text: a třetí rok programu jsou orientační. Členské státy, které se režimu účastní, každoročně potvrdí požadavek uvedený v odstavci 2. Na základě těchto potvrzení Komise každý následující rok v rámci položek, jež jsou v rozpočtu k dispozici, rozhodne o definitivním přidělení prostředků.Tříletý plán lze upravit v souvislosti s jakýmkoliv souvisejícím vývojem, jež má na provádění programů rozdělování potravin vliv.4. Organizacemi určenými členskými státy podle odstavce 1 nemohou být obchodní podniky.Potravinové produkty uvedené v odstavci 1 se pověřeným organizacím přenechávají zdarma.Rozdělování potravinových produktů nejchudšímu obyvatelstvu se uskutečňuje:a) zdarma nebob) za cenu, která v žádném případě nepřekročí výši odůvodněných nákladů vzniklých určeným organizacím při této činnosti, jež se liší od nákladů, jež mohou být uhrazeny podle odst. 6 druhého pododstavce písm. b).5. Členské státy, které se režimu účastní:a) předloží Komisi roční zprávu o provádění režimu;b) včas Komisi informují o vývoji, jež má na provádění programů rozdělování potravin vliv.6. Způsobilé náklady v rámci režimu jsou:a) náklady na produkty uvolněné z intervenčních zásob, které se účtují za intervenční cenu, za účelem zohlednění kvality případně upravené o koeficienty;b) náklady na produkty zakoupené na trhu.Způsobilé podle čl. 43 písm. g) lze uznat:a) náklady na přepravu potravinových produktů uvedených v odstavci 1 k určeným organizacím;b) náklady na přepravu potravinových produktů a správní náklady, vzniklé určeným organizacím, které jsou s prováděním režimu přímo spojeny.7. Společenství spolufinancuje způsobilé náklady v rámci režimu. Výše spolufinancování ze strany Společenství nesmí přesáhnout:a) u tříletého plánu, který začíná 1. ledna 2010, 75 % způsobilých nákladů, nebo 85 % způsobilých nákladů ve členských státech, jež jsou způsobilé pro financování z Fondu soudržnosti na období 2007–2013 podle přílohy I rozhodnutí Komise 2006/596/ES*;b) u dalších tříletých plánů 50 % způsobilých nákladů nebo 75 % způsobilých nákladů ve členských státech, jež jsou způsobilé pro financování Fondu soudržnosti na období 2007–2013 podle přílohy I rozhodnutí 2006/596/ES.8. Režimem Společenství není dotčený žádný vnitrostátní program, který dodržuje právní předpisy Společenství, a prostřednictvím kterého jsou potravinové produkty rozdělovány nejchudším osobám.“* Úř. věst. L 243, 6.9.2006, s. 47.“2) V čl. 43 se písm. g) a h) nahrazují tímto:„g) režim rozdělování potravin nejchudším osobám ve Společenství podle článku 27, včetně pravidel pro finanční a rozpočtové řízení, převody intervenčních produktů mezi členskými státy a způsobilé náklady a pro koeficienty uvedené odst. 6 prvním pododstavci písm. a) uvedeného článku;h) vypracování a úpravy tříletých plánů podle čl. 27 odst. 3, včetně rozhodnutí Komise o konečných finančních přídělech;“3) V článku 184 se doplňuje nový bod 9), který zní:„9) nejpozději do 31. prosince 2012 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění režimu rozdělování potravin nejchudším osobám ve Společenství podle článku 27 a všechny příslušné návrhy.“.Článek 3Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Použije se na tříleté plány zahájené ode dne 1. ledna 2010 nebo později.Pro plán rozdělení na rok 2009 se použijí ustanovení pozměněná podle článků 1 a 2 ve znění před vstupem tohoto nařízení v platnost.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyněFINANČNÍ VÝKAZ |DATUM: |1. | ROZPOČTOVÝ OKRUH: 05 02


text: 04 01 | POLOŽKY 2008: 307 mil. EUR |2. | NÁZEV: Nařízení Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 o financování společné zemědělské politiky a nařízení (ES) č. 1234/2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) |3. | PRÁVNÍ ZÁKLAD: Článek 37 Smlouvy o založení Evropského společenství |4. | CÍLE: Provádění nových ustanovení režimu rozdělování potravin nejchudším osobám |5. | FINANČNÍ DOPADY | OBDOBÍ 12 MĚSÍCŮ (v milionech EUR) | BĚŽNÝ FINANČNÍ ROK 2008 (v milionech EUR) | NÁSLEDUJÍCÍ FINANČNÍ ROK 2009 (v milionech EUR) |5.0 | VÝDAJE - FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU ES (NÁHRADY/INTERVENCE) - VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ - JINÝCH SUBJEKTŮ | - | - | - |5.1 | PŘÍJMY - VLASTNÍ ZDROJE ES (DÁVKY/CLA) - VNITROSTÁTNÍ | - | - | - |2010 | 2011 | 2012 | 2013 |5.0.1 | ODHADOVANÉ VÝDAJE | a) | - | - | - |5.1.1 | ODHADOVANÉ PŘÍJMY | - | - | - | - |5.2 | METODA VÝPOČTU: - |6.0 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z POLOŽEK ZAČLENĚNÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | ANO NE |6.1 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | ANO NE |6.2 | BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET? | ANO NE |6.3 | BUDE POTŘEBA ZAČLENIT POLOŽKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ? | ANO NE |POZNÁMKY: a) Cílem navrhovaných pravidel je provádění nových ustanovení režimu rozdělování potravin nejchudším osobám ve Společenství. Nový režim bude spolufinancován Společenstvím, proto se doplňuje čl. 3 odst. 1 nařízení (ES) č. 1290/2005. Tato pravidla sama o sobě nebudou mít na rozpočet žádný vliv. Dopad na rozpočet začne spolu s programem rozdělování potravin na rok 2010 a bude určen během přípravné fáze programu. |[1] XX[2] Úř. věst. L 352, 15.12.1987, s. 1.[3] Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1.[4] Úř. věst. C 293 E, 2.12.2006, s. 170.[5] Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 1.[6] Úř. věst. L 243, 6.9.2006, s. 47.

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
 |
 52011PC0794
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o online řešení spotřebitelských sporů (nařízení o online řešení spotřebitelských sporů) /* KOM/2011/0794 v konečném znění - 2011/0374 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.
 Souvislosti návrhu
 Tento návrh, společně s návrhem
 směrnice o alternativním řešení sporů u spotřebitelských
 sporů („směrnice o alternativním řešení spotřebitelských
 sporů“), je třeba vnímat v kontextu snahy o lepší fungování
 maloobchodního vnitřního trhu, zejména pokud jde o lepší právní ochranu
 spotřebitelů v souvislosti s transakcemi
 přeshraničního elektronického obchodu.
 V současnosti je nabídka systémů
 alternativního řešení sporů, pokud jde o řešení
 spotřebitelských sporů souvisejících s elektronickým obchodem, roztříštěná
 a neúplná. Navíc zatímco polovina stávajících systémů alternativního
 řešení sporů nabízí spotřebitelům možnost předložit
 své stížnosti online, velmi málo jich nabízí spotřebitelům možnost
 vést celý postup online (prostřednictvím online řešení sporů)[1]. Vedení celého řízení
 online by přineslo časovou úsporu a usnadnilo komunikaci mezi
 stranami.
 S rozvojem
 elektronického obchodu se rozsah a velikost trhů, na nichž se pohybují
 podniky a spotřebitelé, výrazně zvýšily a rozšířily za hranice
 států. Spotřebitelé i obchodníci však vnímají zapojení se do
 transakcí přeshraničního elektronického obchodu jako riskantní,
 protože se obávají, že příslušné spory by v důsledku virtuální povahy
 transakce nemusely být snadno vyřešeny.
 Neexistence účinné právní ochrany
 v případě stížností vyplývající z přeshraničních
 transakcí online má nepříznivé důsledky jak pro spotřebitele,
 tak i pro podniky. Spotřebitelé tratí tím, že nemohou nakupovat
 přeshraničně online; nechávají si tak ujít příležitost
 porovnat ceny produktů na širším trhu EU a koupit je tam, kde jsou
 levnější. Podniky, zejména malé a střední podniky, odrazuje
 potřeba získání správní kapacity pro řešení sporů se
 spotřebiteli, kteří mají bydliště v jiném členském
 státě. To brání rozvoji digitálního vnitřního trhu.
 V rámci stěžejní iniciativy
 strategie Evropa 2020 „Digitální agenda pro Evropu“[2] byla oznámena strategie EU ke
 zlepšení systémů alternativního řešení sporů, v níž se
 uvádí, že Komise „navrhne celounijní online nástroj pro řešení
 sporů v elektronickém obchodu“ s cílem posílit důvěru
 spotřebitelů a podniků v digitální trh. Mezi hlavní priority
 Aktu o jednotném trhu[3]
 z roku 2011 patří zavedení „možností mimosoudního vyřizování, jež
 budou spotřebitelům schopny zajistit levné, rychlé a snadné
 vyřešení sporu při zachování vztahů podniků s jejich
 zákazníky. Toto opatření bude obsahovat část věnovanou online
 obchodu“.
 S ohledem na zjištěné problémy si
 navrhované nařízení klade za cíl vytvořit celoevropský systém online
 řešení sporů, který usnadní řešení sporů týkajících se
 přeshraničního online prodeje zboží nebo poskytování služeb mezi
 obchodníkem a spotřebitelem.
 2.
 Výsledky konzultací zúčastněných stran a
 posouzení dopadů
 2.1.
 Shromažďování výsledků odborných
 konzultací a konzultace zúčastněných stran
 Několik studií týkajících se
 alternativního řešení spotřebitelských sporů, které
 uskutečnila Komise, se zabývalo otázkami spojenými s nástroji
 řešení sporů online. Patří mezi ně „Studie věnovaná
 používání alternativního řešení sporů v Evropské unii“ z roku
 2009 nabízející důkladnou analýzu stávajících systémů alternativního
 řešení sporů a jejich fungování ve všech členských státech,
 studie zabývající se odškodněním spotřebitelů v EU[4], „Posouzení nákladů na
 dodržování předpisů, včetně správních nákladů a
 zátěže podniků spojené s používáním alternativního řešení
 sporů“ (2011) a studie o „Přeshraničním alternativním
 řešení sporů v Evropské unii“ (2011).
 Veřejná


