text:
ze dne 15. července 2003 o přeshraničních pohybech geneticky modifikovaných organismů
 2017
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003 ze dne 22. září 2003 o geneticky modifikovaných potravinách a krmivech
 2018
 Nařízení Komise (ES) č. 641/2004 ze dne 6. dubna 2004 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1829/2003, pokud jde o žádosti o povolení nových geneticky modifikovaných potravin a krmiv, o oznámení stávajících produktů a o náhodnou nebo technicky nevyhnutelnou přítomnost geneticky modifikovaného materiálu s příznivým hodnocením rizika
 2018
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1830/2003 ze dne 22. září 2003 o sledovatelnosti a označování geneticky modifikovaných organismů a sledovatelnosti potravin a krmiv vyrobených z geneticky modifikovaných organismů a o změně směrnice 2001/18/ES
 2018
 Doporučení Komise 2010/C 200/01 ze dne 13. července 2010 o pokynech pro vytváření vnitrostátních opatření pro koexistenci k předcházení nezáměrné přítomnosti GMO v konvenčních a ekologických plodinách
 2018
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/41/ES ze dne 6. května 2009 o uzavřeném nakládání s geneticky modifikovanými mikroorganismy (přepracované znění)
 specifikováno v příloze XVI
 Rozhodnutí Komise 2009/770/ES ze dne 13. října 2009, kterým se stanoví standardní formáty zpráv pro účely předkládání výsledků monitorování záměrného uvolňování geneticky modifikovaných organismů nebo produktů, které geneticky modifikované organismy obsahují, do životního prostředí pro účely uvádění na trh podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES
 2018
 Oddíl 8 – Veterinární léčivé přípravky
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků
 specifikováno v příloze XVI
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/28/ES ze dne 31. března 2004, kterou se mění směrnice 2001/82/ES o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků
 2019
 Nařízení Komise (EU) č. 37/2010 ze dne 22. prosince 2009 o farmakologicky účinných látkách a jejich klasifikaci podle maximálních limitů reziduí v potravinách živočišného původu
 2018
 Směrnice Komise 2006/130/ES ze dne 11. prosince 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES, pokud jde o stanovení kritérií pro vyjmutí některých veterinárních léčivých přípravků pro zvířata určená k produkci potravin z požadavku na výdej na veterinární předpis
 specifikováno v příloze XVI
 Nařízení Komise (ES) č. 1662/95 ze dne 7. července 1995, kterým se stanoví některá prováděcí pravidla k rozhodovacím postupům Společenství ve věci registrace humánních a veterinárních léčivých přípravků
 specifikováno v příloze XVI
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (kodifikované znění)
 specifikováno v příloze XVI
 “


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 11.1.2018
 COM(2018) 7 final
 2018/0002(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném na základě Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz k přijetí společných pokynů pro prováděnídohody
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Dohoda mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz
 1
 vstoupila v platnost dne 1. ledna 2014. Dohoda na základě reciprocity stanovila právně závazná práva a povinnosti pro účely zjednodušení postupů při udělování víz občanům Evropské unie a Ázerbájdžánské republiky. Článkem 12 uvedené dohody byl zřízen smíšený výbor, jehož úkolem je mimo jiné sledovat provádění dohody. Smíšený výbor konstatoval, že jsou zapotřebí společné pokyny, aby se zajistilo, že konzuláty Ázerbájdžánu a členských států, které jsou stranami Úmluvy k provedení Schengenské dohody, uplatňují ustanovení uvedené dohody plně jednotným způsobem a aby se vyjasnil vztah mezi dohodou a jinými právními předpisy smluvních stran, jež se nadále použijí na vízové záležitosti, které dohoda neupravuje.
 Tyto pokyny nejsou součástí dohody a nejsou právně závazné. Velmi se však doporučuje, aby se jimi pracovníci diplomatických misí a konzulárních úřadů důsledně řídili.
 •Soulad s platnými předpisy v dané oblasti politiky
 Dohoda má přednost před nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex)
 2
 v záležitostech, jež upravují oba tyto akty.
 Na všechny záležitosti, které dohoda neupravuje, například určení, který z členských států, jež jsou stranami Úmluvy k provedení Schengenské dohody, je příslušný pro vyřízení žádosti o vízum, důvody pro zamítnutí udělení víza, právo odvolat se proti zamítavému rozhodnutí nebo obecná pravidla pro osobní pohovor se žadatelem, se použije vízový kodex.
 Na záležitosti, které dohoda neupravuje, například uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu na území členských států a opatření týkající se vyhoštění, se také nadále použijí schengenská pravidla
 3
 a případně vnitrostátní právní předpisy.
 Podle čl. 2 odst. 1 dohody se usnadnění udělování víz podle dohody vztahuje na občany Ázerbájdžánu pouze tehdy, pokud nejsou osvobozeni od vízové povinnosti na základě nařízení č. 539/2001
 4
 . Pokud by Ázerbájdžánská republika měla být převedena do přílohy II nařízení č. 539/2001 obsahující seznam zemí, jejichž státní příslušníci jsou osvobozeni od vízové povinnosti, dohoda by pozbyla platnosti. Jelikož by však tato výjimka byla udělena pouze držitelům biometrických pasů (osvobození, které má být specifikováno v poznámce pod čarou v příloze II), dohoda by se nadále vztahovala na občany Ázerbájdžánské republiky, kteří jsou držiteli nebiometrických pasů.
 2.PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Pokyny, které mají být přijaty smíšeným výborem po přijetí postoje Evropské unie na základě tohoto návrhu, mají podrobně vysvětlit ustanovení dohody za účelem jejího řádného a důsledného provádění.
 Pokyny zohledňují vízový kodex a další legislativní akty v oblasti vízové politiky EU a Ázerbájdžánu. Cílem těchto pokynů je zajistit, aby zaměstnanci konzulátů členských států při provádění dohody jednali v souladu s acquis EU v oblasti vízové politiky. Pokyny jsou rovněž určeny k tomu, aby je používaly konzuláty Ázerbájdžánské republiky za účelem zajištění řádného provádění

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
dohody.
 3.VÝSLEDKY KONZULTACÍ A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Komise projednala tento návrh pokynů s příslušnými orgány Ázerbájdžánské republiky na zasedáních smíšeného výboru ve dnech 27. května 2015 a 3. května 2016 a rovněž prostřednictvím výměny e-mailů mezi smluvními stranami.
 Návrh pokynů připojený k tomuto návrhu rozhodnutí Rady byl konzultován s členskými státy v rámci místní schengenské spolupráce v Baku a pracovní skupiny pro víza (poslední konzultace skončila dne 16. června 2017). Smíšený výbor schválil konečné znění těchto pokynů prostřednictvím výměny e-mailů dne 5. června 2017.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Tento návrh nemá žádný dopad na rozpočet EU.
 2018/0002 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném na základě Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz
 k přijetí společných pokynů pro provádění
 dohody
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na rozhodnutí Rady 2014/242/EU ze dne 14. dubna 2014 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz
 5
 ,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Článkem 12 Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz
 6
 (dále jen „dohoda“) se zřizuje smíšený výbor. Uvedený článek stanoví zejména, že smíšený výbor má sledovat provádění dohody.
 (2)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009
 7
 stanovilo postupy a podmínky udělování víz pro průjezd přes území členských států nebo předpokládané pobyty na tomto území nepřesahující 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.
 (3)Společné pokyny jsou nezbytné, aby se zajistilo naprosto důsledné provádění dohody konzuláty členských států a aby se vyjasnil vztah mezi dohodou a předpisy smluvních stran, která se nadále použijí na vízové záležitosti, jež dohoda neupravuje.
 (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru k přijetí společných pokynů pro provádění dohody.
 (5) Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
 8
 . Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 (6)Toto rozhodnutí rozvíjí ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis
 9
 . Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 (7)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být jménem Evropské unie zaujat ve smíšeném výboru zřízeném článkem 12 Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění


text:
udělování víz k přijetí společných pokynů pro provádění dohody, vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Úř. věst. L 128, 30.4.2014, s. 49.
 (2)
 Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.
 (3)
 Zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016, kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex), Úř. věst. L 77, 23.3.2016, s. 1.
 (4)
 Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.
 (5)
 Úř. věst. L 128, 30.4.2014, s. 47.
 (6)
 Úř. věst. L 128, 30.4.2014, s. 49.
 (7)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex) (Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.).
 (8)
 Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.
 (9)
 Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 11.1.2018
 COM(2018) 7 final
 PŘÍLOHA
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru zřízeném na základě Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz k přijetí společných pokynů pro provádění dohody
 NÁVRH
 ROZHODNUTÍ č. ../201.. SMÍŠENÉHO VÝBORU
 ZŘÍZENÉHO DOHODOU
 MEZI EVROPSKOU UNIÍ A ÁZERBÁJDŽÁNSKOU REPUBLIKOU
 O USNADNĚNÍ UDĚLOVÁNÍ VÍZ
 ze dne .......
 o přijetí společných pokynů pro provádění dohody
 VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz(
 1
 ) (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 12 uvedené dohody,
 vzhledem k tomu, že dohoda vstoupila v platnost dne 1. září 2014,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Společné pokyny pro provádění Dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V ... dne ...
 Za Evropskou unii
 Za Ázerbájdžánskou republiku
 NÁVRH
 POKYNY
 PRO PROVÁDĚNÍ
 DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A ÁZERBÁJDŽÁNSKOU REPUBLIKOU
 O USNADNĚNÍ UDĚLOVÁNÍ VÍZ
 Účelem dohody mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz, která vstoupila v platnost dne 1. září 2014 (dále jen „dohoda“), je na základě reciprocity usnadnit postupy pro udělování víz občanům Unie a Ázerbájdžánské republiky pro zamýšlený pobyt, jehož délka v období 180 dnů nepřekračuje 90 dnů.
 Dohoda stanoví právně závazná práva a povinnosti pro účely zjednodušení postupů při udělování víz občanům Ázerbájdžánu a EU.
 Cílem těchto pokynů přijatých smíšeným výborem zřízeným článkem 12 dohody (dále jen „smíšený výbor“) je zajistit harmonizované provádění ustanovení dohody ze strany diplomatických


