text: nebudou ve skutečnosti hospodářsky zvýhodněni, protože tito provozovatelé si v současnosti vyrábějí vlastní elektřinu na palubě a protože tato elektřina je od daně osvobozena. Náhrada elektřiny z vlastní výroby za pobřežní elektřinu zdaněnou při použitelné minimální sazbě by podle německých orgánů nevedla celkovému nákladovému zvýhodnění.Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuSměrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, zejména čl. 14 odst. 1 písm. c) a čl. 15 odst. 1 písm. f).Posouzení opatření podle článku 19 směrnice 2003/96/ESDůvody zvláštní politikyUstanovení čl. 19 odst. 1 prvního pododstavce směrnice zní takto:„Kromě ustanovení předchozích článků, zejména článků 5, 15 a 17, může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli členskému státu, aby zavedl další osvobození od daně nebo snížení z důvodu některé zvláštní politiky.“Prostřednictvím dotyčného snížení daně sledují německé orgány cíl spočívající v podpoře způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je méně škodlivý pro životní prostředí, a tím zlepšení kvality místního ovzduší. Jak Německo uvedlo, Komise již vlastně doporučila využívání pobřežní elektřiny jako alternativy výroby elektřiny na palubě plavidel v kotvištích, a tím uznala její přínosy z hlediska ochrany životního prostředí[4]. Podotýká se, že elektřina dodávaná plavidlům v kotvištích je Německu v současnosti zdaněna sazbou 20,50 EUR/MWh. Požadované snížení by tudíž vedlo k další pobídce k využívání této technologie rovnající se 20 EUR/MWh a přispělo by tak k udávanému cíli politiky.Komise rovněž bere na vědomí, že v současnosti je významnou překážkou pro širší využívání pobřežní elektřiny téměř úplně chybějící nezbytná pobřežní infrastruktura v přístavech a že k dosažení politického cíle dotyčného osvobození od daně tedy budou pravděpodobně nezbytné další iniciativy zaměřené zejména na vybudování této infrastruktury. V této souvislosti se poznamenává, že od června 2011 budou mít členské státy bezpodmínečnou povinnost vyhovět normám kvality ovzduší pro příslušné znečišťující látky, jako jsou částice[5]. Tato povinnost vyžaduje, aby tam, kde je to příslušné, členské státy nalezly řešení problémů, jako jsou emise z lodí v kotvištích přístavů, a lze předpokládat, že v přístavech s těmito problémy bude využívání pobřežní elektřiny podporováno jako součást celkové strategie kvality ovzduší.Co se týká povahy sledovaného cíle politiky, Komise upozorňuje na skutečnost, že podpora pobřežní elektřiny je společným politickým cílem, který by měla sledovat celá Unie. To se jednoznačně uvádí ve sdělení Komise KOM(2007) 575 o integrované námořní politice a v průvodním pracovním dokumentu útvarů Komise[6], kde se oznamuje, že tento cíl bude zahrnut v rámci revize směrnice 2003/96/ES. Cílem článku 19 je však reagovat na zvláštní situaci v jednotlivých členských státech, která není ve směrnici zohledněna. Odchylku na základě článku 19, která sleduje politický cíl spočívající v podpoře pobřežní elektřiny, lze proto udělit pouze jako přechodné opatření, než bude tento cíl zohledněn v rámci revize směrnice 2003/96/ES.Soulad s ostatními politikami a cíli UniePožadované opatření se týká především politiky EU v oblasti životního prostředí. Jelikož pomůže omezit spalování lodních paliv na palubě plavidel v přístavech, přispěje k cíli zlepšení kvality místního ovzduší. Opatření by také v omezeném rozsahu mohlo vést ke snížení emisí CO2, přestože


text: význam tohoto dopadu bude záviset na zdroji elektřiny, která bude dodávána plavidlům prostřednictvím pobřežní sítě[7].V tomto bodě je třeba připomenout, že významným důvodem nepříznivého soutěžního postavení pobřežní elektřiny je skutečnost, že alternativa, tj. elektřina vyráběná na palubě plavidel v době, kdy se nacházejí v námořních přístavech, je v současnosti od daně zcela osvobozena: od daně jsou osvobozena nejen lodní paliva spalovaná pro výrobu elektřiny, což odpovídá běžné situaci podle čl. 14 odst. 1 písm. a) směrnice 2003/96/ES, ale i samotná elektřina vyráběná na palubě plavidel (viz čl. 14 odst. 1 písm. c) směrnice 2003/96/ES). Ačkoli posledně uvedenou výjimku lze stěží pokládat za opatření, které je v souladu s cíli Unie v oblasti životního prostředí, je odrazem praktických aspektů. Zdanění elektřiny vyráběné na palubě by vyžadovalo prohlášení majitele, který je často usazen ve třetí zemi, nebo provozovatele lodi o množství spotřebované elektřiny. V prohlášení by musel být dále uveden podíl elektřiny spotřebované v teritoriálních vodách členského státu, v němž má být daň uhrazena. To by znamenalo obrovskou administrativní zátěž pro majitele lodí, kteří by museli taková prohlášení vydávat pro každý členský stát, jehož teritoriálních vod se to týká. Za této situace může být odůvodněné nepenalizovat méně znečišťující alternativu v podobě pobřežní elektřiny tím, že Německu bude povoleno uplatňovat sníženou sazbu daně.Co se týká elektřiny spotřebované plavidly v kotvištích přístavů na vnitrozemských vodních cestách, je na rozdíl od situace v námořních přístavech osvobození elektřiny vyráběné na palubě pro členské státy pouze nepovinné (čl. 15 odst. 1 písm. f)). Členským státům proto žádná právní překážka nebrání v tom, aby s pobřežní elektřinou a výrobou elektřiny na palubě v přístavech na vnitrozemských vodních cestách zacházely stejně. Možnost, kterou nabízí čl. 15 odst. 1 písm. f) směrnice, a to nezdaňovat elektřinu vyráběnou na palubě, je ze strany zákonodárce opět vysvětlena praktickými aspekty a současně je úzce spojena s volitelnými daňovými výhodami pro plavbu po vnitrozemských vodních cestách. Většina členských států a mezi nimi i Německo se rozhodla nezdaňovat paliva používaná pro tyto účely. Pokud se týká Rýna a jeho přítoků, je toto osvobození od daně součástí mezinárodní dohody[8], kterou Německo ratifikovalo. Považuje se také za nepraktické zdaňovat zvlášť vstupní palivo pro výrobu elektřiny na palubě (viz čl. 21 odst. 5 třetí pododstavec směrnice 2003/96/ES), protože by to přinejmenším předpokládalo rozlišování mezi palivem používaným pro výrobu elektřiny a pro plavbu. A závěrem, při rozhodování, zda rozšířit osvobození od daně vztahující se na námořní dopravu na paliva používaná pro plavbu po vnitrozemských vodních cestách, vezmou členské státy v úvahu řadu hledisek, včetně širších cílů vnitrostátní dopravní politiky, jako jsou ohledy životního prostředí, které je mohou vést k tomu, že paliva používaná pro tyto účely nezdaní.V této fázi se proto považuje za odůvodněné rozšířit možnost spočívající v osvobození pobřežní elektřiny na přístavy na vnitrozemských vodních cestách.Vnitřní trh a spravedlivá hospodářská soutěžZ hlediska vnitřního trhu a spravedlivé hospodářské soutěže by požadované opatření snížilo stávající narušení mezi dvěma konkurenčními zdroji elektřiny pro lodě v kotvištích, tj. výrobou elektřiny na palubě a pobřežní elektřinou, které je způsobeno osvobozením lodních paliv od

type: legislation

jurisdiction: EU


text: daně.Pokud se jedná o hospodářskou soutěž mezi provozovateli plavidel, je nutno zaprvé zopakovat, že v současnosti pobřežní elektřinu využívá komerčně velmi málo plavidel. Zadruhé, i kdyby toto opatření zajistilo dopravním společnostem výhodu v tom, že by mohly nakupovat elektřinu při nižších nákladech ve srovnání se společnostmi působícími v jiných odvětvích, neočekává se, že by zkoumané opatření významně změnilo situaci v oblasti hospodářské soutěže v odvětví dopravy. Ačkoliv přesné odhady nákladů závisí v rozhodující míře na vývoji ceny ropy, a jsou proto velmi obtížné, dostupné důkazy potvrzují prohlášení ze strany Německa, že celkově by ve většině případů ani úplné osvobození od daně nesnížilo provozní náklady na pobřežní elektřinu pod úroveň nákladů na výrobu elektřiny na palubě[9], a v žádném případě by proto pro provozovatele plavidel používajících pobřežní elektřinu nepředstavovalo významnou soutěžní výhodu oproti provozovatelům využívajícím výrobu elektřiny na palubě. V daném případě lze významné narušení výše uvedeného druhu očekávat o to méně, jelikož Německo dodrží minimální úroveň zdanění stanovenou ve směrnici 2003/96/ES.Pokud se jedná o hospodářskou soutěž mezi přístavy, kdy (jak bylo uvedeno výše) se navzdory snížení daně používání pobřežní elektřiny přinejmenším v krátkodobém horizontu nestane pravděpodobně hospodárnějším než výroba elektřiny na palubě, není rovněž pravděpodobné, že toto snížení daně u pobřežní elektřiny významně naruší hospodářskou soutěž mezi přístavy tím, že plavidla přiměje ke změně trasy podle dostupnosti této možnosti.Závěrem lze dodat, že časový rámec navrhovaného povolení k uplatňování snížené sazby daně je dostatečně krátký na to, aby nebylo pravděpodobné, že se analýza provedená v předchozích dvou odstavcích změní před skončením platnosti tohoto povolení.Doba uplatňování opatření a vývoj rámcových předpisů EU o zdanění energieDoba uplatňování odchylky by měla být v zásadě dostatečně dlouhá, aby neodradila provozovatele přístavů od uskutečnění potřebných investic. Tento cíl je však nutno sladit s potřebou přezkoumat v patřičné době situaci v Německu a s potřebou nenarušit budoucí vývoj stávajícího právního rámce. V druhém případě je třeba mít na paměti, že Komise dne 13. dubna 2011 navrhla revizi směrnice 2003/96/ES[10] za účelem jejího většího sladění s cíli energetické politiky a politiky životního prostředí, a zejména s cíli týkajícími se změny klimatu na období po roce 2013. Tento návrh také obsahuje ustanovení, které požaduje, aby členské státy osvobodily pobřežní elektřinu od zdanění do 31. prosince 2020 (návrh čl. 14 odst. 1 písm. e)). Za těchto okolností se jeví jako vhodné udělit požadované povolení na dobu tří let, avšak s výhradou vstupu obecných ustanovení v této záležitosti v platnost k dřívějšímu okamžiku, než je předpokládané skončení platnosti tohoto povolení.Pravidla státní podporySazba daně ve výši 0,50 EUR/MWh, kterou předpokládají německé orgány, dodržuje minimální úroveň zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES. Opatření proto spadá do působnosti tzv. obecného nařízení o blokových výjimkách (nařízení (ES) č. 800/2008)[11], a je tudíž vyňato z povinnosti předběžného oznamování.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮKonzultace zúčastněných stranTento návrh vychází z žádosti podané Německem a týká se pouze tohoto členského státu.Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo třeba využít externích odborných konzultací.Posouzení dopadůTento návrh se týká povolení uděleného jednotlivému členskému státu na základě jeho žádosti.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUCílem


