text:
na základě vzájemné dohody upraví.
 Článek 6 – Nová rybolovná práva a experimentální rybolov
 1.V případě, že rybářská plavidla Unie projeví zájem o rybolovné činnosti, které nejsou uvedeny v článku 1 tohoto protokolu, strany se před možným udělením oprávnění pro jakékoli takové činnosti vzájemně konzultují v rámci společného výboru a v příslušných případech se dohodnou na podmínkách těchto rybolovných činností, včetně provedení odpovídajících změn v tomto protokolu a jeho příloze.
 2.Na žádost jedné ze stran určí smíšený výbor případ od případu druhy, podmínky a další relevantní parametry.
 3.Plavidla Unie provozují experimentální rybolov v souladu s parametry, na kterých se dohodne smíšený výbor (v příslušných případech i v některém správním ujednání). Oprávnění k experimentálnímu rybolovu se udělují nejvýše na dobu 6 měsíců v závislosti na stavu populace.
 4.Mají-li strany za to, že experimentální akce přinášejí pozitivní výsledky, přidělí orgány Cookových ostrovů Unii na dobu do konce platnosti tohoto protokolu určitý podíl rybolovných práv k předmětným novým druhům, přičemž tento podíl musí být úměrný příspěvku plavidel Unie k experimentálnímu rybolovu. Finanční příspěvek uvedený v čl. 2 odst. 2 písm. a) tohoto protokolu se v důsledku toho navýší. Poplatky a podmínky pro majitele plavidel, které jsou uvedeny v příloze, se odpovídajícím způsobem upraví. Smíšený výbor učiní v tomto protokolu a jeho příloze odpovídající změny.
 Článek 7 – Pozastavení
 1.Provádění tohoto protokolu včetně vyplácení finančního příspěvku uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. a) a b) může být na podnět kterékoli strany pozastaveno v případech a za podmínek, jež jsou uvedeny v článku 13 dohody.
 2.Aniž je dotčen článek 3, finanční příspěvek se může znovu začít vyplácet, jakmile dojde ke znovunastolení poměrů, které existovaly před událostmi uvedenými v článku 13 dohody, nebo jakmile se dosáhne urovnání sporu v souladu s dohodou.
 Článek 8 – Ukončení platnosti
 Platnost tohoto protokolu může být ukončena na podnět kterékoli strany v případech a za podmínek, jež jsou uvedeny v článku 14 dohody.
 Článek 9 – Zachování důvěrnosti
 1.Cookovy ostrovy zachovají důvěrnost a zajistí bezpečnost obchodně citlivých údajů o rybolovných činnostech Unie v jejich rybářských vodách způsobem, který není o nic méně striktní než normy, jež ve své politice bezpečnosti informací stanoví komise WCPFC pro sekretariát WCPFC.
 2.Obě strany zajistí, aby bylo možné o rybolovných činnostech plavidel Unie v rybářských vodách Cookových ostrovů šířit pouze veřejné souhrnné údaje, v souladu s pravidly a postupy, které pro ochranu, zpřístupňování a šíření svých shromážděných údajů stanoví komise WCPFC. Údaje, které jsou v oddíle 4.1 pravidel a postupů komise WCPFC definovány jako neveřejné, a údaje, které lze považovat za jinak důvěrné, se používají výlučně pro uplatňování dohody.
 Článek 10 – Elektronická výměna údajů
 1.Cookovy ostrovy a Unie se zaváží, že zavedou systémy potřebné pro elektronickou výměnu všech informací a dokumentů, jež souvisejí s prováděním dohody a protokolu. Elektronická forma dokumentu se v jakémkoli bodě považuje za rovnocennou tištěné verzi.
 2.Obě strany se budou bez prodlení vzájemně informovat o jakékoliv závadě počítačového systému, jež takové výměny znemožňuje. Za takových okolností se informace a dokumenty související s prováděním dohody a protokolu automaticky nahrazují jejich


text:
tištěnou verzí, a to způsobem, který je stanoven v příloze.
 Článek 11 – Povinnosti v okamžiku skončení nebo ukončení platnosti protokolu
 V případě skončení platnosti protokolu nebo ukončení jeho platnosti podle článku 14 dohody jsou majitelé plavidel Unie i nadále odpovědní za jakékoli porušení ustanovení dohody nebo protokolu nebo jakýchkoli předpisů Cookových ostrovů, k němuž došlo před skončením nebo ukončením platnosti protokolu, nebo za jakýkoli licenční poplatek či závazek, který nebyl v okamžiku skončení nebo ukončení platnosti uhrazen.
 Článek 12 – Prozatímní provádění
 Od okamžiku podpisu tohoto protokolu jej strany budou před jeho vstupem v platnost prozatímně provádět.
 Článek 13 – Vstup v platnost
 Tento protokol vstupuje v platnost dnem, kdy si strany navzájem oznámí dokončení nezbytných postupů.
