám makrofinanční pomoci Unie složeny částky pro
 účely záruky v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č.
 480/2009[7].
 3. Komise rozhodne o
 uvolnění splátek s výhradou splnění všech následujících podmínek:
 a) předpokladu stanoveného v
 článku 2;
 b) průběžných uspokojivých
 výsledků při provádění programu politik, který zahrnuje
 účinná opatření zaměřená na korekci a strukturální reformy
 podporovaná úvěrovou dohodou s MMF, která nemá preventivní charakter, a
 c) provedení hospodářské politiky a
 splnění finančních podmínek dohodnutých v memorandu o porozumění
 v souladu s konkrétním časovým rámcem.
 K čerpání druhé splátky nedojde dříve
 než po třech měsících od uvolnění první splátky. K čerpání
 třetí splátky nedojde dříve než po třech měsících od
 uvolnění druhé splátky.
 4. Nejsou-li splněny
 podmínky podle odstavce 3, Komise vyplácení makrofinanční pomoci Unie
 dočasně pozastaví nebo zruší. V těchto případech informuje
 o důvodech tohoto pozastavení či zrušení Evropský parlament a Radu.
 5. Makrofinanční pomoc Unie
 se vyplatí tuniské centrální bance. S výhradou ustanovení sjednaných v
 memorandu o porozumění, včetně potvrzení o zbývajících
 rozpočtových finančních potřebách, mohou být finanční
 prostředky Unie převedeny tuniskému ministerstvu financí jako
 konečnému příjemci.
 Článek 5
 1.


text:
Výpůjční a
 úvěrové operace související s makrofinanční pomocí Unie se provedou v
 eurech se stejným dnem připsání a Unie se na jejich základě nesmí
 týkat změna splatnosti ani nesmí být v jejich důsledku vystavena
 žádnému riziku směnných kurzů nebo úrokových sazeb ani žádnému jinému
 obchodnímu riziku.
 2. Umožní-li to okolnosti,
 může Komise na žádost Tuniska přijmout potřebná opatření s
 cílem zajistit, aby do podmínek úvěru byla zahrnuta doložka o
 předčasném splacení a aby byla spojena s odpovídající doložkou v
 podmínkách výpůjčních operací.
 3. Umožní-li okolnosti zlepšení
 úrokové sazby úvěru, může se Komise na žádost Tuniska rozhodnout
 zcela nebo částečně refinancovat svůj původní
 úvěr nebo restrukturalizovat odpovídající finanční podmínky.
 Refinanční nebo restrukturalizační operace se uskuteční v
 souladu s odstavci 1 a 4 a nesmí vést k prodloužení splatnosti dotyčného
 úvěru nebo zvýšení částky nesplacené jistiny ke dni refinancování
 nebo restrukturalizace.
 4. Veškeré náklady vzniklé Unii
 související s výpůjčními a úvěrovými operacemi podle tohoto
 rozhodnutí hradí Tunisko.
 5. Komise informuje Evropský
 parlament a Radu o vývoji operací uvedených v odstavcích 2 a 3.
 Článek 6
 1. Makrofinanční pomoc Unie
 se provádí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU,
 Euratom) č. 966/2012[8]
 a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012[9].
 2. Provádění
 makrofinanční pomoci Unie podléhá přímému řízení.
 3. Memorandum o porozumění
 a smlouva o úvěru, které budou dojednány s tuniskými orgány, musí
 zahrnovat ustanovení, jež:
 a) zajistí, aby Tunisko pravidelně
 kontrolovalo, že bylo financování z rozpočtu Unie použito řádně,
 přijímalo vhodná opatření pro předcházení nesrovnalostem a
 podvodům a v případě potřeby podniklo právní kroky s cílem
 vymoci veškeré finanční prostředky poskytnuté podle tohoto
 rozhodnutí, které byly získány neoprávněně;
 b) zajistí ochranu finančních
 zájmů Unie, a to zejména stanovením zvláštních opatření v oblasti
 prevence a potírání podvodů, úplatkářství a jakýchkoli jiných
 nesrovnalostí týkajících se makrofinanční pomoci Unie, v souladu s nařízením
 Rady (ES, Euratom) č. 988/95[10],
 nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2185/96[11] a nařízením
 Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013[12];
 c) výslovně povolí Komisi i Evropskému
 úřadu pro boj proti podvodům nebo jejich zástupcům provádět
 kontroly, včetně kontrol a inspekcí na místě;
 d) výslovně povolí Komisi a Evropskému
 účetnímu dvoru provádět audity v průběhu období dostupnosti
 makrofinanční pomoci Unie a po jeho skončení, včetně
 auditů na základě dokladů a auditů na místě, jako
 například operačních hodnocení;
 e) zajistí, aby Unie měla nárok na
 předčasné splacení úvěru, pokud se prokáže, že Tunisko se v
 souvislosti se správou makrofinanční pomoci Unie dopustilo jakéhokoli
 podvodu, úplatkářství nebo jakéhokoli jiného protiprávního jednání
 ohrožujícího finanční zájmy Unie.