text:
misí a konzulárních úřadů členských států schengenského prostoru a Ázerbájdžánské republiky. Tyto pokyny nejsou součástí dohody, a nejsou tedy právně závazné. Velmi se však doporučuje, aby se jimi pracovníci diplomatických misí a konzulárních úřadů při provádění ustanovení dohody důsledně řídili.
 Pokyny by měly být pod vedením smíšeného výboru aktualizovány na základě zkušeností s prováděním dohody.
 S cílem zajistit nepřetržité a harmonizované provádění dohody a v souladu s jednacím řádem smíšeného výboru pro usnadnění udělování víz se strany dohodly, že mezi formálními zasedáními smíšeného výboru budou udržovat neformální kontakty pro řešení naléhavých otázek. Podrobné zprávy o těchto otázkách a neformálních kontaktech budou předloženy na příštím zasedání smíšeného výboru pro usnadnění udělování víz.
 I.
 OBECNÉ OTÁZKY
 1.1
 Účel a oblast působnosti
 V článku 1 dohody se stanoví: „Účelem této dohody je na základě reciprocity usnadnit udělování víz občanům Unie a Ázerbájdžánské republiky pro zamýšlený pobyt, jehož délka v období 180 dnů nepřekračuje 90 dnů.“
 Dohoda se vztahuje na všechny občany Unie a Ázerbájdžánské republiky, kteří žádají o víza pro krátkodobý pobyt, bez ohledu na zemi, v níž mají bydliště.
 Dohoda se nevztahuje na osoby bez státní příslušnosti, které jsou držiteli povolení k pobytu vydaného kterýmkoli členským státem nebo Ázerbájdžánskou republikou. Na tuto kategorii osob se vztahují běžná pravidla acquis EU v oblasti vízové politiky a vnitrostátní právní předpisy Ázerbájdžánské republiky.
 1.2
 Oblast působnosti dohody
 V článku 2 dohody se stanoví:
 „1.
 Usnadnění udělování víz podle této dohody se vztahuje na občany Unie a Ázerbájdžánské republiky pouze tehdy, pokud nejsou osvobozeni od vízové povinnosti na základě právních a správních předpisů Ázerbájdžánské republiky, Unie nebo členských států, nebo na základě této dohody či jiných mezinárodních dohod.
 2.
 Na záležitosti, které tato dohoda neupravuje, jako je zamítnutí udělení víz, uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu a opatření týkající se vyhoštění, se vztahují vnitrostátní právní předpisy Ázerbájdžánské republiky nebo členských států nebo právní předpisy Unie.“
 Aniž je dotčen článek 10 dohody (který stanoví osvobození od vízové povinnosti pro občany Evropské unie a Ázerbájdžánské republiky, kteří jsou držiteli platných diplomatických pasů), dohoda neovlivňuje stávající pravidla týkající se vízové povinnosti či osvobození od vízové povinnosti. Například článek 4 nařízení Rady č. 539/2001
 2
 umožňuje členským státům osvobodit od vízové povinnosti civilní letecké a námořní posádky a další kategorie osob.
 V této souvislosti je třeba doplnit, že v souladu s článkem 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody
 3
 musí všechny státy schengenského prostoru uznávat dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná navzájem jako platná pro krátkodobé pobyty na jejich území. Všechny strany úmluvy uznávají povolení k pobytu, víza typu D a krátkodobá víza přidružených zemí pro vstup a krátkodobý pobyt a naopak.
 Na všechny záležitosti, které dohoda neupravuje, například určení strany Úmluvy k provedení Schengenské dohody příslušné pro vyřízení žádosti o víza, odůvodnění zamítnutí víza, právo na odvolání proti zamítavému rozhodnutí nebo obecné pravidlo osobního pohovoru se žadatelem a poskytnutí informací v souvislosti s žádostí o vízum, se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (vízový kodex)
 4
 . Kromě toho se na


text:
záležitosti, které dohoda neupravuje, jako je uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu na území členských států či opatření týkající se vyhoštění, rovněž nadále použijí schengenská pravidla
 5
 (např. pokud jde o zamítnutí vstupu na území členských států či prokazování dostatečných prostředků k živobytí atd.) a případně vnitrostátní právní předpisy.
 Dokonce i v případě, že jsou splněny podmínky stanovené v dohodě, například pokud žadatel o vízum předložil doklad potvrzující účel cesty pro kategorie osob uvedené v článku 4, může mu být udělení víza přesto odmítnuto, pokud nejsou splněny podmínky stanovené v článku 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 (Schengenský hraniční kodex
 6
 ), tj. pokud dotyčná osoba není držitelem platného cestovního dokladu, má záznam v SIS nebo pokud je daná osoba považována za hrozbu pro veřejný pořádek, vnitřní bezpečnost atd.
 Nadále se použijí další možnosti pružného postupu při udělování víz, které umožňuje vízový kodex. Například vízum pro více vstupů s dlouhou dobou platnosti – až do pěti let – lze udělit kategoriím osob, které nejsou uvedeny v článku 5 dohody, pokud jsou splněny podmínky stanovené ve vízovém kodexu (článek 24). Stejně tak se nadále použijí ustanovení obsažená ve vízovém kodexu umožňující upustit od vízového poplatku nebo jej snížit (čl. 16 odst. 5 a 6 vízového kodexu).
 Pokud jde o Ázerbájdžánskou republiku, na všechny záležitosti, které dohoda neupravuje, jako je odůvodnění zamítnutí víza, právo na odvolání proti zamítavému rozhodnutí nebo obecné pravidlo osobního pohovoru se žadatelem a poskytnutí informací v souvislosti s žádostí o vízum, uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu na území Ázerbájdžánské republiky či opatření týkající se vyhoštění, se použije migrační kodex
 7
 a další odpovídající právní předpisy Ázerbájdžánské republiky.
 Nadále se použijí další možnosti pružného postupu při udělování víz, které umožňují vnitrostátní právní předpisy Ázerbájdžánské republiky, pokud stanoví pro žadatele příznivější režim. Například se budou nadále používat ustanovení zákona Ázerbájdžánské republiky o sazebníku státních poplatků (čl. 17 odst. 2), který umožňuje upustit od vízového poplatku, a ustanovení migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky (článek 38), který umožňuje udělit elektronická víza.
 Dokonce i v případě, že jsou splněny podmínky stanovené v dohodě, například pokud žadatel o vízum předložil doklad potvrzující účel cesty pro kategorie osob uvedené v článku 4, může mu být udělení víza přesto odmítnuto, pokud nejsou splněny podmínky stanovené v článku 36 migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky (kromě čl. 36 odst. 1 sedmého pododstavce) nebo pokud nastanou okolnosti uvedené v článku 16 migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky.
 1.3
 Druhy víz, které spadají do oblasti působnosti dohody
 V čl. 3 písm. d) dohody se stanoví, že „vízem“ se rozumí „povolení vydané členským státem nebo Ázerbájdžánskou republikou za účelem průjezdu přes území členských států nebo Ázerbájdžánské republiky nebo zamýšleného pobytu na tomto území, jehož délka nepřesáhne 90 dnů v období 180 dnů“.
 Usnadnění podle dohody platí jak pro jednotná víza platná pro celé území členských států, tak pro víza s omezenou územní platností
 8
 .
 Usnadnění podle dohody platí pro všechna víza uvedená v kapitole 5 migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky.
 1.4
 Výpočet délky


text:
pobytu stanovené ve vízu
 Schengenský hraniční kodex
 9
 definuje krátkodobý pobyt takto: „90 dní během jakéhokoli období 180 dnů, kterým se rozumí období 180 dnů bezprostředně předcházející každému dni pobytu“.
 Tato definice se použije rovněž pro krátkodobá víza udělovaná Ázerbájdžánskou republikou v souladu s dohodou.
 Jako den vstupu se započítává první den pobytu na území členských států a jako den výstupu poslední den pobytu na území členských států. Slovo „jakýkoli“ znamená, že se uplatní „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a počítá se zpětně každý den pobytu v období posledních 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v období 180 dnů. To znamená, že nepřítomnost na území členského státu po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.
 Tato definice vstoupila v platnost dne 18. října 2013. Pro výpočet doby povoleného pobytu podle nových pravidel lze použít „kalkulačku krátkodobých pobytů“ na těchto internetových stránkách:
 http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm
 .
 Příklad výpočtu délky pobytu na základě nové definice:
 Osoba, která je držitelem víza pro více vstupů s dobou platnosti 1 rok (18. 4. 2014 – 18. 4. 2015) uskuteční první vstup dne 19. 4. 2014 s délkou pobytu 3 dny. Následně tato osoba uskuteční další vstup dne 18. 6. 2014 s délkou pobytu 86 dnů. Jaká je situace k příslušným datům? Kdy bude moci tato osoba uskutečnit další vstup?
 Ke dni 11. 9. 2014: během posledních 180 dnů (16. 3. 2014 – 11. 9. 2014) osoba pobývala 3 dny (19. – 21. 4 2014) plus 86 dnů (18. 6. 2014 – 11. 9. 2014) = 89 dnů = povolená délka pobytu nebyla překročena. Osoba může ještě uskutečnit pobyt v délce 1 dne.
 Ke dni 16. 10. 2014: osoba může vstoupit k pobytu na 3 další dny (dne 16. 10. 2014 se nepočítá pobyt ze dne 19. 4. 2014, je už mimo období 180 dnů); dne 17. 10. 2014 se nepočítá pobyt ze dne 20. 4. 2014 (je už mimo období 180 dnů) atd.
 Ke dni 15. 12. 2014: osoba může vstoupit k pobytu na dalších 86 dnů (dne 15. 12. 2014 se nepočítá pobyt ze dne 18. 6. 2014, je už mimo období 180 dnů); dne 16. 12. 2014 se nepočítá pobyt ze dne 19. 6. 2014 atd.).
 1.5
 Situace týkající se členských států, které ještě plně neuplatňují schengenské acquis, členských států, které se neúčastní společné vízové politiky EU, a přidružených zemí
 Členské státy, které k EU přistoupily v roce 2004 (Česká republika, Estonsko, Kypr, Maďarsko, Lotyšsko, Litva, Malta, Polsko, Slovensko a Slovinsko), 2007 (Bulharsko a Rumunsko) a 2013 (Chorvatsko) jsou vázány dohodou od jejího vstupu v platnost.
 Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko dosud schengenské acquis plně neprovádějí. Tyto státy budou nadále udělovat vnitrostátní víza s platností omezenou na jejich vlastní území. Jakmile tyto členské státy plně provedou schengenské acquis, budou uplatňovat tuto dohodu.
 Až do dne úplného provedení schengenského acquis těmito členskými státy se na všechny záležitosti, které tato dohoda neupravuje, použijí jejich vnitrostátní právní předpisy. Od uvedeného data se na


