text: JEDNÁNÍ SE NA ÚřAD BEZ JAKÉHOKOLI OMEZENÍ POUžIJE NAřÍZENÍ (ES) č. 1073/1999; ÚřAD ROVNěž PřISTOUPÍ K INTERINSTITUCIONÁLNÍ DOHODě ZE DNE 25. KVěTNA 1999 O VNITřNÍM VYšETřOVÁNÍ PROVÁDěNÉM EVROPSKÝM ÚřADEM PRO BOJ PROTI PODVODůM (OLAF). NEPRODLENě PřIJME VHODNÉ PřEDPISY VZTAHUJÍCÍ SE NA ZAMěSTNANCE ÚřADU.8. PODROBNOSTI O ZDROJÍCHPředpokládá se, že plně funkční úřad bude mít stálé zaměstnance, jejichž úvazky budou dohromady odpovídat 134 ekvivalentům plných úvazků. V tomto počtu je již zahrnuto převzetí úkolů a zdrojů agentury ENISA v roce 2011. Roční rozpočet by měl v prvním roce činit 10 milionů eur a od roku 3 pak 28 milionů eur.8.1. Cíle návrhu z hlediska jejich finanční náročnostiPoložky závazků v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)2010 | 2011 | 2012 | 2013 | CELKEM |OPERATIVNÍ CÍL Č. 1: Posílení vnitřního trhu |Vymezení, analýza, přezkum, přenositelnost čísel, přidělování evropských čísel, přeshraniční spory, bezpečnost sítí a informací | 2,200 | 3,025 | 3,575 | 3,575 | 12,375 |Mezisoučet cíl č. 1 | 2,200 | 3,025 | 3,575 | 3,575 | 12,375 |OPERATIVNÍ CÍL Č. 2: Harmonizace práv na užívání |Podmínky a postupy spojené s právy na užívání, výběr podniků, správní postupy | 1,100 | 1,650 | 2,475 | 2,475 | 7,700 |Mezisoučet cíl č. 2 | 1,100 | 1,650 | 2,475 | 2,475 | 7,700 |OPERATIVNÍ CÍL Č. 3: Šíření osvědčených postupů a informací |Akce 1: Veřejné informační systémy: informace o frekvencích, databáze roamingových mobilních služeb | 0,.280 | 0,420 | 0,525 | 0,525 | 1,750 |Akce 2: Výměna informací, zprávy atd. | 0,990 | 1,210 | 1,595 | 1,595 | 5,390 |Mezisoučet cíl č. 3 | 1,270 | 1,630 | 2,.120 | 2,120 | 7,140 |OPERATIVNÍ CÍL Č. 4: Technické poradenství ohledně bezpečnosti sítí a informací |Technická analýza a poradenství | 0 | 1,916 | 2,420 | 2,420 | 6,756 |Mezisoučet cíl č. 4 | 0 | 1,916 | 2,420 | 2,420 | 6,756 |NÁKLADY CELKEM | 4,570 | 8,221 | 10,590 | 10,590 | 33,971 |Provozní výdaje budou hrazeny dotací Společenství do rozpočtu úřadu. 8.2. Správní výdaje úřaduSprávní výdaje budou hrazeny z rozpočtu úřadu, který bude financován prostřednictvím dotací Společenství.8.2.1. Počet a druh lidských zdrojůTabulka obsahuje zaměstnance přidělené úřadu. Kromě toho je pro útvar interního auditu Komise požadováno jedno další místo kategorie AD.Pracovní místa | Zaměstnanci využití k řízení akce ze stávajících a/nebo dodatečných zdrojů (počet pracovních míst/plných pracovních úvazků) |2010 | 2011 | 2012 | 2013 |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci | AD | 12 | 43 | 45 | 45 |AST | 7 | 23 | 24 | 24 |Externí pracovníci | 18 | 46 | 65 | 65 |CELKEM | 37 | 112 | 134 | 134 |8.2.2. Popis úkolů, které vyplývají z akceJakmile bude úřad plně funkční, budou zaměstnanci přiděleni na jednotlivé úkoly podle níže uvedené tabulky. (Tabulka neobsahuje jedno další místo kategorie AD přidělené útvaru interního auditu Komise.)AD | AST | Přidělení národní odborníci | Smluvní | Celkem |Správa a řízení | Ředitel | 1 | 1 | - | 1 | 3 |Rada regulačních orgánů, styky s


text: členskými státy a Komisí, plánování | 3 | 1 | - | 3 | 7 |Správa a podpora | 7 | 6 | - | 12 | 25 |Správa a řízení celkem | 11 | 8 | 0 | 16 | 35 |Činnosti | Analýza trhu | 9 | 4 | 6 | 6 | 25 |Harmonizace | 5 | 3 | 4 | 3 | 15 |Bezpečnost sítí a informací | 14 | 6 | 10 | 10 | 40 |Informace a sdělení, osvědčené postupy | 6 | 3 | 5 | 5 | 19 |Činnosti celkem | 34 | 16 | 25 | 24 | 99 |Celkem | 45 | 24 | 25 | 40 | 134 |8.2.3. Původ lidských zdrojů (statutární pracovní místa)( 44 pracovních míst v současnosti přidělených agentuře ENISA bude převedeno úřadu při začlenění agentury ENISA do úřadu v březnu 2011.( Pracovní místa předběžně vyčleněná v rámci procesu RSP / PNR na rok n( Pracovní místa, o něž je třeba požádat v procesech RSP / PNRPro útvar interního auditu bude v rámci Komise požadováno jedno další místo kategorie AD.( Pracovní místa, jež mají být obsazena převedením stávajících zdrojů v rámci řídícího útvaru (interní přeobsazování)( Pracovní místa požadovaná pro rok n, avšak neplánovaná v procesu RSP / PNR dotyčného roku8.2.4. Finanční náklady na lidské zdroje a související nákladyv milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Druh lidských zdrojů | Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 |Úředníci a dočasní zaměstnanci | 2,340 | 7,839 | 8,190 | 8,190 |Externí pracovníci (přidělení národní odborníci, smluvní zaměstnanci atd.) | 1,169 | 2,988 | 4,220 | 4,220 |Náklady na lidské zdroje a související náklady celkem | 3,509 | 10,827 | 12,410 | 12,410 |Odhad průměrných ročních nákladů činí 117 000 EUR pro statutární zaměstnance, 68 000 EUR pro přidělené národní odborníky a 63 000 EUR pro další zaměstnance.Tyto náklady se vztahují na zaměstnance úřadu a jedno další místo v útvaru interního auditu.8.2.5. Další administrativní výdajeNíže uvedená tabulka obsahuje rozpis správních výdajů, které budou hrazeny dotací Společenství do rozpočtu úřadu. v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | CELKEM |Infrastruktura (budovy a související výdaje), vybavení, spotřební materiál, komunikace, IT atd. | 1,100 | 2,200 | 2,450 | 2,450 | 8,200 |Služební cesty a zasedání | 0,485 | 0,750 | 0,850 | 0,850 | 2,935 |Správní služby (překlady, studie, konzultace atd.) | 0,500 | 1,100 | 1,200 | 1,200 | 4,000 |Ostatní výdaje na řízení celkem | 2,085 | 4,050 | 4,500 | 4,500 | 15,135 |Příspěvek SpolečenstvíPodle čl. 15 odst. 2 nařízení může úřad obdržet část poplatků za práva na užívání frekvencí a čísel.Rozdělení poplatků bude vymezeno prostřednictvím samostatného nástroje; v současnosti není možné je určit. Při výpočtu příspěvku, který Společenství úřadu poskytuje, se možné příjmy z tohoto zdroje nezohlední.8.3. Administrativní výdaje KomiseÚtvaru interního auditu Komise bude přiděleno jedno další místo kategorie AD.Další úkoly Komise spojené s monitorováním a řízením úřadu si nevyžádají dodatečná pracovní místa

type: legislation

jurisdiction: EU


text: ani výdaje přesahující zdroje, které již byly na tyto úkoly přiděleny ve vztahu k agentuře ENISA a které jsou v současnosti využívány ke koordinaci v rámci skupiny evropských regulačních orgánů. Odpovědné generální ředitelství může přerozdělením stávajících zdrojů dočasně přidělit další zaměstnance či zvýšit rozpočet.[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][1] KOM(2006) 334.[2] Skupina ERG byla zřízena rozhodnutím Komise 2002/627/ES ze dne 29. července 2002, ve znění rozhodnutí Komise 2004/641/ES ze dne 14. září 2004. Poté, co nařízení o zřízení Evropského úřadu pro trh elektronických komunikací vstoupí v platnost a co bude orgán plně funkční, Komise rozhodnutí o zřízení skupiny evropských regulačních orgánů zruší.[3] Sdělení Komise Evropskému parlamentu a Radě ohledně hodnocení Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací (ENISA). KOM(2007) 285 v konečném znění.[4] KOM(2007) 697, KOM(2007) 698.[5] SEK(2007) 1472.[6] IRG je tvořena vnitrostátními regulačními orgány 27 členských států EU a sedmi dalších evropských zemí: Chorvatska, Islandu, Lichtenštejnska, Bývalé jugoslávské republiky Makedonie, Norska, Švýcarska a Turecka.[7] KOM(2005) 59.[8] Regulační rozhodnutí v jiných oblastech (např. ukládání omezení vlastnických práv třetích osob) naopak ve značné míře závisejí na místních podmínkách.[9] Článek 16.[10] Tento bod byl rovněž zdůrazněn ve sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu – Evropská vesmírná politika, KOM(2007) 212 v konečném znění ze dne 26. dubna 2007.[11] Na základě nedávných aukcí (2006) uskutečněných ve Spojeném království a v Německu lze předběžně odhadnout, že se hodnota pásma spektra vhodného pro služby elektronických komunikací v EU může pohybovat v rozmezí 35–60 milionů eur. Pokud by úřad dostal přiděleno 1 % této hodnoty, představoval by tento podíl příspěvek v hodnotě mezi 0,35–0,60 milionu eur. Lze předpokládat, že takovýchto „pásem“ bude zřízeno více.[12] Pokud jde o jmenování ředitele, viz Pokyny pro jmenování vedoucích agentur Společenství, SEK(2005) 625.[13] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[14] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[15] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[16] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[17] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33.[18] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7.[19] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21.[20] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51.[21] Úř. věst. L 201, 31.7.2002, s. 37. Směrnice ve znění směrnice 2006/24/ES (Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 54).[22] Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 1.[23] Úř. věst. L 200, 30.7.2002, s. 38.[24] KOM(2006) 68 v konečném znění a KOM(2007) 155 v konečném znění.[25] KOM(2006) 334 v konečném znění.[26] KOM(2007) 285 v konečném znění[27] „Hodnocení Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací“, závěrečná zpráva skupiny odborníků, IDC EMEA, 8.1.2007.[28] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 1.[29] Úř. věst. L 171, 29.6.2007, s. 32.[30] Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.[31] Úř. věst. L 145, 31.5.2001, s. 43.[32] Úř. věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.[33] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutí ve znění rozhodnutí 2006/512/ES (Úř. věst. L 200, 22.7.2006, s. 11).[34] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 1.[35] Úř. věst. L 136, 31.5.1999, s. 15.[36] Úř. věst. L 317, 3.12.2001, s. 1.[37] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.[38] Výdaje, které nespadají pod kapitolu xx 01 příslušné hlavy xx.[39] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.[40]