 PŘÍLOHA
 PODMÍNKY PRO PROVOZOVÁNÍ RYBOLOVNÝCH ČINNOSTÍ PLAVIDLY EVROPSKÉ UNIE PODLE PROTOKOLU, KTERÝM SE STANOVÍ RYBOLOVNÁ PRÁVA A FINANČNÍ PŘÍSPĚVEK PODLE DOHODY MEZI EVROPSKOU UNIÍ A COOKOVÝMI OSTROVY O PARTNERSTVÍ V ODVĚTVÍ UDRŽITELNÉHO RYBOLOVU
 Kapitola I – Obecná ustanovení
 Oddíl 1
 Definice
 1.„Příslušným orgánem“ se rozumí:
 a)v případě Evropské unie (dále jen „Unie“): Evropská komise;
 b)v případě Cookových ostrovů: Ministerstvo pro mořské zdroje.
 Kontaktní údaje příslušných orgánů jsou uvedeny v dodatku 1.
 2.„Oprávněním k rybolovu“ se rozumí platné povolení nebo licence k výkonu rybolovných činností, pokud jde o lov konkrétních druhů v rámci určených lovišť s použitím konkrétních zařízení v souladu s podmínkami stanovenými v této příloze.
 3.„Delegací“ se rozumí delegace Evropské unie ve městě Suva na Fidži.
 4.„Vyšší mocí“ se rozumí ztráta či dlouhotrvající odstavení plavidla z důvodu vážné technické poruchy.
 Oddíl 2
 Loviště
 1.Plavidla Unie, která získala oprávnění k rybolovu vydané Cookovými ostrovy na základě dohody, smějí provozovat rybolovné činnosti v lovištích Cookových ostrovů, tj. v rybářských vodách Cookových ostrovů s výjimkou chráněných oblastí nebo oblastí, kde je rybolov zakázán. Souřadnice svých rybářských vod, jakož i chráněných oblastí nebo oblastí, kde je rybolov zakázán, sdělí Cookovy ostrovy Unii dříve, než se dohoda začne prozatímně provádět.
 2.V souladu s ustanoveními článku 11 dohody informují Cookovy ostrovy Unii o veškerých změnách ve vymezení uvedených oblastí.
 Oddíl 3
 Zástupce plavidla
 Všechna plavidla Unie, jež žádají o oprávnění k rybolovu, mohou být zastoupena zástupcem (právnickou nebo fyzickou osobou) se sídlem nebo trvalým bydlištěm na Cookových ostrovech, přičemž příslušný orgán Cookových ostrovů musí být o existenci tohoto zástupce řádně informován.
 Oddíl 4
 Způsobilá plavidla Unie
 Aby bylo plavidlo Unie způsobilé pro získání oprávnění k rybolovu, nesmí pro jeho majitele, velitele ani pro ně samotné platit zákaz rybolovné činnosti v rybářských vodách Cookových ostrovů. Uvedené subjekty musejí dbát předpisů Cookových ostrovů a musely plnit veškeré dřívější povinnosti vyplývající z jejich rybolovných činností na Cookových ostrovech podle dohod o rybolovu uzavřených s Unií. Kromě toho musejí dodržovat příslušné právní předpisy Unie týkající se oprávnění k rybolovu, musejí figurovat v rejstříku rybářských plavidel vedeném komisí WCPFC a v rejstříku plavidel s dobrou pověstí vedeném agenturou FFA a nesmějí být uvedeny na seznamu plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov vedeném některou regionální organizací pro řízení rybolovu.
 Kapitola II – Správa oprávnění k rybolovu
 Oddíl 1
 Doba platnosti oprávnění k

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
rybolovu
 1.Oprávnění k rybolovu vydané podle protokolu platí po období dvanácti měsíců a lze jej prodloužit. Pro účely určení počátku doby platnosti se ročním obdobím rozumí:
 a)v roce, během kterého se protokol začne prozatímně provádět, období mezi datem zahájení jeho prozatímního provádění a 31. prosincem téhož roku;
 b)poté každý úplný kalendářní rok;
 c)v roce, během kterého platnost protokolu vyprší, období mezi 1. lednem a datem uplynutí platnosti protokolu.
 2.Na první a poslední roční období by se platba, kterou hradí majitelé plavidel podle oddílu 5 bodu 2, měla vypočítat pro rata temporis.
 Oddíl 2
 Žádost o oprávnění k rybolovu
 1.Oprávnění k rybolovu mohou získat pouze způsobilá plavidla Unie definovaná v kapitole I oddíle 4 této přílohy.
 2.Příslušný orgán Unie podá elektronicky příslušnému orgánu Cookových ostrovů (a v kopii také delegaci) žádost o oprávnění k rybolovu pro každé plavidlo, které si přeje lovit podle dohody mezi Evropskou unií a vládou Cookových ostrovů o partnerství v oblasti udržitelného rybolovu (dále jen „dohoda“), nejméně dvacet pracovních dnů před počátkem ročního období platnosti oprávnění k rybolovu podle oddílu 1 této kapitoly.
 3.Není-li žádost o oprávnění k rybolovu podána před počátkem ročního období platnosti, může ji majitel plavidla stále ještě podat, a to nejpozději dvacet pracovních dnů před požadovaným datem zahájení rybolovných činností. V takových případech bude oprávnění k rybolovu platit pouze do konce ročního období, během něhož byla žádost podána. Majitelé plavidla uhradí zálohy vyměřené na celé období platnosti oprávnění k rybolovu.