text: návrhu je povolit Německu odchylku od obecných ustanovení směrnice Rady 2003/96/ES a uplatňování snížené sazby daně ve výši 0,50 EUR/MWh na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů.Právní základČlánek 19 směrnice Rady 2003/96/ES.Zásada subsidiarityOblast nepřímých daní, na niž se vztahuje článek 113 Smlouvy o fungování EU, nespadá sama o sobě do výlučné pravomoci Evropské unie ve smyslu článku 3 Smlouvy o fungování EU.Výkon pravomocí členských států v této oblasti je však stávajícím právem EU přísně vymezen a omezen. Podle článku 19 směrnice 2003/96/ES může zavedení dalšího osvobození od daně nebo snížení ve smyslu uvedeného článku povolit členskému státu pouze Rada. Členské státy nemohou Radu nahradit.Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity.Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality. Snížení daně nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení dotyčného cíle (viz výše uvedené posouzení aspektů týkajících se vnitřního trhu a spravedlivé hospodářské soutěže).Volba nástrojůNavrhovaný(é) nástroj(e): rozhodnutí Rady.Článek 19 směrnice 2003/96 stanoví pouze tento druh opatření.4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYTímto opatřením nevzniká Unii žádná finanční ani administrativní zátěž. Návrh proto nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.2011/0133 (NLE)NávrhROZHODNUTÍ RADYkterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES Německu povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny[12], a zejména na článek 19 uvedené směrnice,s ohledem na návrh Evropské komise,vzhledem k těmto důvodům:1. Dopisem ze dne 27. prosince 2010 požádalo Německo podle článku 19 směrnice 2003/96/ES o povolení uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům v kotvištích přístavů („pobřežní elektřina“).2. Cílem snížené daně, kterou Německo zamýšlí uplatňovat, je podpora širšího využívání pobřežní elektřiny jako způsobu uspokojování energetických potřeb lodí v kotvištích přístavů, který je v porovnání se spalováním lodních paliv na palubě plavidel méně škodlivý pro životní prostředí.3. Jelikož používání pobřežní elektřiny zamezuje emisím látek znečišťujících ovzduší spojených se spalováním lodních paliv na palubě plavidel v kotvištích, přispívá k zlepšení kvality místního ovzduší v přístavních městech. Předpokládá se proto, že opatření přispěje k cílům politik EU v oblasti ochrany životního prostředí a zdraví.4. Udělení povolení Německu, aby na pobřežní elektřinu uplatňovalo sníženou sazbu daně, nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení výše uvedeného cíle, protože výroba elektřiny na palubě bude ve většině případů i nadále konkurenceschopnější alternativou. Z téhož důvodu a vzhledem k stávající poměrně nízké míře proniknutí této technologie na trh opatření během své doby platnosti pravděpodobně nepovede k významnému narušení hospodářské soutěže, a nebude mít tedy nepříznivý dopad na řádné fungování vnitřního trhu.5. Z ustanovení čl. 19 odst. 2 směrnice 2003/96/ES vyplývá, že každé povolení udělené na základě uvedeného ustanovení musí být přesně časově omezené. Vzhledem k tomu, že tato doba musí být dostatečně dlouhá, aby provozovatele přístavů neodrazovala od uskutečnění potřebných investic, nenarušila však potřebu přezkoumat v patřičné době situaci v Německu a potřebu budoucího vývoje stávajícího právního rámce, je vhodné udělit požadované povolení na dobu tří let, avšak s


text: výhradou vstupu obecných ustanovení v této záležitosti v platnost k dřívějšímu okamžiku, než je předpokládané skončení platnosti tohoto povolení,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Německu se povoluje uplatňovat sníženou sazbu daně na elektřinu dodávanou přímo plavidlům zakotveným v přístavech kromě soukromých rekreačních plavidel za předpokladu, že jsou zachovány minimální úrovně zdanění podle článku 10 směrnice 2003/96/ES.Článek 2Toto rozhodnutí se použije od dvacátého dne po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Pozbude platnosti tři roky poté.Pokud by však Rada na základě článku 113 Smlouvy o fungování Evropské unie stanovila obecná pravidla pro daňové zvýhodnění pobřežní elektřiny, pozbývá toto rozhodnutí platnosti dnem, k němuž tato obecná pravidla vstoupí v platnost.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda [1] Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, Úř. věst. L 283, 31.10.2003 s. 51.[2] Doporučení Komise 2006/339/ES ze dne 8. května 2006 o podpoře využívání pobřežní elektrické energie loděmi v kotvištích přístavů Společenství (Úř. věst. L 125, 12.5.2006).[3] Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Strategické cíle a doporučení pro politiku EU v oblasti námořní dopravy do roku 2018, KOM(2009) 8 v konečném znění.[4] Viz poznámka 2 výše.[5] Viz směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/50/ES ze dne 21. května 2008 o kvalitě vnějšího ovzduší a čistším ovzduší pro Evropu (Úř. věst. L 152, 11.6.2008).[6] Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Integrovaná námořní politika pro Evropskou unii, 10.10.2007, KOM(2007) 575 v konečném znění a pracovní dokument útvarů Komise – průvodní dokument ke sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Integrovaná námořní politika pro Evropskou unii, 10.10.2007, SEK(2007) 1278.[7] Komise již dříve odhadla, že přechod na pobřežní elektřinu povede k průměrnému snížení emisí CO2 o 50 %, viz poznámka pod čarou 2. Dopad dotyčného opatření se však od této odhadované hodnoty může významně lišit, protože rozhodujícím způsobem závisí na uhlíkové náročnosti příslušné tržní oblasti a přesné době, kdy dojde k dodatečné poptávce po elektřině.[8] Viz článek 1 dohody ze dne 16. května 1952 mezi rýnskými pobřežními státy a Belgií o celním a daňovém zacházení s plynovým olejem, který se dodává lodím při plavbě po Rýnu (Bundesgesetzblatt 1953, část II, s. 531).[9] Viz Generální ředitelství Evropské komise pro životní prostředí, Service Contract Ship Emmissions: Assignment, Abatement and Market-based Instruments, Task 2a – Shore-Side Electricity , srpen 2005, http://ec.europa.eu/environment/air/pdf/task2_shoreside.pdf. Analýza nákladů je provedena pro tři přístavy: Göteborg (Švédsko), Juneau a Long Beach (USA).[10] Návrh směrnice Rady, kterou se mění směrnice Rady 2003/96/ES, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, KOM(2011) 169/3.[11] Nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6. srpna 2008, kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy o ES prohlašují určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem (obecné nařízení o blokových výjimkách), Úř. věst. L 214, 9.8.2008.[12] Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0444
 Návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 639/2004 o řízení rybářského loďstva zapsaného v nejvzdálenějších regionech Společenství /* KOM/2008/0444 konečném znení - CNS 2008/0138 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 9.7.2008KOM(2008) 444 v konečném znění2008/0138 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 639/2004 o řízení rybářského loďstva zapsaného v nejvzdálenějších regionech Společenství(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1) SOUVISLOSTI NÁVRHU- Odůvodnění a cíle návrhuNařízení (ES) č. 639/2004 ze dne 30. března 2004 o řízení rybářského loďstva zapsaného v nejvzdálenějších regionech Společenství (dále jen „nejvzdálenější regiony“) stanoví odchylky od režimu vstupu/výstupu stanoveného v článku 13 nařízení (ES) č. 2371/2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky a od zákazu používat veřejné prostředky na modernizaci nebo obnovu loďstva stanoveného v nařízení (ES) č. 2792/1999 ze dne 17. prosince 1999 o pravidlech a podmínkách pro strukturální pomoc Společenství v odvětví rybolovu. Lhůta pro tyto odchylky byla na základě politické dohody o Evropském rybářském fondu, které bylo dosaženo v Radě dne 19. června 2006, prodloužena o jeden rok. Opožděné přijetí právního nástroje Komise umožňujícího dotčeným členským státům poskytnout státní podporu, jakož i omezené možnosti loděnic způsobily, že nebylo možné dodržet lhůtu pro vstup do loďstva těch rybářských plavidel, která získala vnitrostátní podporu na obnovu do 31. prosince 2008 podle nařízení (ES) č. 639/2004.Účelem tohoto nařízení je prodloužit tuto lhůtu o jeden rok, aby dotčené členské státy mohly plně využít dohodu, které bylo dosaženo v roce 2006.- Obecné souvislostiZvláštní režim pro řízení loďstva v nejvzdálenějších regionech vyplývá ze zvláštní strukturální sociální a hospodářské situace v těchto regionech v rámci Společenství. Specifický charakter nejvzdálenějších regionů je uznán v čl. 299 odst. 2 Smlouvy.- Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuŘízení rybářského loďstva v nejvzdálenějších regionech je upraveno nařízením Rady (ES) č. 639/2004 ze dne 30. března 2004 a nařízením Komise (ES) č. 2104/2004 ze dne 9. prosince 2004, kterými byly stanoveny prováděcí předpisy k nařízení Rady (ES) č. 639/2004.- Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNevztahuje se na tento návrh.2) KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů- Konzultace zúčastněných stranZájem útvarů Komise o tento problém vyvolala výměna informací s dotčenými členskými státy.212- Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo třeba využít externích odborných konzultací.- Posouzení dopadůVzhledem k velice omezenému dosahu tohoto návrhu se nevyžaduje analýza dopadů.3) PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU- Shrnutí navrhovaných opatřeníProdloužení lhůty pro vstup do loďstva další rybolovné kapacity nezbytné pro obnovu a modernizaci plavidel s využitím veřejné podpory.- Právní základČlánek 37 a čl. 299 odst. 2 Smlouvy.- Zásada subsidiarityNávrh se týká oblasti, která spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.- Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů:Nevztahuje se na tento návrh.- Volba nástrojůNavrhované nástroje: nařízení, kterým se mění stávající nařízení.Jiné prostředky by nebyly přiměřené z těchto důvodů:Nevztahuje se na tento návrh.4) ROZPOčTOVÉ DůSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.2008/0138 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 639/2004 o řízení rybářského loďstva zapsaného v nejvzdálenějších regionech SpolečenstvíRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména


text: na článek 37 a čl. 299 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Rady (ES) č. 639/2004 ze dne 30. března 2004 o řízení rybářského loďstva zapsaného v nejvzdálenějších regionech Společenství[3] povoluje odchylky od článku 13 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky[4]. Uvedený článek stanoví obecný režim řízení vstupů do loďstva a výstupů z něj.(2) V čl. 2 odst. 5 nařízení (ES) č. 639/2004 je stanovena doba platnosti odchylky od režimu vstupu/výstupu pro plavidla, která získala veřejnou podporu na obnovu. Tato doba byla původně stanovena do 31. prosince 2007 a na základě politické dohody o Evropském rybářském fondu, které bylo dosaženo v Radě dne 19. června 2006, byla posléze prodloužena do 31. prosince 2008.(3) Právní akt Komise umožňující dotčeným členským státům poskytnout státní podporu[5] byl přijat později, než se přepokládalo. S ohledem na skutečnost, že zainteresované loděnice mají omezenou kapacitu, důsledné provedení politické dohody dosažené v Radě dne 19. června 2006 není ve lhůtě do 31. prosince 2008 možné.(4) Lhůtu pro odchylku stanovenou v čl. 2 odst. 5 nařízení (ES) č. 639/2004 je proto třeba prodloužit o další rok.(5) Nařízení (ES) č. 639/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V čl. 2 odst. 5 nařízení (ES) č. 639/2004 se datum „31. prosince 2008“ nahrazuje datem „31. prosince 2009“.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. C , , s. .[2] Úř. věst. C , , s. .[3] Úř. věst. L 102, 7.4.2004, s. 9. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1646/2006 (Úř. věst. L 309, 9.11.2006, s. 1).[4] Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 865/2007 (Úř. věst. L 192, 24.7.2007, s. 1).[5] Pokyny pro posuzování státní podpory v odvětví rybolovu a akvakultury (Úř. věst. C 84, 3.4.2008, s. 10).