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 11.8.2017
 COM(2017) 430 final
 2017/0196(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Egyptskou arabskou republikou, kterou se stanoví podmínky pro účast Egyptské arabské republiky na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA)
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Dne 30. května 2017 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání jménem Unie s Egyptskou arabskou republikou („Egypt“) o mezinárodní dohodě mezi Unií a Egyptem, kterou se stanoví podmínky pro účast Egyptu na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří („PRIMA“).
 V souladu s podmínkami zmocňujícího rozhodnutí Rady mohla být jednání zahájena teprve po přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady o účasti Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA), realizovaném společně několika členskými státy.
 Jednání byla zahájena dne 26. června 2017 a úspěšně uzavřena dne 27. července 2017, kdy zástupci každé z budoucích stran parafovali znění návrhu dohody. Předloha dohody připojená k tomuto návrhu je v souladu se směrnicemi pro vyjednávání vydanými Radou. Dohoda především stanoví, že podmínky pro účast Egyptu na iniciativě PRIMA jsou stanoveny v rozhodnutí (EU) 2017/1324
 1
 , a přímo odkazuje na tento legislativní akt Unie.
 K zajištění ochrany finančních zájmů Unie, zejména pokud jde o pravomoci Komise, Evropského úřadu pro boj proti podvodům, Účetního dvora a prováděcí struktury PRIMA (PRIMA-IS) při provádění auditů a šetření v souladu s platnými právními předpisy Unie, dohoda konkrétně odkazuje na příslušná ustanovení rozhodnutí (EU) 2017/1324 a ukládá stranám, aby poskytly veškerou nezbytnou pomoc, která zajistí jejich provádění. Budoucí dohoda kromě toho stanoví, že strany musí dohodnout podrobná ujednání o pomoci, neboť tato ujednání jsou podstatná pro jejich spolupráci v rámci této dohody. Na žádost Egyptu a na základě dohody učiněné během jednání byl do preambule dohody vložen dodatečný bod odůvodnění, aby se zohlednilo, že pro provádění budoucí dohody je zásadní plná spolupráce a koordinace mezi příslušnými orgány obou budoucích stran.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Jak je rovněž uvedeno ve zprávě o posouzení dopadů iniciativy PRIMA
 2
 , otevření iniciativy PRIMA pro účast třetích zemí, jako je Egypt, je v souladu s cíli mezinárodní spolupráce v oblasti výzkumu a inovací uvedenými ve sdělení Komise z roku 2012 nazvaném „Zaměření mezinárodní spolupráce EU v oblasti výzkumu a inovací a její posílení: Strategický přístup“
 3
 a v rámcovém programu Horizont 2020, který podporuje spolupráci se třetími zeměmi v oblasti vědy, technologií a inovací v zájmu řešení celosvětových společenských úkolů a podpory vnějších politik Unie. Tato dohoda je rovněž v souladu se stávající Evropsko-středomořskou dohodou zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jeho členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé
 4
 a Dohodou o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Egyptskou arabskou republikou
 5
 , jež stanoví spolupráci mezi Unií a Egyptem v oblasti výzkumu a technologického rozvoje a podporuje výzkum a vývoj v oblastech společného zájmu.
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Realizace iniciativy PRIMA v úzké spolupráci s třetími zeměmi, jako je Egypt, je rovněž relevantní


text:
a konzistentní s ostatními politikami Unie, jako jsou migrační politika, rozvojová politika a politika sousedství.
 2.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Návrh rozhodnutí Rady vychází z článku 186 a čl. 218 odst. 6 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie.
 S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise navrhuje, aby Rada uzavřela tuto dohodu jménem Evropské unie.
 2017/0196 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Egyptskou arabskou republikou, kterou se stanoví podmínky pro účast Egyptské arabské republiky na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA)
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 186 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1324
 6
 stanoví účast Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří („PRIMA“), realizovaném společně několika členskými státy
 (2)Egyptská arabská republika („Egypt“) vyjádřila přání připojit se jako zúčastněný stát k iniciativě PRIMA, a to za stejných podmínek jako členské státy a země přidružené k programu Horizont 2020, které se účastní iniciativy PRIMA.
 (3)V souladu s čl. 1 odst. 2 rozhodnutí (EU) 2017/1324 se Egypt má stát státem účastnícím se iniciativy PRIMA s výhradou uzavření mezinárodních dohod o vědeckotechnické spolupráci s Unií, v nichž budou stanoveny podmínky jeho účasti na iniciativě PRIMA.
 (4)V souladu s rozhodnutím Rady <XXX>
 7
 byla Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Egyptskou arabskou republikou, kterou se stanoví podmínky pro účast Egyptské arabské republiky na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA), podepsána jménem Unie dne XX 20XX s výhradou jejího uzavření k pozdějšímu datu.
 (5)Dohoda by měla být schválena jménem Unie,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Egyptskou arabskou republikou, kterou se stanoví podmínky pro účast Egyptské arabské republiky na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA), se schvaluje jménem Unie.
 Znění dohody je přiloženo k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Předseda Rady určí osobu zmocněnou provést jménem Unie oznámení stanovené čl. 4 odst. 2 dohody vyjadřující souhlas Unie být touto dohodou vázána.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost [dnem přijetí].
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1324 ze dne 4. července 2017 o účasti Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří („PRIMA“), realizovaném společně několika členskými státy (Úř. věst. L 185, 18.7.2017, s. 1).
 (2)
 SWD(2016) 332 final, 18.10.2016.
 (3)
 COM(2012) 497 final.
 (4)
 Úř. věst. L 304, 30.9.2004, s. 39.
 (5)
 Úř. věst. L 182, 13.7.2005, s. 12.
 (6)
 Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1324 ze dne 4. července 2017 o účasti Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří („PRIMA“), realizovaném společně několika členskými státy (Úř. věst. L 185, 18.7.2017, s. 1).
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 11.8.2017
 COM(2017) 430 final
 PŘÍLOHA
 návrhu ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a


text:
Egyptskou arabskou republikou, kterou se stanoví podmínky pro účast Egyptské arabské republiky na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA)
 Dohoda o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskou unií a Egyptskou arabskou republikou, kterou se stanoví podmínky pro účast Egyptské arabské republiky na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA)
 Evropská unie (dále jen „Unie“)
 na jedné straně
 a
 Egyptská arabská republika (dále jen „Egypt“)
 na straně druhé
 (dále jen „strany“)
 vzhledem k tomu, že Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé, která vstoupila v platnost dne 1. června 2004, stanoví vědeckou, technickou a technologickou spolupráci,
 vzhledem k tomu, že Dohoda mezi Evropským společenstvím a Egyptskou arabskou republikou o vědecko-technické spolupráci, která vstoupila v platnost dne 27. února 2008, stanoví formální rámec pro spolupráci stran v oblasti vědeckého a technologického výzkumu,
 vzhledem k tomu, že rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1324 o účasti Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA), realizovaném společně několika členskými státy, upravuje podmínky pro účast členských států EU a zemí přidružených k programu Horizont 2020, které jsou státy účastnícími se iniciativy, zejména jejich finanční povinnosti a účast v řídicích strukturách iniciativy,
 vzhledem k tomu, že podle podmínek rozhodnutí (EU) 2017/1324 se Egypt má stát státem účastnícím se iniciativy PRIMA s výhradou uzavření mezinárodní dohody o vědeckotechnické spolupráci s Unií, v níž budou stanoveny podmínky jeho účasti na iniciativě PRIMA,
 vzhledem k tomu, že Egypt vyjádřil přání připojit se jako zúčastněný stát k iniciativě PRIMA, a to za stejných podmínek jako členské státy a země přidružené k programu Horizont 2020, které se účastní iniciativy PRIMA
 vzhledem k tomu, že je nezbytná mezinárodní dohoda mezi Unií a Egyptem, aby se upravily práva a povinnosti Egypta jako státu účastnícího se iniciativy PRIMA,
 vzhledem k tomu, že k provádění této dohody je zásadní plná spolupráce a koordinace mezi příslušnými orgány obou stran,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Účel
 Účelem této dohody je stanovit podmínky pro účast Egypta na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA).
 Článek 2
 Podmínky účasti Egypta na iniciativě PRIMA
 Podmínkami pro účast Egypta na iniciativě PRIMA jsou podmínky stanovené v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1324 o účasti Unie na Partnerství pro výzkum a inovace v oblasti Středomoří (PRIMA), realizovaném společně několika členskými státy. Strany dodržují povinnosti stanovené uvedeným rozhodnutím a přijímají vhodná opatření, zejména poskytují veškerou nezbytnou pomoc k zajištění uplatňování čl. 10 odst. 2 a čl. 11 odst. 3 a 4 uvedeného rozhodnutí. Podrobná ujednání ohledně pomoci si strany dohodnou mezi sebou, neboť tato ujednání jsou podstatná pro jejich spolupráci v rámci této dohody.
 Článek 3
 Územní působnost
 Tato dohoda se vztahuje na jedné straně na území, na která se vztahuje Smlouva o fungování Evropské unie a Smlouva o Evropské unii, a na straně druhé na území Egypta.
 Článek 4
 Prozatímní uplatňování, vstup v platnost a doba platnosti
 1. Tuto dohodu schválí strany v souladu se svými postupy.
 2. Tato