text:
konzultace o používání alternativního řešení
 sporů zahájená v lednu 2011 se zabývala také otázkami týkajícími se online
 řešení sporů a tím, jak nejlépe zajistit odškodnění
 spotřebitelů v souvislosti s transakcemi
 přeshraničního elektronického obchodu[5].
 Potřeba zlepšit nástroje online řešení sporů našla značnou
 míru podpory, zejména pro transakce elektronického obchodu, kde roste
 počet stížností, a to především v případech, kdy se jedná o
 nízkou hodnotu. Konkrétně byla zdůrazněna nutnost řešit
 jazykovou otázku a poskytnout dotčeným stranám odpovídající informace o
 procesu a jeho výsledku. Velká většina respondentů upozornila na
 nutnost vycházet z pozitivních zkušeností v jednotlivých odvětvích.
 Účastníci diskuse na vrcholné
 schůzce o alternativním řešení sporů pro vnitřní trh
 a spotřebitele („Alternative Dispute Resolution for Internal Market
 and consumers“), kterou v březnu 2011 uspořádaly útvary Komise
 společně s Evropským parlamentem, vyjádřili všeobecnou podporu
 rozvoji nástrojů online řešení sporů pro spotřebitelské
 spory prostřednictvím opatření na úrovni EU s cílem vyjasnit podmínky
 a zajistit vysokou kvalitu systémů alternativního řešení sporů
 ve všech odvětvích elektronického obchodu. Účastníci semináře na
 téma „Alternativní řešení sporů: jak zajistit jeho lepší fungování?“,
 organizovaného v rámci Evropského spotřebitelského summitu v dubnu 2011[6], se zabývali otázkami spojenými
 s online řešením sporů.
 Byl konzultován i evropský inspektor ochrany
 údajů (EIOÚ).
 2.2.
 Posouzení dopadů
 Komise provedla podrobné posouzení
 dopadů, analýzu nejrůznějších možností politik jak pro „Pokrytí
 alternativního řešení sporů, informace a kvalitu“, tak pro „Online
 řešení sporů u přeshraničních transakcí
 elektronického obchodu“.
 Posouzení
 dopadů dospělo k závěru, že přístup k nestranným,
 transparentním a účinným prostředkům pro mimosoudní řešení
 spotřebitelských sporů souvisejících s transakcemi
 přeshraničního elektronického obchodu může zajistit pouze
 kombinace dvou nástrojů, a sice alternativního řešení sporů a
 online řešení sporů. Nařízením se konkrétně vytvoří
 celounijní systém online řešení sporů, kterým bude možné
 účinně řešit spory vztahující se k transakcím
 přeshraničního elektronického obchodu na základě celoplošné
 nabídky kvalitních systémů alternativního řešení sporů, která má
 být vytvořena v souladu se směrnicí o alternativním řešení
 spotřebitelských sporů.
 3.
 Právní stránka návrhu
 3.1.
 Fungování celoevropského systému online řešení
 sporů
 3.1.1.
 Zřízení evropského systému online řešení
 sporů
 Cílem tohoto návrhu je zřízení evropské
 platformy pro online řešení sporů. Tato platforma pro online
 řešení sporů má podobu interaktivní internetové stránky, která představuje
 jednotné kontaktní místo pro spotřebitele a obchodníky, kteří se
 snaží o mimosoudní vyřešení sporu, jenž vznikl v souvislosti
 s transakcí přeshraničního elektronického obchodu. Platforma je
 dostupná ve všech úředních jazycích EU a její využívání je bezplatné.
 Systémy alternativního řešení sporů zavedené v členských
 státech, které byly oznámeny Komisi v souladu se „směrnicí o alternativním
 řešení spotřebitelských sporů“, budou elektronicky
 zaregistrovány platformou pro online řešení sporů.
 Spotřebitelé a obchodníci budou moci
 předkládat stížnosti prostřednictvím elektronického formuláře,
 který bude k dispozici na internetových stránkách platformy ve všech
 úředních jazycích EU. Platforma ověří, zda se může stížnost
 zpracovat, a bude se snažit, aby strany souhlasily s jejím postoupením
 systému alternativního řešení sporů, který je příslušný pro
 řešení daného sporu. Příslušný systém alternativního řešení
 sporů bude usilovat o vyřešení sporu v souladu se svými procedurálními
 pravidly do 30 dní ode dne obdržení stížnosti. Bude nutné, aby systém
 alternativního řešení sporů oznámil


text:
platformě některé údaje
 související s vývojem sporu (datum oznámení stížnosti stranám; datum
 vyřešení sporu; výsledek sporu).
 Na základě návrhu bude zřízena
 síť asistentů pro online řešení sporů, jež bude sestávat
 z jednoho kontaktního místa pro online řešení sporů v každém
 členském státě. Síť asistentů pro online řešení
 sporů bude poskytovat podporu při řešení sporů
 předložených prostřednictvím platformy pro online řešení
 sporů.
 3.1.2.
 Informace o celoevropském systému online
 řešení sporů
 Tento návrh vyžaduje, aby obchodníci usazení v
 EU, kteří se zapojí do přeshraničního elektronického obchodu,
 informovali spotřebitele o platformě pro online řešení
 sporů. Tyto informace musí být snadno, přímo, zřetelně a
 trvale zpřístupněné na internetových stránkách obchodníků, a to
 i tehdy, když spotřebitel předloží obchodníkovi stížnost.
 3.1.3.
 Sledování
 Každoročně se vypracuje zpráva o
 činnosti platformy. Soulad systémů alternativního řešení
 sporů s povinnostmi stanovenými v tomto nařízení budou sledovat
 příslušné orgány, které mají být zřízeny v členských státech v
 souladu se směrnicí o alternativním řešení spotřebitelských sporů.
 Každé tři roky předkládá Komise Evropskému parlamentu a Radě
 zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
 3.1.4.
 Pravidla ochrany údajů
 Údaje, které získá platforma pro online
 řešení sporů od stran a systémů alternativního řešení
 sporů, budou uloženy v databázi a budou podléhat příslušným právním
 předpisům o ochraně údajů.
 3.2.
 Zásada subsidiarity
 Základem návrhu
 je článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Rozvoj
 celoevropského systému online řešení sporů pro přeshraniční
 spory, založeného na stávajících systémech alternativního řešení
 sporů v členských státech a respektujícího jejich právní tradice
 posílí důvěru v digitální vnitřní trh na úrovni maloobchodu a
 vytvoří nové možnosti pro podniky.
 I přes současnou nízkou úroveň
 transakcí přeshraničního elektronického obchodu existuje rychle
 rostoucí digitální trh na úrovni maloobchodu v jednotlivých členských
 státech. Proto je zajištění jednoduchého, levného a účinného
 prostředku mimosoudního odškodnění potřebné k posílení
 důvěry spotřebitelů a obchodníků v přeshraniční
 online transakce.
 K vytvoření celounijní platformy pro
 online řešení sporů, která je důležitým nástrojem podpory
 elektronického obchodu, jsou nezbytná opatření na úrovni EU. Rovněž
 je nesmírně důležité poskytovat evropským spotřebitelům
 stejnou úroveň ochrany a podporovat konkurenceschopné postupy mezi podniky,
 a tím zvyšovat výměnu produktů a služeb elektronickou cestou a
 přes hranice.
 3.3.
 Proporcionalita
 Návrh je v souladu se zásadou proporcionality
 z těchto důvodů:
 Cílem návrhu je zavést co
 nejúčinnější prostředek k dosažení sledovaného cíle při co
 nejnižších srovnatelných nákladech. Namísto vytvoření zcela nové struktury
 na úrovni EU se nový regulační přístup zakládá na stávajících
 vnitrostátních systémech alternativního řešení sporů, jež jsou v
 souladu s požadavky stanovenými v příslušných právních předpisech
 Unie.
 Navrhované nařízení tedy zajistí plné
 pokrytí kvalitních služeb alternativního řešení sporů pro
 přeshraniční online spory, zatímco realizační náklady se omezí
 na to, čím návrh doplňuje stávající struktury alternativního
 řešení sporů na vnitrostátní úrovni.
 Navrhovaná pravidla byla posuzována
 z hlediska přiměřenosti a široce konzultována s cílem
 zajistit odpovídající a přiměřenou regulaci.
 4.
 Dopad na rozpočet
 Toto opatření je součástí programu
 Spotřebitelé na období 2014–2020[7].
 Vliv na rozpočet se bude řešit přerozdělením zdrojů na
 roky 2012 a 2013. Finanční prostředky vyčleněné pro
 provádění tohoto návrhu od roku 2012 do roku 2020 budou činit 4,586
 milionu EUR v současných


text:
cenách. Potřeby v oblasti lidských
 zdrojů budou pokryty ze zdrojů generálního ředitelství, které
 jsou již vyčleněny na řízení akce a které byly vnitřně
 přeobsazeny v rámci generálního ředitelství, a případně
 doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu
 generálnímu ředitelství poskytnout v rámci ročního
 přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení. Přílohou
 tohoto návrhu je finanční výkaz.
 2011/0374 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY
 o online řešení spotřebitelských
 sporů (nařízení o online řešení spotřebitelských
 sporů)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru[8],
 po konzultaci s evropským inspektorem ochrany
 údajů,
 v souladu s řádným
 legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 V čl. 169 odst. 1 a v čl. 169 odst. 2
 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) se stanoví, že Unie
 přispívá k dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele
 prostřednictvím opatření přijatých podle článku 114.
 Článek 38 Listiny základních práv Evropské unie stanoví, že
 v politikách Unie je zajištěna vysoká úroveň ochrany
 spotřebitelů.
 (2)
 V souladu s čl. 26 odst. 2 SFEU vnitřní
 trh zahrnuje prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn
 volný pohyb zboží a služeb. Aby měli spotřebitelé důvěru ve
 vnitřní trh a aby využívali výhod jeho digitálního rozměru, je
 nezbytné, aby měli přístup k jednoduchým a levným způsobům
 řešení sporů vzniklých v souvislosti s prodejem zboží nebo
 poskytováním služeb online. To je důležité zejména v případě, že
 spotřebitelé nakupují v zahraničí.
 (3)
 Komise ve svém Aktu o jednotném trhu[9] identifikovala právní
 předpisy o alternativním řešení sporů, které zahrnují
 rozměr elektronického obchodu, jako jeden z dvanácti nástrojů k
 podnícení hospodářského růstu a posílení důvěry v jednotný
 trh.
 (4)
 Evropská rada vyzvala Parlament a Radu, aby do
 konce roku 2012 přijaly první soubor prioritních opatření, která mají
 přinést nový impuls jednotnému trhu[10].
 (5)
 Vnitřní trh je pro spotřebitele
 každodenní realitou, když cestují, nakupují a provádí platby. Spotřebitelé
 jsou na vnitřním trhu klíčovými hráči, a proto by jim měla
 být věnována náležitá péče. Digitální rozměr vnitřního trhu
 se stává důležitým pro spotřebitele i obchodníky. Spotřebitelé
 stále více nakupují po internetu a čím dál větší počet
 obchodníků prodává online. Spotřebitelé a obchodníci by měli mít
 důvěru v provádění transakcí v digitálním prostředí.
 (6)
 Přístup k levnému a snadnému řešení
 sporů může posílit důvěru spotřebitelů a
 obchodníků v digitální trh. Spotřebitelé a obchodníci přesto
 stále čelí mnoha překážkám při hledání mimosoudního řešení,
 zejména v případě sporů vzniklých v souvislosti
 s přeshraničními online transakcemi. Tyto spory tak v
 současnosti zůstávají často nevyřešené.
 (7)
 Online řešení sporů nabízí snadné a levné
 mimosoudní vyřešení sporů vzniklých v souvislosti s
 přeshraničními online transakcemi. V současnosti však
 chybějí mechanismy, díky kterým by spotřebitelé a obchodníci mohli
 vyřešit tyto spory elektronickými prostředky. To je na úkor
 spotřebitelů, působí jako překážka pro
 přeshraniční online transakce, vytváří nerovné podmínky pro
 obchodníky, a tak dochází k poškozování rozvoje elektronického obchodu.
 (8)
 Toto nařízení