 4.V případě každé první žádosti o oprávnění k rybolovu nebo po větší technické změně na dotčeném plavidlu podává Unie žádost příslušnému orgánu Cookových ostrovů elektronickou poštou prostřednictvím formuláře uvedeného v dodatku 2 a k žádosti musí být přiloženy:
 a)doklad o zaplacení zálohy na dobu platnosti oprávnění k rybolovu;
 b)nedávno pořízené (nejvýše dvanáct měsíců staré) digitální barevné fotografie plavidla se zaznamenaným datem, v rozlišení 72 DPI, 1 400 × 1 050 pixelů a zachycující boční pohled na plavidlo včetně jména plavidla v základní latinské abecedě ISO;
 c)kopie osvědčení o bezpečnostním vybavení plavidla;
 d)kopie registračního osvědčení plavidla;
 e)kopie osvědčení o hygienické kontrole plavidla;
 f)kopie osvědčení o zápisu do rejstříku plavidel s dobrou pověstí vedeném agenturou FFA;
 g)rozpis uskladnění.
 5.Obnovuje-li se oprávnění k rybolovu pro plavidlo, jehož technické specifikace se nezměnily, přikládají se k žádosti o obnovení pouze doklad o zaplacení zálohy, aktuální osvědčení o zápisu do rejstříku plavidel s dobrou pověstí vedeném agenturou FFA a kopie veškerých obnovených osvědčení uvedených v bodě 4 písm. c), d) a e).
 6.Záloha se platí na bankovní účet určený orgány Cookových ostrovů. Náklady související s bankovními převody jdou na vrub majitelů lodí.
 7.Platby zahrnují veškeré vnitrostátní a místní poplatky s výjimkou přístavních daní a plateb za služby.
 8.Pokud je žádost neúplná nebo jinak nesplňuje podmínky podle výše uvedených bodů 4, 5, 6 a 7, sdělí orgány Cookových ostrovů do sedmi pracovních dnů od přijetí elektronické žádosti příslušnému orgánu Unie (a v kopii také delegaci), z jakého důvodu je žádost považována za neúplnou nebo jinak nesplňující podmínky podle bodů 4, 5, 6 a 7.
 Oddíl 3
 Vydání oprávnění k rybolovu


text:
1.Oprávnění k rybolovu vydají Cookovy ostrovy do patnácti pracovních dnů poté, co elektronickou poštou obdrží úplnou žádost.
 2.Příslušný orgán Cookových ostrovů předá oprávnění k rybolovu bezodkladně a elektronickými prostředky majiteli plavidla a příslušnému orgánu Unie (a v kopii též delegaci). Majiteli plavidla se oprávnění k rybolovu zároveň zašle v tištěné podobě.
 3.Po vydání oprávnění k rybolovu zařadí příslušný orgán Cookových ostrovů dotčené plavidlo na seznam plavidel Unie oprávněných k rybolovu v lovištích Cookových ostrovů. Seznam se poskytne všem příslušným subjektům Cookových ostrovů odpovědným za sledování, kontrolu a dohled a příslušnému orgánu Unie (a v kopii též delegaci).
 4.Elektronická verze oprávnění k rybolovu se při nejbližší příležitosti nahradí verzí tištěnou.
 5.Oprávnění k rybolovu se vydává pro konkrétní plavidlo a je nepřenosné, s výjimkou případů vyšší moci, jak je uvedeno v oddíle 4.
 6.Oprávnění k rybolovu (v elektronické nebo tištěné verzi, je-li dostupná) musí být neustále k dispozici na palubě plavidla.
 Oddíl 4
 Přenos oprávnění k rybolovu
 1.Pokud je prokázán zásah vyšší moci, může být na žádost Unie oprávnění k rybolovu jednoho plavidla přeneseno na zbývající dobu jeho platnosti na jiné způsobilé plavidlo s obdobnými parametry, aniž by bylo nutné platit novou zálohu.
 2.Jestliže příslušný orgán Cookových ostrovů tento přenos povolí, majitel nebo zástupce prvního plavidla vrátí oprávnění k rybolovu příslušnému orgánu Cookových ostrovů a uvědomí o tom orgán Unie a delegaci.
 3.Nové oprávnění k rybolovu nabývá účinku dnem, kdy příslušný orgán Cookových ostrovů obdrží rybolovnou licenci plavidla, jež bylo postiženo zásahem vyšší moci. Vrácené oprávnění se považuje za zrušené. Orgán Cookových ostrovů informuje o přenosu oprávnění k rybolovu orgán Unie a delegaci.
 Oddíl 5
 Podmínky oprávnění k rybolovu – poplatky a zálohy
 1.Poplatky, které musí uhradit majitelé plavidel, se vypočítají na základě následující sazby za tunu ulovených ryb:
 a)v prvním roce provádění protokolu padesát pět eur (55 EUR) za tunu;
 b)v druhém roce provádění protokolu šedesát pět eur (65 EUR) za tunu;
 c)v následujících letech provádění protokolu sedmdesát eur (70 EUR) za tunu.