text:
dohoda vstupuje v platnost dnem, kdy si obě strany diplomatickou cestou vzájemně oznámí, že postupy uvedené v prvním odstavci jsou ukončeny. Po podpisu této dohody a do jejího vstupu v platnost strany uplatňují dohodu prozatímně ode dne, kdy EU od Egypta obdrží oznámení o dokončení postupů uvedených v prvním odstavci.
 3. Tato dohoda zůstává v platnosti po dobu, po kterou platí rozhodnutí (EU) 2017/1324, ledaže kterákoli ze stran ukončí její platnost v souladu s článkem 5.
 Článek 5
 Ukončení platnosti
 1. Každá strana může platnost dohody kdykoli ukončit písemným oznámením, v němž informuje o svém úmyslu platnost dohody ukončit.
 Ukončení platnosti nabývá účinku šest měsíců po dni, kdy je písemné oznámení doručeno adresátovi.
 2. Projekty a činnosti probíhající v době ukončení platnosti této dohody pokračují do jejich dokončení v souladu s podmínkami stanovenými touto dohodou.
 3. Jakékoli jiné důsledky ukončení platnosti upraví strany společnou dohodou.
 Článek 6
 Řešení sporů
 Postup pro řešení sporů stanovený v článku 82 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Egyptskou arabskou republikou na straně druhé se použije na všechny spory týkající se uplatňování nebo výkladu této dohody.
 Tato dohoda je sepsána ve dvojím vyhotovení v jazyce anglickém, arabském, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 8.4.2016
 COM(2016) 186 final
 2016/0102(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Republikou Marshallovy ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Nařízení Rady (ES) č. 539/2001
 1
 stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni. Nařízení (ES) č. 539/2001 se používá ve všech členských státech s výjimkou Irska a Spojeného království.
 Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 bylo pozměněno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014
 2
 , které převedlo 19 zemí do přílohy II obsahující seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti. Jde o těchto 19 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Kolumbie, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Peru, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor. Položky týkající se těchto zemí v příloze II jsou doplněny o poznámku pod čarou, která stanoví, že „[o]svobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií“.
 Nařízení (EU) č. 509/2014 bylo přijato dne 20. května 2014 a vstoupilo v platnost dne 9. června 2014. V červenci 2014 předložila Komise Radě doporučení, aby Komisi zmocnila k zahájení jednání o dohodách o zrušení vízové povinnosti s každou z těchto 17 zemí: Dominika, Grenada, Kiribati, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Samoa, Spojené arabské emiráty, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor
 3
 . Dne 9. října 2014 předložila Rada Komisi směrnice pro jednání.
 První dohody o zrušení vízové povinnosti byly podepsány dne 6. května 2015 (se Spojenými arabskými emiráty), dne 26. května 2015 (s Východním Timorem) a dne 28. května 2015 (s Dominikou, Grenadou, Samoou, Svatou Lucií, Svatým Vincencem a Grenadinami, Trinidadem a Tobagem a Vanuatu) a provádějí se prozatímně ode dne jejich podpisu do dne jejich vstupu v platnost. Rada schválila podepsání druhé řady dohod o zrušení vízové povinnosti, a to s Tongou (podepsána dne 20. listopadu 2015), Kolumbií (podepsána dne 2. prosince 2015), Kiribati (datum podpisu bude stanoveno) a Palau (podepsána dne 7. prosince 2015). Tyto čtyři dohody se provádějí prozatímně ode dne následujícího po dni jejich podpisu do dne jejich vstupu v platnost.
 Jednání s Marshallovými ostrovy bylo zahájeno dne 17. prosince 2014 a bylo vedeno formou výměny dopisů. V dalších výměnách bylo dosaženo shody na všech aspektech. Dohoda byla parafována formou výměny dopisů mezi hlavními vyjednavači dne 11. prosince 2015 (Marshallovy ostrovy) a 13. ledna 2016 (Unie). Členské státy byly informovány na zasedání Pracovní skupiny Rady pro víza dne 18. ledna 2016.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD
 Na straně Unie tvoří právní základ dohody čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie ve spojení s článkem 218 této smlouvy.
 Připojený návrh představuje právní nástroj pro podepsání dohody. Rada o něm


text:
rozhodne kvalifikovanou většinou.
 Vzhledem ke skutečnosti, že Marshallovy ostrovy budou moci urychleně dokončit své vnitřní ratifikační postupy, a k tomu, že Komise poprvé navrhla osvobození občanů Marshallových ostrovů od vízové povinnosti již před delší dobou (v listopadu 2012), návrh rozhodnutí o podpisu stanoví v souladu s čl. 218 odst. 5 Smlouvy o fungování Evropské unie, že dohoda bude ode dne následujícího po dni podpisu prováděna prozatímně. Vzhledem k tomu, že před uzavřením dohody je nutný souhlas Evropského parlamentu, bude Komise Evropský parlament informovat o prozatímním provádění dohody.
 3.VÝSLEDKY JEDNÁNÍ
 Komise soudí, že bylo dosaženo cílů, které stanovila Rada ve svých směrnicích pro jednání, a že návrh dohody o zrušení vízové povinnosti je pro Unii přijatelný.
 Konečný obsah dohody lze shrnout takto:
 Účel
 Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Marshallových ostrovů, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.
 Aby bylo zaručeno rovné zacházení pro všechny občany EU, bylo do dohody zahrnuto ustanovení, že Marshallovy ostrovy mohou pozastavit či ukončit provádění dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům Evropské unie a že Unie může pozastavit či ukončit provádění dohody jen ve vztahu ke všem svým členským státům.
 Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli.
 Oblast působnosti
 Zrušení vízové povinnosti se vztahuje na všechny kategorie osob (držitele běžných cestovních, diplomatických, služebních/úředních a zvláštních pasů) cestujících za jakýmkoli účelem, s výjimkou osob cestujících za účelem vykonávání výdělečné činnosti. Pokud jde o tuto kategorii osob, jednotlivé členské státy i Marshallovy ostrovy mají nadále možnost uložit vízovou povinnost občanům druhé strany v souladu s použitelnými právními předpisy Unie nebo vnitrostátními právními předpisy. Aby bylo zajištěno harmonizované provádění dohody, připojuje se k dohodě společné prohlášení o výkladu kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“.
 Délka pobytu
 Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Marshallových ostrovů, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. K dohodě je připojeno společné prohlášení o výkladu této doby 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.
 Dohoda zohledňuje situaci členských států, které dosud neuplatňují schengenské acquis v plném rozsahu. Dokud tyto státy nebudou součástí schengenského prostoru bez vnitřních hranic, dává zrušení vízové povinnosti státním příslušníkům Marshallových ostrovů právo pobývat na území každého z uvedených členských států (v současnosti Bulharska, Chorvatska, Kypru a Rumunska) po dobu 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro celý schengenský prostor.
 Územní působnost
 Dohoda obsahuje ustanovení o územní působnosti: státní příslušníci Marshallových ostrovů, kteří cestují do Francie a Nizozemska, mají právo pobývat bez víza pouze na evropském území těchto členských států.
 Prohlášení
 Kromě společných prohlášení uvedených výše jsou k dohodě připojena dvě další společná prohlášení:
 –o přidružení Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis,
 –o úplném informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích a o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.
 4.ZÁVĚR
 Komise s ohledem


text:
na výše uvedené výsledky navrhuje Radě, aby:
 –rozhodla o podpisu dohody jménem Unie a pověřila předsedu Rady, aby jmenoval osobu či osoby řádně zmocněné podepsat dohodu jménem Unie,
 –schválila prozatímní provádění dohody do jejího vstupu v platnost.
 2016/0102 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Republikou Marshallovy ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014
 4
 převedlo položku týkající se Republiky Marshallovy ostrovy z přílohy I do přílohy II nařízení Rady (ES) č. 539/2001
 5
 .
 (2)Položku týkající se Republiky Marshallovy ostrovy provází poznámka pod čarou, která stanoví, že osvobození od vízové povinnosti se použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií.
 (3)Dne 9. října 2014 přijala Rada rozhodnutí, jímž zmocnila Komisi k zahájení jednání s Republikou Marshallovy ostrovy směřujících k uzavření dohody mezi Evropskou unií a Republikou Marshallovy ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“).
 (4)Jednání o dohodě byla zahájena dne 17. prosince 2014 a byla úspěšně dokončena jejím parafováním dne 13. ledna 2016.
 (5)Dohoda by měla být podepsána a prohlášení k ní připojená by měla být schválena jménem Unie. Dohoda by měla být prozatímně prováděna ode dne následujícího po dni podpisu dohody do dokončení postupů nezbytných pro její formální uzavření.
 (6)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
 6
 ; Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 (7)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
 7
 ; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Podpis Dohody mezi Evropskou unií a Republikou Marshallovy ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (dále jen „dohoda“) jménem Unie se schvaluje s výhradou jejího uzavření.
 Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Prohlášení připojená k tomuto rozhodnutí se schvalují jménem Unie.
 Článek 3
 Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Unie.
 Článek 4
 Dohoda je prováděna prozatímně ode dne následujícího po dni podpisu do dokončení postupů nezbytných pro její uzavření.
 Článek 5
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení


text:
Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.
 (3)
 COM(2014) 467, 17.7.2014.
 (4)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.
 (5)
 Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.
 (6)
 Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43).
 (7)
 Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20).
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 8.4.2016
 COM(2016) 186 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Republikou Marshallovy ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody mezi Evropskou unií a Republikou Marshallovy ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Republikou Marshallovy ostrovy o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
 EVROPSKÁ UNIE a
 REPUBLIKA MARSHALLOVY OSTROVY, dále jen „Marshallovy ostrovy“,
 společně dále jen „smluvní strany“,
 S CÍLEM dále rozvíjet přátelské vztahy mezi smluvními stranami a přejíce si usnadnit cestování tím, že svým občanům zajistí bezvízový vstup a krátkodobý pobyt,
 S OHLEDEM na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni
 1
 , přičemž se mimo jiné 19 třetích zemí včetně Marshallových ostrovů převádí do seznamu třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou v případě krátkodobých pobytů v členských státech osvobozeni od vízové povinnosti,
 MAJÍCE NA PAMĚTI, že podle článku 1 nařízení (EU) č. 509/2014 se osvobození od vízové povinnosti pro státní příslušníky těchto 19 zemí použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií,
 PŘEJÍCE SI zaručit dodržování zásady rovného zacházení pro všechny občany Evropské unie,
 BEROUCE V ÚVAHU, že na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti se během jejich krátkodobého pobytu tato dohoda nevztahuje, a proto se na tuto kategorii osob nadále vztahují příslušná pravidla práva Evropské


text:
unie, vnitrostátního práva členských států a vnitrostátního práva Marshallových ostrovů v oblasti vízové povinnosti nebo osvobození od ní a v oblasti přístupu k zaměstnání,
 ZOHLEDŇUJÍCE Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že se ustanovení této dohody nevztahují na Spojené království a Irsko,
 SE DOHODLY TAKTO:
 ČLÁNEK 1
 Účel
 Touto dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Marshallových ostrovů, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.
 ČLÁNEK 2
 Definice
 Pro účely této dohody se rozumí:
 a)
 „členským státem“ kterýkoli členský stát Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska;
 b)
 „občanem Evropské unie“ státní příslušník členského státu ve smyslu písmene a);
 c)
 „občanem Marshallových ostrovů“ jakákoli osoba, která má státní občanství Marshallových ostrovů;
 d)
 „schengenským prostorem“ prostor bez vnitřních hranic zahrnující území členských států podle písmene a) uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.
 ČLÁNEK 3
 Oblast působnosti
 1.
 Občané Evropské unie, kteří jsou držiteli platných běžných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných členským státem, mohou vstupovat na území Marshallových ostrovů a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 1.
 Občané Marshallových ostrovů, kteří jsou držiteli platných běžných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných Marshallovými ostrovy, mohou vstupovat na území členských států a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 2.
 2.
 Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti.
 U této kategorie osob může každý členský stát sám rozhodnout, zda uloží občanům Marshallových ostrovů vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 539/2001
 2
 .
 U této kategorie osob mohou Marshallovy ostrovy v souladu se svým vnitrostátním právem samy rozhodnout, zda uloží občanům každého jednotlivého členského státu vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí.
 3.
 Zrušení vízové povinnosti stanovené touto dohodou se uplatňuje, aniž jsou dotčeny právní předpisy smluvních stran týkající se podmínek pro vstup a krátkodobý pobyt. Členské státy a Marshallovy ostrovy si vyhrazují právo odepřít vstup na svá území a krátkodobý pobyt na těchto územích, není-li splněna jedna nebo více těchto podmínek.
 4.
 Zrušení vízové povinnosti platí bez ohledu na dopravní prostředek použitý k překročení hranic smluvních stran.
 5.
 Záležitosti, na které se tato dohoda nevztahuje, se řídí právem Evropské unie, vnitrostátním právem členských států a vnitrostátním právem Marshallových ostrovů.
 ČLÁNEK 4
 Délka pobytu
 1.
 Občané Evropské unie mohou pobývat na území Marshallových ostrovů po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.
 2.
 Občané Marshallových ostrovů mohou pobývat na území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud


text:
schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.
 Občané Marshallových ostrovů mohou pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.
 3.
 Touto dohodou není dotčena možnost, aby Marshallovy ostrovy a členské státy v souladu se svým vnitrostátním právem a právem Evropské unie prodloužily tuto délku pobytu na dobu delší než 90 dnů.
 ČLÁNEK 5
 Územní působnost
 1.
 Pro Francouzskou republiku se tato dohoda vztahuje pouze na její evropské území.
 2.
 Pro Nizozemské království se tato dohoda vztahuje pouze na jeho evropské území.
 ČLÁNEK 6
 Smíšený výbor pro správu dohody
 1.
 Smluvní strany zřídí smíšený výbor odborníků (dále jen „výbor“) složený ze zástupců Evropské unie a Marshallových ostrovů. Evropskou unii zastupuje Evropská komise.
 2.
 Výbor plní mimo jiné tyto úkoly:
 a)
 sleduje provádění této dohody;
 b)
 navrhuje změny této dohody nebo dodatky k ní;
 c)
 urovnává spory vyplývající z výkladu či provádění této dohody.
 3.
 Výbor se svolává podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.
 4.
 Výbor přijme svůj jednací řád.
 ČLÁNEK 7
 Vztah mezi touto dohodou a stávajícími dvoustrannými dohodami o zrušení vízové povinnosti
 mezi členskými státy a Marshallovými ostrovy
 Tato dohoda má přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné dohody či ujednání mezi jednotlivými členskými státy a Marshallovými ostrovy, pokud upravují záležitosti spadající do působnosti této dohody.
 ČLÁNEK 8
 Závěrečná ustanovení
 1.
 Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem druhého měsíce po datu pozdějšího z obou oznámení, jimiž se smluvní strany o dokončení těchto postupů vzájemně uvědomí.
 Tato dohoda se provádí prozatímně ode dne následujícího po dni jejího podpisu.
 2.
 Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, pokud nebude vypovězena v souladu s odstavcem 5.
 3.
 Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou smluvních stran. Změny vstupují v platnost poté, co si smluvní strany vzájemně oznámily dokončení svých vnitřních postupů nezbytných k tomuto účelu.
 4.
 Každá smluvní strana může pozastavit provádění této dohody zcela nebo zčásti, zejména z důvodů veřejného pořádku, ochrany národní bezpečnosti nebo ochrany veřejného zdraví, nedovoleného přistěhovalectví nebo při opětovném zavedení vízové povinnosti kteroukoli ze smluvních stran. Rozhodnutí o pozastavení musí být oznámeno druhé smluvní straně nejpozději dva měsíce před jeho zamýšleným vstupem v platnost. Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.
 5.
 Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Dohoda pozbývá platnosti 90 dnů po dni jeho doručení.
 6.
 Marshallovy ostrovy mohou pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.
 7.
 Evropská unie může pozastavit či ukončit provádění této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.
 Sepsáno ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění


text:
mají stejnou platnost.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ S OHLEDEM NA ISLAND, NORSKO, ŠVÝCARSKO
 A LICHTENŠTEJNSKO
 Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Evropskou unií a Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem, zejména na základě dohod ze dne 18. května 1999 a 26. října 2004 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.
 Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Marshallových ostrovů na straně druhé bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU KATEGORIE „OSOBY CESTUJÍCÍ ZA ÚČELEM VYKONÁVÁNÍ VÝDĚLEČNÉ ČINNOSTI“
 PODLE ČL. 3 ODST. 2 TÉTO DOHODY
 Aby byl zajištěn jednotný výklad, dohodly se smluvní strany, že pro účely této dohody kategorie „osoby cestující za účelem vykonávání výdělečné činnosti“ zahrnuje osoby vstupující na území druhé smluvní strany za účelem vykonávání placeného zaměstnání nebo odměňované činnosti jako zaměstnanci nebo poskytovatelé služeb.
 Tato kategorie by neměla zahrnovat:
 –
 obchodníky, tj. osoby cestující za účelem obchodních jednání (které nejsou zaměstnány v zemi druhé smluvní strany),
 –
 sportovce a umělce vykonávající činnost na jednorázovém základě,
 –
 novináře vyslané sdělovacími prostředky země, kde mají pobyt, a
 –
 interní stážisty vyslané v rámci společnosti.
 Provádění tohoto prohlášení bude v rámci svých povinností, stanovených v článku 6 této dohody, sledovat smíšený výbor, který může navrhovat změny, pokud je bude na základě zkušeností smluvních stran považovat za nezbytné.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU DOBY 90 DNŮ
 BĚHEM JAKÉHOKOLI OBDOBÍ 180 DNŮ UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 TÉTO DOHODY
 Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů podle článku 4 této dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž celková doba trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.
 Slovo „jakýkoli“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoli období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O INFORMOVÁNÍ OBČANŮ
 O DOHODĚ O ZRUŠENÍ VÍZOVÉ POVINNOSTI
 Uznávajíce důležitost, jakou má transparentnost pro občany Evropské unie a Marshallových ostrovů, se smluvní strany dohodly, že zajistí úplné informování občanů o obsahu dohody o zrušení vízové povinnosti a jejích důsledcích i o souvisejících otázkách, jako jsou podmínky vstupu.
 _________________
 (1)
 Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.
 (2)
 Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1).


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52007PC0559
 Návrh Rozhodnutí Evropského Parlamentu a Rady, kterým se mění směrnice Rady 76/769/EHS, pokud jde o omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (2-(2-methoxyethoxy)ethanol, 2-(2-butoxyethoxy)ethanol, methylendifenyldiisokyanát, cyklohexan a dusičnan amonný) (změna směrnice Rady 76/769/EHS) {SEK(2007) 1237 SEK(2007) 1238} /* KOM/2007/0559 konecném znení - COD 2007/0200 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 2.10.2007KOM(2007) 559 v konečném znění2007/0200 (COD)NávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění směrnice Rady 76/769/EHS, pokud jde o omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (2-(2-methoxyethoxy)ethanol, 2-(2-butoxyethoxy)ethanol, methylendifenyldiisokyanát, cyklohexan a dusičnan amonný) (změna směrnice Rady 76/769/EHS)(předložený Komisí){SEK(2007) 1237SEK(2007) 1238}DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUSměrnice Rady 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků stanoví v celé Evropské unii rámec pro harmonizovaná pravidla pro uvádění na trh a používání nebezpečných látek a přípravků.Směrnice 76/769/EHS se používá k řízení rizik pro lidské zdraví a životní prostředí vyplývajících z nebezpečných látek. Nebezpečné látky a přípravky uvedené v příloze I směrnice 76/769/EHS lze uvádět na trh a používat pouze za stanovených podmínek.Navrhuje se řídit rizika vyplývající z níže uvedených pěti látek jejich zařazením do přílohy I směrnice 76/769/EHS:- 2-(2-methoxyethoxy)ethanol (DEGME)- 2-(2-butoxyethoxy)ethanol (DEGBE)- methylendifenyldiisokyanát (MDI)- cyklohexan- dusičnan amonný.Pro DEGME, DEGBE, MDI a cyklohexan bylo provedeno hodnocení rizik v rámci nařízení (EHS) č. 793/93 ze dne 23. března 1993 o hodnocení a kontrole rizik existujících látek. Hodnocení rizik zjistilo rizika pro zdraví spotřebitelů při používání přípravků obsahujících tyto čtyři látky. Doporučení Komise 1999/721/ES[1] a 2007/xxx/ES[2] přijatá v rámci nařízení (EHS) č. 793/93 doporučila jako nejvhodnější strategii k omezení rizik pro spotřebitele omezení uvádění na trh a používání na úrovni Společenství na základě směrnice Rady 76/769/EHS.Dusičnan amonný je látkou, která může působit jako oxidant, a riziko, jímž je nutno se zabývat, vyplývá z jeho schopnosti ve směsi s některými jinými látkami vybuchovat. Dusičnan amonný je v EU široce používán jako hnojivo a hnojiva typu dusičnanu amonného by měla před uvedením na trh splňovat určité minimální bezpečnostní normy.1.1. Úvod do chemických látek (chemická identita a použití)1.1.1. 2-(2-methoxyethoxy)ethanol (DEGME)2-(2-methoxyethoxy)ethanol (DEGME) patří do skupiny glykoletherů, které se používají zejména jako spolurozpouštědla v široké škále použití. Látka je identifikována číslem CAS 111-77-3 a číslem EINECS 203-906-6.DEGME se používá hlavně jako protimrazová přísada v leteckém benzínu. DEGME se dále používá jako chemický meziprodukt, základní chemická látka (rozpouštědlo ve výrobě) a rozpouštědlo v barvách a lacích, odstraňovačích nátěrů, čistících prostředcích, samoleštících emulzích, podlahových těsnících materiálech, kapalinách do ostřikovačů předního skla, prostředcích k čištění pokožky (mýdlo) a prostředcích k ošetřování pokožky[3].1.1.2. 2-(2-butoxyethoxy)ethanol (DEGBE)2-(2-butoxyethoxy)ethanol (DEGBE) patří do skupiny glykoletherů, které se používají zejména jako spolurozpouštědla v široké škále použití. Látka je identifikována číslem CAS 112-34-5 a číslem EINECS 203-961-6.DEGBE se používá v barvách, barvivech, tiskařských barvách, pracích a čistících prostředcích. Hlavní funkcí tohoto činidla je rozpouštět různé složky směsí ve vodných i bezvodých systémech[4].1.1.3. Methylendifenyldiisokyanát (MDI)Methylendifenyldiisokyanát (MDI) odkazuje na řadu izomerních složek s chemickým vzorcem C15H10N2O2. Materiál definovaný číslem EINECS 247-714-0