text:
by se mělo
 vztahovat na mimosoudní řešení smluvních sporů mezi spotřebiteli
 a obchodníky, které vznikají v souvislosti s přeshraničním
 online prodejem zboží nebo poskytováním služeb obchodníky. Toto nařízení
 by se nemělo vztahovat na spory mezi spotřebiteli a obchodníky, které
 vznikají v souvislosti s online prodejem zboží nebo poskytováním služeb,
 jestliže alespoň jeden z nich není usazen nebo nemá bydliště
 v členském státě Unie v době, kdy si spotřebitel
 objedná toto zboží nebo tyto služby, anebo jestliže spotřebitel
 i obchodník je usazen nebo má bydliště ve stejném členském
 státě.
 (9)
 Tímto nařízením by neměla být
 dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/52/ES ze dne
 21. května 2008 o některých aspektech mediace
 v občanských a obchodních věcech[11], nařízení Rady (ES)
 č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a
 výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech[12], nařízení Evropského
 parlamentu a Rady (ES) č. 864/2007 ze dne 11. července 2007
 o právu rozhodném pro mimosmluvní závazkové vztahy (Řím II)[13] a nařízení Evropského
 parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června
 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I)[14].
 (10)
 Definice „spotřebitele“ by měla pokrývat
 fyzické osoby jednající mimo rámec své obchodní činnosti, podnikání,
 řemesla nebo povolání. Pokud je však smlouva uzavřena za účelem
 částečně spadajícím do rámce a částečně mimo
 rámec obchodní činnosti dané osoby (smlouvy mající dvojí účel) a
 účel této činnosti je natolik okrajový, že nepřevažuje v
 celkovém kontextu dotčené transakce, tato osoba by rovněž měla
 být považována za spotřebitele.
 (11)
 Definice „online prodeje zboží nebo poskytování
 služeb“ by měla pokrývat transakce v rámci online prodeje zboží nebo
 poskytování služeb, kdy obchodník nebo jeho prostředník nabízí zboží
 či služby prostřednictvím internetové stránky nebo jiného
 elektronického prostředku a spotřebitel si takové zboží nebo služby
 na této stránce nebo prostřednictvím jiného elektronického prostředku
 objednal. To by se mělo vztahovat i na případy, kdy se
 spotřebitel dostal na internetovou stránku anebo k jiné službě
 informační společnosti prostřednictvím mobilního elektronického
 zařízení, jímž je například mobilní telefon.
 (12)
 Toto nařízení by se nemělo vztahovat na
 spory mezi spotřebiteli a obchodníky, které vzniknou v souvislosti s
 přeshraničním prodejem zboží nebo poskytováním služeb offline. Toto
 nařízení by se nemělo vztahovat na spory mezi obchodníky.
 (13)
 Toto nařízení by mělo být nahlíženo ve
 spojení se směrnicí Evropského parlamentu a Rady ..../.../EU [Úřad
 pro úřední tisky: vložit číslo] ze dne [Úřad pro
 úřední tisky: vložit datum přijetí] o alternativním řešení
 sporů u spotřebitelských sporů (směrnice
 o alternativním řešení spotřebitelských sporů)[15], která vyžaduje, aby
 členské státy zajistily, aby všechny spory mezi spotřebiteli a
 obchodníky usazenými nebo s bydlištěm v Unii, které vzniknou
 v souvislosti s prodejem zboží nebo poskytováním služeb, mohly být
 předloženy subjektu alternativního řešení sporů.
 (14)
 Cílem tohoto nařízení je vytvoření
 platformy pro online řešení sporů na evropské úrovni. Platforma pro
 online řešení sporů by měla mít podobu interaktivní internetové
 stránky nabízející jednotné kontaktní místo pro spotřebitele a obchodníky,
 kteří usilují o mimosoudní vyřešení sporů, které vznikly
 v souvislosti s transakcemi přeshraničního elektronického
 obchodu. Měla by umožnit spotřebitelům a obchodníkům
 předkládat


text:
stížnosti vyplněním elektronického formuláře dostupného
 ve všech úředních jazycích Evropské unie a tyto stížnosti postoupit
 subjektu alternativního řešení sporů příslušnému pro řešení
 daného sporu. Platforma by měla subjektům alternativního řešení
 sporů nabídnout možnost vést postup řešení sporu prostřednictvím
 platformy.
 (15)
 Systém online řešení sporů na evropské
 úrovni by měl navazovat na stávající subjekty alternativního řešení
 sporů v členských státech a respektovat právní tradice
 členských států. Subjekty alternativního řešení sporů,
 které obdržely stížnost prostřednictvím platformy pro online řešení
 sporů, by proto měly používat svoje procedurální předpisy,
 včetně předpisů týkajících se nákladů. Toto
 nařízení má však v úmyslu zavést určitá společná pravidla
 použitelná na tyto postupy, které zajistí jejich účinnost. To by mělo
 zahrnovat pravidla zajišťující, že takové řešení sporů
 proběhne co nejrychleji.
 (16)
 Zajištění toho, aby všechny subjekty
 alternativního řešení sporů oznámené Komisi v souladu
 s čl. 17 odst. 2 směrnice ..../.../EU [= směrnice o
 alternativním řešení spotřebitelských sporů] Úřad pro
 úřední tisky: vložit číslo] byly elektronicky propojeny
 s evropskou platformou pro online řešení sporů, by mělo
 umožnit úplné pokrytí systémů mimosoudní nápravy online u
 přeshraničních sporů vznikajících v souvislosti s prodejem
 zboží nebo poskytováním služeb online.
 (17)
 Toto nařízení nebrání fungování žádného
 subjektu online řešení sporů, který působí v Unii.
 Nemělo by bránit subjektům alternativního řešení sporů
 v tom, aby se zabývaly přeshraničními spory online, které jim
 byly předloženy jinými prostředky než prostřednictvím platformy
 pro online řešení sporů.
 (18)
 Síť asistentů pro online řešení
 sporů by měla poskytovat podporu řešení sporů týkajících se
 stížností předložených prostřednictvím platformy pro online
 řešení sporů. Uvedená síť by se měla skládat
 z kontaktních míst pro online řešení sporů v členských
 státech, ve kterých sídlí asistenti pro online řešení sporů.
 (19)
 Právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý
 proces jsou základní práva zaručená v článku 47 Listiny základních
 práv Evropské unie. Postupy řešení sporů online nemohou nahrazovat
 soudní řízení a neměly by zbavovat spotřebitele nebo obchodníky
 jejich práva na zjednání nápravy před soudem. Nic v tomto nařízení by
 proto nemělo bránit stranám sporu ve výkonu jejich práva na přístup k
 soudnictví.
 (20)
 Zpracování informací podle tohoto nařízení by
 mělo podléhat přísným zárukám důvěrnosti a mělo by být
 v souladu s pravidly pro ochranu osobních údajů stanovenými ve
 směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října
 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních
 údajů a o volném pohybu těchto údajů[16] a v nařízení Evropského
 parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000
 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních
 údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto
 údajů[17].
 Tato pravidla by se měla použít na zpracování osobních údajů
 prováděné podle tohoto nařízení různými aktéry platformy,
 ať již jednají samostatně, nebo společně s jinými
 aktéry platformy.
 (21)
 Subjekty údajů by měly být informovány o
 zpracování svých osobních údajů v platformě online řešení
 sporů a o svých právech souvisejících s uvedeným zpracováním, a sice
 prostřednictvím souhrnného oznámení o ochraně osobních údajů,
 které má být zveřejněno Komisí a jasným a jednoduchým jazykem
 objasňovat operace zpracování prováděné v


text:
rámci odpovědnosti
 různých aktérů platformy, v souladu s články 11 a 12
 nařízení (ES) č. 45/2001 a s vnitrostátními právními předpisy
 přijatými v souladu s články 10 a 11 směrnice 95/46/ES.
 (22)
 Obchodníci by měli na svých internetových stránkách
 informovat spotřebitele o platformě online řešení sporů a
 uvést odkaz na její domovskou stránku. Měli by rovněž tyto informace
 poskytovat, pokud spotřebitel podal stížnost obchodníkovi, oddělení
 pro vyřizování stížností spotřebitelů provozovanému obchodníkem
 nebo ombudsmanovi společnosti. Touto povinností by neměl být
 dotčen čl. 10 odst. 1 až 3 směrnice ..../.../EU [Úřad pro
 úřední tisky: vložit číslo] týkající se informování
 spotřebitelů ze strany obchodníků o postupech alternativního
 řešení sporů, které se vztahují na uvedené obchodníky, a o tom, zda
 se k řešení sporů se spotřebiteli zavázali používat postupy
 alternativního řešení sporů či nikoli. Kromě toho by touto
 povinností neměly být dotčeny čl. 6 odst. 1 písm. t) a
 článek 8 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU ze dne 25.
 října 2011 o právech spotřebitelů[18]. V čl. 6 odst. 1 písm. t)
 směrnice 2011/83/EU se stanoví, že v případě
 spotřebitelských smluv uzavřených na dálku nebo mimo obchodní
 prostory musí být spotřebitel před uzavřením smlouvy obchodníkem
 informován o možnosti využití mechanismu mimosoudního urovnání stížností
 a nápravy, který se na obchodníka vztahuje, a o způsobu přístupu
 k němu.
 (23)
 Aby bylo možné doplnit nebo změnit
 některé prvky tohoto nařízení, které nejsou podstatné, měla by
 být přenesena na Komisi pravomoc přijímat akty v souladu
 s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o druh
 informací, které žalující strana musí uvést v elektronickém formuláři pro
 podávání stížností, který je k dispozici v platformě online
 řešení sporů. Je zvlášť důležité, aby Komise během
 svých přípravných prací vedla náležité konzultace, včetně
 konzultací na odborné úrovni. Až bude Komise připravovat a vypracovávat
 akty v přenesené pravomoci, měla by zajistit souběžné,
 včasné a náležité předávání příslušných dokumentů
 Evropskému parlamentu a Radě.
 (24)
 Aby se zajistily jednotné podmínky pro
 provádění tohoto nařízení, měly by být Komisi svěřeny
 prováděcí pravomoci, pokud jde o fungování platformy online řešení
 sporů, způsoby podávání stížností a spolupráce se sítí asistentů
 pro online řešení sporů. Uvedené pravomoci by měly být
 vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady
 (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví
 pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují
 Komisi při výkonu prováděcích pravomocí. Pro přijímání
 prováděcích aktů týkajících se elektronického formuláře pro
 podávání stížností by měl být použit poradní postup, jelikož má
 čistě technickou povahu. Pro přijímání pravidel týkajících se
 způsobů spolupráce mezi asistenty sítě asistentů pro online
 řešení sporů by měl být použit přezkumný postup.
 (25)
 Vzhledem k tomu, že cíle tohoto nařízení,
 totiž zřídit evropskou platformu pro online řešení
 přeshraničních sporů fungující podle společných pravidel,
 nelze z důvodu jeho rozsahu a účinků uspokojivě dosáhnout
 na úrovni členských států, a proto jej lze lépe dosáhnout na úrovni
 Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou
 subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se
 zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku
 nepřekračuje