 4. Během provádění
 makrofinanční pomoci Unie sleduje Komise v Tunisku prostřednictvím
 operačních hodnocení řádnost finančních opatření, správních
 postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly, které jsou
 z hlediska této pomoci významné.
 Článek 7
 1. Komisi je nápomocen výbor.
 Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
 2. Odkazuje-li se na tento
 odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č.
 182/2011.
 Článek 8
 1. Komise každý rok do 30.
 června předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o
 provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce, včetně
 vyhodnocení


text:
tohoto provádění. Tato zpráva:
 a) vyhodnotí, jakého pokroku bylo v
 provádění makrofinanční pomoci Unie dosaženo;
 b) posoudí hospodářskou situaci a
 hospodářské vyhlídky Tuniska, jakož i pokrok dosažený v provádění
 politických opatření uvedených v čl. 3 odst. 1;
 c) uvede souvislost mezi podmínkami
 hospodářské politiky stanovenými v memorandu o porozumění,
 průběžnými výsledky Tuniska v hospodářské a rozpočtové
 oblasti a rozhodnutími Komise o uvolnění splátek makrofinanční
 pomoci Unie.
 2. Do dvou let od uplynutí doby
 dostupnosti makrofinanční pomoci Unie podle čl. 1 odst. 4
 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o hodnocení ex
 post, v níž vyhodnotí výsledky a účinnost dokončené makrofinanční
 pomoci Unie a míru, do jaké přispěla k dosažení cílů této
 pomoci.
 Článek 9
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost
 třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda
 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1. Název návrhu/podnětu
 1.2. Příslušné oblasti politik podle
 členění ABM/ABB
 1.3. Povaha návrhu/podnětu
 1.4. Cíle
 1.5. Odůvodnění návrhu/podnětu
 1.6. Doba trvání akce a finanční dopad
 1.7. Předpokládaný způsob řízení
 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
 2.1. Pravidla pro sledování a podávání zpráv
 2.2. Systém řízení a kontroly
 2.3. Opatření k zamezení podvodů a
 nesrovnalostí
 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ
 DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
 3.1. Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené
 výdajové rozpočtové položky
 3.2. Odhadovaný dopad na výdaje
 3.3. Odhadovaný dopad na příjmy
 LEGISLATIVNÍ
 FINANČNÍ VÝKAZ
 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1. Název návrhu/podnětu
 Makrofinanční pomoc Tuniské republice
 1.2. Příslušné oblasti
 politik podle členění ABM/ABB[13]
 Oblast politiky: Hlava 01 –
 Hospodářské a finanční záležitosti
 Činnost: 03 – Mezinárodní
 hospodářské a finanční záležitosti
 1.3. Povaha návrhu/podnětu
 X Návrh/podnět se týká nové akce
 1.4. Cíle
 1.4.1. Víceleté strategické cíle
 Komise sledované návrhem/podnětem
 „Podporovat prosperitu i za hranicemi EU“
 Mezi nejdůležitější činnost
 spadající do oblasti pravomoci GŘ ECFIN patří:
 1. Podpora provádění evropské politiky
 sousedství prohloubením ekonomické analýzy a posílením politického dialogu a
 poradenství v oblasti ekonomických aspektů akčních plánů.
 2. Rozvoj, monitorování a provádění
 makrofinanční pomoci pro partnerské třetí země ve spolupráci s
 příslušnými mezinárodními finančními institucemi.
 1.4.2. Specifické cíle a
 příslušné aktivity ABM/ABB
 Specifický cíl č. 1: „Poskytování makrofinanční pomoci třetím zemím při
 řešení krizových potíží v souvislosti s platební bilancí a obnovením
 udržitelnosti vnějšího zadlužení“
 Příslušné aktivity ABM/ABB: Mezinárodní hospodářské a finanční vztahy, globální správa a
 řízení.
 1.4.3. Očekávané výsledky a
 dopady
 Navrhovanou pomoc tvoří úvěr EU ve výši
 250 milionů EUR ve prospěch Tuniské republiky (dále jen
 „Tunisko“) s cílem přispět k udržitelnějšímu stavu platební
 bilance. Pomoc, která bude vyplacena ve třech splátkách, pomůže zemi
 překonat hospodářské a sociální obtíže, se kterými se potýká v
 důsledku domácích a regionálních nepokojů. Podpoří rovněž
 strukturální reformy, jejichž cílem je zvyšování udržitelného
 hospodářského růstu a zlepšení v řízení veřejných
 financí.