text: a číslem CAS 26447-40-5 zahrnuje veškeré izomerní směsi a rovněž všechny specifické izomery, a to i v případě, že tyto izomery mají specifická čísla CAS nebo EINECS.MDI se používá zejména v průmyslové výrobě tvrdých polyuretanových pěn s celosvětovým použitím. Mnoho dalších užití je v oblasti barev a nátěrů, lepidel, těsnících materiálů (včetně těsnicího materiálu odolného vůči povětrnostním vlivům), elastomerů a obuvi. Používá se rovněž při výrobě dřevotřískových desek (k slepování dřeva) a kanálů ve tvářecích formách pro slévárenský průmysl[5].1.1.4. CyklohexanCyklohexan je cyklický alkan s molekulovým vzorcem C6H12. Je identifikován číslem CAS 110-82-7 a číslem EINECS 203-806-2.Používá se zejména jako ředidlo v lepidlech (cyklohexan ve spojení s jinými rozpouštědly). Jedná se většinou o „neoprenová“ (polychloroprenová) lepidla používaná v kožedělném průmyslu (obuv), ve stavebnictví (podlahové nátěry) a v odvětví automobilového vybavení. Lepidla obsahující cyklohexan používají zejména řemeslníci, ale rovněž široká veřejnost v domácnostech a ve výrobcích typu „udělej si sám“[6].1.1.5. Dusičnan amonný (AN)Dusičnan amonný s molekulovým vzorcem NH4NO3 má číslo CAS 6484-52-2 a číslo EINECS 229-347-8. Ačkoliv oficiálně není zařazen jako oxidační látka, za určitých podmínek může mít silné oxidační vlastnosti.Dusičnan amonný je v celé EU široce používán jako hnojivo, představuje však rovněž hlavní přísadu v komerční trhavině ANFO (ammonium nitrate fuel-oil). Dusičnan amonný se používá v hnojivu buď samostatně, nebo ve směsích s jinými živinami. V terminologii odvětví hnojiv se na tyto dvě kategorie odkazuje jako na přímá hnojiva a vícesložková hnojiva, zatímco rovnocennými výrazy v právních předpisech týkajících se chemických látek jsou látky a přípravky. Hnojiva obsahující více než 28 % dusíku se nazývají hnojivy typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku.1.2. Hodnocení rizik a opatření v oblasti řízení rizik1.2.1. 2-(2-methoxyethoxy)ethanol (DEGME)Hodnocení rizik, které provedlo Nizozemsko v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93, dospělo k závěru, že je nutné omezit rizika pro lidské zdraví (pro zaměstnance a spotřebitele). Zdravotní rizika pro spotřebitele se předpokládala při používání DEGME v barvách nebo odstraňovačích nátěrů.Zpráva o hodnocení rizik byla předložena vědeckému výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí (CSTEE), který vydal své stanovisko na 6. plenárním zasedání dne 27. listopadu 1998[7]. Kromě obecných připomínek k odvozeným referenčním hodnotám na pracovišti určeným s ohledem na zdraví, které CSTEE plně nepodpořil, se mělo za to, že zpráva o hodnocení rizik je kvalitní.Doporučení Komise 1999/721/ES[8] obsahovalo strategii ke snížení rizik pro spotřebitele za účelem prevence dermální expozice DEGME v barvách a odstraňovačích nátěrů. Pokud jde o zaměstnance, mělo se za to, že přiměřenou ochranu před riziky DEGME zajišťují právní předpisy, které již platí na základě směrnice Rady 98/24/ES[9].Podle průzkumu, který v roce 2000 provedla Evropská rada průmyslu barviv, tiskařských barev a barev pro výtvarníky (European Council of the Paint, Printing Ink and Artists’ Colours Industry (CEPE)), se DEGME používá v barvách prodávaných široké veřejnosti pouze zanedbatelně. CEPE doporučila společnostem, které jsou jejími členy, aby ve všech spotřebitelských barvách nahradily DEGME alternativními látkami a aby DEGME záměrně nepoužívaly v barvách určených pro spotřebitelský trh.V prosinci 2006 se Komise obrátila na evropské výrobce odstraňovačů nátěrů, kteří potvrdili, že DEGME již neprodávají pro spotřebitelské účely.1.2.2. 2-(2-butoxyethoxy)ethanol (DEGBE)Hodnocení rizik,


text: které provedlo Nizozemsko v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93, dospělo k závěru, že je nutné snížit rizika pro lidské zdraví (pro zaměstnance a spotřebitele). Závěry ohledně nutnosti snížit riziko pro spotřebitele byly založeny na rizicích vyplývajících z používání DEGBE při nanášení nátěru stříkáním.Zpráva o hodnocení rizik byla předložena vědeckému výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí (CSTEE), který vydal své stanovisko na 6. plenárním zasedání dne 27. listopadu 1998[10]. Kromě obecných připomínek k odvozeným referenčním hodnotám na pracovišti určeným s ohledem na zdraví, které CSTEE plně nepodpořil, se mělo za to, že zpráva o hodnocení rizik je kvalitní.Doporučení Komise 1999/721/ES stanovilo strategii snižování rizik pro DEGBE[11]. Ve strategii se doporučovalo, aby pro spotřebitele nebyly dostupné barvy obsahující DEGBE, které jsou určeny k nanášení stříkáním. Barvy obsahující DEGBE uváděné na trh k dodání široké veřejnosti by měly dále jasně uvádět, že by se neměly nanášet stříkáním. Pokud jde o zaměstnance, mělo se za to, že přiměřenou ochranu před riziky DEGBE zajišťují právní předpisy, které již platí na základě směrnice Rady 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998.V říjnu 2001 Komise provedla studii o „výhodách a nevýhodách zavedení omezení uvádění na trh a používání DEGBE v rámci celého Společenství“. Studie zkoumala výhody spojené s možnými omezeními a jejich nevýhody (hospodářské či jiné), vhodnost náhradních chemických látek a důsledky pro malé a střední podniky. Během studie se zvažovala řada možných opatření ke snížení rizik, která by bylo možno přijmout, např. zákaz přípravků obsahujících DEGBE v barvách nanášených stříkáním nebo dodatečné požadavky na označování. Za vhodné opatření ke snížení rizik pro spotřebitele při nanášení nátěru stříkáním se považovalo stanovení prahové hodnoty pro maximální přípustnou koncentraci DEGBE v barvách.V únoru 2007 po projednání s pracovní skupinou příslušných orgánů odpovědných za provádění směrnice 76/769/EHS (pracovní skupina pro omezení) Sdružení výrobců oxidovaných rozpouštědel (Oxygenated Solvents Producers Association (OSPA)) poskytlo nové informace o toxicitě a expozici DEGBE[12], které byly vyhodnoceny zpravodajem pro hodnocení EU týkající se rizik, Nizozemskem. S využitím těchto informací ze studie pitné vody byly účinky na plíce zjištěné v inhalační studii hodnoceny spíše jako účinky místní akutní povahy než jako systémové a na základě konzervativních předpokladů ohledně vdechovatelných částic a rozdělení částeček v aerosolech podle velikosti byl vyvozen závěr, že bezpečný koncentrační limit pro DEGBE v barvách nanášených stříkáním činí 3 %. Obdobné hodnocení bylo provedeno rovněž pro ostatní barvy obsahující DEGBE a expozice výparům DEGBE z povrchů natíraných štětcem nebo válečkem není toxikologicky významná. Při nanášení barev štětcem nebo válečkem proto nebyla zjištěna žádná rizika.1.2.3. Methylendifenyldiisokyanát (MDI)Hodnocení rizik, které provedla Belgie v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93, dospělo k závěru, že je nutné snížit rizika pro lidské zdraví (pro zaměstnance a spotřebitele).Zpráva o hodnocení rizik byla předložena vědeckému výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí (CSTEE), který vydal své stanovisko na 41. plenárním zasedání dne 8. ledna 2004[13]. CSTEE potvrdil závěry hodnocení rizik.V listopadu 2004 společnost ECOLAS vypracovala jménem belgického zpravodaje strategii snížení rizik pro lidské zdraví v případě MDI. Závěry této studie doporučily osobní ochranné prostředky a dostatečné pokyny u


text: přípravků obsahujících MDI, které jsou prodávány široké veřejnosti.V červnu 2006 provedla BIPRO jménem belgického zpravodaje studii týkající se výhod a nevýhod možných opatření k omezení uvádění na trh a používání MDI. Závěry této studie doporučily omezit uvádění na trh a používání přípravků obsahujících MDI, které jsou prodávány široké veřejnosti, na přípravky prodávané s odpovídajícími osobními ochrannými prostředky a dodatečnými pokyny k manipulaci a použití.Doporučení Komise 2007/xxx/ES stanovilo strategii snížení rizik pro MDI[14]. Strategie má za to, že je nutné zavést omezení uvádění na trh a používání MDI ve spotřebitelských výrobcích. Pokud jde o zaměstnance, strategie doporučila stanovit na úrovni Společenství mezní hodnoty expozice MDI na pracovišti v souladu se směrnicí Rady 98/24/ES.1.2.4. CyklohexanHodnocení rizik, které provedla Francie v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93, dospělo k závěru, že je nutné snížit rizika pro lidské zdraví (pro zaměstnance a spotřebitele) vzhledem k expozici vznikající při používání lepidel obsahujících cyklohexan. Lepidla obsahující cyklohexan se považují se hlavní spotřebitelské použití a hodnocení rizik se zaměřilo konkrétně na použití při pokládání koberců, u nichž se předpokládá nejvyšší expozice.Zpráva o hodnocení rizik byla předložena vědeckému výboru pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí (CSTEE), který vydal své stanovisko na 29. plenárním zasedání dne 9. ledna 2002[15]. CSTEE potvrdil závěry hodnocení rizik.Doporučení Komise 2007/xxx/ES[16] stanovilo strategii snížení rizik pro spotřebitele a doporučilo omezit uvádění na trh a používání cyklohexanu v neoprenových lepidlech určených pro spotřebitelské použití. Pokud jde o zaměstnance, mělo se za to, že přiměřenou ochranu před riziky plynoucími z cyklohexanu při průmyslovém použití zajišťují právní předpisy, které již platí na základě směrnice Rady 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998.1.2.5. Dusičnan amonnýMožnost náhodného výbuchu u hnojiv typu dusičnanu amonného existuje pouze v případě, že obsah dusičnanu amonného (či přesněji celkový obsah dusíku) překročí kritickou hodnotu. Tato hnojiva typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku jsou v nařízení (ES) č. 2003/2003 o hnojivech vymezena jako hnojiva, která obsahují více než 28 % hmotnostních dusíku pocházejícího z dusičnanu amonného. Má se za to, že za běžných podmínek nakládání a použití nepředstavují hnojiva na bázi dusičnanu amonného obsahující méně než 28 % dusíku riziko výbuchu.K volnému oběhu na vnitřním trhu musí hnojiva s vysokým obsahem dusičnanu amonného vyhovět zkoušce odolnosti vůči výbuchu, jak je stanovena v nařízení (ES) č. 2003/2003. Musí splnit rovněž řadu technických požadavků týkajících se jejich poréznosti, velikosti částic, pH a obsahu nečistot.Nařízení (ES) č. 2003/2003 se však vztahuje pouze na hnojiva, která spadají do oblasti jeho působnosti a která jsou uváděna na trh jako „hnojivo ES“, takže jej nelze použít k uložení opatření v případě hnojiv jiných než hnojiva ES. Výrobci hnojiv jiných než hnojiva ES mohou nařízení dodržovat dobrovolně.U hnojiv určených k prodeji pouze v jednom členském státě se výrobci mohou rozhodnout, že splní pouze požadavky, které existují na vnitrostátní úrovni. Tato hnojiva proto nemusí vyhovovat bezpečnostním požadavkům stanoveným na evropské úrovni. K zajištění jednotné úrovně bezpečnosti v EU by měla všechna hnojiva typu dusičnanu amonného splňovat stejné bezpečnostní požadavky.Kromě nebezpečí výbuchu za podmínek běžného nakládání a použití v zemědělství hnojiva typu dusičnanu