text:
toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro
 dosažení tohoto cíle.
 (26)
 Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí
 zásady uznávané zejména Listinou základních práv Evropské unie, konkrétně články
 7, 8, 38 a 47 uvedené dohody,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 KAPITOLA I
 Obecná ustanovení
 Článek 1
 Předmět
 Účelem tohoto nařízení je
 přispět k fungování vnitřního trhu, a zejména jeho digitálního
 rozměru, a k dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele prostřednictvím
 platformy pro usnadnění nestranného, transparentního, účinného a
 spravedlivého mimosoudního řešení sporů mezi spotřebiteli a
 obchodníky online.
 Článek 2
 Oblast působnosti
 Toto nařízení se použije na mimosoudní
 řešení smluvních sporů, které vznikly v souvislosti s
 transakcemi přeshraničního elektronického prodeje zboží nebo
 poskytování služeb mezi obchodníky a spotřebiteli, a sice
 prostřednictvím zásahu subjektu alternativního řešení sporů
 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady [Úřad pro
 úřední tisky: vložit číslo] o alternativním řešení
 sporů u spotřebitelských sporů a o změně nařízení
 (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2009/22/ES (směrnice o
 alternativním řešení spotřebitelských sporů) a s využitím
 evropské platformy pro online řešení sporů.
 Článek 3
 Vztah k jiným právním předpisům Unie
 Tímto nařízením není dotčena
 směrnice 2008/52/ES, nařízení (ES) č. 44/2001, nařízení
 (ES) č. 864/2007 a nařízení (ES) č. 593/2008.
 Článek 4
 Definice
 Pro účely tohoto nařízení:
 a) se „spotřebitelem“ rozumí jakákoli
 fyzická osoba, jež jedná za účelem, který nelze považovat za provozování
 jejího obchodu, živnosti nebo řemesla anebo výkonu jejího svobodného
 povolání;
 b) se „obchodníkem“ rozumí jakákoli
 fyzická nebo právnická osoba, bez ohledu na to, zda je v soukromém nebo
 veřejném vlastnictví, jež jedná, včetně jakékoli osoby jednající
 jejím jménem nebo z jejího pověření, za účelem souvisejícím s
 jejím obchodem, živností nebo řemeslem anebo výkonem jejího svobodného
 povolání;
 c) se „online prodejem zboží nebo poskytováním
 služeb“ rozumí transakce v rámci online prodeje zboží nebo poskytování služeb,
 kdy obchodník nebo jeho prostředník nabízí zboží či služby
 prostřednictvím internetové stránky nebo jiného elektronického
 prostředku a spotřebitel si takové zboží nebo služby na této stránce
 nebo prostřednictvím jiného elektronického prostředku objednal;
 d) se „elektronickým prostředkem“
 rozumí prostředek používající elektronické zařízení pro zpracování
 (včetně digitální komprese) a ukládání dat zaslaných,
 přenesených a obdržených jako celek po drátě, radiem, optickými
 prostředky nebo jinými elektromagnetickými prostředky.
 Za služby poskytované elektronickými
 prostředky se nepovažují:
 –
 služby poskytované offline,
 –
 služby s materiálním obsahem, a to ani
 v případě, kdy jsou poskytované prostřednictvím
 elektronických prostředků, jako jsou stroje pro automatický výdej
 peněz nebo lístků (bankovky, jízdenky), přístup
 k silničním sítím, parkovištím, poplatky za používání, a to ani
 v případě, kdy jsou elektronické prostředky nainstalovány u
 vstupu nebo výstupu za účelem kontroly přístupu a/nebo zajištění
 správné platby,
 –
 služby, které nejsou poskytovány elektronickými
 systémy pro zpracování/ukládání dat, jako jsou telefonní hlasové služby,
 telefax nebo telex, služby poskytované prostřednictvím telefonu nebo faxu,
 lékařské konzultace po telefonu nebo telefaxu, právnické konzultace po
 telefonu nebo telefaxu, přímý prodej po telefonu nebo telefaxu;
 e) se „přeshraničním online
 prodejem zboží nebo přeshraničním poskytováním služeb“ rozumí online
 prodej zboží nebo poskytování služeb, jestliže v době objednání
 tohoto zboží nebo služeb má spotřebitel bydliště v jiném
 členském státě než ve


text:
kterém je usazen obchodník;
 f) obchodník je „usazen“:
 –
 v místě podnikání, je-li obchodníkem fyzická
 osoba,
 –
 je-li obchodníkem společnost nebo jiná
 právnická osoba nebo sdružení fyzických nebo právnických osob,
 v místě, v němž má své sídlo, ústřední správu nebo hlavní
 provozovnu nebo v místě, kde činí své nabídky nebo, pokud zboží nebo
 služby, jež byly objednány, mají být dodány pobočkou, zastoupením nebo
 jinou provozovnou, v místě, kde se tato pobočka, zastoupení nebo jiná
 provozovna nachází;
 g) se „postupem alternativního
 řešení sporů“ rozumí mimosoudní řešení sporu
 prostřednictvím zásahu subjektu řešení sporů, který navrhuje
 nebo stanoví řešení nebo dává dotyčné strany dohromady s cílem
 usnadnit smírné řešení.
 Postupy před subjekty řešení sporů,
 kdy jsou za řešení sporu odpovědné fyzické osoby zaměstnané
 výhradně obchodníkem, postupy před odděleními pro vyřizování
 stížností spotřebitelů provozovanými obchodníkem, přímé jednání
 mezi spotřebitelem a obchodníkem, ať už v zastoupení, či nikoli,
 a pokusy soudce urovnat spor v průběhu soudního řízení
 týkajícího se příslušného sporu se nepovažují za alternativní postupy
 řešení sporů;
 h) se „subjektem alternativního
 řešení sporů“ rozumí subjekt, na nějž se vztahuje čl. 4
 písm. e) směrnice Evropského parlamentu a Rady [Úřad pro
 úřední tisky: vložit číslo] o alternativním řešení
 sporů u spotřebitelských sporů a o změně nařízení
 (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2009/22/ES (směrnice o
 alternativním řešení spotřebitelských sporů), který byl oznámen
 Komisi v souladu s čl. 17 odst. 2 uvedené směrnice;
 i) se „žalující stranou“ rozumí
 spotřebitel nebo obchodník, který předložil stížnost
 prostřednictvím evropské platformy pro online řešení sporů;
 j) se „odpůrcem“ rozumí
 spotřebitel nebo obchodník, proti němuž byla vznesena stížnost
 prostřednictvím evropské platformy pro online řešení sporů;
 k) se „osobními údaji“ rozumí veškeré
 informace o identifikované nebo identifikovatelné fyzické osobě (dále jen
 „subjektu údajů“); identifikovatelnou osobou se rozumí osoba, kterou lze
 přímo či nepřímo identifikovat, zejména s odkazem na
 identifikační číslo nebo na jeden či více zvláštních prvků
 její fyzické, fyziologické, psychické, ekonomické, kulturní nebo sociální
 identity.
 KAPITOLA II
 Evropská platforma pro online řešení sporů
 Článek 5
 Zřízení evropské platformy pro online řešení sporů
 1.
 Komise zřizuje Evropskou platformu pro online
 řešení sporů.
 2.
 Evropská platforma pro online řešení
 sporů je interaktivní internetová stránka, která umožňuje
 elektronický a bezplatný přístup ve všech úředních jazycích Unie.
 Evropská platforma pro online řešení sporů je jediným místem vstupu
 pro spotřebitele a obchodníky usilující o mimosoudní řešení
 sporů, na něž se vztahuje toto nařízení.
 3.
 Evropská platforma pro online řešení
 sporů musí mít tyto funkce:
 a) obsahovat elektronický formulář pro
 podávání stížností pro vyplnění žalující stranou;
 b) navrhovat jednotlivým stranám na
 základě informací obsažených v elektronickém formuláři pro podávání
 stížností jeden nebo několik subjektů alternativního řešení
 sporů a poskytovat informace o případných poplatcích, o jazyce nebo
 jazycích, ve kterých bude postup veden a přibližnou délku postupů
 nebo informovat žalující stranu o tom, že na základě předložených
 informací nebylo možné identifikovat žádný subjekt alternativního řešení
 sporů;
 c) předat stížnosti tomu subjektu
 alternativního řešení sporů, na kterém se jednotlivé strany shodly;
 d) umožnit jednotlivým stranám a subjektu
 alternativního řešení sporů vést postup řešení sporu online;
 e) poskytnout elektronický formulář,
 pomocí


text:
nějž budou subjekty alternativního řešení sporů
 předávat informace uvedené v čl. 9 písm. c);
 f) poskytovat systém zpětné vazby,
 který umožní stranám, aby vyjádřily své názory na fungování platformy pro
 online řešení sporů a subjektů alternativního řešení
 sporů, které se jejich sporem zabývaly;
 g) zveřejňovat informace o
 subjektech alternativního řešení sporů oznámených Komisi
 v souladu s čl. 17 odst. 2 směrnice ..../.../EU [Úřad pro
 úřední tisky: vložit číslo směrnice Evropského parlamentu a
 Rady o alternativním řešení sporů u spotřebitelských sporů
 a o změně nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice
 2009/22/ES (směrnice o alternativním řešení spotřebitelských
 sporů)], které se zabývají spory, na něž se vztahuje toto
 nařízení;
 h) poskytovat obecné informace o
 alternativním řešení sporů jakožto prostředku mimosoudního
 řešení sporů;
 i) zpřístupňovat statistiky o
 výsledcích sporů, kterými se zabývaly subjekty alternativního řešení
 sporů, jimž byly stížnosti postoupeny prostřednictvím platformy pro
 online řešení sporů.
 4.
 Subjekty alternativního řešení sporů,
 které byly Komisi oznámeny v souladu s čl. 17 odst. 2 směrnice
 ..../.../EU [Úřad pro úřední tisky: vložit číslo
 směrnice Evropského parlamentu a Rady o alternativním řešení
 sporů u spotřebitelských sporů a o změně nařízení
 (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2009/22/ES (směrnice o
 alternativním řešení spotřebitelských sporů)] a které podle
 prvků, jež jsou nezbytné pro zjištění jejich způsobilosti,
 oznámených v souladu s čl. 16 odst. 1 písm. g) směrnice
 ..../.../EU [Úřad pro úřední tisky: vložit číslo
 směrnice Evropského parlamentu a Rady o alternativním řešení
 sporů u spotřebitelských sporů a o změně nařízení
 (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2009/22/ES (směrnice o
 alternativním řešení spotřebitelských sporů)], jsou na
 základě informací obsažených v elektronickém formuláři pro podávání
 stížností uvedeném v odst. 3 písm. a) způsobilé k řešení sporů,
 na něž se vztahuje toto nařízení, se musí elektronicky zaregistrovat
 v platformě pro online řešení sporů.
 5.
 Komise je odpovědná za platformu pro online
 řešení sporů, pokud jde o její vývoj, provoz, údržbu a související
 ochranu údajů.
 6.
 Komise přijme opatření ohledně
 způsobů provádění funkcí stanovených v odstavci 3
 prostřednictvím prováděcích aktů. Uvedené prováděcí akty se
 přijímají v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 15
 odst. 3.
 Článek 6
 Síť asistentů pro online řešení sporů
 1.
 Každý členský stát určí jedno kontaktní
 místo pro online řešení sporů a sdělí Komisi jeho název a
 kontaktní údaje. Členské státy mohou odpovědnost za kontaktní místa
 pro online řešení sporů přenést na svá centra sítě evropských
 spotřebitelských center, na sdružení spotřebitelů nebo na
 jakýkoli jiný subjekt. V každém kontaktním místě pro online řešení
 sporů musí působit alespoň dva asistenti pro online řešení
 sporů.
 2.
 Asistenti pro online řešení sporů
 poskytují podporu při řešení sporů týkajících se stížností
 předložených prostřednictvím platformy tím, že plní tyto funkce:
 a) v případě nutnosti
 usnadňují komunikaci mezi stranami a příslušným subjektem
 alternativního řešení sporů;
 b) informují spotřebitele o jiných
 prostředcích nápravy, pokud spor nelze vyřešit prostřednictvím
 platformy, například pokud obchodník nesouhlasí s využitím
 alternativního řešení sporu;
 c) na základě praktických zkušeností
 získaných při výkonu své funkce předkládají Komisi a členským
 státům výroční zprávu o činnosti;
 d) informují strany o výhodách a nevýhodách
 postupů uplatňovaných subjekty alternativního