 1.4.4. Ukazatele výsledků a
 dopadů
 Orgány budou muset podávat útvarům Komise
 pravidelné zprávy o řadě ukazatelů a před
 čerpáním druhé a třetí splátky pomoci rovněž poskytnou podrobnou
 zprávu o dodržování dohodnutých podmínek politik.
 Útvary Komise budou dále sledovat řízení
 veřejných financí i po operačním hodnocení finančních
 okruhů a správních postupů, které bude v Tunisku provedeno v


text:
rámci
 přípravy na tuto operaci. Delegace EU v Tunisku bude také podávat
 pravidelné zprávy o záležitostech, které jsou významné pro sledování pomoci.
 Útvary Komise budou nadále úzce spolupracovat s MMF a Světovou
 bankou, aby využily jejich poznatků z probíhajících činností
 v Tunisku.
 V navrhovaném legislativním rozhodnutí se
 počítá s výroční zprávou Radě a Evropskému parlamentu,
 která posoudí provádění této operace. Do dvou let od ukončení
 prováděcího období bude provedeno nezávislé hodnocení pomoci ex post.
 1.5. Odůvodnění
 návrhu/podnětu
 1.5.1. Potřeby, které mají být
 uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
 Čerpání pomoci bude podmíněno
 uspokojivými výsledky při provádění dohody o pohotovostním
 úvěru uzavřené mezi Tuniskem a MMF. Komise se mimoto s tuniskými
 orgány dohodne na specifických politických podmínkách, které budou uvedeny v
 memorandu o porozumění a které budou muset být splněny před tím,
 než Komise uvolní druhou a třetí splátku.
 1.5.2. Přidaná hodnota ze
 zapojení EU
 Tím, že se zemi dostane pomoci, aby překonala
 ekonomický šok způsobený domácími a regionálními nepokoji,
 přispěje navrhovaná makrofinanční pomoc k prosazování
 makroekonomické stability, ekonomických reforem a politického pokroku v zemi.
 Doplněním zdrojů poskytnutých mezinárodními finančními
 institucemi, EU a dalšími dárci přispívá pomoc k celkové účinnosti
 balíčku finanční podpory, který byl po krizi dohodnut mezinárodním
 dárcovským společenstvím.
 Navrhovaný program posílí rovněž reformní
 závazky vlády a její úsilí o užší vztahy s EU. Tohoto výsledku bude
 dosaženo mimo jiné díky vhodným podmínkám pro čerpání pomoci. V širších
 souvislostech bude program signálem pro další země v této oblasti, že EU
 je připravena podpořit v době hospodářských potíží
 země, které zřetelně nastupují cestu k politickým reformám.
 1.5.3. Závěry vyvozené z
 podobných zkušeností v minulosti
 Od roku 2004 bylo u operací
 makrofinanční pomoci provedeno celkem patnáct hodnocení ex post.
 Tato hodnocení dospěla k závěru, že operace makrofinanční pomoci
 přispívají (ačkoli občas skromně a nepřímo) k zlepšení
 vnější udržitelnosti, makroekonomické stability a dosažení strukturálních
 reforem v přijímající zemi. Ve většině případů
 měly operace makrofinanční pomoci kladný dopad na platební bilanci
 přijímající země a pomohly zmírnit rozpočtová omezení. Vedly rovněž
 k poněkud vyššímu hospodářskému růstu.
 1.5.4. Soulad a možná synergie s
 dalšími vhodnými nástroji
 EU patří k hlavním dárcům pomoci pro
 Tunisko. V období 2011–2013 poskytla EU v rámci své pravidelné spolupráce
 částku ve výši 290 milionů EUR ve formě grantů na
 podporu tuniského programu politických a ekonomických reforem. Kromě toho
 bylo Tunisku v období 2011–2013 přiděleno 140 milionů EUR v
 rámci programu SPRING.
 Klíčovou přidanou hodnotou
 makrofinanční pomoci ve srovnání s ostatními nástroji EU by byla pomoc
 při vytváření stabilního makroekonomického rámce, mimo jiné díky
 podpoře udržitelné platební bilance a stavu rozpočtu a vhodného rámce
 pro strukturální reformy. Makrofinanční pomoc neposkytuje běžnou
 finanční podporu a jejím cílem není ani podpořit hospodářský a
 sociální rozvoj přijímajících zemí. Makrofinanční pomoc má být
 ukončena, jakmile se vnější finanční situace přijímající
 země vrátí k udržitelnému stavu. Poté by se měly používat
 běžné unijní nástroje pro poskytování podpory v rámci spolupráce.