text: amonného používají rovněž teroristé k výrobě výbušnin. S cílem ztížit získání hnojiv typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku k úmyslnému zneužití by se měl obsah dusíku v hnojivech prodávaných široké veřejnosti snížit na nižší mezní hodnotu ve výši 20 %.1.3. Zamýšlený účinek právních předpisů EUVzhledem k tomu, že je nutné snížit rizika pro spotřebitele, a zejména zajistit přiměřenou ochranu při použití typu „udělej si sám“, měla by se na přípravky obsahující DEGME, DEGBE, MDI nebo cyklohexan, které jsou uváděny na trh k dodání široké veřejnosti, vztahovat některá omezení.Tímto rozhodnutím by se změnila příloha I směrnice 76/769/EHS, a to zařazením těchto chemických látek: DEGME, DEGBE, MDI a cyklohexan. Uvádění přípravků obsahujících tyto látky na trh k dodání široké veřejnosti bude omezeno na určité způsoby použití.Příslušná opatření, např. maximální koncentrace látky (např. DEGME a DEGBE), omezení velikosti balení (např. cyklohexan), povinný prodej rukavic spolu s výrobkem (např. MDI) a dodatečné pokyny k výrobku (např. DEGBE, MDI, cyklohexan), by se měla uplatňovat na základě ustanovení tohoto rozhodnutí v zájmu snížení možných rizik pro spotřebitele při používání přípravků obsahujících tyto látky.K zajištění jednotné vysoké úrovně bezpečnosti pro zemědělce a distributory v EU u všech hnojiv typu dusičnanu amonného a k omezení přístupu k hnojivům typu dusičnanu amonného na pracovníky v zemědělství by se příloha I směrnice 76/769/EHS měla rovněž pozměnit tak, aby ukládala stejné bezpečnostní požadavky na všechna hnojiva typu dusičnanu amonného uváděná na trh v EU a omezovala obsah dusíku v hnojivech typu dusičnanu amonného, která jsou prodávána široké veřejnosti.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ2.1. KonzultaceV případě DEGBE, DEGME, MDI a cyklohexanu byly kromě různých studií uvedených v předchozí kapitole při přípravě návrhu vzaty v úvahu výsledky porad během řady zasedání pracovní skupiny příslušných orgánů odpovědných za provádění směrnice 76/769/EHS. Byli konzultováni odborníci z průmyslu, Evropská rada chemického průmyslu (European Chemical Industry Council (CEFIC)) a jiné průmyslové organizace, stejně jako Evropská organizace spotřebitelů (BEUC).V případě dusičnanu amonného byly při přípravě návrhu vzaty v úvahu výsledky porady na zasedání pracovní skupiny Komise pro hnojiva složené z odborníků z příslušných orgánů a výrobního odvětví, které zastupovalo EFMA[17], jež se konalo dne 24. března 2006 a na němž byl učiněn závěr, že: „... by bylo možno uvážit řadu opatření ke zvýšení bezpečnosti hnojiv typu dusičnanu amonného při běžném použití. ... mělo by se uvážit použití 76/769/EHS s cílem zařadit všechna hnojiva typu dusičnanu amonného do oblasti působnosti nařízení o hnojivech, které se v současnosti zabývá pouze „hnojivy ES““.2.2. Posouzení dopadůBylo vypracováno podrobné posouzení dopadů a dne 29. května 2007 zasláno výboru pro posuzování dopadů, který vydal své stanovisko dne 15. června 2007 po zasedání výboru dne 13. června 2007.Všechny připomínky výboru (kontrolní seznam kvality posouzení dopadů a konečné stanovisko) byly zahrnuty do konečné verze posouzení dopadů[18].Hlavní zjištění posouzení dopadů jsou uvedena níže.2.2.1. Závěry posouzení dopadůV případě DEGME:Úplný zákaz uvádění barev a odstraňovačů nátěrů obsahujících DEGME na trh pro spotřebitelské použití je účinným a efektivním opatřením ke snížení rizik pro spotřebitele. Z provedené analýzy vyplývá, že výrobnímu odvětví nevzniknou žádné dodatečné náklady, opatření bude


text: proto přiměřené.V případě DEGBE:Stanovení mezní hodnoty ve výši 3 % pro DEGBE v barvách nanášených stříkáním, které jsou prodávány široké veřejnosti, je účinným a efektivním opatřením ke snížení rizik pro spotřebitele. Toto opatření nebude pro výrobní odvětví znamenat vysoké náklady, jelikož obsah DEGBE ve většině barev nanášených stříkáním je již nyní okolo 3 % či nižší. Dodatečný pokyn „Nepoužívejte v zařízení na stříkání barvy“ na všech ostatních barvách obsahujících DEGBE nad mezní hodnotu ve výši 3 % zamezí nesprávnému použití ze strany spotřebitelů. Náklady výrobního odvětví v souvislosti se změnou v označování jsou omezené a lze je snížit prostřednictvím delšího přechodného období, než bude nutné opatření provést. Toto opatření bude proto přiměřené.V případě MDI:Požadavek přiložit ke všem výrobkům obsahujícím MDI, které jsou prodávány široké veřejnosti, polyethylenové rukavice a zvláštní upozornění a návod k použití je účinným a efektivním opatřením ke snížení zdravotních rizik u spotřebitelů. Spotřebitelé mohou omezit dermální expozici a budou náležitě informováni, aby při použití výrobků obsahujících MDI nedošlo k nesprávnému použití. Náklady na polyethylenové rukavice jsou v porovnání s cenou výrobků nízké a náklady na změnu v označování lze snížit, pokud bude stanoveno delší přechodné období, než bude nutné opatření provést. Dodatečný požadavek na rukavice a konkrétnější návod k výrobkům bude proto přiměřeným opatřením.Během zasedání pracovní skupiny pro omezení se příslušné orgány členských států, zúčastněné strany a Komise dohodly na studii ke shromáždění více údajů o možných případech respirační alergie vyvolané výrobky obsahujícími MDI. Studie bude zahrnovat specializovaná střediska a bude schválena Komisí. Na základě výsledků této studie a další analýzy poměru nákladů a přínosů bude nutné uvážit další ochranná opatření, pokud se potvrdí rizika pro spotřebitele.V případě cyklohexanu:Dodatečné označení „Nepoužívejte k pokládání koberců“ a „Nepoužívejte v případě nedostatečného větrání“, jakož i omezení velikosti balení na 650 g u neoprenových lepidel obsahujících cyklohexan prodávaných široké veřejnosti jsou účinná a efektivní opatření ke snížení rizik pro spotřebitele. Náklady pro výrobní odvětví v souvislosti se změnou v označování nejsou příliš vysoké a lze je snížit, pokud se stanoví delší přechodné období, než bude nutné opatření provést. Tato opatření budou proto rovněž přiměřená.V případě dusičnanu amonného:Omezení uvádění hnojiv typu dusičnanu amonného na trh tak, aby bylo možné uvádět na trh hnojiva s obsahem dusíku > 28 % pouze tehdy, pokud splňují bezpečnostní požadavky nařízení (ES) č. 2003/2003, je nejúčinnější a z hlediska nákladů nejefektivnější možností jak zajistit, aby všechna hnojiva typu dusičnanu amonného splňovala harmonizované a uznávané bezpečnostní normy: v současnosti členské státy uplatňují různá opatření, pokud jde o vnitrostátní hnojiva. Toto opatření je nutné k překlenutí mezery ve stávajících právních předpisech, které umožňují prodávat vnitrostátní hnojiva souběžně s prodejem „hnojiv ES“ podle nařízení (ES) č. 2003/2003. Prodej široké veřejnosti bude omezen na hnojiva obsahující < 20 % dusíku. Pokles prodeje hnojiv obsahujících více než 20 % dusíku široké veřejnosti je zanedbatelný a bude vyrovnán prodejem jiných druhů hnojiv s rovnocennými vlastnostmi a obdobnými náklady.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU3.1. Právní základPrávním základem návrhu je článek 95 Smlouvy.Toto rozhodnutí by stanovilo harmonizovaná pravidla pro uvádění na trh a používání přípravků obsahujících DEGME,