 2.Oprávnění k rybolovu se vydávají poté, co majitelé plavidel Cookovým ostrovům uhradí tyto částky:
 a)roční zálohu:
 i)
 v prvním roce provádění protokolu činí tato záloha dvacet dva tisíc eur (22 000 EUR), což je částka odpovídající odlovu čtyř set tun (400 t) tuňáka a tuňákovitých ryb v lovištích Cookových ostrovů při sazbě padesát pět eur (55 EUR) za tunu;
 ii)
 v druhém roce provádění protokolu činí tato záloha dvacet šest tisíc eur (26 000 EUR), což je částka odpovídající odlovu čtyř set tun (400 t) tuňáka a tuňákovitých ryb v lovištích Cookových ostrovů při sazbě šedesát pět eur (65 EUR) za tunu;
 iii)
 v následujících letech provádění protokolu činí tato záloha dvacet osm tisíc eur (28 000 EUR), což je částka odpovídající odlovu čtyř set tun (400 t) tuňáka a tuňákovitých ryb v lovištích Cookových ostrovů při sazbě sedmdesát eur (70 EUR) za tunu;
 b)zvláštní roční příspěvek na oprávnění k rybolovu ve výši třiceti osmi tisíc pěti set eur (38 500 EUR) za každé plavidlo Unie.
 Prvním rokem provádění protokolu se rozumí období od data zahájení jeho prozatímního


text:
provádění do 31. prosince téhož roku. Poslední rok zahrnuje období od 1. ledna do data výročí prozatímního provádění. V případě prvního a posledního roku se příspěvek majitelů plavidel vypočte pro rata temporis.
 Oddíl 6
 Konečné vyúčtování poplatků
 1.Orgán Cookových ostrovů připraví vyúčtovaní poplatků splatných za předchozí kalendářní rok na základě prohlášení o úlovcích, která předloží plavidla Unie.
 2.Vyúčtování se zašle orgánu Unie (a v kopii též delegaci) před 31. březnem běžného roku. Orgán Unie předá vyúčtování před 15. dubnem současně majitelům plavidel a vnitrostátním orgánům dotčených členských států.
 3.Nesouhlasí-li majitelé plavidel s vyúčtováním, jež orgán Cookových ostrovů předloží, mohou požádat orgán Unie o konzultaci vědeckých institucí způsobilých k ověřování statistik odlovů, např. IRD (Institut de Recherche pour le Développement), IEO (Instituto Español de Oceanografía) a IPIMAR (Instituto de Investigação das Pescas e do Mar), a následně vést jednání s orgánem Cookových ostrovů za účelem stanovení konečného vyúčtování před 31. květnem běžného roku, přičemž orgán Unie a delegace musí být o průběhu jednání informovány. Pokud majitelé plavidel nevznesou k uvedenému datu žádné připomínky, považuje se vyúčtování předložené orgánem Cookových ostrovů za konečné. Je-li částka uvedená v konečném vyúčtování nižší než záloha uvedená v oddíle 5 bodě 2, zůstatek se majiteli plavidla nevrací.
 Kapitola III – Sledování
 Oddíl 1
 Zaznamenávání a hlášení úlovků
 1.Dokud nebude oběma stranami zaveden elektronický systém hlášení úlovků (ERS), sdělují plavidla Unie, která mají na základě dohody oprávnění k rybolovu v lovištích Cookových ostrovů, objemy svých úlovků příslušnému orgánu Cookových ostrovů níže popsaným způsobem.
 2.Plavidla Unie, která mají oprávnění k rybolovu v lovištích Cookových ostrovů, vyplňují za každý den přítomnosti v lovištích Cookových ostrovů rybářský deník podle dodatku 3. Deník se vyplňuje i tehdy, když nedojde k žádným úlovkům nebo když plavidlo dotčenou oblastí pouze proplouvá. Deník se vyplňuje čitelným písmem a podepisuje jej velitel plavidla nebo jeho zástupce.
 3.Při přítomnosti v lovištích Cookových ostrovů poskytují plavidla Unie příslušnému orgánu Cookových ostrovů každých sedm dní souhrn zápisů v rybářském deníku podle bodu 2, k čemuž používají šablonu č. 3 uvedenou v dodatku 4.
 4.Pokud jde o předkládání zápisů v rybářském deníku podle bodu 2, postupují plavidla Unie takto:
 a)v případě, že zaplouvají do přístavu vstupu Cookových ostrovů (Avarua, Avatui, Arutanga, Tuanganui, Omoka, Tauhunu, Tukao, Yato), předloží vyplněný formulář příslušnému orgánu Cookových ostrovů do pěti (5) dnů po připlutí, nebo v každém případě před opuštěním přístavu, podle toho, co nastane dříve. Orgán Cookových ostrovů vydá písemné potvrzení o příjmu;
 b)v případě, že opouštějí loviště Cookových ostrovů, aniž by nejdříve proplula přístavem vstupu Cookových ostrovů, musí být kopie zápisů v rybářském deníku zaslány ve lhůtě patnácti (15) pracovních dnů po opuštění lovišť Cookových ostrovů, a to následujícími způsoby:
 i)
 elektronickou poštou na e-mailovou adresu příslušného orgánu Cookových ostrovů nebo
 ii)
 faxem na číslo, jež udá příslušný orgán Cookových ostrovů.
 Originál každého rybářského deníku by měl být zaslán ve lhůtě sedmi (7) pracovních dnů po první zastávce v přístavu po opuštění lovišť Cookových ostrovů.