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52009PC0506
 Návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 43/2009, pokud jde o rybolovná práva a související podmínky pro některé populace ryb /* KOM/2009/0506 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 23.9.2009KOM(2009) 506 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 43/2009, pokud jde o rybolovná práva a související podmínky pro některé populace rybDŮVODOVÁ ZPRÁVANařízení Rady (ES) č. 43/2009 stanoví na rok 2009 rybolovná práva a související podmínky pro některé populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů.Vzhledem k tomu, že některé skupiny plavidel byly nařízením Rady (ES) č. [..]/2009 vyloučeny z oblasti působnosti režimu intenzity podle nařízení (ES) č. 1342/2008, je nezbytné upravit maximální přípustnou intenzitu rybolovu přidělenou členským státům v příloze IIA nařízení (ES) č. 43/2009.Účelem tohoto návrhu je zavést nezbytné změny do nařízení (ES) č. 43/2009.Rada se žádá, aby co nejrychleji přijala tento návrh, a umožnila tak rybářům sestavit plán činností pro toto rybolovné období.NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 43/2009, pokud jde o rybolovná práva a související podmínky pro některé populace rybRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky[1], a zejména na článek 20 uvedeného nařízení,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1342/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se stanoví dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací[2], a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení Rady (ES) č. 43/2009 ze dne 16. ledna 2009[3] na rok 2009 stanoví rybolovná práva a související podmínky pro některé populace ryb a skupiny populací ryb, platné ve vodách Společenství a pro plavidla Společenství ve vodách podléhajících omezením odlovů.(2) Příloha IIA nařízení (ES) č. 43/2009 stanoví pravidla pro řízení intenzity rybolovu v rámci dlouhodobého plánu řízení populací tresky obecné stanoveného nařízením (ES) č. 1342/2008, a zejména v dodatku 1 uvedené přílohy stanoví pro jednotlivé členské státy nejvyšší přípustnou intenzitu rybolovu v kilowattdnech, která se smí vynaložit v příslušných oblastech a v příslušné skupině lovných zařízení. S ohledem na nařízení Rady (ES) č. 754/2009 ze dne 27. července 2009, kterým se některé skupiny plavidel vylučují z režimu intenzity rybolovu stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1342/2008[4], ve znění nařízení (ES) č. [..]/2009[5] je nezbytné upravit maximální přípustnou intenzitu podle dodatku 1 k příloze IIA nařízení (ES) č. 43/2009 tak, že se Německu odečte 169 179 kilowattdní ve skupině intenzity TR1 v oblasti b) a 9 295 kilowattdní v oblasti d), Francii se odečte v zeměpisné oblasti d) 1 569 719 kilowattdní ve skupině intenzity TR1 a 96 903 kilowattdní ve skupině intenzity GN1 a Španělsku se odečte 1 402 142 kilowattdní ve skupině intenzity LL v oblasti d). S ohledem na zpětné uplatňování nařízení (ES) č. [..]/2009 od 1. února 2009 by tyto úpravy měly být použitelné od téhož data.(3) Nařízení


text: (ES) č. 43/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.(4) Aby měli dotčení rybáři jistotu a mohli si naplánovat co nejdříve své činnosti v této rybolovné sezóně, je nutné povolit výjimku ze lhůty šesti týdnů uvedené v části I bodu 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke smlouvám o založení Evropských společenství,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Změny nařízení (ES) č. 43/2009Dodatek 1 k příloze IIA nařízení (ES) č. 43/2009 se mění takto:1) V tabulce b) se sloupec týkající se Německa nahrazuje tímto:DE |2 057 354 |600 089 |3 501 |29 822 |1 893 044 |227 773 |516 |0 |2) V tabulce d):a) se sloupec týkající se Německa nahrazuje tímto:DE |15780 |0 |0 |0 |0 |35531 |0 |0 |b) se sloupec týkající se Francie nahrazuje tímto:FR |1 128 383 |5 881 |0 |506 |11 692 |0 |0 |54 917 |c) se sloupec týkající se Španělska nahrazuje tímto:ES |0 |0 |0 |0 |0 |13 836 |0 |0 |Článek 2Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Použije se ode dne 1. února 2009.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radu. předseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59.[2] Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 20.[3] Úř. věst. L 22, 26.1.2009, s. 1.[4] Úř. věst. L 214, 19.8.2009, s. 16.[5] Úř. věst. L [..], [..].[..].2009, s. [..].


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 16.10.2020
 COM(2020) 654 final
 2020/0293(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na čtyřicátém zasedání stálého výboru Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva)
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na čtyřicátém zasedání stálého výboru Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť, které se bude konat ve francouzském Štrasburku ve dnech 1. až 4. prosince 2020, pokud jde o předpokládané přijetí dvou rozhodnutí týkajících se změny úmluvy a vypracování rozšířené dílčí dohody.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Úmluva o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva)
 Úmluva o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (dále jen „úmluva“) usiluje o ochranu evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a jejich přírodních stanovišť, zejména těch, jejichž ochrana vyžaduje spolupráci několika států. Jde o mezivládní smlouvu uzavřenou pod záštitou Rady Evropy. Úmluva vstoupila v platnost dne 1. června 1982.
 Evropská unie je smluvní stranou této úmluvy od 1. září 1982
 1
 . Úmluva má v současné době 51 smluvních stran, včetně všech členských států EU.
 2.2.Stálý výbor
 Stálý výbor je rozhodovacím orgánem úmluvy. Odpovídá za sledování jejího uplatňování. Jeho funkce jsou uvedeny v článcích 13 až 15 úmluvy. Schází se alespoň jednou za dva roky a kdykoli o to požádá většina smluvních stran. Stálý výbor se obvykle schází každý rok.
 V souladu s článkem 16 úmluvy se změna článků 13 až 24 úmluvy přijímá tříčtvrtinovou většinou smluvních stran ve stálém výboru a poté se předkládá Výboru ministrů ke schválení.
 Podle článku 14 úmluvy může stálý výbor podávat návrhy na zlepšení účinnosti této úmluvy. Stálý výbor proto může rozhodnout, že Výboru ministrů navrhne přijetí rozšířené dílčí dohody s cílem zlepšit uplatňování úmluvy. V souladu s článkem 8b jednacího řádu se toto rozhodnutí stálého výboru přijímá dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů.
 2.3.Zamýšlený akt stálého výboru
 Očekává se, že stálý výbor přijme během svého čtyřicátého zasedání ve dnech 1.–4. prosince 2020 ve francouzském Štrasburku rozhodnutí týkající se:
 ·změny úmluvy za účelem zavedení finančních ustanovení („první zamýšlený akt“) a
 ·vypracování rozšířené dílčí dohody o fondu pro provádění Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (dále jen „druhý zamýšlený akt“).
 Účelem prvního zamýšleného aktu je změnit úmluvu tak, aby byl zaveden finanční mechanismus, na jehož základě by stálý výbor stanovil rozsah povinných finančních příspěvků smluvních stran, které by doplnily běžný rozpočtový příděl Rady Evropy.
 V souladu s článkem 16 úmluvy vstoupí první zamýšlený akt v platnost pro všechny smluvní strany poté, co jej schválí Výbor ministrů, a třicátého dne poté, co všechny smluvní strany oznámily, že změnu již přijaly.
 Účelem druhého zamýšleného aktu je posílit mezivládní spolupráci při provádění Bernské úmluvy, mimo jiné zavedením povinného finančního příspěvku pro smluvní strany rozšířené dílčí dohody.
 V souladu s čl. 20 písm. d) Statutu Rady Evropy a článkem 2 příručky Výboru ministrů


text:
Rady Evropy o postupech a pracovních metodách vstoupí druhý zamýšlený akt po rozhodnutí stálého výboru v platnost pro všechny smluvní strany rozšířené dílčí dohody poté, co jej Výbor ministrů přijme dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů a většinou zástupců oprávněných zasedat ve Výboru ministrů a poté co bude dosaženo požadované usnášeníschopnosti. Pokud Výbor ministrů nerozhodne jinak, je minimální hranice pro členství stanovena na třetinu členských států Rady Evropy, kterou by v současnosti tvořilo 16 zemí.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 V souladu s usnesením č. 9 (2019) ze třicátého devátého zasedání stálého výboru přijatým dne 6. prosince 2019 o financování Bernské úmluvy, pokud jde o zahájení zavádění nového systému povinných finančních příspěvků smluvních stran, byla zřízena odborná pracovní skupina, která má být mezi zasedáními sekretariátu nápomocna při předkládání návrhů na začlenění finančních ustanovení změnou článků Bernské úmluvy a na vytvoření rozšířené dílčí dohody ke zvážení na čtyřicátém zasedání stálého výboru.
 Řádný příspěvek Rady Evropy k Bernské úmluvě se v průběhu let postupně snižuje do té míry, že funkce Bernské úmluvy nemohou být zajištěny bez výrazných dobrovolných příspěvků smluvních stran, které se rovněž snižují. Je proto nezbytné vytvořit spolehlivý zdroj financování úmluvy.
 Návrh na změnu úmluvy tak, aby zahrnoval mechanismus pro stanovení povinného příspěvku, je v souladu s ustanoveními většiny mnohostranných dohod o životním prostředí, a proto by měl být v zásadě podpořen. V rámci jiných mnohostranných dohod o životním prostředí se nicméně obvykle rozlišuje mezi hlavním rozpočtem a programovým rozpočtem, přičemž povinné příspěvky se týkají pouze hlavního rozpočtu. Navrhovaná změna úmluvy neobjasňuje, že mechanismus, který má být zaveden, by se řídil tímto precedentem. Tato navrhovaná změna rovněž neupřesňuje výši příspěvků, které se mají uplatnit. Unie by proto neměla změnu ve stávajícím formátu podpořit, avšak měla by dát přednost odložení hlasování o této otázce, aby byl čas na projednání upřesnění znění navrhované změny s cílem dosažení jasnosti v těchto záležitostech.
 Vzhledem k době potřebné k tomu, aby byla navrhovaná změna projednána a vstoupila v platnost, je rovněž zapotřebí bezprostřednějšího řešení. Unie by proto měla podpořit návrh na vytvoření rozšířené dílčí dohody, která by smluvním stranám a nečlenům, kteří si to přejí, umožnila přistoupit k této dohodě, a tím podpořit činnosti související s prováděním úmluvy.
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
 2
 .
 4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Stálý výbor je orgán zřízený úmluvou.
 Rozhodnutí, které má stálý výbor přijmout, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty budou závazné podle mezinárodního práva v souladu s článkem 6 úmluvy.
 Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec úmluvy.