text:
záležitosti, které tato dohoda neupravuje, použijí schengenská pravidla nebo vnitrostátní právní předpisy.
 Bulharsko, Chorvatsko, Kypr a Rumunsko mohou uznávat povolení k pobytu, víza typu D a krátkodobá víza vydaná všemi stranami Úmluvy k provedení Schengenské dohody a přidruženými zeměmi pro krátkodobé pobyty na jejich území
 10
 .
 Podle článku 21 Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích musí všechny strany uvedené úmluvy uznávat dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná navzájem jako platná pro krátkodobé pobyty na jejich území. Uznávají povolení k pobytu, víza typu D a krátkodobá víza přidružených zemí pro vstup a krátkodobý pobyt a naopak.
 Dohoda se nevztahuje na Dánsko, Irsko a Spojené království, ale zahrnuje společná prohlášení, že je žádoucí, aby tyto členské státy uzavřely s Ázerbájdžánskou republikou dvoustranné dohody o zjednodušení udělování víz.
 Přestože jsou Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko zeměmi přidruženými k Schengenu, nejsou dohodou vázány. Dohoda nicméně obsahuje společné prohlášení, že je žádoucí, aby tyto země přidružené k Schengenu s Ázerbájdžánskou republikou bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zjednodušení udělování víz
 Dohoda mezi vládou Ázerbájdžánské republiky a vládou Norského království o usnadnění udělování víz byla podepsána dne 3. prosince 2013 a vstoupila v platnost dne 1. června 2015. Dohoda mezi vládou Ázerbájdžánské republiky a Švýcarskou federální radou o usnadnění udělování víz byla podepsána dne 10. října 2016 a vstoupila v platnost dne 1. dubna 2017. Kromě toho dne 15. února 2017 vstoupila v platnost dohoda mezi vládou Ázerbájdžánské republiky a vládou Lichtenštejnského knížectví o vzájemném uplatňování pravidel, která je zmíněna v Dohodě mezi Evropskou unií a Ázerbájdžánskou republikou o usnadnění udělování víz.
 1.6
 Dohoda / dvoustranné dohody
 V článku 13 dohody se stanoví:
 „Tato dohoda má od svého vstupu v platnost přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné nebo mnohostranné dohody či ujednání mezi jednotlivými členskými státy a Ázerbájdžánskou republikou, pokud ustanovení těchto dohod či ujednání upravují záležitosti, na které se vztahuje tato dohoda.“
 Ke dni vstupu dohody v platnost skončila použitelnost ustanovení platných dvoustranných dohod mezi členskými státy a Ázerbájdžánskou republikou týkajících se záležitostí, které jsou upraveny dohodou. V souladu s právem Unie musí členské státy přijmout nezbytná opatření k odstranění nesrovnalostí mezi svými dvoustrannými dohodami a dohodou.
 Pokud členský stát uzavřel dvoustrannou dohodu nebo ujednání s Ázerbájdžánskou republikou ohledně záležitostí, které dohoda neupravuje, například osvobození od vízové povinnosti pro držitele služebních pasů, bude toto osvobození platit i poté, co vstoupí v platnost dohoda Evropské unie o usnadnění udělování víz.
 Dvoustrannou dohodu s Ázerbájdžánskou republikou, která počítá s osvobozením od vízové povinnosti pro držitele služebních pasů, uzavřely tyto členské státy: Bulharsko, Chorvatsko, Itálie, Lotyšsko, Maďarsko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko, Slovensko a Slovinsko
 11
 .
 Osvobození držitelů služebních pasů od vízové povinnosti přiznané členským státem platí pouze pro cestu na území tohoto členského státu, nikoli pro cestu do jiných členských států schengenského prostoru.
 II.
 POKYNY TÝKAJÍCÍ SE SPECIFICKÝCH USTANOVENÍ
 2.1
 Nová pravidla platná pro všechny žadatele o víza
 Důležité: Upozorňujeme, že níže uvedená zjednodušení týkající se vízového poplatku, lhůty pro vyřízení žádostí o vízum, odjezdu v případě


text:
ztracených či odcizených dokladů a prodloužení víz za mimořádných okolností platí pro všechny žadatele o víza a držitele víz, kteří jsou občany Ázerbájdžánské republiky nebo členských států EU vázaných dohodou, včetně např. turistů.
 2.1.1
 Poplatky za vyřízení žádosti o vízum
 V čl. 6 odst. 1 dohody se stanoví:
 „1.Poplatek za vyřízení žádosti o vízum činí 35 EUR.“
 V souladu s čl. 6 odst. 1 činí poplatek za vyřízení žádosti o vízum 35 EUR. Tento poplatek se vztahuje na všechny žadatele o víza z EU a Ázerbájdžánské republiky (včetně turistů) a týká se krátkodobých víz, bez ohledu na počet vstupů.
 V čl. 6 odst. 2 dohody se stanoví:
 „2.
 Aniž je dotčen odstavec 3, jsou od poplatků za vyřízení žádosti o vízum osvobozeny tyto kategorie osob:
 a)
 blízcí příbuzní – manžel/manželka, děti (včetně adoptovaných), rodiče (včetně opatrovníků), prarodiče a vnuci/vnučky – občanů Evropské unie, oprávněně pobývajících na území Ázerbájdžánské republiky, občanů Ázerbájdžánské republiky oprávněně pobývajících na území členských států, občanů Evropské unie pobývajících na území členského státu, jehož jsou státními příslušníky, a občanů Ázerbájdžánské republiky pobývajících na území Ázerbájdžánské republiky;
 b)
 členové oficiálních delegací, včetně stálých členů oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované členským státům, Evropské unii nebo Ázerbájdžánské republice účastní oficiálních setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí pořádaných mezivládními organizacemi na území Ázerbájdžánské republiky nebo některého členského státu;
 c)
 žáci, studenti, postgraduální studenti a doprovázející učitelé, kteří cestují za účelem studia nebo odborného vzdělávání, včetně výměnných programů a jiných školských činností;
 d)
 osoby se zdravotním postižením a osoby, jež jim poskytují nezbytný doprovod;“ (Pozn.: Aby mohli být osvobozeni od poplatku, musí oba žadatelé o vízum prokázat, že spadají do této kategorie. Pokud je zdravotní postižení žadatele zřejmé (slepci, osoby bez jedné nohy), je přijatelné vizuální uznání na konzulárním úřadě.
 V odůvodněných případech může žádost podat zástupce nebo opatrovník zdravotně postižené osoby.)
 „e)
 účastníci mezinárodních sportovních akcí a jejich odborný doprovod;“ (Pozn.: Fanoušci se nepovažují za doprovod.)
 „f)
 účastníci vědeckých, akademických, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů;
 g)
 osoby, které předložily doklady dosvědčující, že jejich cesta je nutná z humanitárních důvodů, včetně potřeby naléhavého lékařského ošetření, a osoby, jež jim poskytují doprovod, nebo osoby cestující na pohřeb blízkého příbuzného nebo na návštěvu vážně nemocného blízkého příbuzného;
 h)
 zástupci organizací občanské společnosti, kteří cestují za účelem vzdělávacích kurzů, seminářů či konferencí, včetně těch, které jsou pořádány v rámci výměnných programů;“ (Pozn.: Aby mohla být tato kategorie osob od poplatku osvobozena, musí žadatelé o vízum předložit důkaz, že jsou členy organizací občanské společnosti nebo neziskových organizací registrovaných v členských státech nebo Ázerbájdžánské republice – souvislost s článkem 4 dohody.)
 „i)
 důchodci;“ (Pozn.: Aby mohla být tato kategorie osob od poplatku osvobozena, musí žadatelé o vízum předložit doklad prokazující jejich postavení důchodce. Výjimka není odůvodněná v případech, kdy je účelem cesty výdělečná činnost.)
 „j)
 děti mladší 12 let;
 k)
 novináři a technický personál, který je doprovází v rámci profesní činnosti.“ (Pozn.: Aby mohla být tato kategorie osob od poplatku osvobozena, musí žadatelé o vízum předložit


text:
důkaz, že jsou členy profesních organizací novinářů nebo sdělovacích prostředků – souvislost s článkem 4 dohody).
 Pokud jde o členské státy EU, výše uvedené kategorie osob jsou od poplatku osvobozeny v plné výši. Kromě toho se v souladu s čl. 16 odst. 4 vízového kodexu od poplatku upustí u těchto kategorií osob:
 -vědečtí pracovníci cestující v rámci Evropské unie za účelem vědeckého výzkumu, jak je definován v doporučení Evropského parlamentu a Rady 2005/761/ES ze dne 28. září 2005;
 -zástupci neziskových organizací do věku 25 let, kteří se účastní seminářů, konferencí, sportovních, kulturních nebo vzdělávacích událostí organizovaných neziskovými organizacemi.
 Jak je uvedeno v čl. 16 odst. 6 vízového kodexu, „v jednotlivých případech lze od vybírání vízového poplatku upustit nebo jej snížit, pokud to pomůže podpoře kulturních či sportovních zájmů, zájmů v oblasti zahraniční politiky, rozvojové politiky, jiných důležitých veřejných zájmů nebo z humanitárních důvodů“.
 V čl. 16 odst. 7 vízového kodexu se uvádí, že vízový poplatek se hradí v eurech, v národní měně třetí země nebo v měně běžně užívané ve třetí zemi, kde se žádost podává, a je nevratný, kromě případů, kdy je žádost nepřípustná nebo kdy je konzulát nepříslušný.
 Aby se předešlo nesrovnalostem, které by mohly vést k spekulativnímu podávání žádostí o víza, členské státy by měly v Ázerbájdžánské republice usilovat o zajištění podobných vízových poplatků pro všechny ázerbájdžánské žadatele o víza, jsou-li hrazeny v cizích měnách.
 Podobně v případě Ázerbájdžánu jsou podle čl. 17 odst. 2 zákona Ázerbájdžánské republiky o sazebníku státních poplatků od poplatků osvobozeny tyto kategorie cizinců:
 -členové oficiálních delegací a úředníci,
 -zástupci mezinárodních humanitárních organizací v Ázerbájdžánské republice,
 -osoby, které studují nebo jsou zapojeny do pedagogických činností prostřednictvím státních programů,
 -osoby, důvodem jejichž cest jsou obranné účely.
 Žadatelé z EU a Ázerbájdžánu obdrží potvrzení o zaplacení vízového poplatku.
 V čl. 6 odst. 3 dohody se stanoví:
 „3.
 Jestliže členský stát nebo Ázerbájdžánská republika při udělování víz spolupracuje s externím poskytovatelem služeb, může externí poskytovatel služeb účtovat poplatek za služby. Tento poplatek musí být přiměřený nákladům, které externímu poskytovateli služeb vznikly při plnění jeho úkolů, a nesmí být vyšší než 30 EUR. Členské státy a Ázerbájdžánská republika všem žadatelům i nadále umožní podávat žádostí přímo na svých konzulárních úřadech.
 V případě Unie musí externí poskytovatel služeb vykonávat svoji činnost pro Unii v souladu s vízovým kodexem a při plném dodržování právních předpisů Ázerbájdžánské republiky.
 V případě Ázerbájdžánské republiky musí externí poskytovatel služeb vykonávat svoji činnost v souladu s ázerbájdžánskými právními předpisy a s právními předpisy členských států EU.“
 Pokud jde o způsoby spolupráce s externími poskytovateli služeb, článek 43 vízového kodexu uvádí podrobné informace o jejich úkolech.
 2.1.2
 Lhůty pro vyřizování žádostí o vízum
 V článku 7 dohody se stanoví:
 „1.
 Diplomatické mise a konzulární úřady členských států a Ázerbájdžánské republiky rozhodnou o žádosti o udělení víza do 10 kalendářních dnů ode dne obdržení žádosti a dokladů potřebných k udělení víza.
 2.
 Lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o vízum lze v jednotlivých případech prodloužit až na 30 kalendářních dnů, zvláště pokud je třeba dalšího prozkoumání žádosti.