 5.Kopie zápisů v rybářském deníku musí být současně zaslány vědeckým institucím uvedeným v kapitole II oddíle 6


text:
bodě 3, a to v téže lhůtě, jaká je stanovena výše v bodě 4.
 6.Slova „loviště Cookových ostrovů“ se do výše uvedeného rybářského deníku zapisují ve vztahu k obdobím, během nichž se plavidlo nachází v lovištích Cookových ostrovů.
 7.Obě strany se vynasnaží zavést pro rybolovné činnosti plavidel Unie v lovištích Cookových ostrovů systém ERS, v závislosti na společné dohodě o pokynech pro jeho správu a uplatňování.
 8.Jakmile bude elektronický systém hlášení úlovků zaveden, plně nahradí ustanovení o zaznamenávání uvedená v bodech 2 až 4, s výjimkou případů, kdy nastanou technické problémy nebo porucha – za takových okolností se úlovky hlásí podle bodů 2 až 4.
 Oddíl 2
 Hlášení vstupů do rybářských vod Cookových ostrovů a jejich opouštění
 1.Aniž jsou dotčeny povinnosti podle oddílu 1 této kapitoly, oznamují plavidla Unie, která mají oprávnění k rybolovu na základě dohody, orgánu Cookových ostrovů nejméně 24 hodin předem svůj záměr vplout do lovišť Cookových ostrovů nebo z nich odplout.
 2.Při hlášení vplutí/odplutí musí plavidla rovněž nahlásit objem a druhy úlovků, které uchovávají na palubě. Plavidla nahlásí též odhadovanou polohu v době odhadovaného vplutí/odplutí. Tato hlášení se podávají ve formátu stanoveném v dodatku 4, podle šablon č. 1 a 2, faxem nebo elektronickou poštou na číslo či adresu, které jsou v šablonách uvedeny.
 3.Rybářská plavidla Unie, o nichž se zjistí, že provozují rybolov, aniž by předem oznámila vplutí podle bodu 2 tohoto oddílu, se považují za plavidla bez oprávnění k rybolovu. V takových případech se uplatní sankce podle kapitoly V.
 Oddíl 3
 Vykládka
 1.Určenými přístavy pro vykládku na Cookových ostrovech jsou přístavy Avatui a Omoka.
 2.Plavidla Unie, která mají oprávnění k rybolovu vydané Cookovými ostrovy a která si přejí vyložit úlovky v určených přístavech Cookových ostrovů, oznámí příslušnému orgánu Cookových ostrovů s předstihem nejméně 72 hodin:
 a)přístav vykládky;
 b)jméno a mezinárodní rádiovou volací značku (IRCS) rybářského plavidla, jež hodlá vykládku provést;
 c)datum a čas vykládky;
 d)množství v kg, zaokrouhlené na celé stovky kg, podle druhů, které mají být vyloženy;
 e)úpravu produktů.
 3.Prohlášení o vykládce musí plavidla příslušnému orgánu Cookových ostrovů předložit nejpozději do 48 hodin od ukončení vykládky, nebo v každém případě před opuštěním přístavu, podle toho, co nastane dříve.
 Oddíl 4
 Překládka
 1.Plavidla Unie, která mají oprávnění k rybolovu vydané Cookovými ostrovy a která si přejí přeložit úlovky v rybářských vodách Cookových ostrovů, tak smí učinit pouze v rámci určených přístavů Cookových ostrovů uvedených v kapitole III oddíle 1 bodě 4 písm. a). Překládka na moři mimo přístavy je zakázána a každý, kdo toto ustanovení poruší, se vystavuje postihům podle práva Cookových ostrovů.
 2.Majitel nebo zástupce plavidla musí příslušnému orgánu Cookových ostrovů s předstihem nejméně 72 hodin oznámit:
 a)přístav překládky, kde se operace uskuteční;
 b)jméno a mezinárodní rádiovou volací značku (IRCS) předávajícího rybářského plavidla;
 c)jméno a mezinárodní rádiovou volací značku (IRCS) přijímajícího rybářského plavidla;
 d)datum a čas překládky;
 e)množství v kg, zaokrouhlené na celé stovky kg, podle druhů, které mají být přeloženy;
 f)úpravu produktů.
 3.Prohlášení o překládce musí plavidla příslušným orgánům Cookových ostrovů předložit nejpozději do 48 hodin od ukončení překládky, nebo v každém


text:
případě předtím, než předávající rybářské plavidlo opustí přístav, podle toho, co nastane dříve.
 Oddíl 5
 Systém sledování plavidel
 Aniž jsou dotčeny pravomoci státu vlajky a povinnosti plavidel Unie vůči středisku pro sledování rybolovu jejich státu vlajky, musí se každé plavidlo Unie řídit systémem sledování plavidel zavedeným agenturou FFA, který se v současné době uplatňuje v lovištích Cookových ostrovů.
 Oddíl 6
 Pozorovatelé
 1.Rybářská plavidla Unie, která mají oprávnění k rybolovu vydané Cookovými ostrovy, zajistí při výkonu činností v lovištích Cookových ostrovů přítomnost pozorovatelů v souladu s příslušnými opatřeními na zachování a řízení zdrojů přijatými komisí WCPFC a s příslušnými právními předpisy Cookových ostrovů.