text:
řešení sporů.
 3.
 Komise zřídí síť asistentů pro
 online řešení sporů, která umožní spolupráci mezi asistenty pro
 online řešení sporů a bude pomáhat při výkonu jejich funkcí
 stanovených v odstavci 2.
 4.
 Komise uspořádá alespoň jednou za rok
 setkání členů sítě asistentů pro online řešení
 sporů, aby umožnila výměnu osvědčených postupů a
 diskusi o jakýchkoli problémech, se kterými se setkali v souvislosti
 s fungováním platformy pro online řešení sporů.
 5.
 Komise přijme pravidla týkající se
 způsobů spolupráce mezi asistenty pro online řešení sporů
 prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se
 přijmou v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 15
 odst. 3.
 Článek 7
 Podání stížnosti
 1.
 Za účelem předložení stížnosti platformě
 pro online řešení sporů vyplní žalující strana elektronický
 formulář pro podávání stížností, který je k dispozici na internetových
 stránkách platformy. Žalující strana může připojit k formuláři
 stížnosti jakékoli doklady na podporu své stížnosti v elektronické formě.
 2.
 Informace, které má žalující strana
 předkládat, musí být dostatečné k tomu, aby bylo možné
 určit příslušný subjekt alternativního řešení sporů. Tyto
 informace jsou popsány v příloze.
 3.
 Platforma pro online řešení sporů musí
 stranám poskytnout informace o subjektu nebo subjektech alternativního
 řešení sporů, které byly platformou pro online řešení sporů
 identifikovány jako kompetentní. Pokud je k dispozici více možností,
 asistenti pro online řešení sporů příslušných členských
 států poskytnou stranám podrobné informace o různých subjektech,
 které byly jako takové identifikovány, a poskytnou stranám poradenství o
 výhodách a nevýhodách postupů uplatňovaných každým z těchto
 subjektů, aby stranám bylo umožněno informovaně si zvolit jeden
 z nich.
 4.
 Komise je oprávněna přijmout v souladu s
 článkem 16 akty v přenesené pravomoci za účelem úpravy informací
 uvedených v příloze, s přihlédnutím ke kritériím, podle
 nichž subjekty alternativního řešení sporů oznámené Komisi
 v souladu s čl. 17 odst. 2 směrnice ..../.../EU [Úřad pro
 úřední tisky: vložit číslo směrnice Evropského parlamentu a
 Rady o alternativním řešení sporů u spotřebitelských sporů
 a o změně nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice
 2009/22/ES (směrnice o alternativním řešení spotřebitelských
 sporů)], které se zabývají spory, na něž se vztahuje toto
 nařízení, vymezují svou příslušnou oblast působnosti.
 5.
 Komise stanoví podrobnosti týkající se
 elektronického formuláře pro podávání stížností formou prováděcích
 aktů. Tyto prováděcí akty se přijmou v souladu s poradním
 postupem uvedeným v čl. 15 odst. 2.
 6.
 Pouze údaje, které jsou přesné, podstatné a
 nepřesahující míru s ohledem na účely, pro které jsou
 shromažďovány, se zpracovávají prostřednictvím elektronického
 formuláře pro podávání stížností a jeho dodatků.
 Článek 8
 Zpracování a postoupení stížnosti
 1.
 Stížnost předložená platformě se
 zpracuje, pokud je formulář stížnosti úplně vyplněný.
 2.
 Po přijetí úplně vyplněného
 formuláře stížnosti sdělí platforma pro online řešení sporů
 žalující straně v jazyce žádosti a zašle e-mailem odpůrci
 v jazyce smlouvy tyto informace:
 a) informace o tom, že strany se musí
 shodnout na jednom příslušném subjektu alternativního řešení
 sporů, aby mu mohla být stížnost postoupena;
 b) informace o tom, že
 v případě, pokud se strany nedohodnou na jednom příslušném
 subjektu alternativního řešení sporů nebo pokud nebyl žádný
 příslušný subjekt alternativního řešení sporů identifikován,
 nebude stížnost dále


text:
zpracovávána;
 c) seznam všech příslušných
 subjektů alternativního řešení sporů, pokud byly jako takové
 identifikovány;
 d) název a kontaktní údaje kontaktního místa
 pro online řešení sporů v místě bydliště (pro
 spotřebitele) a v místě podnikání (obchodníka) a rovněž
 stručný popis funkcí uvedených v čl. 6 odst. 2 písm. a), b) a
 d);
 e) výzvu pro spotřebitele, aby si
 zvolil jeden nebo několik subjektů alternativního řešení
 sporů z poskytnutého seznamu, s upozorněním na to, že nemá
 povinnost takovou volbu uskutečnit;
 f) výzvu pro obchodníka, aby si zvolil
 jeden nebo několik subjektů alternativního řešení sporů z
 poskytnutého seznamu, pokud se žádný z těchto subjektů neshoduje
 se subjektem, k jehož využívání se obchodník zavázal v souladu
 s čl. 10 odst. 1 směrnice ..../.../EU [Úřad pro úřední
 tisky: vložit číslo směrnice Evropského parlamentu a Rady o
 alternativním řešení sporů u spotřebitelských sporů a o
 změně směrnice 2009/22/ES (směrnice o alternativním
 řešení spotřebitelských sporů)];
 g) informace o tom, že
 v případě, že spotřebitel zvolí subjekt alternativního
 řešení sporů, k jehož využívání se obchodník zavázal
 v souladu s čl. 10 odst. 1 směrnice ..../.../EU [Úřad
 pro úřední tisky: vložit číslo směrnice Evropského
 parlamentu a Rady o alternativním řešení sporů u
 spotřebitelských sporů a o změně směrnice 2009/22/ES
 (směrnice o alternativním řešení spotřebitelských sporů)],
 platforma automaticky předá stížnost uvedenému subjektu alternativního
 řešení sporů.
 3.
 Sdělení uvedené v odstavci 2 musí
 zahrnovat popis těchto charakteristik každého subjektu:
 a) jeho poplatků, pokud je
 uplatňuje;
 b) jazyka nebo jazyků, v nichž
 bude postup veden;
 c) přibližné délky postupu;
 d) případně potřeby fyzické
 přítomnosti stran nebo jejich zástupců;
 e) závazné či nezávazné povahy výsledku
 postupu.
 4.
 Pokud strany platformě neodpoví nebo se neshodnou
 na jednom příslušném subjektu alternativního řešení sporů,
 stížnost nebude dále zpracovávána. Spotřebitel musí být informován o
 možnosti kontaktovat asistenta pro online řešení sporů za účelem
 získání informací o jiných prostředcích nápravy.
 5.
 Pokud si spotřebitel zvolí subjekt
 alternativního řešení sporů, k jehož využívání se obchodník
 zavázal v souladu s čl. 10 odst. 1 směrnice ..../.../EU [Úřad
 pro úřední tisky: vložit číslo směrnice Evropského
 parlamentu a Rady o alternativním řešení sporů u
 spotřebitelských sporů a o změně směrnice 2009/22/ES
 (směrnice o alternativním řešení spotřebitelských sporů)],
 nebo pokud strany ve svých odpovědích zvolí tentýž subjekt alternativního
 řešení sporů, platforma automaticky předá stížnost uvedenému
 subjektu alternativního řešení sporů.
 6.
 Pokud se strany dohodnou na několika
 subjektech alternativního řešení sporů, bude spotřebitel požádán
 o to, aby vybral jeden z dohodnutých subjektů alternativního
 řešení sporů. Platforma tomuto subjektu alternativního řešení
 sporů stížnost automaticky předá.
 Článek 9
 Řešení sporu
 Subjekty alternativního řešení
 sporů, kterým byla stížnost v souladu s článkem 8
 postoupena:
 a) neprodleně uvědomí strany sporu
 a informují je o svých pravidlech postupu a poplatcích za vyřešení
 dotčeného sporu;
 b) pokud se po oznámení sporu strany dohodnou
 na zahájení řízení před tímto subjektem, dokončí postup
 řešení sporu do 30 dnů od zahájení tohoto řízení. V
 případě složitých sporů může subjekt alternativního
 řešení sporů tuto lhůtu prodloužit;
 c) bez prodlení předají platformě
 pro online řešení sporů tyto informace:
 i) datum přijetí a předmět
 sporu;
 ii)


text:
datum oznámení sporu stranám;
 iii) datum uzavření a výsledky postupu.
 Článek 10
 Databáze
 Komise přijme opatření nezbytná k
 zavedení a provozování elektronické databáze, v níž uchovává údaje zpracovávané
 v souladu s čl. 5 odst. 3 a čl. 9 písm. c).
 Článek 11
 Zpracování osobních údajů
 1.
 Přístup k informacím, včetně
 osobních údajů, týkajícím se sporu a uloženým v databázi uvedené v
 článku 10 se umožní pro účely uvedené v článku 9 pouze subjektu
 alternativního řešení sporů, kterému byl spor postoupen v souladu s
 článkem 8. Přístup k těmto informacím se pro účely
 uvedené v čl. 6 odst. 3 umožní také asistentům pro online
 řešení sporů.
 2.
 Komise musí mít přístup k informacím
 zpracovávaným v souladu s článkem 9 pro účely sledování používání a
 fungování platformy pro online řešení sporů a vypracovávání zpráv
 uvedených v článku 17. Zpracovává osobní údaje uživatelů platformy,
 pokud je to nezbytné pro provoz a správu platformy a rovněž pro účely
 sledování využívání platformy subjekty alternativního řešení sporů a
 asistenty pro online řešení sporů.
 3.
 Osobní údaje týkající se sporu se uchovávají v
 databázi uvedené v odstavci 1 pouze po dobu nezbytnou pro dosažení
 účelů, pro které byly shromažďovány, a aby se zaručilo, že
 subjekty údajů mají přístup ke svým osobním údajům za
 účelem výkonu svých práv, a musí být automaticky vymazány nejpozději
 po 6 měsících následujících po datu uzavření sporu, který byl
 postoupen platformě pro online řešení sporů v souladu s čl.
 9 písm. c) bodem iii). Výše uvedené období uchovávání údajů se vztahuje
 také na osobní údaje uchovávané ve vnitrostátních souborech subjektem
 alternativního řešení sporů nebo asistentem pro online řešení
 sporů, který se zabýval dotčeným sporem, s výjimkou
 případu, kdy procedurální předpisy uplatňované subjektem
 alternativního řešení sporů nebo jakákoli konkrétní ustanovení
 vnitrostátního práva stanoví delší období uchovávání údajů.
 4.
 Každý subjekt alternativního řešení sporů
 a každý asistent pro online řešení sporů je považován za správce
 v souladu s čl. 2 písm. d) směrnice 95/46/ES, pokud jde o
 činnosti v oblasti zpracovávání údajů podle tohoto
 nařízení, a je odpovědný za zajištění toho, aby tyto
 činnosti byly v souladu s pravidly na ochranu údajů
 stanovenými ve vnitrostátních předpisech přijatých podle
 směrnice 95/46/ES. Komise je vzhledem ke své působnosti podle tohoto
 nařízení a s tím spojeným zpracováním osobních údajů považována za
 správce ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 45/2001.
 Článek 12
 Důvěrnost a bezpečnost údajů
 1.
 Na asistenty pro online řešení sporů a
 subjekty alternativního řešení sporů se vztahují pravidla týkající se
 služebního tajemství nebo jiné rovnocenné povinnosti ohledně zachování
 důvěrnosti stanovená ve vnitrostátních předpisech.
 2.
 Komise přijme příslušná opatření
 technického a organizačního rázu, aby zajistila bezpečnost informací
 zpracovávaných podle tohoto nařízení, včetně vhodné kontroly
 přístupu k údajům, plánu bezpečnosti a řízení
 problémů v oblasti bezpečnosti v souladu
 s článkem 22 nařízení (ES) č. 45/2001.
 Článek 13
 Informace pro spotřebitele
 1.
 Obchodníci usazení v Unii provozující
 přeshraniční online prodej zboží nebo poskytování služeb musí
 informovat spotřebitele o platformě pro online řízení sporů
 a sdělit jim svou e-mailovou adresu. Tyto informace musí být uvedeny na
 internetových