text:
3.
 V naléhavých případech lze lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o vízum zkrátit na 2 pracovní dny i méně.“
 O žádosti o vízum se v zásadě rozhodne do 10 kalendářních dnů ode dne podání žádosti, která je shledána přípustnou.
 Tato lhůta může být v jednotlivých případech prodloužena nejvýše na dobu 30 kalendářních dnů, a to zejména pokud je zapotřebí dalšího posouzení nebo v případech zastoupení, při němž jsou konzultovány orgány zastupovaného členského státu.
 Všechny tyto lhůty začínají běžet, až když je spis se žádostí úplný, tj. od data přijetí žádosti o vízum a podkladů.
 V případě diplomatických misí a konzulárních úřadů, které mají systém pro sjednávání schůzek, se do doby vyřizování zpravidla nezapočítává doba před sjednaným termínem schůzky. Tuto otázku, jakož i další praktické postupy pro podávání žádostí o víza, upravuje vízový kodex (článek 9) a migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky.
 „Jestliže si žadatelé musí za účelem podání žádosti sjednat schůzku, tato schůzka se za běžných okolností uskuteční do dvou týdnů ode dne, kdy o ni bylo požádáno.“
 Při sjednávání termínu schůzky by měla být s ohledem na čl. 7 odst. 3 dohody zohledněna případná naléhavost, na kterou upozornil žadatel o vízum. Rozhodnutí o zkrácené lhůtě pro rozhodnutí o žádosti o vízum přijímá konzulární úředník.
 „V naléhavých a odůvodněných případech“[např. nebylo-li možné podat žádost o vízum dříve z důvodů, jež žadatel nemohl předvídat] „může konzulát žadatelům umožnit podat žádost bez schůzky nebo uskutečnit schůzku neprodleně.“
 2.1.3
 Odjezd ze země v případě ztráty dokladů totožnosti
 V článku 8 dohody se stanoví:
 „Občané Evropské unie a Ázerbájdžánské republiky, kteří ztratili doklady totožnosti nebo kterým byly tyto doklady odcizeny během pobytu na území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států, smějí území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států opustit bez víz či jiného povolení na základě platných dokladů totožnosti opravňujících k překročení hranice vystavených diplomatickými misemi nebo konzulárními úřady členských států nebo Ázerbájdžánské republiky. “
 Pokud dojde ke ztrátě dokladů totožnosti, platné doklady totožnosti opravňující držitele víza k překročení hranice vystavených diplomatickými misemi nebo konzulárními úřady jsou pro opuštění Ázerbájdžánské republiky nebo Schengenského prostoru dostačující. Orgány hostitelské země nemohou od držitele víza nebo konzulárního úřadu očekávat žádné jiné doklady, povolení nebo formality jakéhokoli druhu.
 2.1.4 Prodloužení platnosti víz za mimořádných okolností
 V článku 9 dohody se stanoví:
 „Občanům Evropské unie a Ázerbájdžánské republiky, kteří nemohou území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států opustit do doby uvedené v jejich vízu z důvodů vyšší moci, se platnost víza nebo délka pobytu podle víza bezplatně prodlouží v souladu s právními předpisy uplatňovanými Ázerbájdžánskou republikou nebo přijímajícím členským státem na dobu potřebnou k jejich návratu do státu, kde mají trvalý pobyt.“
 Pokud jde o možnost prodloužit platnost víza v případech oprávněných osobních důvodů, jestliže držitel víza nemá možnost opustit území členského státu ve lhůtě uvedené na vízovém štítku, použijí se ustanovení článku 33 vízového kodexu, jsou-li slučitelná s dohodou. Vízum se proto v případě vyšší moci nebo humanitárních důvodů prodlužuje bezplatně.
 Pokud jde o Ázerbájdžánskou republiku, na záležitosti, které se týkají prodloužení dočasného pobytu cizinců v Ázerbájdžánské republice, se použije migrační kodex.


text:
Rozhodnutí o prodloužení dočasného pobytu cizinců v Ázerbájdžánské republice je úřední doklad, který cizincům povoluje dočasný pobyt v Ázerbájdžánské republice.
 Cizinci s prodlouženým dočasným pobytem v Ázerbájdžánské republice mohou tuto zemi opustit na hraničních přechodech, přičemž předloží cestovní pas nebo jiné doklady opravňující k překročení hranice a rovněž rozhodnutí o prodloužení dočasného pobytu.
 2.2 Nová pravidla, která platí pro určité kategorie žadatelů o víza
 2.2.1
 Doklady potvrzující účel cesty
 Kategorie osob uvedené v čl. 4 odst. 1 dohody musí účel cesty prokazovat jen určenými doklady. Jak je uvedeno v čl. 4 odst. 3, nebude se vyžadovat další zdůvodnění, pozvání či jiné potvrzení účelu cesty.
 Neznamená to však upuštění od obecného požadavku osobní přítomnosti při podávání žádosti o vízum a podpůrných dokladů týkajících se prostředků k živobytí, který zůstává nedotčen.
 Pokud v určitých individuálních případech přetrvávají pochybnosti o pravosti dokladu prokazujícího účel cesty, může být podle čl. 21 odst. 8 vízového kodexu a podle migračního kodexu Ázerbájdžánské republiky žadatel o vízum předvolán k dalšímu pohovoru na velvyslanectví či konzulátu, kde může být vyslechnut ohledně skutečného účelu návštěvy nebo svého záměru vrátit se. V těchto individuálních případech může žadatel o vízum dobrovolně předložit další doklady nebo o ně může výjimečně požádat konzulární úředník. Takový postup se však nemá uplatňovat systematicky a bude pozorně sledován smíšeným výborem.
 V zásadě se spolu s žádostí o vízum předkládá originál dokladu vyžadovaného podle čl. 4 odst. 1 dohody. Konzulát však může začít vyřizovat žádost o vízum s použitím faksimile nebo kopií dokladu. Konzulát ovšem může požadovat originální doklad v případě první žádosti o vízum a vyžádá si ho v individuálních případech, kdy má pochybnosti.
 Pro kategorie osob, které nejsou uvedeny v článku 4 dohody (například turisty), zůstávají v platnosti obecná pravidla týkající se dokumentů prokazujících účel cesty. Totéž platí pro dokumenty týkající se souhlasu rodičů s cestou dětí mladších 18 let.
 Schengenská pravidla nebo vnitrostátní právní předpisy se použijí na záležitosti, jež tato dohoda neupravuje, jako je uznávání cestovních dokladů, záruky týkající se návratu a dostatečné prostředky k živobytí.
 „Článek 4- Doklady potvrzující účel cesty
 1.U níže uvedených kategorií občanů Unie a Ázerbájdžánské republiky dostačují pro doložení účelu cesty na území druhé smluvní strany tyto doklady:
 a)
 u blízkých příbuzných – manželů/manželek, dětí (včetně osvojených), rodičů (včetně opatrovníků), prarodičů a vnuků/vnuček navštěvujících občany Evropské unie, kteří oprávněně pobývají na území Ázerbájdžánské republiky, nebo občany Ázerbájdžánské republiky, kteří oprávněně pobývají v členských státech, nebo občany Evropské unie pobývající na území členského státu, jehož jsou státními příslušníky, nebo občany Ázerbájdžánské republiky pobývající na území Ázerbájdžánské republiky:
 –
 písemná žádost od hostitelské osoby;“
 Pravost podpisu zvoucí osoby musí být potvrzena příslušným orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy země pobytu.
 Pozvání by mělo být potvrzeno příslušnými orgány.
 Toto ustanovení se vztahuje rovněž na příbuzné personálu diplomatických misí a konzulátů cestující za účelem rodinné návštěvy v délce do 90 dnů na území členských států nebo Ázerbájdžánské republiky, kromě nutnosti prokazovat legální pobyt a rodinné vazby.
 „b)
 aniž jsou dotčena ustanovení článku 10, u členů oficiálních delegací, včetně stálých členů těchto