 2.Plavidla Unie musí mít na palubě pozorovatele pověřeného v rámci regionálního programu pozorování zřízeného komisí WCPFC nebo pozorovatele komise IATTC pověřeného na základě memoranda o porozumění mezi komisemi WCPFC a IATTC o vzájemném uznávání pozorovatelů.
 Kapitola IV – Kontrola
 1.Plavidla Unie dodržují příslušná ustanovení vnitrostátních právních předpisů Cookových ostrovů o rybolovných činnostech, jakož i opatření na zachování a řízení zdrojů přijatá komisí WCPFC.
 2.Kontrolní postupy:
 a)Velitelé plavidel Unie, která provozují rybolovné činnosti v lovištích Cookových ostrovů, spolupracují s každým pověřeným a řádně identifikovaným úředníkem Cookových ostrovů, jenž provádí inspekci a kontrolu rybolovných činností.
 b)Aniž jsou dotčena ustanovení vnitrostátních právních předpisů Cookových ostrovů, naloďování by mělo probíhat tak, aby inspekční plošina a inspektoři mohli být identifikováni jako pověření úředníci Cookových ostrovů.
 c)Cookovy ostrovy poskytnou příslušnému orgánu Unie seznam všech inspekčních plošin používaných pro inspekce na moři. Tento seznam by měl obsahovat alespoň:
 i)
 jména hlídkových plavidel;
 ii)
 údaje o hlídkových plavidlech;
 iii)
 fotografie hlídkových plavidel.
 d)Cookovy ostrovy mohou na žádost Unie nebo jí určeného subjektu povolit, aby během kontrol na pevnině pozorovali činnost plavidel Unie, včetně překládek, inspektoři Unie.
 e)Poté, co inspektor ukončí inspekci a podepíše inspekční zprávu, je tato zpráva předložena veliteli plavidla, aby ji podepsal a případně opřipomínkoval. Podpisem nejsou dotčena práva stran dohody v rámci řízení o údajném porušení předpisů. Než inspektor opustí plavidlo, je veliteli plavidla předána kopie inspekční zprávy.
 f)Inspektoři se na palubě nezdržují déle, než je nezbytné ke splnění jejich povinností.
 3.Velitelé plavidel Unie, která se účastní operací vykládky nebo překládky v některém z přístavů Cookových ostrovů, umožní a usnadní inspekci těchto operací ze strany pověřených úředníků Cookových ostrovů.
 4.Nejsou-li dodržena ustanovení této kapitoly, vyhrazuje si orgán Cookových ostrovů právo pozastavit platnost oprávnění k rybolovu plavidlu, jež se předmětného porušení dopustilo, dokud nejsou splněny příslušné náležitosti, a uplatnit postihy stanovené v platných právních předpisech Cookových ostrovů. O skutečnosti musí být bez prodlení informovány členský stát vlajky a příslušný orgán Unie.
 Kapitola V – Prosazování
 1.Sankce
 a)Nedodržení kteréhokoli ustanovení výše uvedených kapitol, opatření na zachování a řízení zdrojů přijatých příslušnými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu nebo vnitrostátních právních předpisů Cookových ostrovů je postihováno podle vnitrostátního práva Cookových ostrovů.
 b)O každé sankci a všech souvisejících skutečnostech musí být neprodleně a plně informován členský stát vlajky a příslušný orgán Unie.
 c)Má-li sankce formu pozastavení nebo odebrání oprávnění k rybolovu, může příslušný orgán Unie náhradou za pozastavené nebo odebrané oprávnění požádat po zbývající dobu jeho platnosti o


text:
další oprávnění k rybolovu pro některé plavidlo jiného majitele.
 2.Zadržování a zajišťování rybářských plavidel
 a)Cookovy ostrovy neprodleně informují Unii a členský stát vlajky o zadržení a/nebo zajištění kteréhokoli rybářského plavidla, jež má oprávnění k rybolovu na základě dohody.
 b)Cookovy ostrovy předají Unii a členskému státu vlajky do dvanácti (12) hodin kopii inspekční zprávy s uvedením okolností a důvodů, které k zadržení a/nebo zajištění vedly.
 3.Postup při výměně informací v případě zadržení a/nebo zajištění
 a)Po přijetí výše uvedených informací se uskuteční konzultační schůzka mezi zástupci Unie a Cookových ostrovů, pokud možno za účasti zástupce dotčeného členského státu, přičemž se dbá lhůt a právních postupů, které jsou v souvislosti se zadržováním a/nebo zajišťováním stanoveny ve vnitrostátních právních předpisech Cookových ostrovů.
 b)Na této schůzce si strany vymění veškeré relevantní dokumenty nebo informace, jež pomáhají objasnit skutkový stav. O výsledku schůzky a o všech opatřeních, která ze zadržení a/nebo zajištění vyplývají, je informován majitel nebo zástupce plavidla.