text:
Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.
 4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká životního prostředí.
 Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 5.Zveřejnění zamýšleného aktu
 Jelikož zamýšlené akty stálého výboru budou vyžadovat další schválení Výborem ministrů, není vhodné je po jejich přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.
 2020/0293 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na čtyřicátém zasedání stálého výboru Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (Bernská úmluva)
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Úmluva o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť (dále jen „úmluva“) byla uzavřena Unií rozhodnutím Rady 82/72/EHS
 3
 a vstoupila v platnost dne 1. září 1982.
 (2)Podle článku 16 úmluvy může stálý výbor přijmout změny této úmluvy a předložit je Výboru ministrů ke schválení.
 (3)Podle článku 14 úmluvy, podle něhož stálý výbor smluvních stran Bernské úmluvy odpovídá za uplatňování úmluvy, a zejména může podávat návrhy na zlepšení účinnosti této úmluvy, může stálý výbor rozhodnout, že Výboru ministrů navrhne vypracování rozšířené dílčí dohody pro zlepšení uplatňování úmluvy.
 (4)Stálý výbor má na svém čtyřicátém zasedání ve dnech 1. až 4. prosince 2020 přijmout rozhodnutí o změně úmluvy za účelem zavedení finančních ustanovení a o vypracování rozšířené dílčí dohody o fondu pro provádění Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť.
 (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve stálém výboru, neboť jeho rozhodnutí budou pro Unii závazná.
 (6)Sekretariát předložil návrh na změnu úmluvy tak, aby byl zaveden finanční mechanismus, na jehož základě by stálý výbor stanovil rozsah povinných finančních příspěvků smluvních stran, které by doplnily běžný rozpočtový příděl Rady Evropy.
 (7)V souladu s článkem 16 úmluvy vstoupí tato změna v platnost pro všechny smluvní strany poté, co ji schválí Výbor ministrů, a třicátého dne poté, co všechny smluvní strany oznámily, že změnu již přijaly.
 (8)Sekretariát rovněž předložil návrh na posílení mezivládní spolupráce při provádění Bernské úmluvy prostřednictvím vypracování rozšířené dílčí dohody, která by zahrnovala povinný finanční příspěvek pro smluvní strany rozšířené dílčí dohody.
 (9)V souladu


text:
s čl. 20 písm. d) Statutu Rady Evropy a článkem 2 příručky Výboru ministrů Rady Evropy o postupech a pracovních metodách vstoupí navrhovaná rozšířená dílčí dohoda po rozhodnutí stálého výboru v platnost pro všechny smluvní strany rozšířené dílčí dohody poté, co jej Výbor ministrů přijme dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů a většinou zástupců oprávněných zasedat ve Výboru ministrů a poté co bude dosaženo požadované usnášeníschopnosti.
 (10)Vzhledem ke snížení finančních prostředků poskytovaných prostřednictvím řádného příspěvku Rady Evropy, jakož i ke snížení dobrovolných příspěvků smluvních stran, je naléhavě nutné vytvořit bezpečný a spolehlivý zdroj financování pro fungování Bernské úmluvy.
 (11)Změna úmluvy s cílem zavést finanční mechanismus je v souladu s tím, jak jsou financovány další mnohostranné dohody o životním prostředí, a zajistila by spravedlivý příspěvek všech smluvních stran úmluvy. Navrhované znění změny úmluvy však ponechává nejistotu, pokud jde o finanční mechanismus, který má být zaveden, zejména s ohledem na rozlišování mezi hlavními a programovými rozpočty a na výši požadovaných příspěvků.
 (12)Podpora změny úmluvy za účelem zavedení finančního mechanismu se musí řídit postupem stanoveným v čl. 218 odst. 2 až 4 Smlouvy.
 (13)Doba potřebná pro jednání o změně úmluvy a pro vstup této změny v platnost poukazuje na potřebu bezprostřednějšího řešení, kterého by bylo dosaženo prostřednictvím navrhované rozšířené dílčí dohody.
 (14)Rozšířené dílčí dohody nejsou samy o sobě mezinárodními smlouvami, nýbrž formou spolupráce v rámci Rady Evropy.
 (15)S ohledem na smluvní závazky týkající se loajální spolupráce by členské státy, které se stanou smluvní stranou rozšířené dílčí dohody, byly povinny zajistit, aby uplatňování této dohody bylo v souladu se zájmy Unie v souvislosti s Bernskou úmluvou,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie na čtyřicátém zasedání stálého výboru Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť, je následující:
 ·předložit návrh na odložení hlasování o návrhu na změnu úmluvy na čtyřicáté první zasedání stálého výboru;
 ·podpořit návrh na vypracování rozšířené dílčí dohody.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda
 (1)
 Rozhodnutí Rady 82/72/EHS ze dne 3. prosince 1981 o uzavření Úmluvy o ochraně evropských planě rostoucích rostlin, volně žijících živočichů a přírodních stanovišť jménem Společenství (Úř. věst. L 38, 10.2.1982, s. 1).
 (2)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (3)
 Úř. věst. L 38, 10.2.1982, s. 1.


text:
 |
 52013PC0889
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 850/98, (ES) č. 2187/2005, (ES) č. 1967/2006, (ES) č. 1098/2007, č. 254/2002, (ES) č. 2347/2002 a (ES) č. 1224/2009 a zrušuje nařízení (ES) č. 1434/98, pokud jde o povinnost vykládky úlovků /* COM/2013/0889 final - 2013/0436 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Jedním z hlavních cílů reformy
 stávající společné rybářské politiky (SRP)[1] je zamezit
 postupně výmětům při veškerém rybolovu v Evropské unii
 (EU), a to zavedením povinnosti vykládky úlovků. Toto opatření
 si jednak klade za cíl lepší využívání dostupných zdrojů, jednak reaguje
 na očekávání veřejnosti, která si přeje ukončení
 dosavadní praxe, při níž jsou do moře vyhazovány ryby, které by se
 mohly uvést na trh. Posouzení dopadů[2],
 jež bylo provedeno k návrhu základního nařízení o SRP,
 označilo vysoký objem výmětů za jeden z prvků, které
 významně oslabují environmentální udržitelnost SRP.
 Evropský parlament na svém plenárním
 zasedání v únoru 2013 schválil postupné zavedení povinnosti vykládky
 úlovků pelagických druhů, vysoce stěhovavých druhů
 a lososa v Baltském od začátku roku 2014
 a rozšíření této povinnosti na všechny další druhy rybolovu
 v Unii v následujících letech. Ve stejném měsíci Rada
 posléze dala jasně najevo, že tento přístup podporuje,
 a schválila podobný prováděcí časový plán. Následně
 Evropský parlament a Rada dosáhly politické dohody o základním
 nařízení s novým počátečním datem pro zavedení
 povinnosti vykládky úlovků od 1. ledna 2015.
 Má-li začít povinnost vykládky fungovat,
 musí být zrušena nebo změněna některá ustanovení stávajících
 nařízení o technických opatřeních, opatřeních v oblasti
 řízení a kontrolních opatřeních, která jsou s povinností
 vykládky v rozporu a nutí rybáře výměty provádět. Rada na
 svém červnovém zasedání[3]
 vydala v tomto smyslu prohlášení, ve kterém vyzvala Komisi, aby bez odkladu
 provedla změny ve stávajících nařízeních, jakmile bude reforma
 schválena.
 Komise má v úmyslu vypracovat v kontextu
 reformy nový rámec technických opatření, která by měla včas
 usnadnit plné provádění plánované povinnosti vykládky úlovků. Tento
 rámec by rovněž zahrnoval nový, regionálně orientovaný přístup,
 včetně vypracování víceletých plánů a plánů v oblasti
 výmětů. Přesto je téměř jisté, že v okamžiku vstupu
 povinnosti vykládky v platnost pro první skupinu rybolovu nebude ještě
 nový rámec zaveden. Proto je vhodné dočasně přijmout právní
 ustanovení, která odstraní všechny právní a praktické překážky, jež
 by mohly plnění této povinnosti bránit.
 Pokud jde o nařízení týkající se
 technických opatření, několik ustanovení v současných
 nařízeních je s povinností vykládky v rozporu a nutí rybáře
 výměty provádět. Jedná se o ustanovení o minimální
 velikosti při vykládce, o pravidla pro složení úlovků
 a ustanovení o vedlejších úlovcích.
 Minimální velikosti při vykládce jsou
 stanoveny v nařízení (ES) č. 850/98 o zachování
 rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu
 nedospělých mořských živočichů[4], zejména
 ve znění nařízení (EU) č. 227/2013[5], a v nařízení (ES)
 č. 2187/2005, kterým se stanoví technická opatření pro zachování
 rybolovných zdrojů ve vodách Baltského moře, Velkého
 a Malého Beltu a Øresundu, mění nařízení (ES)
 č. 1434/98 a zrušuje nařízení (ES) č. 88/98[6]. Minimální velikosti
 při vykládce určují, jaká je povolená velikost ryb, které mohou být
 na plavidle