text:
delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované členským státům, Evropské unii nebo Ázerbájdžánské republice účastní oficiálních setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí pořádaných mezivládními organizacemi na území Ázerbájdžánské republiky nebo některého členského státu:
 –
 dopis od příslušného orgánu členského státu nebo Ázerbájdžánské republiky nebo orgánu Evropské unie potvrzující, že žadatel je členem, případně stálým členem, jeho delegace, který cestuje na území druhé smluvní strany za účelem účasti na výše uvedených akcích, s přiloženou kopií oficiálního pozvání;“
 Jméno žadatele musí být uvedeno v dopise příslušného orgánu, v němž se potvrzuje, že daná osoba je členem delegace, která cestuje na území druhé strany za účelem účasti na oficiálním setkání. Jméno žadatele nemusí být uvedeno v oficiálním pozvání k účasti na zasedání, ačkoli pokud je oficiální pozvání k účasti na setkání adresováno konkrétní osobě, její jméno v něm zřejmě figurovat bude.
 Toto ustanovení se vztahuje na členy oficiálních delegací bez ohledu na typ jejich pasu (služební nebo běžný cestovní pas).
 „c)
 u podnikatelů a zástupců obchodních organizací:
 –
 písemná žádost od hostitelské právnické osoby nebo společnosti, organizace nebo kanceláře či pobočky této právnické osoby nebo společnosti, státních či místních orgánů Ázerbájdžánské republiky nebo členského státu nebo organizačních výborů nebo obchodních a průmyslových výstav, konferencí a sympozií pořádaných na území Ázerbájdžánské republiky nebo některého členského státu, potvrzená příslušnými orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy;“
 Kromě výše uvedeného vydá národní obchodní rejstřík doklad, který potvrzuje existenci příslušných obchodních organizací.
 „d)
 u řidičů v mezinárodní nákladní a osobní dopravě mezi územím Ázerbájdžánské republiky a členských států vozidel registrovaných v členských státech nebo v Ázerbájdžánské republice:
 –
 písemná žádost příslušné společnosti nebo národního sdružení (svazu) dopravců Ázerbájdžánské republiky či národních sdružení dopravců členských států, kteří zajišťují mezinárodní silniční dopravu, s uvedením účelu, itineráře, trvání a četnosti cest;“
 Sdružení, které je oprávněno vydat písemnou žádost, je národní sdružení země původu řidiče. Písemné žádosti mohou vydávat také regionální nebo jiné pobočky národních sdružení členských států.
 „e)
 u žáků, studentů, postgraduálních studentů a doprovázejících učitelů, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kurzů, včetně výměnných programů a jiných školských činností:
 –
 písemná žádost nebo osvědčení o přijetí vydané hostitelskou univerzitou, akademií, ústavem, vysokou školou nebo školou nebo studentský průkaz či osvědčení o předmětech, které mají být navštěvovány;“
 Studentský průkaz se přijímá jako zdůvodnění účelu cesty, byl-li vydán hostitelskou univerzitou, vysokou školou nebo školou, kde se má studium či vzdělávací kurs uskutečnit.
 „f)
 u účastníků vědeckých, akademických, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů:
 –
 písemná žádost od hostitelské organizace o účast na těchto akcích;
 „g)
 u novinářů a technického personálu, který je doprovází v rámci profesní činnosti:
 –
 osvědčení či jiný doklad vydaný profesní organizací nebo zaměstnavatelem žadatele, který prokazuje, že dotyčná osoba je kvalifikovaným novinářem, a v němž je uvedeno, že účelem cesty je výkon novinářské práce, nebo který prokazuje, že osoba patří k technickému personálu, který novináře doprovází v rámci profesní činnosti;“
 Do této kategorie nepatří novináři na volné noze a jejich asistenti.
 Je nutné předložit osvědčení nebo doklad vydaný profesní


text:
organizací novinářů nebo zaměstnavatelem žadatele, který prokazuje, že žadatel je profesionální novinář nebo osoba, která novináře doprovází v rámci profesní činnosti, a v němž je uvedeno, že účelem cesty je výkon novinářské práce nebo pomoc při této práci.
 „h)
 u účastníků mezinárodních sportovních akcí a jejich odborného doprovodu:
 –
 písemná žádost od hostitelské organizace, příslušných orgánů, národních sportovních federací členských států či Ázerbájdžánské republiky nebo Národního olympijského výboru Ázerbájdžánské republiky či národních olympijských výborů členských států;“
 Seznam doprovodu v případě mezinárodních sportovních akcí bude omezen na osoby, které doprovázejí sportovce v rámci profesní činnosti: trenéry, maséry, manažera, zdravotnický personál a předsedu sportovního klubu. Fanoušci se tedy nepovažují za doprovod.
 „i)
 u účastníků oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy:
 –
 písemná žádost nejvyššího správního úředníka/starosty těchto měst;“
 Nejvyšším správním úředníkem/starostou města nebo obce, který je oprávněn vydávat písemné žádosti, je nejvyšší správní úředník/starosta hostitelského města nebo obce, kde se mají partnerské činnosti uskutečnit. Tato kategorie zahrnuje pouze oficiální partnerské činnosti.
 „j)
 u osob cestujících ze zdravotních důvodů a osob, jež jim poskytují nezbytný doprovod:
 –
 úřední dokument zdravotnického zařízení potvrzující nezbytnost lékařského ošetření v tomto zařízení, nezbytnost doprovodu a doklad o dostatečných finančních prostředcích na úhradu lékařského ošetření;“
 Předloží se dokument zdravotnického zařízení potvrzující zmíněné tři prvky (nezbytnost lékařského ošetření v tomto zařízení, nezbytnost doprovodu a doklad o dostatečných finančních prostředcích na úhradu lékařského ošetření, např. doklad o předběžné platbě).
 „k)
 u příslušníků svobodných povolání účastnících se mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů a jiných podobných akcí pořádaných na území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států:
 –
 písemná žádost od hostitelské organizace potvrzující, že se daná osoba účastní dané akce;
 l)
 u zástupců organizací občanské společnosti cestujících za účelem vzdělávacích kurzů, seminářů či konferencí, včetně těch, které jsou pořádány v rámci výměnných programů:
 –
 písemná žádost vydaná hostitelskou organizací, potvrzení, že dotyčná osoba zastupuje příslušnou organizaci občanské společnosti, a osvědčení o založení této organizace z příslušného rejstříku vydané státním orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy;“
 Musí být předložen doklad od organizace občanské společnosti potvrzující, že žadatel tuto organizaci zastupuje.
 Na členy těchto organizací občanské společnosti se dohoda nevztahuje.
 „m)
 u příbuzných navštěvujících pohřební obřady:
 –
 úřední doklad potvrzující úmrtí a potvrzení o příbuzenském či jiném vztahu mezi žadatelem a zemřelým;“
 n)
 u osob navštěvujících vojenské a občanské hřbitovy:
 –
 úřední doklad potvrzující existenci hrobu a jeho udržování a příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem a pohřbenou osobou.“
 V dohodě není upřesněno, zda by výše zmíněný úřední doklad měly vydat orgány země, kde se nachází hřbitov, nebo orgány země, kde má bydliště osoba, jež si přeje navštívit hřbitov. Mělo by se připustit, že takový úřední dokument mohou vydat příslušné orgány obou zemí.
 Musí být předložen výše zmíněný úřední doklad potvrzující existenci hrobu a jeho udržování a příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem a pohřbenou osobou.
 Důležité: Dohoda nevytváří žádná nová pravidla odpovědnosti fyzických nebo právnických osob vydávajících písemné žádosti. V případě vydání nepravdivé žádosti se použijí právní předpisy EU nebo vnitrostátní právní předpisy.
 2.2.2
 Vydávání víz pro více vstupů
 V případech, kdy žadatel


text:
o vízum musí cestovat často na území členských států nebo Ázerbájdžánské republiky, mohou se udělovat krátkodobá víza pro několik návštěv za předpokladu, že jejich celková délka nepřekročí 90 dnů během období 180 dnů.
 V článku 5 dohody se stanoví:
 „1.
 Diplomatické mise a konzulární úřady členských států a Ázerbájdžánské republiky udělí víza pro více vstupů s platností pěti let těmto kategoriím občanů:
 a)
 manželům/manželkám, dětem (včetně adoptovaných), které nedosáhly věku 21 let nebo nejsou zaopatřené, a rodičům (včetně opatrovníků) navštěvujícím občany Evropské unie oprávněně pobývající na území Ázerbájdžánské republiky, nebo občany Ázerbájdžánské republiky, oprávněně pobývající na území členských států, nebo občany Evropské unie oprávněně pobývající na území členského státu, jehož jsou státními příslušníky, nebo občany Ázerbájdžánské republiky oprávněně pobývající na území Ázerbájdžánské republiky:
 b)
 stálým členům oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované členským státům, Evropské unii nebo Ázerbájdžánské republice pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí pořádaných mezivládními organizacemi na území Ázerbájdžánské republiky nebo některého členského státu.
 Odchylně od první věty, jsou-li potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně zjevně omezeny na kratší období, se platnost víza pro více vstupů omezí na uvedené období, a to zejména pokud:
 –
 v případě osob uvedených v písmeni a) doba platnosti povolení k pobytu pro občany Ázerbájdžánské republiky oprávněně pobývající v některém členském státě, nebo občany Unie, oprávněně pobývající v Ázerbájdžánské republice,
 –
 v případě osob uvedených v písmeni b) doba, po kterou jsou v postavení stálého člena oficiální delegace,
 je kratší než pět let.“
 S přihlédnutím k profesnímu postavení těchto kategorií osob nebo k jejich rodinným vztahům s občanem Ázerbájdžánské republiky, který oprávněně pobývá na území členských států, občanem EU, který oprávněně pobývá na území Ázerbájdžánské republiky, nebo s občanem EU pobývajícím v členském státě, jehož je státním příslušníkem, je oprávněné udělit vízum pro více vstupů s platností pěti let, nebo s platností omezenou na dobu jejich funkčního období nebo oprávněného pobytu, pokud je tato doba kratší než pět let.
 U osob, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. a) dohody, musí být předložen důkaz o oprávněném pobytu zvoucí osoby.
 Osoby, na něž se vztahuje čl. 5 odst. 1 písm. b) dohody, by měly předložit potvrzení o svém profesním postavení a délce svého funkčního období.
 Toto ustanovení se nevztahuje na osoby spadající pod čl. 5 odst. 1 písm. b), pokud jsou podle dohody od vízové povinnosti osvobozeny, tj. pokud jsou držiteli diplomatického pasu.
 V případech, kdy je potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně výslovně omezena na kratší období, platnost víza pro více vstupů se omezí na toto období.
 „2.
 Diplomatické mise a konzulární úřady členských států a Ázerbájdžánské republiky udělí víza pro více vstupů s platností jednoho roku těmto kategoriím občanů za podmínky, že v průběhu předchozího roku získali alespoň jedno vízum a využili ho v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu:
 a) studentům a postgraduálním studentům, kteří pravidelně cestují za účelem studia nebo
 odborného vzdělávání, včetně výměnných programů;
 b) novinářům a technickému personálu, který je doprovází