 Makrofinanční pomoc má také doplňovat
 intervence mezinárodních finančních institucí, zejména programy korekce a
 reforem podporované dohodou o pohotovostním úvěru uzavřenou s
 MMF a úvěrem Světové banky


text:
na rozvojovou politiku.
 1.6. Doba trvání akce a
 finanční dopad
 X Časově omezený
 návrh/podnět
 X Návrh/podnět platný po dobu 2,5 let od
 vstupu memoranda o porozumění v platnost, jak je uvedeno v čl. 1
 odst. 4 rozhodnutí
 X Finanční dopad od roku 2014 do roku 2017
 1.7. Předpokládaný
 způsob řízení[14]
 X Přímé centralizované řízení
 Komisí
 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
 2.1. Pravidla pro sledování a
 podávání zpráv
 Pomoc má makroekonomickou povahu a je navržena
 tak, aby byla slučitelná s ekonomickým programem podporovaným MMF.
 Útvary Komise budou sledovat pokrok při provádění dohody o
 pohotovostním úvěru a konkrétních reformních opatření, která budou s
 tuniskými orgány sjednána v memorandu o porozumění (viz rovněž
 bod 1.4.4).
 2.2. Systém řízení a kontroly
 2.2.1. Zjištěná rizika
 S navrhovanou operací makrofinanční
 pomoci jsou spojena fiduciární a politická rizika.
 Existuje riziko, že by makrofinanční pomoc,
 která není určena na konkrétní výdaje, mohla být použita podvodným
 způsobem. Obecně je toto riziko spojeno s takovými faktory, jako jsou
 kvalita systémů řízení v centrální bance a na ministerstvu financí
 a odpovídající kapacity interního a externího auditu.
 Další klíčové riziko pro operaci vyplývá z
 regionální hospodářské a politické nejistoty (zejména v Libyi), která má
 přímé důsledky pro tuniské hospodářství. Na domácí frontě
 představuje hlavní riziko nestabilita související s potížemi v procesu
 politických a ekonomických reforem. Úplné provedení stabilizačních a
 reformních opatření podporovaných mezinárodním společenstvím,
 včetně navrhované operace makrofinanční pomoci, by mohlo být
 narušeno sociální nespokojeností.
 Existují rovněž rizika vyplývající
 z možné nestability evropského a globálního hospodářského
 prostředí a z růstu mezinárodních cen energií a potravin.
 2.2.2. Předpokládané metody
 kontroly
 Za ověřování, kontrolu a audit
 makrofinanční pomoci bude odpovídat Komise, včetně Evropského
 úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), a Evropský účetní
 dvůr.
 2.2.3. Náklady na kontroly a jejich
 přínos a pravděpodobná míra nesouladu
 Základní náklady Komise spojené s metodami
 ověřování a kontroly a rovněž náklady na operační hodnocení
 finančních okruhů a správních postupů, které bude provedeno
 před operací, jsou popsány v tabulce 3.2.1. Mimoto existují
 náklady Evropského účetního dvora a náklady na možné zásahy úřadu
 OLAF. Operační hodnocení nejenže pomáhá posoudit rizika zneužití finančních
 prostředků, nýbrž jako dodatečnou výhodu poskytuje rovněž
 užitečné informace o potřebných reformách v oblasti řízení
 veřejných financí, které se odrážejí v politické podmíněnosti
 operací. Co se týká pravděpodobné míry nesouladu, riziko nedodržení
 podmínek (ve formě nesplacení úvěru nebo zneužití finančních
 prostředků) se na základě zkušeností s nástrojem
 makrofinanční pomoci od doby jeho vytvoření považuje za nízké.
 2.3. Opatření k zamezení
 podvodů a nesrovnalostí
 K zmírnění rizika podvodného použití bude
 přijata řada opatření:
 Za prvé, navrhovaný právní základ pro
 makrofinanční pomoc Tunisku zahrnuje ustanovení o opatření k
 předcházení podvodům. Tato opatření budou dále rozvedena v
 memorandu o porozumění a smlouvě o úvěru, které předpokládají
 soubor ustanovení o inspekcích, předcházení podvodům, auditech a
 vrácení finančních prostředků v případě podvodu nebo
 korupce. Dále se předpokládá, že pomoc bude vázána řadou konkrétních
 politických podmínek, zvláště v oblasti řízení veřejných
 financí, aby se zvýšila účinnost, transparentnost a odpovědnost.
 Za druhé, před dosažením dohody o memorandu o
 porozumění provedou útvary Komise s podporou řádně
 pověřených externích odborníků