text:
uchovávány. V současnosti se ryby nedosahující této velikosti
 ani nesmějí na plavidle uchovávat, ani nesmějí být vyloženy na
 pevninu. U všech druhů, na něž se vztahují omezení odlovu, budou
 podle povinnosti vykládky minimální velikosti při vykládce nahrazeny
 minimálními referenčními velikostmi pro zachování zdrojů. Ryby
 nedosahující těchto minimálních referenčních velikostí pro zachování
 zdrojů budou muset být vyloženy, ale budou moci být prodány pouze k
 účelům jiným než k lidské spotřebě. Zvláštním případem
 je Středozemní moře, na které se vztahuje nařízení (ES)
 č. 1967/2006 o opatřeních pro řízení udržitelného
 využívání rybolovných zdrojů ve Středozemním moři,
 o změně nařízení (EHS) č. 2847/93
 a o zrušení nařízení (ES) č. 1624/94[7]. Toto nařízení
 zakazuje, aby byli mořští živočichové nedosahující požadované
 minimální velikosti, která je v nařízení stanovena, loveni, uchováváni
 na plavidle, překládáni na jiné plavidlo, vykládáni
 na pevninu, převáženi, skladováni, prodáváni, vystavováni nebo
 nabízeni k prodeji. Tyto minimální velikosti byly zavedeny v roce
 2007 a jejich cílem bylo zlepšit velikostní výběr vzhledem k
 minimálním normám, které stanoví vlastnosti lovných zařízení pro dané
 druhy rybolovu. V zájmu jednotnosti budou minimální velikosti úlovku používané
 ve Středozemním moři také nahrazeny minimálními referenčními
 velikostmi pro zachování zdrojů a ryby nedosahující minimální
 referenční velikosti pro zachování zdrojů budou muset být vyloženy,
 ale budou moci být použity pouze k účelům jiným než k lidské
 spotřebě.
 Pravidla pro složení úlovků jsou
 stanovena v nařízení (ES) č. 850/98 a v souvisejících
 nařízeních (nařízení (ES) č. 1098/2007, kterým se zavádí
 víceletý plán pro populace tresky obecné v Baltském moři a lov těchto
 populací[8],
 nařízení (ES) č. 1434/98, kterým se stanoví podmínky vykládky
 sledě obecného pro jiné průmyslové účely než k přímé lidské
 spotřebě[9],
 nařízení (ES) č. 254/2002 o opatřeních platných v roce 2002
 pro obnovu populace tresky obecné v Irském moři (divize ICES VIIa)[10] a nařízení (ES)
 č. 2347/2002, kterým se stanoví zvláštní podmínky přístupu k
 rybolovu hlubinných populací a s tím spojené požadavky[11]). Podobné procentní
 podíly složení úlovků existují v nařízení pro oblast Baltského
 moře (nařízení (ES) č. 2187/2005), ale nejsou obsaženy v
 nařízení pro oblast Středozemního moře.
 Pravidla pro složení úlovků stanoví
 limity, které musí být splněny v denním úhrnu a na konci
 rybářského výjezdu. Pokud rybáři tyto limity překročí, jsou
 povinni část úlovku vyhodit, aby ponechaný úlovek splňoval pravidla
 pro složení úlovků. V rámci povinnosti vykládky již rybáři
 nebudou mít možnost tyto výměty provádět, a proto je nutné odstranit
 rozpor, jejž vyvolává právní úprava o složení úlovků a povinnost, podle
 níž musejí rybáři veškerý úlovek vyložit. K tomuto účelu bude
 požadováno, aby všechny neúmyslné úlovky mořských živočichů
 podléhajících povinnosti vykládky, které byly odloveny nad rámec povoleného
 procentního podílu složení úlovků, byly vyloženy a započteny do
 kvót. Pravidla pro složení úlovku jsou propojena s jinými předpisy
 (např. povolená velikost ok sítí, podmínky pro použití určitých
 kombinací velikostí ok sítě) a o procentní podíly složení úlovků
 se rovněž opírají prováděcí pravidla pro třídění
 úlovků na palubě plavidel. Tato pravidla bude rovněž
 třeba sladit nebo zrušit, aby se odstranila povinnost provádět
 výměty.
 Pravidla pro složení úlovků
 a související omezení využívání sledě obecného stanovená
 v


text:
nařízení (ES) č. 1434/1998 již nejsou relevantní.
 Povinnost vykládky se bude od 1. ledna 2015 vztahovat na veškerý
 pelagický a průmyslový rybolov ve vodách EU. Na základě
 této povinnosti bude muset být veškerý úlovek sledě obecného vyložen
 a započten do kvót a sledi nedosahující minimální
 referenční velikosti pro zachování zdrojů budou moci být použiti
 pouze pro jiné účely než k lidské spotřebě. Uvedené
 nařízení by proto mělo být zrušeno.
 Nařízení týkající se technických
 opatření pro zachování zdrojů (nařízení (ES) č. 850/98
 a související nařízení (nařízení (ES) č. 1098/2007 a
 nařízení (ES) č. 254/2002) ve vodách EU v Atlantském oceánu
 a některých konkrétních oblastech a nařízení (ES)
 č. 2187/200510 ve vodách EU v Baltském moři)
 rovněž obsahují řadu ustanovení o vedlejších úlovcích. Tato
 ustanovení se podobají pravidlům pro složení úlovků, ale
 zaměřují se na určité oblasti nebo určitá lovná
 zařízení. Obvykle se jedná o odchylky, kterými se ve vyhrazených
 oblastech povolují 5–10% vedlejší úlovky určitých druhů ulovených
 určitými lovnými zařízeními pro konkrétní rybolov. Odlovy nad rámec
 těchto povolených vedlejších úlovků musejí být
 v současnosti vyhozeny. Stejně jako u pravidel pro složení
 úlovků vytvářejí i tato ustanovení rozpor s povinností vykládky,
 neboť v současnosti rybáře nutí ryby ulovené nad rámec
 povoleného vedlejšího úlovku vyhodit zpět do moře, zatímco
 v rámci povinnosti vykládky musejí tyto ryby vyložit. Proto je třeba
 postupovat podobným způsobem jako u pravidel pro složení úlovků a
 povinnost provádět výměty odstranit.
 V nařízení (ES) č. 850/98 se
 dále doporučuje provést změnu, která nesouvisí s povinností vykládky,
 ale je nutná k zajištění právní jistoty. Několik členských
 států upozornilo na to, že stávající ustanovení týkající se
 uzavření oblasti kvůli ochraně nedospělých jedinců
 tresky jednoskvrnné v divizi ICES VIb byla chybně vyložena, což
 vyvolává určité obavy o ochranu tresky jednoskvrnné v této
 oblasti. Proto se navrhuje změnit tento článek nařízení (ES)
 č. 850/98 návratem k původnímu znění přílohy III
 nařízení (ES) č. 43/2009, čímž se odstraní jakákoli možnost
 nesprávného výkladu.
 S povinností vykládky se musí také uvést do
 souladu nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení
 kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel
 společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES)
 č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005,
 (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES)
 č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č.
 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č.
 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006[12]. Požadované změny
 se týkají oprávnění k rybolovu; zaznamenávání údajů o všech úlovcích,
 zejména těch, které nedosahují minimálních referenčních velikostí pro
 zachování zdrojů; vyšší míry odchylky v odhadech množství úlovku pod
 50 kg v lodních denících a prohlášeních o vykládce; stanovení pravidel pro
 dálkové elektronické sledování (REM) na zaznamenávání údajů k monitorování
 povinnosti vykládky na moři; oddělené ukládání úlovků a kontrola
 uvádění úlovků nedosahujících minimální referenční velikosti pro
 zachování zdrojů na trh; stanovení podmínek využívání kontrolních
 pozorovatelů pro účely sledování; definice nedodržení povinnosti
 vykládky jakožto závažného porušení předpisů. Zavedení povinnosti
 vykládky v kombinaci s novými pravidly týkajícími se meziroční
 flexibility kvót, si vyžaduje úpravu


text:
stávajících pravidel pro odpočet kvót
 a intenzity rybolovu. Všechny tyto změny vyplývají z pravidel
 stanovených v rámci reformy SRP.
 Jelikož bude povinnost vykládky zavedena pro
 první skupinu rybolovu v roce 2015, je vhodné, aby toto nařízení
 pozměňovalo příslušná ustanovení nařízení o technických
 opatřeních, řídících opatřeních a kontrolních opatřeních,
 aby právní překážky bránící plnění povinnosti vykládky mohly být
 včas odstraněny.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Konkrétní posouzení dopadů nebylo
 provedeno, protože dopady zavedení povinnosti vykládky již byly posouzeny
 v rámci posouzení dopadů reformy společné rybářské
 politiky. V rámci uvedeného posouzení dopadů[13] byly kvantifikovány
 dopady politiky snižování výmětů i úplného zákazu výmětů.
 Posouzení proběhlo ve dvou fázích. V první fázi byla vypracována řada
 sekundárních studií o rozsahu provádění výmětů v EU
 a byly popsány protivýmětové politiky v řadě zemí
 (Island, Norsko, Skotsko a Dánsko). Kromě toho byla vypracována
 klasifikace úrovně výmětů při rybolovu v EU
 a vypracovány konkrétní studie výmětů při rybolovu ve
 Středozemním moři. Druhá fáze analýzy posuzovala dopady nejrůznějších
 možností protivýmětové politik při rybolovu v EU, včetně
 vlivu změn v selektivitě lovných zařízení
 a zavádění nových technických opatření,
 např. ukončení odlovu v reálném čase. Tato analýza
 prokázala, že zavedení protivýmětové politiky opírající se
 o účinnější technická opatření a odstranění
 neúčelných technických opatření, která k provádění
 výmětů navádějí, by krátkodobě způsobilo
 hospodářské ztráty, avšak v střednědobém až dlouhodobém
 horizontu by přineslo dodatečné zisky, zejména z ekonomického a
 environmentálního hlediska.
 Provedení dalšího posouzení dopadů by již
 nepřineslo žádné další informace, které by nebyly k dispozici
 z předchozího posouzení. Změny, které je nutné
 ve stávajících nařízeních provést, jsou nezbytné pro řádné
 fungování nové společné rybářské politiky.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Shrnutí navrhovaných opatření
 Hlavním cílem opatření je usnadnit
 provádění povinnosti vykládky úlovků plánované v rámci reformy
 společné rybářské politiky, a to zrušením všech stávajících
 ustanovení z nařízení EU o technických a kontrolních
 opatřeních, která jsou s povinností vykládky v rozporu.
 Právní základ
 Ustanovení čl. 43 odst. 2 Smlouvy o
 fungování Evropské unie.
 Zásada subsidiarity
 Návrh spadá do výlučné pravomoci Evropské
 unie.
 Zásada proporcionality
 Návrhem se mění opatření, která již
 existují, a proto není třeba řešit otázku zásady proporcionality
 Volba nástroje
 Navrhovaný nástroj: Nařízení Evropského
 parlamentu a Rady.
 Jiné prostředky by nebyly
 přiměřené z tohoto důvodu: Nařízení musí být
 pozměněno nařízením.
 4. ROZPOČTOVÉ
 DŮSLEDKY
 Toto opatření nepředstavuje pro Unii
 žádné dodatečné výdaje.
 2013/0436 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY,
 kterým se mění nařízení Rady (ES)
 č. 850/98, (ES) č. 2187/2005, (ES) č. 1967/2006,
 (ES) č. 1098/2007, č. 254/2002, (ES) č. 2347/2002
 a (ES) č. 1224/2009 a zrušuje nařízení (ES) č. 1434/98,
 pokud jde o povinnost vykládky úlovků
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru[14],
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Ústředním cílem
 nařízení (EU) č. [xxxx] je postupné odstranění výmětů
 při veškerém rybolovu v EU zavedením