text: DEGBE, MDI a cyklohexan dodávaných široké veřejnosti. Stanovilo by rovněž harmonizovaná pravidla pro uvádění na trh dusičnanu amonného jako látky a v přípravcích k použití jako hnojivo.Toto rozhodnutí by zavedlo jednotná pravidla pro oběh výrobků a zamezilo by překážkám obchodu kvůli rozdílům v právních předpisech jednotlivých členských států. Tato navrhovaná změna směrnice 76/769/EHS by zlepšila podmínky fungování vnitřního trhu a zaručila by vysokou úroveň ochrany lidského zdraví.3.2. Zásada subsidiarity a proporcionalitySměrnice Rady 76/769/EHS týkající se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků má za cíl zavést v celé EU harmonizovaná pravidla a zamezit odlišným vnitrostátním právním předpisům, které by mohly představovat překážku obchodu ve Společenství. Toho nelze dosáhnout tím, že odpovědnost jednat bude ponechána výlučně na členských státech.Opatření navrhovaná v tomto rozhodnutí jsou přiměřená, jelikož nepřekračují to, co je nezbytné k dosažení cíle týkajícího se zvýšení ochrany lidského zdraví, přičemž ekonomické náklady pro výrobní odvětví a společnost obecně jsou u všech konkrétních způsobů použití omezené.3.3. Volba nástrojůKomise zvolila směrnici Rady 76/769/EHS jako nejvhodnější nástroj k zachování vnitřního trhu a zároveň k zajištění vysoké ochrany lidského zdraví a životního prostředí. To je proto v souladu s čl. 95 odst. 3 Smlouvy.Směrnice 76/769/EHS bude zrušena dne 1. června 2009 nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES. Změny přílohy I směrnice 76/769/EHS, jež mají být provedeny tímto rozhodnutím, budou platit po 1. červnu 2009 a budou zavedeny v příloze XVII nařízení (ES) č. 1907/2006.Je vhodnější změnit přílohu I směrnice 76/769/EHS pomocí rozhodnutí namísto směrnice, jelikož provedení navrhovaných omezení do vnitrostátních právních předpisů by bylo dokončeno jen několik málo měsíců před zrušením směrnice 76/769/EHS. Provedení by proto nesloužilo žádnému smysluplnému účelu. V tomto případě je rozhodnutí vhodnějším právním aktem než směrnice.4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYZ tohoto rozhodnutí nevyplývají žádné rozpočtové důsledky.2007/0200 (COD)NávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění směrnice Rady 76/769/EHS, pokud jde o omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků (2-(2-methoxyethoxy)ethanol, 2-(2-butoxyethoxy)ethanol, methylendifenyldiisokyanát, cyklohexan a dusičnan amonný) (změna směrnice Rady 76/769/EHS)(Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[19],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[20],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[21],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rizika, která pro lidské zdraví představují 2-(2-methoxyethoxy)ethanol (DEGME), 2-(2-butoxyethoxy)ethanol (DEGBE), methylendifenyldiisokyanát (MDI) a cyklohexan, byla posouzena v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 793/93 ze dne 23. března 1993 o hodnocení a kontrole rizik existujících látek[22]. Hodnocení rizik pro všechny tyto chemické látky zjistilo, že je nutné snížit rizika pro lidské zdraví. Tyto závěry potvrdil vědecký výbor pro toxicitu, ekotoxicitu a životní prostředí (CSTEE).(2) Doporučení Komise 1999/721/ES ze dne 12. října 1999 o výsledcích hodnocení rizik a strategiích pro snížení rizik


text: pro látky: 2-(2-butoxyethoxy)ethanol, 2-(2-methoxyethoxy)ethanol, chloralkany C10-13 a C10-13-alkylbenzeny[23] a 2007/xxx/ES o výsledcích hodnocení rizik a strategiích pro snížení rizik pro látky: piperazin; cyklohexan; methylendifenyldiisokyanát; but-2yn-1,4-diol; methyloxiran; anilin; 2-ethylhexylakrylát; 1,4-dichlorbenzen; 1-(4- terc -butyl-2,6-dimethyl-3,5-dinitrofenyl)ethan-1-on; di-(2-ethylhexyl)ftalát; fenol; bis(pentabromfenyl)ether; 5- terc -butyl-1,3-dimethyl-2,4,6-trinitrobenzen[24], přijatá v rámci nařízení (EHS) č. 793/93, navrhla strategii pro snížení rizik pro DEGME, DEGBE, MDI a cyklohexan a doporučila, aby u přípravků obsahujících tyto látky, které jsou uváděny na trh k dodání široké veřejnosti, musela být uplatňována omezující opatření podle směrnice 76/769/EHS ze dne 27. července 1976 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se omezení uvádění na trh a používání některých nebezpečných látek a přípravků[25].(3) V zájmu ochrany spotřebitelů se proto jeví jako nezbytné omezit uvádění na trh a používání přípravků obsahujících DEGME, DEGBE, MDI a cyklohexan v konkrétních způsobech použití.(4) DEGME se již nepoužívá jako složka spotřebitelských barev a odstraňovačů nátěrů. Výše uvedené hodnocení rizik prokázalo, že existuje riziko pro zdraví spotřebitelů způsobené dermální expozicí barvám a odstraňovačům nátěru obsahujícím DEGME. Přípravky obsahující DEGME používané v barvách a odstraňovačích nátěrů by proto neměly být uváděny na trh k dodání široké veřejnosti. Pro účely dozoru nad trhem by měla být přijata mezní hodnota ve výši 0,1 % DEGME v přípravcích.(5) DEGBE se používá jako složka barev. Výše uvedené hodnocení rizik pro DEGBE prokázalo, že existuje riziko pro zdraví spotřebitelů způsobené inhalační expozicí při nanášení nátěru stříkáním. Měl by být zaveden odvozený bezpečný koncentrační limit ve výši 3 % pro DEGBE v barvách nanášených stříkáním s cílem zamezit u spotřebitelů nebezpečí inhalační expozice.(6) U barev jiných než barev nanášených stříkáním by se mělo požadovat upozornění týkající se nepoužívání těchto barev v zařízení na stříkání barvy, jestliže tyto barvy obsahují DEGBE s koncentračním limitem rovným 3 % nebo vyšším.(7) S cílem zajistit náležité vyřazení barev, které nesplňují koncentrační limity pro DEGBE, je nutné stanovit různá data, pokud jde o použitelnost omezení s ohledem na první uvedení na trh a konečný prodej u DEGBE v barvách nanášených stříkáním.(8) Hodnocení rizik pro MDI prokázalo, že je nutné snížit rizika pro spotřebitele při použití přípravků obsahujících MDI kvůli obavám v souvislosti s inhalační a dermální expozicí. V zájmu prevence a odstranění těchto rizik by mělo být uvádění přípravků obsahujících MDI na trh k dodání široké veřejnosti povoleno pouze za určitých podmínek, např. povinné přiložení polyethylenových rukavic a dodatečných pokynů k balení. Jelikož poskytnutí ochranných prostředků a vytištění příslušných pokynů bude od výrobců vyžadovat zvláštní úsilí, mělo by být stanoveno delší přechodné období.(9) MDI se široce používá ve spotřebitelských výrobcích, jako např. jednosložková pěna. Výskyt případů respirační alergie u spotřebitelů není dosud vyčíslen. Je nutné shromáždit více údajů o možných případech osob, které trpí respirační alergií v důsledku expozice přípravkům obsahujícím MDI. Údaje by měly být shromážděny v souladu se studijním protokolem schváleným Komisí, který by měl zahrnovat specializovaná střediska respirační alergie. Pokud byly shromážděny nové údaje a je prokázáno, že jsou nutná další omezující opatření, měl by se použít postup stanovený v čl. 69 odst. 1 a 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady


text: (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES[26] a měl by být založen na těchto údajích.(10) Hodnocení rizik pro cyklohexan se zaměřilo na expozici spotřebitelů při používání přípravků obsahujících cyklohexan k pokládání koberců a dospělo k závěru, že jsou nutná omezující opatření ke snížení rizika pro spotřebitele při těchto použitích. Neoprenová lepidla obsahující cyklohexan by proto měla být uváděna na trh k dodání široké veřejnosti v menším balení. Harmonizované pokyny přiložené k výrobku by měly zabránit tomu, aby jej spotřebitelé používali v nevhodných podmínkách, např. při nedostatečném větrání, nebo k nevhodnému použití, např. pokládání koberců.(11) Dusičnan amonný, který je v celém Společenství široce používán jako hnojivo, může působit jako oxidační činidlo. Ve směsích s některými jinými látkami je schopen vybuchovat. Hnojiva typu dusičnanu amonného by proto měla splňovat určité požadavky, jsou-li uváděna na trh, aby bylo zajištěno, že jsou bezpečná, pokud jde o náhodný výbuch.(12) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 ze dne 13. října 2003 o hnojivech[27] stanoví pro hnojiva typu dusičnanu amonného harmonizované požadavky, včetně bezpečnostních. Hnojiva, která splňují tyto požadavky, mohou být označena jako „hnojivo ES“ a mohou být uvedena do volného oběhu na vnitřním trhu.(13) U hnojiv určených k prodeji pouze v jednom členském státě se výrobci mohou rozhodnout, že splní pouze požadavky, které existují na vnitrostátní úrovni. Tato hnojiva proto nemusí vyhovovat bezpečnostním požadavkům stanoveným na úrovni Společenství. K zajištění jednotné úrovně bezpečnosti ve Společenství by proto měla všechna hnojiva typu dusičnanu amonného splňovat stejné bezpečnostní požadavky.(14) Nařízení (ES) č. 2003/2003 v příloze III stanoví zkoušku odolnosti vůči výbuchu pro hnojiva typu dusičnanu amonného, která obsahují více než 28 % dusíku. Pro tato hnojiva stanoví rovněž řadu fyzikálních vlastností a mezních hodnot pro obsah chemických nečistot s cílem snížit nebezpečí výbuchu na nejmenší možnou míru. Hnojiva typu dusičnanu amonného, jež splňují tyto požadavky nebo která obsahují méně než 28 % dusíku, uznávají všechny členské státy jako bezpečná hnojiva pro použití v zemědělství.(15) Všechna hnojiva typu dusičnanu amonného prodávaná ve Společenství by proto měla vyhovovat bezpečnostním požadavkům stanoveným v nařízení (ES) č. 2003/2003.(16) Hnojiva typu dusičnanu amonného jsou zneužívána k nedovolené výrobě výbušnin. Druhy hnojiv, které lze k tomuto účelu použít, mají obsah dusíku nejméně 20 %. Přístup k těmto druhům hnojiv by měl být omezen na odborné použití v zemědělství tím, že se pro obsah dusíku v přípravcích obsahujících dusičnan amonný, které jsou prodávány široké veřejnosti, stanoví mezní hodnota nižší než 20 %.(17) Směrnice 76/769/EHS by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.(18) Uvedenou směrnicí nejsou dotčeny právní předpisy Společenství, které stanoví minimální požadavky na ochranu zaměstnanců, např. směrnice Rady 89/391/EHS ze dne 12. června 1989 o zavádění opatření pro zlepšení bezpečnosti a ochrany zdraví zaměstnanců při práci[28] a samostatné směrnice, které jsou na ní založeny, zejména směrnice Evropského parlamentu a