text:
v rámci profesní činnosti;
 c) účastníkům oficiálních výměnných programů pořádaných partnerskými městy;
 d) řidičům v mezinárodní nákladní a osobní dopravě mezi územím Ázerbájdžánské republiky a členských států vozidel registrovaných v členských státech nebo v Ázerbájdžánské republice;
 e) osobám pravidelně cestujícím ze zdravotních důvodů a osobám, jež jim poskytují nezbytný doprovod;
 f) příslušníkům svobodných povolání, kteří se účastní mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů a jiných podobných akcí a kteří pravidelně cestují do Ázerbájdžánské republiky nebo do členských států;
 g) zástupcům organizací občanské společnosti, kteří pravidelně cestují do Ázerbájdžánské republiky nebo do členských států za účelem vzdělávacích kurzů, seminářů, konferencí, včetně těch, které jsou pořádány v rámci výměnných programů;
 h) účastníkům vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů, kteří pravidelně cestují do Ázerbájdžánské republiky nebo do členských států;
 i) účastníkům mezinárodních sportovních akcí a členům jejich odbornému doprovodu
 j) členům oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované členskému státu, Evropské unii či Ázerbájdžánské republice pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí pořádaných mezivládními organizacemi na území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států;
 k) podnikatelům a zástupcům obchodních organizací, kteří pravidelně cestují do Ázerbájdžánské republiky nebo do členských států.
 Odchylně od první věty, jsou-li potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně zjevně omezeny na kratší období, se platnost víza pro více vstupů omezí na uvedené období.“
 Vícenásobná víza s platností jednoho roku se v zásadě udělují výše uvedeným kategoriím osob, pokud během předchozího roku (12 měsíců) žadatel o vízum získal alespoň jedno vízum, využil ho v souladu s právními předpisy navštíveného státu (navštívených států) o vstupu a pobytu (například osoba nepřekročila povolenou délku pobytu) a pokud existují důvody pro žádost o vícenásobné vízum.
 V případech, kdy není odůvodněné udělit vízum s platností jednoho roku (například když je výměnný program kratší než jeden rok nebo když osoba nepotřebuje cestovat po celý jeden rok), platnost víza bude kratší než jeden rok, jsou-li splněny ostatní požadavky pro udělení víza.
 3.
 Diplomatické mise a konzulární úřady členských států a Ázerbájdžánské republiky udělí víza pro více vstupů s platností alespoň dva roky a nejvýše pět let kategoriím osob uvedeným v odstavci 2 tohoto článku za podmínky, že v průběhu předchozích dvou let využily jednoroční víza pro více vstupů v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu, pokud nutnost či úmysl cestovat často nebo pravidelně nejsou výslovně omezeny na kratší období, přičemž v takovém případě se platnost víza pro více vstupů omezí na uvedené období.
 4. Celková doba pobytu osob uvedených v odstavcích 1 až 3 tohoto článku na území členských států nebo v Ázerbájdžánské republice nesmí překročit 90 dnů během období 180 dnů.
 Víza pro více vstupů s platností od dvou do pěti let se udělí kategoriím osob uvedeným v čl. 5 odst. 2 dohody za podmínky, že v průběhu předchozích dvou let (24 měsíců) využily jednoroční víza pro více vstupů v souladu s právními předpisy pro vstup a pobyt na území navštíveného státu (navštívených států) a důvody pro žádost o vízum pro více vstupů


text:
jsou stále platné. Je třeba poznamenat, že vízum s platností od 2 do 5 let se udělí pouze tehdy, jestliže žadateli o vízum byla během předchozích dvou let vydána dvě víza s platností na jeden rok – nikoli však méně – a pokud tato víza využil v souladu s právními předpisy pro vstup a pobyt na území navštíveného státu (navštívených států). Po posouzení každé žádosti o vízum rozhodnou diplomatické mise či konzulární úřady o době platnosti těchto víz, tj. od dvou do pěti let.
 Neexistuje povinnost udělit vízum pro více vstupů, pokud žadatel nevyužil dříve udělené vízum.
 2.2.3
 Držitelé diplomatických pasů
 V článku 10 dohody se stanoví:
 „1.
 Občané Evropské unie a Ázerbájdžánské republiky, kteří jsou držiteli platných diplomatických pasů, smějí na území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států vstupovat, projíždět jím a opouštět jej bez víz.
 2.
 Osoby uvedené v odstavci 1 smějí na území Ázerbájdžánské republiky nebo členských států pobývat nejdéle 90 dnů během období 180 dnů.“
 Dohodou nejsou upraveny postupy pro vysílání diplomatů do členských států. Pro tyto případy se použije obvyklý akreditační postup.
 III.
 SPOLUPRÁCE V OBLASTI CESTOVNÍCH DOKLADŮ
 Ve společném prohlášení připojeném k dohodě se smluvní strany dohodly, že smíšený výbor zřízený podle článku 12 dohody posoudí dopad úrovně zabezpečení příslušných cestovních dokladů na fungování dohody. Smluvní strany se proto zavázaly, že se budou pravidelně vzájemně informovat o opatřeních, která byla přijata s cílem vyhnout se vydávání různých cestovních dokladů a rozvíjet technické aspekty zabezpečení cestovních dokladů, a o opatřeních souvisejících s procesem personalizace při vydávání cestovních dokladů.
 IV.
 STATISTIKY
 Aby smíšený výbor zřízený dohodou mohl účinně sledovat provádění dohody, měly by diplomatické mise a konzulární úřady členských států předkládat Komisi každých 6 měsíců statistiky týkající se zejména, pokud je to možné, a za každý měsíc:
 -počtu zamítnutých víz,
 -počtu udělených víz pro více vstupů,
 -délky platnosti udělených víz pro více vstupů,
 -počtu víz udělených bezplatně.
 (1)
 Úř. věst. L 128, 30.4.2014, s. 49.
 (2)
 Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni, Úř. věst. L 81, 21.3.2001, naposledy pozměněné nařízením (EU) č. 1289/2013 ze dne 11. prosince 2013, Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 74.
 (3)
 Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.
 (4)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex), Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.
 (5)
 Zejména nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/399 ze dne 9. března 2016,
 kterým se stanoví kodex Unie o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex),
 Úř. věst. L 77, 23.3.2016, s. 1.
 (6)
 Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1, naposledy pozměněné nařízením (EU) č. 610/2013, Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1.
 (7)
 Migrační kodex Ázerbájdžánské republiky byl přijat zákonem Ázerbájdžánské republiky č. 713-IVQ dne 2. července 2013 a vstoupil v platnost dne 1. srpna 2013.
 (8)
 Viz články