 4.Řešení případů zadržení a/nebo zajištění
 a)Dotčené strany se pokusí domnělé porušení povinností vyřešit smírem. Tento postup musí být završen v souladu s vnitrostátními právními předpisy Cookových ostrovů nejpozději do tří (3) pracovních dnů od zadržení a/nebo zajištění.
 b)V případě smírného urovnání se výše splatné částky stanoví podle vnitrostátních právních předpisů Cookových ostrovů. Není-li takové smírné urovnání možné, přikročí se k soudnímu řízení.
 c)Plavidlo a jeho velitel jsou propuštěni, jakmile dojde ke splnění povinností vyplývajících ze smírného urovnání nebo k zaplacení kauce.
 5.O veškerých zahájených řízeních a uložených postizích jsou informovány orgán Unie a delegace.
 Kapitola VI – Spolupráce v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu
 1.S cílem posílit sledování rybolovu a boj proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu se kapitáni rybářských plavidel Unie vynasnaží upozorňovat na situace, kdy je v rybářských vodách Cookových ostrovů přítomno jakékoli jiné rybářské plavidlo.
 2.Pokud kapitán rybářského plavidla Unie zpozoruje rybářské plavidlo provádějící činnosti, jež mohou představovat nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov, shromáždí o daném plavidle a činnosti, kterou v době zpozorování provádělo, co možná nejvíce informací. Zprávy z pozorování se neprodleně zasílají příslušnému orgánu Cookových ostrovů a jejich kopie též středisku pro sledování rybolovu státu vlajky.
 3.Veškeré zprávy z pozorování, které má orgán Cookových ostrovů k dispozici v souvislosti s rybářskými plavidly, která v rybářských vodách Cookových ostrovů provádějí činnosti, jež mohou představovat nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov, předloží orgán Cookových ostrovů co nejdříve Unii.
 Dodatky k této příloze
 Dodatek 1 – Kontaktní údaje příslušných orgánů
 Dodatek 2 – Formulář žádosti o oprávnění k rybolovu
 Dodatek 3 – Rybářský deník
 Dodatek 4 – Šablony pro hlášení a vykazování
 Dodatek 1
 Kontaktní údaje příslušných orgánů
 Kontaktní údaje EU
 1. Orgány Unie
 Adresa:
 Mare B3 – Bilateral Agreements and Fisheries Control in International Waters
 Rue Joseph II, 79, 01/079
 1049 Bruxelles/Brussel
 E-mail:
 mare-b3@ec.europa.eu
 Telefon:
 +32 22969493
 Fax:
 +32 22951433
 2. Oddělení pro licence v Unii
 Adresa:
 D4 - Unité Gestion intégrée des données halieutiques
 Rue Joseph II, 99
 B-1049 Bruxelles/Brussel
 E-mail:
 mare-licences@ec.europa.eu
 Telefon:
 +32 22991262
 3. Španělské středisko pro sledování rybolovu
 Adresa:
 Centro de Seguimiento Pesquero
 Sección Sistema Localización Buques
 Subdirección General


text:
de Control e Inspección - Secretaría General de Pesca
 C/ Velázquez 147, planta baja. Madrid
 Telefon:
 +34 913471559
 E-mail:
 csp@magrama.es
 Kontaktní údaje Cookových ostrovů
 1. Orgán odpovědný za rybolov
 Adresa:
 Ministry of Marine Resources
 Avarua, PO Box 85, Rarotonga
 Cookovy ostrovy
 E-mail:
 rar@mmr.gov.ck
 Telefon:
 +682 29730
 Fax:
 +682 29721
 2. Orgán pro licence
 Adresa:
 Ministry of Marine Resources
 Avarua, PO Box 85, Rarotonga
 Cookovy ostrovy
 E-mail:
 licensing@mmr.gov.ck
 Telefon:
 +682 29730
 Fax:
 +682 29721
 3. Středisko pro sledování rybolovu
 Adresa:
 Ministry of Marine Resources
 Avarua, PO Box 85, Rarotonga
 Cookovy ostrovy
 E-mail:
 a.jones@mmr.gov.ck
 Telefon:
 +682 29730
 Fax:
 +682 29721
 4. Kontaktní místo Cookových ostrovů
 Jméno:
 Ben Ponia, tajemník pro mořské zdroje
 E-mail:
 b.ponia@mmr.gov.ck
 Mobilní telefon:
 +682 55524
 Dodatek 2
 FORMULÁŘ A
 VLÁDA COOKOVÝCH OSTROVŮ
 Zákon o mořských zdrojích z roku 2005
 Žádost o vydání licence pro rybářské plavidlo
 (Nařízení o mořských zdrojích (licencích) z roku 2012 – nařízení č. 4)
 Pokyny k vyplňování formuláře:
 * V kolonkách s výčtem možných odpovědí jasně vyznačte svou volbu zaškrtnutím patřičného políčka ☑.
 *
 Zodpovězte všechny otázky v tomto formuláři vyplněním volných políček nebo označením příslušných odpovědí.
 *
 Příjmení podtrhněte.
 *
 Adresou se rozumí úplná poštovní adresa.
 *
 Všechny údaje se uvádějí v jednotkách metrické soustavy; jsou-li používány jiné jednotky, uveďte jaké.
 1.