text: Rady 2004/37/ES ze dne 29. dubna 2004 o ochraně zaměstnanců před riziky spojenými s expozicí karcinogenům nebo mutagenům při práci (šestá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice Rady 89/391/EHS) (kodifikované znění)[29] a směrnice Rady 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998 o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci (čtrnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS)[30],PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Příloha I směrnice 76/769/EHS se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.Článek 2Toto rozhodnutí vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Článek 3T oto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dneZa Evropský parlament Za RaduZa Evropský parlament Za Radupředseda/předsedkyně předseda/předsedkyněPŘÍLOHAV příloze I směrnice 76/769/EHS se doplňují nové body 53 až 57, které znějí:53. 2-(2-methoxyethoxy)ethanol (DEGME) č. CAS: 111-77-3 č. EINECS: 203-906-6 | Nesmí se uvádět na trh po uplynutí [18 měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost] k dodání široké veřejnosti jako složka barev a odstraňovačů nátěrů v koncentracích rovných 0,1 % hmot. nebo vyšších. |54. 2-(2-butoxyethoxy)ethanol (DEGBE) č. CAS: 112-34-5 č. EINECS: 203-961-6 | Nesmí se poprvé uvádět na trh po uplynutí [18 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost] k dodání široké veřejnosti jako složka barev nanášených stříkáním v koncentracích rovných 3 % hmot. nebo vyšších. Barvy, které nesplňují koncentrační limit uvedený v bodě 1, nesmí být uváděny na trh k dodání široké veřejnosti po uplynutí [24 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost]. Aniž jsou dotčeny ostatní právní předpisy Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, barvy jiné než barvy nanášené stříkáním, které obsahují více než 3 % hmot. DEGBE a které jsou uváděny na trh k dodání široké veřejnosti, musí být do [24 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost] čitelně a nesmazatelně označeny takto: „Nepoužívejte v zařízení na stříkání barvy“. |55. Methylendifenyldiisokyanát (MDI) č. CAS: 26447-40-5 č. EINECS: 247-714-0 | Nesmí se uvádět na trh po uplynutí [24 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost] jako složka přípravků v koncentracích rovných 0,1 % hmot. nebo vyšších k dodání široké veřejnosti, pokud balení: neobsahuje polyethylenové rukavice; není čitelně a nesmazatelně označeno, jak je uvedeno níže, aniž jsou dotčeny ostatní právní předpisy Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků: „U osob citlivých na diisokyanáty jiné než MDI může vyvolat alergické reakce. U osob s astmatem může vyvolat reakce podobné astmatu. U osob s kožními problémy může vyvolat kožní reakce. V případě nedostatečného větrání používejte masku s protiplynovým filtrem (např. typ EN 14387:2004 maska s druhem filtru A1).“ Odchylně se bod 1 písm. a) nevztahuje na termoplastická lepidla. Fyzické nebo právnické osoby, které poprvé uvádějí na trh přípravky obsahující MDI, shromáždí do 3 let ode dne zavedení omezení stanovených v odstavci 1 údaje o možných případech osob s respirační alergií při používání přípravků obsahujících MDI a poskytnou tyto údaje Komisi. Údaje budou shromážděny v souladu se studijním protokolem, který zahrnuje specializovaná střediska a je schválen Komisí. Použije se čl. 69 odst. 1


text: a 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006*, pokud získané údaje neprokáží, že další omezovací opatření kromě již uplatňovaných nejsou nutná. |56. Cyklohexan č. CAS: 110-82-7 č. EINECS: 203-806-2 | Nesmí se poprvé uvádět na trh po uplynutí [18 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost] k dodání široké veřejnosti jako složka neoprenových lepidel v koncentracích rovných 0,1 % hmot. nebo vyšších v baleních větších než 650 g. Neoprenová lepidla obsahující cyklohexan, která nesplňují bod 1, nesmí být uváděna na trh k dodání široké veřejnosti po uplynutí [24 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost]. Aniž jsou dotčeny ostatní právní předpisy Společenství o klasifikaci, balení a označování nebezpečných látek a přípravků, neoprenová lepidla obsahující cyklohexan v koncentracích rovných 0,1 % hmot. nebo vyšších uváděná na trh k dodání široké veřejnosti po uplynutí [24 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost] musí být čitelně a nesmazatelně označena takto: „Nepoužívejte v případě nedostatečného větrání. Nepoužívejte k pokládání koberců.“ |57. Dusičnan amonný č. CAS: 6484-52-2 č. EINECS: 229-347-8 | Nesmí se poprvé uvádět na trh po uplynutí [18 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost] jako látka nebo v přípravcích, které obsahují více než 28 % hmot. dusíku pocházejícího z dusičnanu amonného, k použití jako tuhé hnojivo, přímé nebo vícesložkové, pokud toto hnojivo nesplňuje technické požadavky na hnojiva typu dusičnanu amonného s vysokým obsahem dusíku stanovené v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 o hnojivech**. Nesmí se uvádět na trh k dodání široké veřejnosti po uplynutí [18 měsíců ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost] jako látka nebo v přípravcích, které obsahují 20 % hmot. nebo více dusíku pocházejícího z dusičnanu amonného. |* Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1.**Úř. věst. L 304, 21.11.2003.[pic][pic][pic][pic][pic][pic][1] Doporučení Komise 1999/721/ES ze dne 12. října 1999 o výsledcích hodnocení rizik a strategiích pro snížení rizik pro látky: 2-(2-butoxyethoxy)ethanol, 2-(2-methoxyethoxy)ethanol, chloralkany C10-13 a C10-13-alkylbenzeny.[2] Doporučení Komise o výsledcích hodnocení rizik a strategiích pro snížení rizik pro látky: piperazin; cyklohexan; methylendifenyldiisokyanát; but-2yn-1,4-diol; methyloxiran; anilin; 2-ethylhexylakrylát; 1,4-dichlorbenzen; 1-(4- terc -butyl-2,6-dimethyl-3,5-dinitrofenyl)ethan-1-on; di-(2-ethylhexyl)ftalát; fenol; bis(pentabromfenyl)ether; 5- terc -butyl-1,3-dimethyl-2,4,6-trinitrobenzen. Bude zveřejněno.[3] Zpráva o hodnocení rizik podle nařízení Rady (EHS) č. 793/93 zveřejněná v roce 1999, k dispozici na adrese: http://ecb.jrc.it/esis/.[4] Zpráva o hodnocení rizik podle nařízení Rady (EHS) č. 793/93 zveřejněná v roce 1999, k dispozici na adrese: http://ecb.jrc.it/esis/.[5] Zpráva o hodnocení rizik podle nařízení Rady (EHS) č. 793/93 zveřejněná v roce 2005, k dispozici na adrese: http://ecb.jrc.it/ esis/.[6] Zpráva o hodnocení rizik podle nařízení Rady (EHS) č. 793/93 zveřejněná v roce 2004, k dispozici na adrese: http://ecb.jrc.it/ esis/.[7] Stanovisko k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm.[8] Úř. věst. L 292, 13.11.1999, s. 42.[9] Směrnice Rady 98/24/ES ze dne 7. dubna 1998 o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci (čtrnáctá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS). Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11.[10] Stanovisko k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm.[11] Úř. věst. L 292, 13.11.1999, s. 42.[12] Prohlášení „Sdružení výrobců oxidačních rozpouštědel, OSPA“, květen


text: 2007, poskytnuté Komisi a členům pracovní skupiny pro omezení.[13] Stanovisko k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm.[14] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[15] Stanovisko k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/sct/sct_opinions_en.htm.[16] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[17] Evropské sdružení výrobců hnojiv.[18] Pracovní dokument útvarů Komise: „Zpráva o posouzení dopadů“ k dispozici na adrese: http://ec.europa.eu/enterprise/chemicals/studies_en.htm.[19] Úř.věst. C , , s. .[20] Úř. věst. C , , s. .[21] Úř. věst. C , , s. .[22] Úř. věst. L 84, 5.4.1993, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).[23] Úř. věst. L 292, 13.11.1999, s. 42.[24] Úř. věst. C , , s. .[25] Úř. věst. L 262, 27.9.1976 s. 201. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 2006/139/ES (Úř. věst. L 384, 29.12.2006, s. 94).[26] Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1.[27] Úř. věst. L 304, 21.11.2003, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 162/2007 (Úř. věst. L 51, 20.2.2007, s. 7).[28] Úř. věst. L 183, 29.6.1989, s. 1. Směrnice ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).[29] Úř. věst. L 158, 30.4.2004, s. 50.[30] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 11.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 Ve Štrasburku dne 15.12.2015
 COM(2015) 671 final
 2015/0310(COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o evropské pohraniční a pobřežní strážia o zrušení nařízení (ES) č. 2007/2004, nařízení (ES) č. 863/2007 a rozhodnutí Rady 2005/267/ES
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Cílem tohoto návrhu je zřídit evropskou pohraniční a pobřežní stráž, a tím zajistit evropské integrovanou správu vnějších hranic EU, aby bylo možné účinně řídit migraci a zaručit vysokou úroveň bezpečnosti v Unii a zároveň v ní zachovat volný pohyb osob. Návrh je součástí balíčku opatření, který předložila Komise, aby lépe zaručila ochranu vnějších hranic EU, jak je popsáno v průvodním sdělení Komise.
 V roce 2015 zaznamenala Evropská unie na svých vnějších hranicích mimořádné tlaky, přičemž v období od ledna do listopadu letošního roku podle odhadů nelegálně překročilo hranici 1,5 milionu osob. Obrovský rozsah smíšených migračních toků, které proudí přes vnější hranice Evropské unie, a následné druhotné pohyby osob prokázaly, že stávající struktury na úrovni Unie i členských států nestačí k tomu, že umožnily vypořádat se výzvami, které jsou s takovýmto rozsáhlým přílivem osob spjaty. V prostoru bez vnitřních hranic ovlivňuje nelegální migrace přes vnější hranice jednoho členského státu všechny ostatní členské státy v schengenském prostoru. Rozsáhlé druhotné pohyby osob přiměly několik členských států k tomu, aby na svých vnitřních hranicích znovu zavedly hraniční kontroly. Tím se výrazně zkomplikovalo fungování schengenského prostoru a ohrozila jeho soudržnost.
 V průběhu současné migrační krize vyšlo jasně najevo, že schengenský prostor bez vnitřních hranic lze udržet pouze v případě, že budou účinně zabezpečeny a chráněny vnější hranice. Kontrola vnějších hranic Unie představuje společný a sdílený zájem a je třeba ji vykonávat v souladu s vysokými a jednotnými normami Unie.
 Znepokojení občanů ještě umocnily zvýšené obavy o bezpečnost po letošních teroristických útocích. Třebaže hranice nemohou nikdy zajistit úplnou bezpečnost, jejich ostraha může výrazně přispět ke zvýšení bezpečnosti a získání zpravodajských informací a ke zmaření budoucích útoků. Význam této jejich funkce dokonce ještě sílí ve světle skutečnosti, že se na teroristických útocích podílejí zahraniční bojovníci. Další posílení bezpečnosti na vnějších hranicích má proto zásadní význam pro obnovení důvěry veřejnosti.
 Jednotný prostor pro pohyb bez vnitřních hranic bude udržitelný pouze v případě, že budou účinně chráněny vnější hranice. Každý řetěz je vždy pouze tak silný, jak silný je jeho nejslabší článek. Proto je potřeba učinit rozhodující krok k integrovanému systému správy vnějších hranic. Ten je možný pouze jako úkol sdílený všemi členskými státy v souladu se zásadami solidarity a odpovědnosti, na nichž se všechny orgány EU dohodly jako na hlavních zásadách, jimiž je nutné se řídit při řešení migrační krize.
 Evropský program pro migraci určil, že je nutné přejít na sdílenou správu vnějších hranic, a to v souladu s cílem „postupně zavést integrovaný systém řízení vnějších hranic“, který je stanoven v článku 77 SFEU. V zářijovém projevu o stavu Unie předseda Juncker oznámil, že Komise v tomto ohledu do konce roku předloží ambiciózní kroky, a to v podobě plně funkční evropské pohraniční a pobřežní stráže, což bylo následně potvrzeno v pracovním programu Komise