text:
stránkách obchodníka snadným, přímým, zřetelným a
 trvale přístupným způsobem a pokud se nabídka činí
 prostřednictvím e-mailu nebo jiného textového sdělení
 předávaného pomocí elektronických prostředků, pak v takovém
 textovém sdělení. Musí obsahovat elektronický odkaz na domovskou
 internetovou stránku platformy pro online řešení sporů. Obchodníci
 musí rovněž informovat spotřebitele o platformě pro online
 řešení sporů, pokud spotřebitel předložil stížnost
 obchodníkovi, oddělení pro vyřizování stížností
 spotřebitelů provozovanému obchodníkem nebo ombudsmanovi
 společnosti.
 2.
 Ustanoveními odstavce 1 nejsou dotčena
 ustanovení článku 10 směrnice ..../.../EU [Úřad pro úřední
 tisky: vložit číslo směrnice Evropského parlamentu a Rady o
 alternativním řešení sporů u spotřebitelských sporů a o
 změně nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2009/22/ES
 (směrnice o alternativním řešení spotřebitelských sporů)]
 týkající se informování spotřebitelů obchodníky o postupech
 alternativního řešení sporů, které se na uvedené obchodníky vztahují,
 a o tom, zda se uvedení obchodníci zavázali používat k řešení
 sporů se spotřebiteli postupy alternativního řešení sporů.
 3.
 Ustanovení odstavce 1 se použijí, aniž jsou
 dotčena ustanovení článků 6 a 8 směrnice 2011/83/EU o
 informacích pro spotřebitele v případě smluv uzavřených na
 dálku a smluv uzavřených mimo obchodní prostory.
 Článek 14
 Sledování
 Soulad subjektů alternativního
 řešení sporů s povinnostmi stanovenými v tomto
 nařízení budou sledovat příslušné orgány, které byly zřízeny
 členskými státy v souladu s čl. 15 odst. 1 směrnice ..../.../EU
 [Úřad pro úřední tisky: vložit číslo směrnice
 Evropského parlamentu a Rady o alternativním řešení sporů u
 spotřebitelských sporů a o změně nařízení (ES) č.
 2006/2004 a směrnice 2009/22/ES (směrnice o alternativním řešení
 spotřebitelských sporů)].
 KAPITOLA III
 Závěrečná ustanovení
 Článek 15
 Prováděcí akty
 1.
 Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem
 ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
 2.
 Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
 článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
 3.
 Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se
 článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Má-li být stanovisko
 výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku,
 pokud tak o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne
 předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů
 výboru.
 Článek 16
 Výkon přenesené pravomoci
 1.
 Pravomoc přijímat akty v přenesené
 pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto
 článku.
 2.
 Přenesení pravomoci uvedené
 v čl. 7 odst. 4 platí na dobu neurčitou od [Úřad
 pro úřední tisky: vložit totéž datum jako v čl. 18 odst. 1 = den
 vstupu tohoto nařízení v platnost].
 3.
 Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení
 pravomoci uvedené v čl. 7 odst. 4 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení
 se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené.
 Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním
 věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v
 něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v
 přenesené pravomoci.
 4.
 Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise
 neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
 5.
 Akt v přenesené pravomoci přijatý podle
 čl. 7 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský
 parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců
 ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada
 před uplynutím


text:
této lhůty informují Komisi, že námitky nevysloví. Z podnětu
 Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
 Článek 17
 Zprávy
 Komise předloží Evropskému parlamentu a
 Radě každé tři roky a poprvé nejpozději pět let po vstupu
 tohoto nařízení v platnost zprávu o jeho uplatňování. Ke zprávě
 přiloží v případě potřeby návrhy na změny tohoto
 nařízení.
 Článek 18
 Vstup v platnost
 1.
 Toto nařízení vstupuje v platnost
 dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 2.
 Toto nařízení se použije ode dne [Úřad
 pro úřední tisky: vložit datum = šest měsíců od lhůty pro
 provedení směrnice Evropského parlamentu a Rady o alternativním řešení
 sporů u spotřebitelských sporů a o změně nařízení
 (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2009/22/ES (směrnice o
 alternativním řešení spotřebitelských sporů), která bude ve
 zmíněné směrnici uvedena v souladu s čl. 22 odst. 1
 uvedené směrnice], s výjimkou čl. 5 odst. 1, 4, 5 a 6,
 čl. 6 odst. 1, 2 a 6, čl. 7 odst. 4 a 5 a článků 10, 15 a
 16, které se použijí ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
 Toto
 nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve
 všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda/předsedkyně předseda/předsedkyně
 PŘÍLOHA
 Informace, které mají být poskytnuty při vyplňování
 elektronického formuláře pro podávání stížností
 1) Jméno/název, adresa a případně
 e-mail a internetové stránky žalující strany.
 2) Informace o tom, zda je žalující strana
 spotřebitelem, nebo obchodníkem.
 3) Jméno/název, adresa a případně
 e-mail a internetové stránky odpůrce.
 4) Informace o tom, zda je odpůrce
 spotřebitelem, nebo obchodníkem.
 5) Druh prodávaného zboží nebo poskytovaných
 služeb, na které se stížnost vztahuje.
 6) Důvody, o které se stížnost opírá.
 7) Místo bydliště spotřebitele,
 v době, kdy bylo zboží nebo služby objednány.
 8) Způsob sdělení, jakým bylo
 zboží nebo služby nabídnuty a způsob sdělení, jakým byly objednány.
 9) Případně, pokud byla
 učiněna nabídka ze strany obchodníka nebo zboží nebo služby byly nebo
 měly být dodány z činnosti pobočky, zastoupení nebo jiné
 provozovny, místo, kde se uvedená pobočka, zastoupení nebo jiná provozovna
 nachází.
 10) Jazyk smlouvy.
 11) Subjekty alternativního řešení
 sporů, k jejichž využívání se obchodník zavázal v souladu s
 čl. 10 odst. 1 směrnice ..../.../EU [Úřad pro úřední tisky:
 vložit číslo směrnice Evropského parlamentu a Rady o
 alternativním řešení sporů u spotřebitelských sporů a o
 změně směrnice 2009/22/ES (směrnice o alternativním
 řešení spotřebitelských sporů)], pokud jsou známy.
 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1. Název návrhu/podnětu
 Nařízení o online řešení spotřebitelských sporů. Dopad na rozpočet se bude řešit přerozdělením zdrojů na roky 2012 a 2013. Akce je součástí programu Spotřebitelé 2020 na období 2014–2020.
 1.2. Příslušné oblasti
 politik podle členění ABM/ABB[19]
 Spotřebitelé
 1.3. Povaha návrhu/podnětu
 √ Návrh/podnět se týká nové akce
 ̈ Návrh/podnět se
 týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[20]
 ̈ Návrh/podnět se
 týká prodloužení stávající akce
 ̈ Návrh/podnět se
 týká akce přesměrované na jinou akci
 1.4. Cíle
 1.4.1. Víceleté strategické cíle
 Komise sledované návrhem/podnětem
 Cílem
 návrhu je v rámci okruhu 1a „Konkurenceschopnost pro růst
 a zaměstnanost“ vytvořit


text:
celoevropský systém online řešení
 sporů pro přeshraniční online spory mezi spotřebiteli a
 obchodníky.
 1.4.2. Specifické cíle a
 příslušné aktivity ABM/ABB
 Specifický cíl č.
 Vytvoření
 celoevropského IT systému online řešení sporů pro
 přeshraniční online spory mezi spotřebiteli a obchodníky.
 Příslušné aktivity ABM/ABB
 Spotřebitelé
 1.4.3. Očekávané výsledky a
 dopady
 Upřesněte
 účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové
 skupiny.
 Spotřebitelé
 a podniky v celé Evropě získají jednoduchý, rychlý a levný
 prostředek k řešení sporů vzniklých v souvislosti
 s přeshraničními online transakcemi. Spotřebitelé budou mít
 možnost domoci se nápravy a získat odškodnění a podniky si zachovají svoji
 dobrou pověst a vyhnou se vysokým nákladům na vedení sporu.
 1.4.4. Ukazatele výsledků a
 dopadů
 Upřesněte
 ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu
 sledovat.
 –
 Všechny subjekty alternativního řešení
 sporů budou napojeny na platformu pro online řešení sporů po
 jejím zprovoznění na začátku roku 2015 a budou ji využívat.
 –
 Zvýšení počtu spotřebitelů,
 kteří jsou ochotni nakupovat online z jiného členského státu,
 o 20 % v roce 2020.
 –
 Zvýšení počtu podniků, které jsou ochotny
 prodávat online v jiných členských státech, o 10 % v roce 2020.
 1.5. Odůvodnění
 návrhu/podnětu
 1.5.1. Potřeby, které mají být
 uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
 Články 114
 a 169 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Využíváním
 mimosoudního online řešení sporů získají spotřebitelé a podniky
 jednoduchý, rychlý a levný prostředek k řešení sporů vzniklých v
 souvislosti s přeshraničními online transakcemi.
 1.5.2. Přidaná hodnota ze
 zapojení EU
 Nedostatek
 účinných prostředků k řešení sporů ovlivňuje
 důvěru spotřebitelů při nakupování přes hranice.
 Podniky i spotřebitelé jasně uvádějí, že je obavy
 z případných problémů při zjednávání nápravy v jiném
 členském státě odrazují od prodeje a nákupu přes hranice, a tím
 od plného využívání potenciálních výhod vnitřního trhu. Tato
 skutečnost ukazuje, že je třeba věnovat zvláštní pozornost
 budování důvěry spotřebitelů ve vnitřní trh a
 zajištění rovných podmínek pro podniky ve všech členských státech.
 I
 přes současnou nízkou úroveň transakcí přeshraničního
 elektronického obchodu je patrný trend rychlého růstu digitálního trhu na
 úrovni maloobchodu v jednotlivých členských státech. Proto je
 zajištění jednoduchého, levného a účinného prostředku mimosoudní
 nápravy ještě důležitější k tomu, aby spotřebitelé a
 obchodníci přeshraniční online transakce využívali. Žádné
 opatření na úrovni členských států nepovede k zavedení
 celoevropského online řešení sporů, které je, jak se uvádí v
 Digitální agendě, základním nástrojem podpory elektronického obchodu.
 Sledovaných
 cílů lze lépe dosáhnout prostřednictvím opatření na úrovni EU z
 důvodu jejich účinků a rozsahu. Jasná výhoda rozvoje online
 řešení sporů na úrovni EU spočívá v účinném a
 přiměřeném přístupu ke spotřebitelským sporům
 souvisejícím s přeshraničními online transakcemi.
 Spotřebitelé
 získají přístup k rychlému, levnému a jednoduchému způsobu
 řešení sporů s obchodníky, a to bez ohledu na odvětví trhu
 a dotčenou částku. Velká část spotřebitelů digitálnímu
 vnitřnímu trhu plně nedůvěřuje, a to i přes
 četné výhody, které tento trh nabízí, jako například přístup k
 širšímu nabídce produktů a služeb; asi v polovině členských
 států lze více než polovinu produktů, které se na internetu
 vyhledávají, nalézt pouze online v jiné zemi. Účinnější online
 řešení sporů na vnitřním trhu rovněž zmírní škody
 vznikající