text:
povinnosti vykládky úlovků
 druhů podléhajících omezením odlovu a druhů, na které se
 vztahuje minimální velikost ve Středozemním moři. Aby tato
 povinnost vykládky mohla začít fungovat, musí být zrušena nebo
 změněna některá ustanovení ve stávajících nařízeních o
 technických a kontrolních opatřeních, která jsou s povinností
 vykládky v rozporu a nutí rybáře provádět výměty.
 (2) V rámci probíhající reformy
 společné rybářské politiky (SRP) se očekává vypracování nového
 rámce technických opatření. Jelikož je vysoce pravděpodobné,
 že tento nový rámec nebude před zavedením povinnosti vykládky na
 začátku roku 2015 ještě fungovat, jsou změny nebo zrušení
 některých částí v současnosti platných nařízení o technických
 opatřeních nutné z důvodu odstranění nesouladu mezi těmito
 nařízeními a povinností vykládky.
 (3) Zejména v zájmu
 provádění povinnosti vykládky nutné změnit nařízení Rady (ES)
 č. 850/98 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických
 opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů, a
 to zavedením požadavku, aby veškeré neúmyslné úlovky mořských
 živočichů podléhající povinnosti vykládky, které byly odloveny nad
 rámec pravidel pro složení úlovku, byly vyloženy a započteny do kvót; nahrazením
 minimální velikosti při vykládce pro mořské živočichy
 podléhající povinnosti vykládky minimální referenční velikostí pro
 zachování zdrojů; zavedením požadavku, aby všechny neúmyslné úlovky
 mořských živočichů odlovené nad rámec ustanovení o vedlejších
 úlovcích v určitých oblastech, určitém období a určitými typy
 lovných zařízení byly vyloženy a započteny do kvót.
 (4) Kromě toho v zájmu
 zajištění právní jistoty by měla být změněna ustanovení
 týkající se uzavření oblasti na ochranu nedospělých jedinců
 tresky jednoskvrnné v divizi ICES VIb.
 (5) V zájmu zajištění
 provádění povinnosti vykládky by mělo být změněno
 nařízení Rady (ES) č. 2187/2005, kterým se stanoví technická
 opatření pro zachování rybolovných zdrojů ve vodách Baltského
 moře, Velkého a Malého Beltu a Øresundu, mění nařízení (ES)
 č. 1434/98 a zrušuje nařízení (ES) č. 88/98, a to zavedením
 požadavku, aby veškeré neúmyslné úlovky mořských živočichů
 podléhajících povinnosti vykládky v Baltském moři, které byly
 odloveny nad rámec pravidel pro složení úlovku, byly vyloženy a započteny
 do kvót; nahrazením minimální velikosti při vykládce pro mořské
 živočichy podléhající povinnosti vykládky minimální referenční
 velikostí pro zachování zdrojů; a zákazem odlovu lososa a pstruha obecného
 v určitém časovém období a určitých oblastech, kromě
 odlovu za pomoci vězencových sítí.
 (6) V zájmu zajištění
 provádění povinnosti vykládky by mělo být změněno
 nařízení Rady (ES) č. 1967/2006 o opatřeních pro
 řízení udržitelného využívání rybolovných zdrojů
 ve Středozemním moři, o změně nařízení (EHS)
 č. 2847/93 a o zrušení nařízení (ES) č. 1624/94,
 a to nahrazením minimální velikosti při vykládce pro mořské
 živočichy podléhající povinnosti vykládky minimální referenční
 velikostí pro zachování zdrojů, aniž by se narušila koncepce
 a provádění stávajících minimálních velikostí úlovku; a zrušením
 pravidel upravujících rybolov potěru sardinek, která již nejsou relevantní
 vzhledem k provádění povinnosti vykládky, jelikož všem těmto
 úlovkům je nutné pokud možno zabránit a případné neúmyslné
 úlovky musí být vyloženy a použity k jinému účelu než k lidské
 spotřebě.
 (7) V zájmu zajištění
 provádění povinnosti vykládky by mělo být změněno
 nařízení Rady (ES) č. 1098/2007, kterým se zavádí víceletý plán
 pro populace tresky obecné v Baltském moři a lov těchto populací,
 a to zavedením


text:
požadavku, aby při lovu pomocí unášených lovných
 šňůr, tenatových sítí na chytání ryb za žábry, tenatových
 sítí a třístěnných tenatových sítí v určitých
 oblastech a v určitém časovém období byly veškeré neúmyslné
 úlovky tresky obecné vyloženy a započteny do kvót.
 (8) V zájmu zajištění
 provádění povinnosti vykládky by mělo být změněno
 nařízení Rady (ES) č. 254/2002 o opatřeních platných
 v roce 2002 pro obnovu populace tresky obecné v Irském moři (divize
 ICES VIIa), a to zavedením požadavku, aby při rybolovu hřebenatky
 víčkovité pomocí vlečných sítí byly veškeré neúmyslné úlovky
 mořských živočichů podléhajících povinnosti vykládky, které byly
 odloveny nad rámec povoleného procentního podílu vedlejších úlovků, byly
 vyloženy a započteny do kvót.
 (9) V zájmu zajištění
 provádění povinnosti vykládky by mělo být změněno
 nařízení Rady (ES) č. 2347/2002, kterým se stanoví zvláštní
 podmínky přístupu k rybolovu hlubinných populací a s tím spojené
 požadavky, a to zavedením požadavku, aby veškeré úlovky hlubinných druhů
 byly vyloženy a započteny do kvót.
 (10) V zájmu zajištění
 provádění povinnosti vykládky by mělo být změněno
 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu
 Společenství k zajištění dodržování pravidel společné
 rybářské politiky, o změně nařízení (ES)
 č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004,
 (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES)
 č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007,
 (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES)
 č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení
 (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES)
 č. 1966/2006, a to tak, aby zajišťovalo sledování povinnosti
 vykládky. K tomuto účelu by se povolení k rybolovu měla vztahovat na
 rybolov podléhající povinnosti vykládky; údaje o úlovcích všech druhů by
 měly být zaznamenány bez ohledu na hmotnostní limity; údaje o úlovcích
 nedosahujících minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů by
 měly být zaznamenávány odděleně; vzhledem k obtížnosti stanovit
 přesně množství drobného úlovku uchovávaného na palubě
 rybářského plavidla by měla být použita vyšší míra odchylky pro
 odhady drobného úlovky v lodních denících a prohlášeních o překládce;
 měla by být stanovena pravidla pro dálkové elektronické sledování (REM)
 pro zaznamenávání údajů pro sledování povinnosti vykládky na moři;
 měla by být stanovena pravidla pro oddělené ukládání úlovků a
 kontrolu uvádění na trh úlovků nedosahujících minimální
 referenční velikosti pro zachování zdrojů; a měly by být
 definovány podmínky využití kontrolních pozorovatelů pro sledovací
 účely.
 (11) Vzhledem k tomu, že
 výměty představují značné plýtvání a negativně
 ovlivňují udržitelné využívání biologických mořských zdrojů
 a mořských ekosystémů a že úspěšné využívání
 zdrojů vyžaduje, aby všechny hospodářské subjekty dodržovaly
 povinnost vykládky, mělo by být jakékoli přestoupení povinnosti
 vykládky považováno za závažné porušení předpisů. Zavedení povinnosti
 vykládky v kombinaci s novými pravidly pro meziroční flexibilitu
 kvót, si vyžaduje úpravu stávajících pravidel pro odpočet kvót
 a intenzitu rybolovu.
 (12) Proto by měla být
 odpovídajícím způsobem změněna nařízení (ES)
 č. 850/98, (ES) č. 2187/2005, (ES) č. 1967/2006,
 (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 254/2002, (ES)
 č. 2347/2002 a (ES) č. 1224/2009.
 (13) Mělo by být zrušeno
 nařízení Rady (ES) č. 1434/1998, kterým se stanoví podmínky
 vykládky sledě obecného pro jiné průmyslové účely než k
 přímé lidské spotřebě, protože


text:
pravidla pro složení úlovků
 a související omezení využívání sledě obecného uvedená v tomto
 nařízení, již nejsou v rámci povinnosti vykládky relevantní, jelikož
 všechny úlovky sledě obecného musí být vyloženy a započteny
 do kvót a úlovky sledě obecného nedosahující minimální
 referenční velikosti pro zachování zdrojů musí být použity
 k jiným účelům než k lidské spotřebě,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 KAPITOLA 1
 Technická opatření
 Článek 1
 Změny nařízení (ES)
 č. 850/98
 Nařízení (ES) č. 850/98 se
 mění takto:
 1) V článku 3 se
 doplňuje nové písmeno, které zní:
 „ i) neúmyslnými úlovky náhodné
 úlovky mořských živočichů, jejichž lov je za příslušných
 okolností zakázán.“
 2) Článek 4 se mění takto:
 a) v odstavci 1 se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „Lov druhů uvedených
 v přílohách I až V za pomoci sítí o velikosti ok, které
 nejsou pro tyto druhy v těchto přílohách stanoveny, je zakázán.“
 b) v odst. 4 písm. a) se doplňuje
 nový pododstavec, který zní:
 „Odchylně od prvního pododstavce,
 vykládka zakázána není, pokud podmínky stanovené v příloze X nemohou
 být splněny kvůli neúmyslným úlovkům mořských
 živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky podle článku
 15 nařízení (EU) č. [xxxx]. Tyto neúmyslné úlovky musí být vyloženy
 a započteny do kvót.“
 c) v odst. 4 písm. b) se doplňuje
 nový pododstavec, který zní:
 „Odchylně od prvního pododstavce,
 vykládka zakázána není, pokud podmínky stanovené v přílohách I až V
 nemohou být splněny kvůli neúmyslným úlovkům mořských
 živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx]. Tyto neúmyslné
 úlovky musí být vyloženy a započteny do kvót.“
 d) v odst. 5 písm. a) se doplňuje
 nový pododstavec, který zní:
 „V případě mořských
 živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky podle
 článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], množství uchovaná na plavidle
 nebo přeložená na jiné plavidlo, jak je uvedeno v prvním pododstavci,
 zahrnují všechny ulovené mořské živočichy.“
 3) V čl. 5 odst. 1
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „V případě mořských
 živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky podle
 článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], množství uchovaná na plavidle
 po třídění nebo během vykládky, jak je uvedeno v prvním
 pododstavci, zahrnují všechny ulovené mořské živočichy.“
 4) V čl. 7 odst. 5
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „První pododstavec se nepoužije, pokud se na
 korýše rodu Pandalus vztahuje povinnost vykládky podle článku
 15 nařízení (EU) č. [xxxx]. Je však zakázáno lovit tyto korýše
 sítěmi uvedenými v prvním pododstavci, pokud nejsou vybaveny
 v souladu s uvedeným pododstavcem. Neúmyslné úlovky provedené pomocí
 těchto sítí musí být vyloženy a započteny do kvót.“
 5) V článku 10 se
 doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Odchylně od písmene b) prvního
 pododstavce není uchovávání na plavidle nebo vykládání zakázáno, pokud
 minimální procentní podíl mlžů nemohl být splněn kvůli
 neúmyslným úlovkům mořských živočichů, na něž se
 vztahuje povinnost vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č.
 [xxxx]. Tyto neúmyslné úlovky musí být vyloženy a započteny
 do kvót.“
 6) Článek 11 se mění takto:
 V odstavci 1 písm. a) se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „Odchylně od písmene a) prvního
 pododstavce není