text:
2, 24 a 25 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 ze dne 13. července 2009 o kodexu Společenství o vízech (vízový kodex), Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.
 (9)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013, Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1.
 (10)
 Rozhodnutí č. 565/2014/EU ze dne 15. května 2014, které vstoupilo v platnost dne 16. června 2014 a kterým se Bulharsku, Chorvatsku, Kypru a Rumunsku povoluje jednostranně uznávat pouze ta jednotná krátkodobá víza, která jsou platná pro dva nebo více vstupů, a dlouhodobá víza a povolení k pobytu vydaná státy Schengenské dohody a národní víza a povolení k pobytu vydaná Bulharskem, Chorvatskem a Rumunskem za rovnocenné jejich národním vízům nejen pro průjezd, ale i pro zamýšlené pobyty na jejich území, jejichž doba trvání během jakéhokoliv období 180 dnů nepřekročí 90 dnů. Z důvodu neexistence diplomatických styků Kypr v současnosti neuplatňuje ustanovení rozhodnutí 565/2014/EU ze dne 15. května 2014 na držitele ázerbájdžánských pasů (s výjimkou diplomatických pasů).
 (11)
 Osvobození od vízové povinnosti v souladu s čl. 4 odst. 1 nařízení Rady 539/2001.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0342
 Návrh nařízení Rady, kterým se zrušuje nařízení Rady (ES) č. 243/2008, kterým se ukládají některá omezující opatření vůči nezákonné vládě Anjouanu v Komorském svazu /* KOM/2008/0342 konečném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 4.6.2008KOM(2008) 342 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zrušuje nařízení Rady (ES) č. 243/2008, kterým se ukládají některá omezující opatření vůči nezákonné vládě Anjouanu v Komorském svazu(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Vzhledem k situaci na komorském ostrově Anjouan a k opatřením přijatým Radou míru a bezpečnosti Africké unie a vzhledem k její žádosti o podporu zaslané Evropské unii Rada přijala nařízení (ES) č. 243/2008, kterým se v souladu se společným postojem 2008/187/SZBP ukládají omezující opatření vůči nezákonné vládě Anjouanu a určitým osobám s ní spojenými, které brání procesu usmíření a představují hrozbu pro mír a bezpečnost na Komorách.2. V návaznosti na vojenskou intervenci ze dne 25. března 2008 a na obnovu moci vlády v Anjouanu v Komorském svazu by měla být omezující opatření zrušena. Za těchto okolností společný postoj 2008/XXX/SZBP stanoví, že se společný postoj 2008/187/SZBP zrušuje.3. Komise proto navrhuje zrušit nařízení (ES) č. 243/2008.NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zrušuje nařízení Rady (ES) č. 243/2008, kterým se ukládají některá omezující opatření vůči nezákonné vládě Anjouanu v Komorském svazuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 60 a 301 této smlouvy,s ohledem na společný postoj Rady [2008/XXX/SZBP] ze dne [...], kterým se zrušuje společný postoj 2008/187/SZBP o omezujících opatřeních vůči nezákonné vládě Anjouanu v Komorském svazu[1],s ohledem na návrh Komise[2],vzhledem k těmto důvodům:4. Na žádost předsedy Komise Africké unie Rada přijala společný postoj 2008/187/SZBP[3], kterým se zavádějí omezující opatření vůči nezákonné vládě Anjouanu a osobám s ní spojeným v Komorském svazu. Omezující opatření, která stanoví společný postoj 2008/187/SZBP, zahrnují zejména zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů náležejících dotčeným osobám, byla provedena ve Společenství nařízením Rady (ES) č. 243/2008[4].5. V návaznosti na vojenskou intervenci ze dne 25. března 2008 a na obnovu moci vlády v Anjouanu v Komorském svazu stanoví společný postoj 2008/XXX/SZBP, že se zrušují omezující opatření navržená společným postojem 2008/187/SZBP.6. Nařízení (ES) č. 243/2008 by se mělo tudíž zrušit,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 243/2008 se zrušuje.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Použije se ode dne ... května 2008.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...]Za Radupředseda / předsedkyně [1] Úř. věst. L [...] ze dne [...].[...].2008, s. [...].[2] Úř. věst. L [...] ze dne [...]. [...]. 2008, s. [...].[3] Úř. věst. L 59 ze dne 4.3.2008, s.32.[4] Úř. věst. L 75 ze dne 18.3.2008, s.53.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52005PC0190(13)
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 13.05.2005KOM(2005) 190 v konečném znění2005/0072 (COD)2005/0073 (COD)2005/0074 (COD)2005/0075 (COD)2005/0076 (COD)2005/0077 (CNS)2005/0078 (CNS)2005/0079 (CNS)2005/0080 (CNS)2005/0081 (COD)2005/0082 (COD)2005/0083 (COD)2005/0084 (CNS)2005/0085 (COD)2005/0086 (COD)2005/0087 (COD)2005/0088 (COD)2005/0089 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 1210/90 o zřízení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí, pokud jde o funkční období výkonného řediteleNávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 337/75 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, pokud jde o funkční období řediteleNávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 1365/75 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek, pokud jde o funkční období ředitele a náměstka řediteleNávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 1360/90 o zřízení Evropské nadace odborného vzdělávání, pokud jde o funkční období řediteleNávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 302/93 o zřízení Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost, pokud jde o funkční období řediteleDŮVODOVÁ ZPRÁVAODůVODNěNÍ A CÍL NÁVRHUV současnosti v Evropské unii existuje dvacet decentralizovaných institucí, které lze z důvodu jejich společných vlastností označit jako agentury Společenství: zřízení na právním základě, právní subjektivita, správní a finanční autonomie, jasně vymezená oblast působnosti a činnosti atd.V čele těchto agentur Společenství stojí osoba, která má obvykle titul ředitel a které je v některých případech nápomocen jeden nebo více náměstků. Jejich funkční období činí obvykle čtyři až pět let. Většina základních nařízení nicméně stanoví, že funkční období ředitele a případně jeho náměstků může být prodlouženo o jedno nebo více funkčních období. Podmínky upravující jmenování a délku funkčního období jsou pro každou agenturu stanoveny v příslušném nařízení.Donedávna orgán oprávněný ke jmenování prodlužoval funkční období stávajících ředitelů pouhým rozhodnutím. Ovšem po podrobnějším přezkoumání ustanovení základního nařízení dospěla Komise k závěru, že tento postup představuje právní problém.Kromě nařízení č. 1360/90 o zřízení Evropské nadace odborného vzdělávání a nedávno přijatého nařízení č. 851/2004 o zřízení Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí používají základní nařízení o zřízení agentur Společenství pro prodloužení funkčního období ředitele termín „renouvellement“ (obnovení).Čl. 214 odst. 1 Smlouvy o založení Evropského společenství týkající se jmenování členů Komise a rovněž články 223 a 225 této smlouvy týkající se jmenování soudců Soudního dvora obsahují stejné ustanovení. V obou případech je však dohodnuto, že možnost obnovení funkčního období neznamená, že se použije zjednodušený postup nebo že se funkční období prodlouží, aniž by se musel dodržet postup pro jmenování stanovený ve Smlouvě.Za těchto podmínek musí být skutečnost, že funkční období může být obnoveno, vykládána pouze v tom smyslu, že osoba, která danou pozici zastává, se musí po uplynutí svého funkčního období ucházet o nové funkční období.V případě agentur tento výklad vede k závěru, že možnost obnovení funkčního období nezbavuje stávajícího ředitele povinnosti řídit se postupem pro jmenování stanoveným v základním nařízení.Ředitelé agentur a jejich náměstci navíc nevykonávají pouze svou funkci, nýbrž jsou také zaměstnanci agentury a jako takoví jsou zaměstnáni na dočasné smlouvy a podléhají pracovnímu řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství (dále


text: jen „pracovní řád“).Z tohoto důvodu musí postup pro jmenování zahrnovat zejména zveřejnění místa ve všech členských státech a výběrové řízení v souladu s pravidly vyplývajícími ze základních nařízení a pracovního řádu.Tyto postupy jsou zpravidla zdlouhavé a poměrně nákladné. Mohou rovněž zpomalit nebo zkomplikovat činnost agentury během tohoto období, pokud se stávající ředitel rozhodne ucházet o další funkční období.Vzhledem ke zvláštním potřebám agentur a postupu uplatňovanému v minulých letech se proto nejeví vhodné ukládat agenturám, aby pokaždé, když uplyne první funkční období ředitele nebo případně osob zastávajících jiné příslušné funkce, prováděly výběrové řízení. Orgány oprávněné ke jmenování musí mít možnost buď prodloužit stávající funkční období, nebo vypsat nové výběrové řízení.Je také zapotřebí vzít v úvahu skutečnost, že ředitel agentury není odpovědný pouze za její administrativní řízení, ale že se také významným způsobem podílí na její činnosti a plnění jejích cílů. Tyto dva aspekty, tj. potřeba zajistit kontinuitu administrativního řízení agentury a prosazovat nové myšlenky a politiky, musí být proto zohledněny.Z tohoto důvodu musí být rozhodnutí prodloužit funkční období stávajícího ředitele založeno na předchozím posouzení jeho výsledků a potřeb agentury; toto posouzení provádí orgán, který navrhuje kandidáty orgánu oprávněnému ke jmenování a prodloužení může být povoleno pouze jednou a na omezenou dobu, která nesmí přesáhnout dobu stanovenou pro první funkční období.Celkově se navrhuje změna článků týkajících se jmenování pro osmnáct agentur, což znamená předložení osmnáct návrhů nařízení o změně základního nařízení pro každou agenturu.Změnu nevyžadují nařízení o zřízení dvou agentur: nařízení Rady (ES) č. 2667/2000 ze dne 5. prosince 2000 o Evropské agentuře pro obnovu[1] a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 460/2004 ze dne 10. března 2004 o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost sítí a informací[2]. Uvedená nařízení možnost obnovení funkčního období ředitele vůbec nestanoví z důvodu omezené doby existence těchto agentur.Ze stejného důvodu nejsou navrhovány změny aktů o zřízení agentur a jiných subjektů v rámci druhého a třetího pilíře.Pokud jde o dvě agentury, v jejichž případě byl již předložen návrh nařízení, který je v současnosti ve fázi zkoumání nebo na cestě k přijetí (Evropská agentura pro chemické látky[3] a Agentura Společenství pro kontrolu rybolovu[4]), Komise předloží v případě potřeby návrhy změn za účelem harmonizace znění pro všechny agentury Společenství.PRÁVNÍ ZÁKLAD A POSTUP PřIJETÍKaždé nařízení o zřízení agentury je v zásadě založeno na článku Smlouvy, který odpovídá oblasti působnosti a činnosti dané agentury; z tohoto článku také vyplývá příslušný postup přijetí.Z tohoto důvodu se ukázalo být nutné změnit všechna nařízení o zřízení agentur.Pokud jde o postup přijetí nařízení, měl by být v souladu s pravidly platnými v době, kdy byla agentura zřízena, přičemž je nutno případně zohlednit vývoj, k němuž došlo po přijetí příslušného nařízení o zřízení agentury, např. pravomoci Evropského parlamentu zavedené Smlouvou nebo změny týkající se právního základu.To platí zejména v případě Agentury pro životní prostředí, ale také v případě pěti nařízení, jejichž právní základ byl změněn a u kterých byl článek 308 Smlouvy nahrazen právním základem, který se týká oblasti činnosti těchto agentur.Výše uvedené se týká Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost, jehož zřizovací nařízení


text: je v současnosti předmětem konsolidace, v jejímž průběhu Rada vyjádřila názor, že by měl být nyní jako právní základ používán článek 152, s čímž Komise souhlasila, a dále Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (článek 150), Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (čl. 137 odst. 1 písm. a) a b)), Evropské nadace odborného vzdělávání (článek 150) a Evropské agentury pro bezpečnost a zdraví při práci (čl. 137 odst. 1 písm. a)).ZNěNÍ NÁVRHů NAřÍZENÍ PRO JEDNOTLIVÉ AGENTURYTři body odůvodnění, které jsou společné pro všechny návrhy nařízení, znějí takto:„Je třeba uvést v soulad pravidla týkající se podmínek a postupů prodloužení funkčního období ředitele, náměstka ředitele či případně prezidenta v případě některých agentur Společenství.Je vhodné stanovit možnost jednoho prodloužení funkčního období po odpovídajícím zhodnocení.Nařízení č. .../... [název základního nařízení o zřízení střediska / nadace / agentury / centra / úřadu] by proto mělo být změněno,“Pro každé změněné nařízení se navrhuje toto standardní znění:„V čele střediska / nadace / agentury / centra / úřadu stojí [...] jmenovaný správní radou* na návrh Komise** na období pěti let, které může být na návrh Komise** a po zhodnocení jednou prodlouženo, a to nejvýše o pět let.Při hodnocení vezme Komise** v úvahu zejména:- výsledky dosažené během prvního funkčního období a způsob, jakým jich bylo dosaženo;- úkoly a potřeby střediska / nadace / agentury / centra / úřadu v následujících letech.“* Radou v případě Odrůdového úřadu Společenství (CPVO) a Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM); Komisí v případě Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání (CEDEFOP) a Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (EUROFOUND);** správní rady/správní rada v případě agentur OHIM, CEDEFOP a EUROFOUND.Navrhované změny se týkají následujících agentur a nařízení:- Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání (CEDEFOP): čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (EHS) č. 337/75 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání;- Evropská nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek (EUROFOUND): čl. 8 odst. 3 nařízení Rady (EHS) č. 1365/75 ze dne 26. května 1975 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek;- Agentura pro životní prostředí (EEA): první věta čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1210/90 ze dne 7. května 1990 o zřízení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí- Evropské středisko pro rozvoj odborného vzdělávání (ETF): druhá věta čl. 7 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 1360/90 ze dne 7. května 1990 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání ve znění nařízení Rady (ES) č. 1572/98 ze dne 17. července;- Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA): první věta čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 302/93 ze dne 8. února 1993 o zřízení Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost;- Úřad pro harmonizaci ve vnitřním trhu (OHIM): čl. 120 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství;- Evropská agentura pro bezpečnost a zdraví při práci (EU – OSHA): čl. 11 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2062/94 ze dne 18. července 1994 o zřízení Evropské