text:
spotřebitelům (jež v současnosti činí
 0,02 % HDP EU) a umožní spotřebitelům dosahovat při online
 transakcích významných úspor, jichž mohou využít k nákupu dalšího zboží a
 služeb na vnitřním trhu. Obchodníci tak rovněž budou mít při
 řešení spotřebitelských sporů stejné možnosti v celé EU,
 čímž se zajistí rovné podmínky.
 Jednostranné
 akce na úrovni členských států nemohou uspokojivou měrou
 poskytnout spotřebitelům a obchodníkům výše uvedené výhody.
 Nekoordinované snahy členských států mohou mít naopak pro
 spotřebitele a obchodníky za následek spíše nerovné zacházení v rámci
 vnitřního trhu a mohou vést k odlišným úrovním právní ochrany
 spotřebitelů v EU. Akce na úrovni EU v této oblasti má podporu
 převážné většiny zúčastněných stran.
 Posílení
 důvěry tržních subjektů, a to podniků i občanů,
 hraje zásadní roli pro zlepšení evropské konkurenceschopnosti. V souladu
 s cíli strategie Evropa 2020 je dobře fungující jednotný trh
 čítající 500 milionů spotřebitelů, jejichž výdaje tvoří
 56 % HDP EU, a více než 21 milionů podniků základem
 inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění.
 1.5.3. Závěry vyvozené z
 podobných zkušeností v minulosti
 V
 současnosti na úrovni EU neexistuje žádný systém IT, který by se zabýval
 online řešením sporů mezi spotřebiteli a obchodníky
 v oblasti přeshraničních online transakcí. Funguje již však
 řada nástrojů IT, které propojují různé subjekty
 v různých členských státech. Nový nástroj IT bude z velké
 části na těchto nástrojích založen. Nejvýznamnější z nich
 jsou IT nástroje IMI, ECS a SOLVIT.
 1.5.4. Provázanost a možná synergie s
 dalšími relevantními nástroji
 Nařízení
 o online řešení sporů vychází z návrhu směrnice o
 alternativním řešení sporů u spotřebitelských sporů
 (směrnice o alternativním řešení spotřebitelských sporů).
 1.6. Doba trvání akce a
 finanční dopad
 √ Časově omezený
 návrh/podnět
 –
 √ Návrh/podnět s platností od roku
 2012 do roku 2020
 –
 √ Finanční dopad od roku 2012 do roku
 2020
 Časově neomezený návrh/podnět
 –
 Provádění s obdobím rozběhu od roku 2012
 do roku 2014,
 –
 poté plné fungování.
 1.7. Předpokládaný
 způsob řízení[21]
 √ Přímé centralizované řízení Komisí
 ̈ Nepřímé centralizované řízení, při kterém jsou úkoly plnění rozpočtu
 svěřeny:
 –
 ̈ výkonným agenturám
 –
 ̈ subjektům zřízeným Společenstvími[22]
 –
 ̈ vnitrostátním veřejnoprávním subjektům / subjektům
 pověřeným výkonem veřejné služby
 –
 ̈ osobám pověřeným prováděním zvláštních opatření
 podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným v příslušném
 základním právním aktu ve smyslu článku 49 finančního
 nařízení
 ̈ Sdílené řízení
 s členskými státy
 ̈ Decentralizované řízení s třetími zeměmi
 ̈ Společné řízení s mezinárodními organizacemi (upřesněte)
 Pokud vyberete více
 způsobů řízení, upřesněte je v části „Poznámky“.
 Poznámky
 Žádné poznámky.
 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
 2.1. Pravidla pro sledování a
 podávání zpráv
 Upřesněte
 četnost a podmínky.
 Každé
 tři roky a poprvé nejpozději pět let po vstupu tohoto
 nařízení v platnost zveřejní Komise zprávu o uplatňování
 nařízení. V případě potřeby se ke zprávě přiloží
 návrhy na jeho změny.
 2.2. Systém řízení a kontroly
 2.2.1. Zjištěná rizika
 Plnění
 rozpočtu zahrnuje studii proveditelnosti a vývoj platformy IT pro online
 řešení sporů. Toto jsou hlavní rizika:
 „Směrnice
 o alternativním řešení sporů u spotřebitelských sporů
 (směrnice o alternativním řešení spotřebitelských
 sporů)“ slouží jako základ pro nařízení o online


text:
řešení
 sporů, neboť platforma pro online řešení sporů bude
 zahrnovat vnitrostátní systémy alternativního řešení sporů, které
 budou oznámeny v souladu se směrnicí. Neúplné nebo opožděné
 provedení směrnice o alternativním řešení spotřebitelských
 sporů tudíž ovlivní účinné fungování systému online řešení
 sporů EU.
 Přestože
 Komise spravuje řadu nástrojů IT, bude platforma pro online
 řešení sporů jedním z nástrojů s největším
 počtem napojených subjektů a s aplikacemi, které umožní
 přizpůsobit nástroj potřebám těchto subjektů. Možné
 nebezpečí představují technické problémy, které vývoj platformy zpomalují.
 2.2.2. Předpokládané metody
 kontroly
 Rozpočet
 bude plněn přímým centralizovaným řízením.
 Komise
 bude v průběhu vývoje tohoto nástroje IT sledovat fázi analýzy,
 programování a testování. Oddělení odpovědné v GŘ SANCO za
 informační systémy má bohaté zkušenosti s řízením nástrojů
 IT (např. nástroj ESC, systém pro spolupráci v oblasti ochrany
 spotřebitele, RAPEX), z nichž některé vykazují podobnosti
 s platformou pro online řešení sporů (nástroj ESC). Tyto
 dřívější zkušenosti umožní v případě možných problémů
 včasnou a účinnou reakci. Studie proveditelnosti naplánovaná na
 rok 2012 pomůže identifikovat možná rizika a technické problémy, což
 usnadní vývoj platformy pro online řešení sporů. Některé
 technické aspekty (např. nástroj pro automatický překlad) budou
 rovněž konzultovány s GŘ pro informatiku a GŘ pro
 překlady.
 2.3. Opatření k zamezení
 podvodů a nesrovnalostí
 Upřesněte
 stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření.
 Vedle uplatnění všech regulačních kontrolních
 mechanismů vypracuje GŘ SANCO strategii proti podvodům
 v souladu s novou strategií Komise proti podvodům (CAFS)
 přijatou dne 24. června 2011 s cílem zajistit mimo
 jiné, aby jeho interní kontrolní mechanismy namířené proti podvodům
 byly plně v souladu s CAFS a přístup ředitelství k řízení
 rizik podvodů umožňoval tato rizika odhalovat a
 přiměřeně na ně reagovat.
 Komise dodržuje ustanovení finančního nařízení o
 provádění nabídkových řízení na hardware, software a související
 služby. Na všechny podepsané smlouvy se vztahují ustanovení týkající se
 auditů a kontrol, které provádí Účetní dvůr a OLAF.
 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ
 DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
 3.1. Okruhy víceletého
 finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové linie
 · Stávající výdajové rozpočtové linie
 V pořadí okruhů víceletého finančního rámce
 a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 číslo [název...............................................] || RP/NRP ([23]) || zemí ESVO[24] || kandidátských zemí[25] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 1A || 17.020200 || RP || ANO || NE || NE || NE
 · Nové rozpočtové linie, jejichž vytvoření se požaduje:
 Nevztahuje se na tento návrh.
 V pořadí okruhů víceletého finančního rámce
 a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 číslo [název...............................................] || RP/NRP || zemí ESVO || kandidátských zemí || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 || [XX.YY.YY.YY.] || || ANO/ NE || ANO/ NE || ANO/ NE || ANO/ NE
 3.2. Odhadovaný dopad na výdaje
 3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na
 výdaje
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce || Číslo 3 || Konkurenceschopnost pro růst a zaměstnanost
 GŘ: Zdraví a spotřebitelé || || || Rok 2012 || Rok 2013


text:
|| Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
  Operační prostředky || || || || || || || || || ||
 Číslo rozpočtové linie: 17.020200 || Závazky || (1) || 0,150 || 1,000 || 1,000 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 3,95
 Platby || (2) || 0,150 || 1,000 || 1,000 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 3,95
 Číslo rozpočtové linie || Závazky || (1a) || || || || || || || || || ||
 Platby || (2a) || || || || || || || || || ||
 Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[26] || || || || || || || || || ||
 Číslo rozpočtové linie || || (3) || || || || || || || || || ||
 CELKEM prostředky GŘ pro zdraví a spotřebitele || Závazky || =1+1a +3 || 0,150 || 1,000 || 1,000 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 3,95
 Platby || =2+2a +3 || 0,150 || 1,000 || 1,000 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 0,300 || 3,95
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || || || || || || || ||
 Platby || (5) || || || || || || || ||
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) || || || || || || || ||
 CELKEM prostředky z OKRUHU <....> víceletého finančního rámce || Závazky || =4+ 6 || 0,150 || 1,0 || 1,0 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 3,95
 Platby || =5+ 6 || 0,150 || 1,0 || 1,0 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 0,3 || 3,95
 Má-li návrh/podnět dopad na více okruhů:
 Nevztahuje se na tento návrh.
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || || || || || || || ||
 Platby || (5) || || || || || || || ||
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) || || || || || || || ||
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 4 víceletého finančního rámce (referenční částka) || Závazky || =4+ 6 || || || || || || || ||
 Platby || =5+ 6 || || || || || || || ||
 Okruh víceletého finančního rámce || 5 || „Správní výdaje“
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 || || || Rok 2012 || Rok 2013 || || || || CELKEM
 GŘ: <Zdraví a spotřebitelé> ||
  Lidské zdroje || 0,318 || 0,318 || || || || || || 0,636
  Ostatní správní výdaje || || || || || || || ||
 GŘ <Zdraví a spotřebitelé> CELKEM || Prostředky || 0,318 || 0,318 || || || || || || 0,636
 CELKEM prostředky z OKRUHU 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || || || || || ||


text:
|| || 0,636
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 || Rok 2012 || Rok 2013 || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586
 Platby || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586 || 4,586
 || || || || || || || || || || ||
 3.2.2. Odhadovaný dopad na
 operační prostředky
 –
 ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních
 prostředků
 –
 √ Návrh/podnět
 vyžaduje využití operačních prostředků, jak je vysvětleno
 dále:
 Prostředky na závazky v milionech EUR
 (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Uveďte cíle a výstupy || || || Rok 2012 || Rok 2013 || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
 VÝSTUPY
 || Druh výstupu || Průměrné náklady výstupu || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Počet výstupů || Náklady || Celkový počet výstupů || Náklady celkem
 SPECIFICKÝ CÍL č. 1 || || || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 – Výstup Platforma IT || || || 1 || || || 1,0 || || 1,0 || || || || || || || || || || || || || 1 || 2,0
 – Výstup Správa platformy IT || || || 1 || || || || || || || 0,3 || || 0,3 || || 0,3 || || 0.3 || || 0,3 || || 0,3 || 1 || 1,8
 – Výstup Studie proveditelnosti || || || 1 || 0,150 || || || || || || || || || || || || || || || || || 1 || 0,150
 Mezisoučet za specifický cíl č. 1 || || || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 SPECIFICKÝ CÍL Č. 2: || || || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 – Výstup || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Mezisoučet za specifický cíl č. 2 || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || ||
 NÁKLADY CELKEM || || 0,150 || || 1,0 || || 1,0 || || 0,3 || || 0,3 || || 0,3 || 0,3 || || 0,3 || || 0,3 || || 3,95
 3.2.3. Odhadovaný dopad na prostředky
 správní povahy
 3.2.3.1. Shrnutí
 –
 √ Návrh/podnět
 nevyžaduje