text:
zakázáno používat nebo mít na plavidle tenatové sítě na
 chytání ryb za žábry pro lov při dně, tenatové sítě nebo
 třístěnné tenatové sítě, pokud podmínky uvedené v písmenu a)
 nemohly být splněny kvůli neúmyslným úlovkům mořských
 živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky podle
 článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx]. Tyto neúmyslné úlovky
 musí být vyloženy a započteny do kvót.“
 7) V čl. 12 odst. 1
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „V případě mořských
 živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky podle článku
 15 nařízení (EU) č. [xxxx], musí mořští živočichové na
 plavidle po třídění nebo během vykládky, jak je uvedeno
 v prvním pododstavci, zahrnovat všechny ulovené mořské
 živočichy.“
 8) Článek 15 se nahrazuje tímto:
 „Článek 15
 1. Mořští živočichové odlovení
 nad rámec povolených procentních podílů uvedených v čl. 20
 odst. 2, čl. 21 odst. 2, čl. 22 odst. 2
 písm. b), čl. 27 odst. 2, čl. 29d odst. 5
 písm. d), čl. 29d odst. 6 písm. d), čl. 29d
 odst. 7 písm. c), čl. 29g odst. 2, čl. 34b
 odst. 3 písm. c), čl. 34b odst. 11 a v přílohách
 I až VII, X a XI, na něž se nevztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], se nevyloží, ale
 budou před každou vykládkou vráceni zpět do moře.
 2. Mořští živočichové
 odlovení nad rámec povolených procentních podílů uvedených v čl. 20
 odst. 2, čl. 21 odst. 2, čl. 22 odst. 2
 písm. b), čl. 27 odst. 2, čl. 29d odst. 5
 písm. d), čl. 29d odst. 6 písm. d), čl. 29d
 odst. 7 písm. c), čl. 29g odst. 2, čl. 34b
 odst. 3 písm. c), čl. 34b odst. 11 a v přílohách
 I až VII, X a XI, na něž se vztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], se vyloží a
 započtou do kvót.
 3. Velitelé rybářských plavidel
 před tím, než zahájí rybolov v jakékoli oblasti řízení během
 konkrétního rybářském výjezdu, musí zajistit, aby měli k
 dispozici kvóty na odlov populací podléhajících omezení odlovu, jež budou
 stačit na pokrytí pravděpodobného složení úlovků
 a povolených procentních podílů během daného výjezdu.“
 9) Článek 17 se mění takto:
 „Mořský živočich je
 podměrečný, jsou-li jeho rozměry menší než minimální
 referenční velikost pro zachování zdrojů stanovená pro daný druh a
 danou zeměpisnou oblast v příloze XII.“
 10) Článek 19 se nahrazuje tímto:
 „Článek 19
 1. Podměreční mořští
 živočichové druhů, na něž se nevztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], nesmějí být
 uchováváni na palubě, překládáni na jiné plavidlo,
 vykládáni na pevninu, převáženi, skladováni, prodáváni, vystaveni
 nebo nabízeni k prodeji, ale musí být ihned vráceni zpět
 do moře.
 2. Podměreční mořští
 živočichové druhů, na něž se vztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], musí být
 uchováváni na plavidle, vyloženi a započteni do kvót.
 Nesmějí být prodáváni, vystavováni nebo nabízeni k prodeji
 k lidské spotřebě.“
 11) V článku 20 se doplňuje
 nový odstavec, který zní:
 „4. Vztahuje-li se na sledě povinnost
 vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], zákaz
 jejich uchovávání na plavidle


text:
stanovený v odstavci 1 tohoto
 článku se nepoužije. Je však zakázáno lovit tento druh v zeměpisných
 oblastech a během období uvedených ve zmíněném odstavci.
 Neúmyslné úlovky sledě musí být vyloženy a započteny do kvót.“
 12) V článku 20a se
 doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Vztahuje-li se na sledě povinnost
 vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], zákaz
 jejich vykládky nebo uchovávání na plavidle stanovený v prvním
 pododstavci tohoto článku se nepoužije. Je však zakázáno lovit tento druh
 v zeměpisné oblasti a během období uvedených ve zmíněném
 prvním pododstavci. Neúmyslné úlovky sledě musí být vyloženy
 a započteny do kvót.“
 13) V článku 21 se doplňuje
 nový odstavec, který zní:
 „3. Vztahuje-li se na šproty povinnost
 vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], zákaz
 jejich uchovávání na plavidle stanovený v odstavci 1 tohoto
 článku se nepoužije. Je však zakázáno lovit tento druh
 v zeměpisných oblastech a během období uvedených
 ve zmíněném odstavci. Neúmyslné úlovky šprotů musí být vyloženy
 a započteny do kvót.“
 14) V čl. 22 odst. 1
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Vztahuje-li se na makrely povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], zákaz jejich
 uchovávání na plavidle stanovený v prvním pododstavci tohoto odstavce
 se nepoužije. Je však zakázáno tento druh lovit v zeměpisné oblasti
 uvedené ve zmíněném pododstavci. Neúmyslné úlovky makrel musí být
 vyloženy a započteny do kvót.“
 15) V čl. 23 odst. 1
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Vztahuje-li se na sardele povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], zákaz jejich
 uchovávání na plavidle stanovený v prvním pododstavci tohoto odstavce
 se nepoužije. Je však zakázáno lovit tento druh lovným zařízením a
 v zeměpisných oblastech uvedených ve zmíněném pododstavci.
 Neúmyslné úlovky sardelí musí být vyloženy a započteny do kvót.“
 16) V článku 27 se doplňuje
 nový odstavec, který zní:
 „3. Vztahuje-li se na tresku Esmarkovu (neboli
 tresku norskou) povinnost vykládky podle článku 15 nařízení (EU)
 č. [xxxx], zákaz jejího uchovávání na plavidle stanovený
 v odstavci 1 tohoto článku se nepoužije. Je však zakázáno lovit tento
 druh lovným zařízením a v zeměpisné oblasti uvedenými
 ve zmíněném odstavci. Neúmyslné úlovky tresky Esmarkovy (tresky
 norské) musí být vyloženy a započteny do kvót.“
 17) V čl. 29a odst. 1
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Vztahuje-li se na smačkovité povinnost
 vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], zákaz
 jejich vykládky nebo uchovávání na plavidle stanovený v prvním
 pododstavci tohoto odstavce se nepoužije. Je však zakázáno lovit tento druh
 v zeměpisné oblasti uvedené ve zmíněném pododstavci.
 Neúmyslné úlovky smačkovitých musí být vyloženy a započteny do
 kvót.“
 18) Článek 29c se nahrazuje tímto:
 „Článek 29c
 Oblast Rockall pro tresku jednoskvrnnou
 v podoblasti ICES VI
 1. V oblastech ohraničených
 loxodromami postupně spojujícími níže uvedené souřadnice, které se
 měří podle systému WGS84, se zakazuje veškerý rybolov s výjimkou
 rybolovu prováděného pomocí dlouhých lovných šňůr:
 –
 57°00' s. š. 15°00' z. d.
 –
 57°00' s. š. 14°00' z. d.
 –
 56°30' s. š. 14°00' z. d.
 –
 56°30' s. š. 15°00' z. d.
 –
 57°00' s. š. 15°00' z. d.“


text:
19) Článek 29d se mění takto:
 a) v odstavci 3 se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „Pokud se na ryby nebo vodní živočichy se
 schránkou podle písmene b) prvního pododstavce vztahuje povinnost vykládky podle článku
 15 nařízení (EU) č. [xxxx], podmínka stanovená ve zmíněném písmenu
 b) se nahradí podmínkou, že tyto ryby nebo vodní živočichové se
 schránkou nejsou cílovými druhy. Neúmyslné úlovky těchto ryb
 nebo vodních živočichů se schránkou musí být vyloženy
 a započteny do kvót.“
 b) v odstavci 4 se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „Vztahuje-li se na ryby podle písmene b)
 prvního pododstavce povinnost vykládky podle článku 15 nařízení
 (EU) č. [xxxx], podmínka stanovená ve zmíněném písmenu b) se
 nahradí podmínkou, že tyto ryby nejsou cílovými druhy. Neúmyslné úlovky
 těchto ryb musí být vyloženy a započteny do kvót.“
 20) V čl. 29e odst. 2
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Vztahuje-li se na ryby podle písmene b)
 prvního pododstavce povinnost vykládky podle článku 15 nařízení
 (EU) č. [xxxx], podmínka stanovená ve zmíněném písmenu b) se
 nahradí podmínkou, že tyto ryby nejsou cílovými druhy. Neúmyslné úlovky
 těchto ryb musí být vyloženy a započteny do kvót.“
 21) V článku 29f se vkládá nový
 odstavec, který zní:
 „1a. Vztahuje-li se na mníka modrého povinnost
 vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx],
 zákaz jeho uchovávání na plavidle stanovený v odstavci 1 tohoto
 článku se nepoužije. Je však zakázáno lovit tento druh v období a v
 oblastech uvedených ve zmíněném odstavci. Neúmyslné
 úlovky mníka modrého musí být vyloženy a započteny do kvót.“
 22) V čl. 32 odst. 2
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „V případě mořských
 živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky podle
 článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], úlovky, které lze v souladu s
 právními předpisy uchovávat na plavidle podle písm. b) bodu i) prvního
 pododstavce tohoto článku, zahrnují veškeré ulovené mořské
 živočichy.“
 23) Článek 35 se zrušuje.
 24) Přílohy se pozměňují v
 souladu s přílohou I tohoto nařízení.
 Článek 2
 Změny nařízení (ES) č.
 2187/2005
 Nařízení (ES) č. 2187/2005 se
 mění takto:
 1) V článku 2 se
 doplňuje nové písmeno, které zní:
 „p) „neúmyslnými úlovky“ náhodné
 úlovky mořských živočichů, jejichž lov je za příslušných
 okolností zakázán.“
 2) Článek 3 se mění takto:
 a) v odstavci 1 se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „Lov druhů uvedených
 v přílohách I až V za pomoci sítí o velikosti ok, které
 nejsou pro tyto druhy v těchto přílohách stanoveny, je zakázán.“
 b) v odstavci 3 se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „Odchylně od prvního pododstavce
 nejsou uchovávání na palubě a vykládka zakázány, pokud podmínky stanovené
 ve zmíněném pododstavci nemohou být splněny kvůli
 neúmyslným úlovkům mořských živočichů, na něž se
 vztahuje povinnost vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č.
 [xxxx]. Tyto neúmyslné úlovky musí být vyloženy a započteny
 do kvót.“
 c) v odstavci 6 se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „Odchylně od prvního pododstavce
 vykládka zakázána není, pokud podmínky stanovené ve zmíněném
 pododstavci nemohou být splněny kvůli neúmyslným úlovkům
 mořských živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č.