text: agentury pro bezpečnost a zdraví při práci;- Odrůdový úřad Společenství (CPVO): čl. 43 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství;- Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie (CdT): čl. 9 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2965/94 ze dne 28. listopadu 1994 o zřízení Překladatelského střediska pro instituce Evropské unie;- Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie (EUMC): čl. 10 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1035/97 ze dne 2. června 1997, kterým se zřizuje Evropské středisko pro sledování rasismu a xenofobie;- Evropský úřad pro bezpečnost potravin (EFSA): první věta čl. 26 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 ze dne 28. ledna 2002, kterým se stanoví obecné zásady a požadavky potravinového práva, zřizuje se Evropský úřad pro bezpečnost potravin a stanoví postupy týkající se bezpečnosti potravin;- Evropská agentura pro námořní bezpečnost (EMSA): čl. 16 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1406/2002 ze dne 27. června 2002, kterým se zřizuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost;- Evropská agentura pro leteckou bezpečnost (EASA): čl. 30 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1592/2002 ze dne 15. července 2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví;- Evropské středisko pro prevenci a kontrolu nemocí (ECDC): čl. 17 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 851/2004 ze dne 21. dubna 2004 o zřízení Evropského střediska pro prevenci a kontrolu nemocí;- Evropská agentura pro léčivé přípravky (EMEA): třetí věta čl. 64 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 726/2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci a dozor nad humánními a veterinárními léčivými přípravky a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky;- Evropská agentura pro železnice (ERA): čl. 31 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 881/2004 ze dne 29. dubna 2004 o zřízení Evropské agentury pro železnice;- Evropský úřad pro dohled nad GNSS (Galileo): čl. 7 odst. 2 třetí pododstavec nařízení Rady (ES) č. 1321/2004 ze dne 12. července 2004 o zřízení řídících struktur pro evropské družicové navigační programy;- Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie: druhá věta čl. 26 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004 o zřízení Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie.2005/0072 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 1210/90 o zřízení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí, pokud jde o funkční období výkonného řediteleEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 175 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[5],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[6],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[7],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[8],vzhledem k těmto důvodům:(1) Je třeba uvést v soulad pravidla týkající se podmínek a postupů prodloužení funkčního období ředitele, náměstka ředitele či případně prezidenta v případě některých agentur Společenství.(2) Je vhodné stanovit možnost jednoho prodloužení funkčního období po odpovídajícím zhodnocení.(3) Nařízení Rady (EHS)


text: č. 1210/90 ze dne 7. května 1990 o zřízení Evropské agentury pro životní prostředí a Evropské informační a pozorovací sítě pro životní prostředí[9] by proto mělo být změněno,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V čl. 9 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1210/90 se první věta nahrazuje tímto:„1. V čele agentury stojí výkonný ředitel jmenovaný správní radou na návrh Komise na období pěti let, které může být na návrh Komise a po zhodnocení jednou prodlouženo, a to nejvýše o pět let.Při hodnocení vezme Komise v úvahu zejména:- výsledky dosažené během prvního funkčního období a způsob, jakým jich bylo dosaženo;- úkoly a potřeby agentury v následujících letech.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost [...] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda2005/0073 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 337/75 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání, pokud jde o funkční období řediteleEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 150 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[10],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[11],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[12],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[13],vzhledem k těmto důvodům:1. Je třeba uvést v soulad pravidla týkající se podmínek a postupů prodloužení funkčního období ředitele, náměstka ředitele či případně prezidenta v případě některých agentur Společenství.2. Je vhodné stanovit možnost jednoho prodloužení funkčního období po odpovídajícím zhodnocení.3. Nařízení Rady (EHS) č. 337/75 ze dne 10. února 1975 o zřízení Evropského střediska pro rozvoj odborného vzdělávání[14] by proto mělo být změněno,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V článku 6 nařízení (EHS) č. 337/75 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Funkční období ředitele je pětileté. Na návrh řídící rady a po zhodnocení může být funkční období jednou prodlouženo, a to nejvýše o pět let.Při hodnocení vezme řídící rada v úvahu zejména:- výsledky dosažené během prvního funkčního období a způsob, jakým jich bylo dosaženo;- úkoly a potřeby střediska v následujících letech.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost [...] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda2005/0074 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 1365/75 o založení Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek, pokud jde o funkční období ředitele a náměstka řediteleEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 137 odst. 1 písm. a) a b) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[15],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[16],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[17],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[18],vzhledem k těmto důvodům:4. Je třeba uvést v soulad pravidla týkající se podmínek a postupů prodloužení funkčního období ředitele, náměstka ředitele či případně prezidenta v případě některých agentur Společenství.5. Je vhodné stanovit možnost jednoho prodloužení funkčního období po odpovídajícím zhodnocení.6. Nařízení Rady (EHS) č. 1365/75 ze dne 26. května 1975 o založení


text: Evropské nadace pro zlepšení životních a pracovních podmínek[19] by proto mělo být změněno,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V článku 8 nařízení (EHS) č. 1365/75 se odstavec 3 nahrazuje tímto:„3. Ředitel a náměstek ředitele jsou jmenováni nejvýše na pět let, přičemž na návrh správní rady a po zhodnocení může být jejich funkční období jednou prodlouženo, a to nejvýše o pět let.Při hodnocení vezme správní rada v úvahu zejména:- výsledky dosažené během prvního funkčního období a způsob, jakým jich bylo dosaženo;- úkoly a potřeby nadace v následujících letech.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost [...] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda2005/0075 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 1360/90 o zřízení Evropské nadace odborného vzdělávání, pokud jde o funkční období řediteleEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 150 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[20],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[21],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[22],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[23],vzhledem k těmto důvodům:(1) Je třeba uvést v soulad pravidla týkající se podmínek a postupů prodloužení funkčního období ředitele, náměstka ředitele či případně prezidenta v případě některých agentur Společenství.(2) Je vhodné stanovit možnost jednoho prodloužení funkčního období po odpovídajícím zhodnocení.(3) Nařízení Rady (EHS) č. 1360/90 ze dne 7. května 1990 o zřízení Evropské nadace odborného vzdělávání by proto mělo být změněno[24],PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 1360/90 se druhá věta nahrazuje tímto:„Toto funkční období může být na návrh Komise a po zhodnocení jednou prodlouženo, a to nejvýše o pět let.“Při hodnocení vezme Komise v úvahu zejména:- výsledky dosažené během prvního funkčního období a způsob, jakým jich bylo dosaženo;- úkoly a potřeby nadace v následujících letech.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost [...] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda2005/0076 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení (EHS) č. 302/93 o zřízení Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost, pokud jde o funkční období řediteleEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 152 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[25],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[26],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[27],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[28],vzhledem k těmto důvodům:(1) Je třeba uvést v soulad pravidla týkající se podmínek a postupů prodloužení funkčního období ředitele, náměstka ředitele či případně prezidenta v případě některých agentur Společenství.(2) Je vhodné stanovit možnost jednoho prodloužení funkčního období po odpovídajícím zhodnocení.(3) Nařízení Rady (EHS) č. 302/93 ze dne 8. února 1993 o zřízení Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost by proto mělo být změněno[29],PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V čl. 9 odst. 1 nařízení (EHS) č. 302/93 se první věta nahrazuje tímto:„1. V čele centra stojí ředitel jmenovaný správní


text: radou na návrh Komise na období pěti let, které může být na návrh Komise a po zhodnocení jednou prodlouženo, a to nejvýše o pět let.Při hodnocení vezme Komise v úvahu zejména:- výsledky dosažené během prvního funkčního období a způsob, jakým jich bylo dosaženo;- úkoly a potřeby centra v následujících letech.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost [...] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda2005/0077 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení (ES) č. 40/94, pokud jde o funkční období prezidenta Úřadu pro harmonizaci ve vnitřním trhuRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[30],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[31],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[32],vzhledem k těmto důvodům:(1) Je třeba uvést v soulad pravidla týkající se podmínek a postupů prodloužení funkčního období ředitele, náměstka ředitele či případně prezidenta v případě některých agentur Společenství.(2) Je vhodné stanovit možnost jednoho prodloužení funkčního období po odpovídajícím zhodnocení.(3) Nařízení Rady (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství by proto mělo být změněno[33],PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V článku 120 nařízení (ES) č. 40/94 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Funkční období prezidenta trvá nejvýše pět let. Na návrh správní rady a po zhodnocení a vyjádření stanoviska Komise může být jednou prodlouženo, a to nejvýše o pět let.Při hodnocení vezme správní rada v úvahu zejména:- výsledky dosažené během prvního funkčního období a způsob, jakým jich bylo dosaženo;- úkoly a potřeby úřadu v následujících letech.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost [...] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda2005/0078 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se mění nařízení (ES) č. 2100/94, pokud jde o funkční období prezidenta Odrůdového úřadu SpolečenstvíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[34],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[35],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[36],vzhledem k těmto důvodům:(1) Je třeba uvést v soulad pravidla týkající se podmínek a postupů prodloužení funkčního období ředitele, náměstka ředitele či případně prezidenta v případě některých agentur Společenství.(2) Je vhodné stanovit možnost jednoho prodloužení funkčního období po odpovídajícím zhodnocení.(3) Nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství by proto mělo být změněno[37],PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V článku 43 nařízení (ES) č. 2100/94 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Funkční období prezidenta trvá nejvýše pět let. Na návrh Komise a po zhodnocení a vyjádření stanoviska správní rady může být jednou prodlouženo, a to nejvýše o pět let.Při hodnocení vezme Komise v úvahu zejména:- výsledky dosažené během prvního funkčního období a způsob, jakým jich bylo dosaženo;- úkoly a potřeby úřadu v následujících letech.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost [...] dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V