text:
využití správních prostředků
 –
 √ Návrh/podnět
 vyžaduje využití správních prostředků, jak je vysvětleno dále:
 v milionech EUR
 (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 || Rok 2012 || Rok 2013 || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Rok 2018 || Rok 2019 || Rok 2020 || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce || || || || || || || || || ||
 Lidské zdroje || 0,318 || 0,318 || || || || || || || || 0,636
 Ostatní správní výdaje || || 0, 030 || 0,020 || 0,030 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,130
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || || 0, 348 || 0,020 || 0,030 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,448
 Mimo OKRUH 5[27] víceletého finančního rámce || || || || || || || || || ||
 Lidské zdroje || || || || || || || || || ||
 Ostatní výdaje správní povahy || || || || || || || || || ||
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || || || || || || || || || ||
 CELKEM || 0,318 || 0,348 || 0,020 || 0,030 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 0,010 || 4,798
 3.2.3.2. Odhadované potřeby v
 oblasti lidských zdrojů
 –
 ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů
 –
 √ Návrh/podnět
 vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je vysvětleno dále[28]:
 Odhad vyjádřete v celých číslech
 (nebo zaokrouhlete nejvýše na 1 desetinné místo)
 || Rok 2012 || Rok 2013 || || || Rok N
  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) ||
 17 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 2 (0,254) || 2 (0,254) || || || || ||
 XX 01 01 02 (při delegacích) || || || || || || ||
 XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) || || || || || || ||
 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) || || || || || || ||
  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[29] ||
 17 01 02 01 (SZ, ZAP, VNO z celkového rámce) || 1 (0,064) || 1 (0,064) || || || || ||
 XX 01 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) || || || || || || ||
 XX 01 04 yy[30] || – v ústředí[31] || || || || || || ||
 – při delegacích || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v nepřímém výzkumu) || || || || || || ||
 10 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v přímém výzkumu) || || || || || || ||
 Jiné rozpočtové linie (upřesněte) || || || || || || ||
 CELKEM || 3 (0,318) || 3 (0,318) || || || || ||
 XX je oblast
 politiky nebo dotčená hlava rozpočtu.
 Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci || Vývoj, správa a aktualizace IT systému online řešení sporů.
 Externí zaměstnanci || nepoužije se
 Potřeby v oblasti lidských


text:
zdrojů
 budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již vyčleněny na
 řízení akce a byly vnitřně přeobsazeny v rámci GŘ, a
 případně doplněny z dodatečného přídělu,
 který lze řídícímu GŘ poskytnout v rámci ročního
 přidělování a s ohledem na rozpočtová omezení.
 3.2.4. Soulad se stávajícím víceletým
 finančním rámcem
 –
 √ Návrh/podnět
 je v souladu s víceletými finančními rámci na období 2007–2013 a
 2014–2020.
 –
 ̈ Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu víceletého
 finančního rámce.
 Upřesněte požadovanou úpravu, příslušné
 rozpočtové linie a odpovídající částky.
 ..........................................................................................................................
 –
 ̈ Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje pružnosti nebo změnu
 víceletého finančního rámce[32].
 Upřesněte potřebu, příslušné
 okruhy a rozpočtové linie a odpovídající částky.
 ..........................................................................................................................
 3.2.5. Příspěvky
 třetích stran
 –
 √ Návrh/podnět
 nepočítá se spolufinancováním od třetích stran.
 –
 Návrh/podnět počítá se spolufinancováním
 podle následujícího odhadu:
 prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3
 desetinná místa)
 || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || Celkem
 Upřesněte spolufinancující subjekt || || || || || || || ||
 Spolufinancované prostředky CELKEM || || || || || || || ||
 3.3. Odhadovaný dopad na
 příjmy
 –
 √ Návrh/podnět
 nemá žádný finanční dopad na příjmy.
 –
 ̈ Návrh/podnět má tento finanční dopad:
 ̈ dopad na vlastní zdroje
 ̈ dopad na různé příjmy
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Příjmová rozpočtová linie: || Prostředky použitelné v probíhajícím rozpočtovém roce || Dopad návrhu/podnětu[33]
 Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
 Článek ............ || || 5. || || || || || ||
 U účelově
 vázaných různých příjmů upřesněte dotčené
 výdajové rozpočtové linie.
 ..........................................................................................................................
 Upřesněte
 způsob výpočtu dopadu na příjmy.
 ..........................................................................................................................
 [1] Ve
 zprávě sítě evropských spotřebitelských center z roku 2010
 se uvádí, že více než polovina stížností (56,3 %) obdržených sítí ESC,
 souvisela s transakcemi elektronického obchodu. Nicméně z 35 000
 přeshraničních stížností obdržených sítí ESC v roce 2010 se 91 %
 nemohlo odvolat na systém alternativního řešení sporů v jiném členském
 státě, protože neexistoval žádný vhodný systém alternativního řešení
 sporů (http://ec.europa.eu/consumers/ecc/docs/2010_annual_report_ecc_en.pdf).
 [2] Stěžejní
 iniciativa strategie Evropa 2020: „Digitální agenda pro Evropu“, KOM(2010) 245,
 s. 13.
 [3] Sdělení
 Komise „Akt o jednotném trhu“, KOM(2011) 206, s. 9.
 [4] „Consumer
 redress in the European Union: consumers' experiences, perceptions and
 opinions“, 2009 http://ec.europa.eu/consumers/redress_cons/docs/cons_redress_EU_qual_study_report_en.pdf.
 [5] Veřejná
 konzultace o využívání alternativního řešení sporů jako
 prostředku pro řešení sporů souvisejících s obchodními
 transakcemi a praktikami v EU. Odpovědi a zpětná vazba dostupné na
 adrese: http://ec.europa.eu/consumers/redress_cons/adr_en.htm
 [6] http://www.european-consumer-summit.eu/workshops3_en.asp
 [7] Návrh
 nařízení Evropského parlamentu a Rady o programu na ochranu
 spotřebitele 2014–2020, SEK(2011) 1320 v konečném znění a
 SEK(2011) 1321 v konečném znění.
 [8] Úř. věst.
 C , , s. .
 [9] Sdělení
 Komise „Akt o jednotném trhu“, KOM(2011) 206, s. 9.
 [10] Závěry
 Evropské rady ze dne 24. a 25. března 2011, EUCO 10/11, s. 4; viz také
 Závěry Evropské rady ze dne 23. října 2011, EUCO 52/11, s. 1–2.
 [11] Úř.
 věst. L 136, 24.5.2008, s.


text:
3.
 [12] Úř.
 věst. L 12, 16.1.2001, s. 32.
 [13] Úř.
 věst. L 199, 31.7.2007, s. 40.
 [14] Úř.
 věst. L 177, 4.7.2008, s. 6.
 [15] Úř.
 věst L ..., ...., s. ... .
 [16] Úř.
 věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.
 [17] Úř.
 věst. L 8, 12.1.2001, s. 1.
 [18] Úř.
 věst. L ..., ...., s. ....
 [19] ABM:
 řízení podle činností (Activity-Based Management) – ABB: sestavování
 rozpočtu podle činností (Activity-Based Budgeting).
 [20] Uvedené
 v čl. 49 odst. 6 písm. a) nebo b) finančního nařízení.
 [21] Vysvětlení způsobů řízení spolu s
 odkazem na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [22] Uvedené
 v článku 185 finančního nařízení.
 [23] RP
 = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené prostředky.
 [24] ESVO:
 Evropské sdružení volného obchodu.
 [25] Kandidátské
 země a případně potenciální kandidátské země západního
 Balkánu.
 [26] Technická
 a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění programů
 a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum, přímý výzkum.
 [27] Technická
 a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění programů
 a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum, přímý výzkum.
 [28] Dopad
 na rozpočet se bude řešit přerozdělením zdrojů
 v letech 2012 a 2013. Po roce 2014 jsou potřeby v oblasti
 lidských zdrojů zahrnuty v programu Spotřebitelé 2020.
 [29] SZ
 = smluvní zaměstnanec; ZAP= zaměstnanec agentury práce; MOD = mladý
 odborník při delegaci; MZ = místní zaměstnanec; VNO = vyslaný národní
 odborník.
 [30] Dílčí strop na externí pracovníky z operačních
 prostředků (bývalé linie „BA“).
 [31] V
 podstatě na strukturální fondy, Evropský zemědělský fond pro
 rozvoj venkova (EZFRV) a Evropský rybářský fond.
 [32] Viz
 body 19 a 24 interinstitucionální dohody.
 [33] Pokud
 jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je třeba uvést
 čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení 25% nákladů
 na výběr.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52006PC0785
 Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 881/2004 o zřízení Evropské agentury pro železnice /* KOM/2006/0785 konecném znení - COD 2006/0274 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 13.12.2006KOM(2006) 785 v konečném znění2006/0274 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 881/2004 o zřízení Evropské agentury pro železnice(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Vnitrostátní postupy schvalování typu lokomotiv jsou v současné době považovány za jednu z nejzávažnějších překážek vytváření nových železničních podniků v oblasti nákladní dopravy i za velkou brzdu interoperability evropského železničního systému. Žádný členský stát nemůže sám o sobě rozhodnout, že udělí povolení k uvedení do provozu, jež bude platné i na území ostatních členských států. Proto je při harmonizaci vnitrostátních postupů, jejich zjednodušení a při častějším používání zásady vzájemného uznávání nutná iniciativa ze strany Společenství. Toto rozšíření vyžaduje změnu nařízení (ES) č. 881/04 o zřízení Evropské agentury pro železnice (dále jen „agentura“), jakož i směrnic o interoperabilitě (96/48/ES, 2001/16/ES, 2004/50/ES) a bezpečnosti (2004/49/ES). |120 | Obecné souvislosti Tento návrh je součástí rozsáhlejší iniciativy, jejímž cílem je zdokonalit technickou část regulačního rámce v oblasti železnic, a to směrnice o železniční interoperabilitě, směrnici o bezpečnosti železnic a nařízení o zřízení agentury. K usnadnění volného pohybu vlaků je nezbytně nutné zdokonalit postupy schvalování typu lokomotiv. Podle výrobců a železničních podniků jsou tyto postupy nadále často příliš dlouhé a velmi nákladné; podle nich jsou některé požadavky příslušných orgánů z čistě technického hlediska dokonce nedostatečně oprávněné. Zadruhé, v rámci programu zjednodušování právních předpisů hodlá Komise konsolidovat a sloučit směrnice o interoperabilitě železnic. Zatřetí, Komise, která má bohaté desetileté zkušenosti s prováděním směrnic o interoperabilitě, by měla navrhnout několik zlepšení ohledně technické stránky regulačního rámce. Tento návrh je nutné číst se společnými návrhy sloučení / přepracování směrnic o interoperabilitě železnic, jakož i návrhem změny směrnice o bezpečnosti železnic. Jeho cílem je změna nařízení (ES) č. 881/2004 o zřízení agentury. |130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Postup uvedení železničních kolejových vozidel do provozu je předmětem článku 14 směrnic o interoperabilitě železnic a článku 14 směrnic o bezpečnosti železnic. Oznámení vnitrostátních pravidel je předmětem článku 16 směrnic o interoperabilitě železnic a článku 8 směrnice o bezpečnosti železnic. Agentura se řídí nařízením, které ji zřídilo a které má být změněno. |140 | Soulad s ostatními politikami a s cíli Unie Tento podnět umožňuje zvýšit konkurenceschopnost železniční dopravy. Sníží-li se jeho pomocí náklady na dopravní řetězec, přispěje tento podnět ke konkurenceschopnosti celého odvětví na úrovni Evropské unie. Dynamická železniční doprava také upevňuje místo světové jedničky, které zaujímá evropské odvětví železnic, a zachovává pracovní místa daného odvětví. Konkurenceschopnější železniční doprava také přispívá k hlavním závazkům Evropské unie týkajícím se udržitelného rozvoje a boje proti klimatickým změnám. Proto je tento podnět součástí revidované strategie pro růst a zaměstnanost. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |211 | Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Tento podnět vznikl na základě silného zájmu samotných zúčastněných