text:
[xxxx]. Tyto neúmyslné úlovky
 musí být vyloženy a započteny do kvót. “
 3) Článek 4 se mění takto:
 a) v odstavci 1 se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „V případě mořských
 živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky podle
 článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], množství uchovaná na plavidle
 po třídění nebo vyložená množství, jak je uvedeno v prvním
 pododstavci, zahrnují všechny ulovené mořské živočichy.“
 b) v odstavci 2 se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „V případě mořských
 živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky podle
 článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], množství uchovaná na plavidle,
 jak je uvedeno v prvním pododstavci, zahrnují všechny ulovené mořské
 živočichy.“
 4) Článek 12 se nahrazuje tímto:
 „Článek 12
 Dosažení požadovaných procentních podílů
 úlovků
 „1. Neúmyslné úlovky mořských
 živočichů odlovené nad rámec povolených procentních podílů
 stanovených v přílohách II a III, na něž se vztahuje
 povinnost vykládky podle článku 15 nařízení EU č. [xxxx],
 musí být vyloženy a započteny do kvót.
 2. Velitelé všech rybářských
 plavidel před tím, než zahájí rybolov v jakékoli oblasti řízení
 během konkrétního rybářském výjezdu, musí zajistit, aby
 měli k dispozici kvóty na odlov populací podléhajících omezení
 odlovu, jež budou stačit na pokrytí pravděpodobného složení
 úlovků a povolených procentních podílů uvedených v příloze
 II a III.
 3. Úlovky mořských
 živočichů odlovené nad rámec povolených procentních podílů
 stanovených v přílohách II a III, na něž se nevztahuje
 povinnost vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], se
 nesmějí vyložit a musí být před každou vykládkou vráceny zpět
 do moře.“
 5) Článek 14 odst. 1 se mění
 takto:
 „1. Mořský živočich se
 považuje za podměrečného, jsou-li jeho rozměry menší než
 minimální referenční velikost pro zachování zdrojů stanovená pro daný
 druh a danou zeměpisnou oblast v příloze IV.“
 6) Článek 15 se mění takto:
 a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
 „1. Podměreční mořští
 živočichové druhů, na něž se nevztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], nesmějí být
 uchováváni na palubě, ani překládáni na jiné plavidlo,
 vykládáni na pevninu, převáženi, skladováni, prodáváni, vystaveni
 nebo nabízeni k prodeji, ale musí být ihned vráceni zpět
 do moře.“
 b) doplňuje se nový odstavec,
 který zní:
 „3. Podměreční mořští
 živočichové druhů, na něž se vztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], musí být uchováni
 na palubě, vyloženi a započteni do kvót. Nesmějí
 být prodáváni, vystavováni nebo nabízeni k prodeji k lidské
 spotřebě.“
 7) Článek 17 se mění takto:
 a) v odstavci 1 se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „Vztahuje-li se na lososa obecného (Salmo
 salar) nebo pstruha obecného (Salmo trutta) povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], zákaz jejich
 uchovávání na plavidle stanovený v prvním pododstavci tohoto
 článku se nepoužije. Je však zakázáno lovit tento druh
 v zeměpisných oblastech a během období uvedených
 ve zmíněném pododstavci. Neúmyslné úlovky lososa obecného (Salmo
 salar) nebo pstruha obecného (Salmo trutta) musí být vyloženy
 a započteny do kvót.“
 b) v odstavci 3 se doplňuje nový
 pododstavec, který zní:
 „3. Odchylně od odstavců 1 a 3
 je dovoleno lososa obecného (Salmo salar) a pstruha obecného


text:
(Salmo
 trutta) uchovávat na palubě a lovit do vězenců.“
 8) Přílohy se pozměňují
 v souladu s přílohou II tohoto nařízení.
 Článek 3
 Změny nařízení (ES) č.
 1967/2006
 Nařízení (ES) č. 1967/2006 se
 mění takto:
 1) V článku 2 se
 doplňuje nový bod, který zní:
 „18. „neúmyslnými úlovky“ náhodné úlovky
 mořských živočichů, jejichž lov je za příslušných
 okolností zakázán.“
 2) Článek 15 se mění takto:
 a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
 „1. Je zakázáno lovit mořské
 živočichy druhů uvedených v příloze III, kteří
 nedosahují minimální referenční velikosti pro zachování zdrojů
 stanovené ve zmíněné příloze pro příslušné druhy (dále jen „podměreční
 mořští živočichové“).
 Neúmyslné úlovky podměrečných
 mořských živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], musí být uchováni
 na palubě, vyloženi a započteni do kvót. Nesmějí
 být prodáváni, vystavováni nebo nabízeni k prodeji k lidské
 spotřebě.
 Neúmyslné úlovky podměrečných
 mořských živočichů, na něž se nevztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx], nesmějí být
 uchováváni na palubě, překládáni na jiné plavidlo, vykládáni na
 pevninu, převáženi, skladováni, prodáváni, vystavováni nebo nabízeni k
 prodeji.“
 b) odstavec 3 se zrušuje.
 3) Článek 16 odst. 1 se nahrazuje
 tímto:
 „1. Odchylně od čl. 15 odst. 1 je
 možné podměrečné mořské živočichy lovit, uchovávat na plavidle,
 překládat na jiné plavidlo, vykládat, převážet, skladovat, prodávat,
 vystavovat nebo nabízet k prodeji v živém stavu pro účely přímého
 doplňování populací nebo jejich přesazování s povolením a pod
 záštitou členského státu, kde se tyto činnosti odehrávají.“
 4) Přílohy se pozměňují
 v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
 Článek 4
 Změny nařízení (ES) č.
 1098/2007
 Nařízení (ES) č. 1098/2007 se
 mění takto:
 1) V článku 3 se
 doplňuje nové písmeno, které zní:
 „g) „neúmyslnými úlovky“ se rozumí
 náhodné úlovky mořských živočichů, jejichž lov je za
 příslušných okolností zakázán.“
 2) V čl. 8 odst. 2
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Vztahuje-li se na tresku obecnou povinnost
 vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx],
 zákaz jejího uchovávání na plavidle stanovený v prvním pododstavci se
 nepoužije. Je však zakázáno lovit tento druh unášenými lovnými
 šňůrami v zeměpisných oblastech a během období
 uvedených v odstavci 1. Neúmyslné úlovky tresky obecné musí být vyloženy
 a započteny do kvót.“
 3) V čl. 9 odst. 3
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Vztahuje-li se na tresku obecnou povinnost
 vykládky podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx],
 zákaz jejího uchovávání na plavidle stanovený v prvním pododstavci se
 nepoužije. Je však zakázáno lovit tento druh lovnými zařízeními uvedenými
 v odstavci 2 v zeměpisných oblastech a během období
 uvedených v odstavci 1. Neúmyslné úlovky tresky obecné musí být vyloženy
 a započteny do kvót.“
 Článek 5
 Změny nařízení (ES) č.
 254/2002
 Nařízení (ES) č. 254/2002 se
 mění takto:
 1) V čl. 3 odst. 1
 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Odchylně od prvního pododstavce
 vykládka zakázána není, pokud podmínky stanovené ve zmíněném
 pododstavci nemohou být splněny kvůli neúmyslným úlovkům
 mořských živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx]. Tyto neúmyslné úlovky
 musí být vyloženy a započteny do


text:
kvót.“
 2) V článku 4 se
 doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Odchylně od prvního pododstavce
 vykládka zakázána není, pokud podmínky stanovené ve zmíněném
 pododstavci nemohou být splněny kvůli neúmyslným úlovkům
 mořských živočichů, na něž se vztahuje povinnost vykládky
 podle článku 15 nařízení (EU) č. [xxxx]. Tyto neúmyslné úlovky
 musí být vyloženy a započteny do kvót.“
 Článek 6
 Změny nařízení (ES) č.
 2347/2002
 Nařízení (ES) č. 2347/2002 se
 mění takto:
 1) V článku 2 se
 doplňuje nové písmeno, které zní:
 „f) „neúmyslnými úlovky“ rozumějí
 náhodné úlovky mořských živočichů, jejichž lov je za
 příslušných okolností zakázán.“
 2) V čl. 3 odst. 1
 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
 „Rybářským plavidlům, která nemají povolení
 k hlubinnému rybolovu, se zakazuje odlovit během jednoho výjezdu
 hlubinné druhy v množství přesahujícím 100 kg. Hlubinné druhy, které
 tato plavidla odloví nad rámec 100 kg, nesmějí být uchovávány
 na palubě, přeloženy na jiné plavidlo nebo vyloženy.
 Odchylně od druhého pododstavce
 uchovávání na palubě, překládání na jiné plavidlo a vykládka zakázány
 nejsou, pokud hranice 100 kg stanovená ve zmíněném pododstavci byla
 překročena kvůli neúmyslným úlovkům hlubinných druhů,
 na něž se vztahuje povinnost vykládky podle článku 15 nařízení
 (EU) č. [xxxx]. Tyto neúmyslné úlovky musí být vyloženy
 a započteny do kvót.“
 KAPITOLA 2
 Kontrolní opatření
 Článek 7
 Změny nařízení (ES) č.
 1224/2009
 Nařízení (ES) č. 1224/2009 se
 mění takto:
 1) Článek 7 odst. 1 se mění takto:
 a) písmeno e) se nahrazuje tímto:
 „e) povinnost vykládky týkající se
 části nebo celého rybolovu podle článku 15 nařízení (EU) č.
 [xxxx].“
 b) doplňuje se nové písmeno,
 které zní:
 „f) jiné případy stanovené
 v právních předpisech Unie.“
 2) Článek 14 se mění takto:
 a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:
 „1. Aniž jsou dotčena zvláštní
 ustanovení obsažená ve víceletých plánech, vedou velitelé rybářských
 plavidel Unie o celkové délce 10 metrů nebo větší lodní
 deník rybolovu o svých činnostech, do něhož konkrétně zaznamenávají
 veškerá množství každého uloveného druhu uchovávaná na plavidle.“
 b) v odstavci 2 se písmeno f)
 nahrazuje tímto:
 „f) odhadovaná množství každého druhu
 v kilogramech živé hmotnosti nebo případně v počtu
 jedinců, včetně, v samostatné položce, množství nebo počtu
 jedinců nedosahujících minimální referenční velikosti pro zachování
 zdrojů;“
 c) odstavec 3 se nahrazuje tímto:
 „Povolená míra odchylky v odhadu množství
 ryb uchovávaných na plavidle v kilogramech, která se zaznamenají do
 lodního deníku rybolovu, činí 10 % pro všechny druhy. Pokud je pro
 jeden nebo více druhů množství celkového úlovku nižší než 50 kg,
 povoluje se odchylka ve výši 20 %.“
 d) odstavec 4 se nahrazuje tímto:
 „4. Velitelé rybářských plavidel
 Unie do lodního deníku rybolovu rovněž zaznamenávají objem všech
 odhadovaných výmětů pro každý druh.“
 3) V čl. 17 odst. 1 se písmena e)
 a f) nahrazují tímto:
 „e) množství každého druhu zaznamenané
 v lodním deníku rybolovu, včetně, v samostatné položce,
 množství druhů nedosahujících příslušné minimální referenční
 velikosti pro zachování zdrojů;
 f) množství každého druhu, která mají
 být vyložena nebo přeložena na jiné plavidlo, včetně, v
 samostatné položce, množství druhů nedosahujících příslušné minimální
 referenční velikosti pro zachování zdrojů.“
 4) Článek 21 se mění takto:
 a) odstavec