 Licence pro rybářské plavidlo Cookových ostrovů
 Licence pro cizí rybářské plavidlo
 (nebo licence pro rybářské plavidlo, které je „místní/ve vlastnictví Cookových ostrovů“) (nebo licence pro pronajaté rybářské plavidlo)
 2.Údaje o plavidle
 Jméno plavidla:
 Země registrace (vlajka):
 Mezinárodní rádiová volací značka:
 Registrační číslo státu vlajky:
 Předchozí údaje o plavidle (v příslušných případech)
 Předchozí jméno plavidla:
 Poslední země registrace (vlajka):
 Poslední rádiová volací značka:
 Poslední registrační číslo státu vlajky:
 Rok, kdy došlo ke změně:
 Specifikace plavidla:
 Hrubá registrovaná prostornost (GRT):
 Celková délka:
 Země výroby:
 Rok výroby:
 Materiál trupu:
 Hliník
 Sklolaminát
 Ocel
 Dřevo
 Jiný – uveďte jaký
 Značka/model motoru:
 Celkový výkon motoru:
 Celková nosnost paliva:
 Jmenovitá rychlost (v uzlech):
 Celková skladovací kapacita:
 Běžný počet členů posádky:
 Způsoby skladování:
 Solný roztok
 Mrazicí zařízení / mražení vzduchem a pomocí spirál
 Led
 Chlazená mořská voda
 Upozornění: Kdo učiní nepravdivé, neúplné nebo zavádějící prohlášení, dopouští se přestupku, který se trestá pokutou. Je-li kterákoli z poskytnutých informací nepravdivá, neúplná nebo zavádějící, licence nebude vydána, nebo pokud již na základě této žádosti vydána byla, bude její platnost zrušena.
 Typ plavidla
 Samostatné plavidlo lovící pomocí košelkových nevodů
 Plavidlo používající dlouhé lovné šňůry
 Nákladní rybářské plavidlo
 Plavidlo lovící pomocí košelkových nevodů ve skupině
 Plavidlo lovící na pruty
 Jiný (uveďte jaký)
 Mateřské plavidlo
 Plavidlo lovící pomocí vlečných sítí
 Loď lovící pomocí sítí
 Plavidlo lovící pomocí vlečných šňůr
 Průzkumné plavidlo
 Rybolov při dně / hlubinný rybolov
 Nájemce/provozovatel/majitel/velitel/kapitán plavidla
 Nájemce/provozovatel:
 Majitel:
 Jméno/název
 Jméno/název
 Adresa
 Adresa
 Velitel/kapitán:
 Velitel rybolovu:
 Jméno
 Jméno
 Adresa
 Adresa
 Ano
 Ne
 1.
 Je proti majiteli nebo nájemci vedeno řízení podle úpadkového práva některé jurisdikce? Pokud „ano“, uveďte podrobnosti (přiložte informace na zvláštním listu).
 Ano
 Ne
 2.
 Bylo předmětného plavidla někdy použito při jednání v rozporu se zákonem o mořských zdrojích? Pokud „ano“, uveďte podrobnosti (přiložte informace na zvláštním listu).
 Ano
 Ne
 3.
 Disponuje


text:
plavidlo platnými licencemi k rybolovu v jiných částech regionu? Pokud „ano“, uveďte, které země licence vydaly, a čísla těchto licencí.
 Země
 Číslo licence
 4.
 Uveďte podrobnosti o všech společných podnicích nebo jiných smluvních ujednáních s vládou Cookových ostrovů nebo s jakýmikoli státními příslušníky Cookových ostrovů v souvislosti s navrhovanými rybolovnými činnostmi:
 a) společnosti předloží (společně nebo jednotlivě) prohlášení, ve kterém uvedou veškeré podrobnosti o společném podniku mezi nimi týkajícím se plavidel společnosti (je třeba přiložit podrobnosti);
 b) společnosti poskytnou ministrovi mořských zdrojů podnikatelský plán, ve kterém uvedou veškeré podrobnosti o svých navrhovaných operacích, pokud jde o rybolov, vývoz a uvádění na trh, včetně předpokládaných nákladů a finančních výkazů (je třeba přiložit podrobnosti).
 Ano
 Ne
 5.
 Je v současné době v platnosti nějaká dohoda o přístupu mezi vládou Cookových ostrovů a vládou státu vlajky plavidla, pro které se tato žádost podává, nebo se sdružením zastupujícím majitele nebo nájemce cizích rybářských plavidel, jehož je majitel nebo nájemce daného plavidla členem?
 Údaje o systému ALC společnosti Inmarsat
 Ano
 Ne
 Je v plavidle instalován systém ALC se schválením typu pro systém sledování plavidel zavedený agenturou FFA? Pokud „ano“, uveďte podrobnosti.
 Číslo mobilní jednotky Inmarsat:
 Instalaci provedl:
 Sériové číslo jednotky Inmarsat:
 Kontaktní údaje:
 Značka/model:
 Verze softwaru:
 Upozornění: Kdo učiní nepravdivé, neúplné nebo zavádějící prohlášení, dopouští se přestupku, který se trestá pokutou. Je-li kterákoli z poskytnutých informací nepravdivá, neúplná nebo zavádějící, licence nebude vydána, nebo pokud již na základě této žádosti vydána byla, bude její platnost zrušena.
 Údaje o žadateli
 Jméno/název:
 Zaškrtněte příslušnou možnost:
 Schválený zástupce
 Adresa:
 Nájemce/provozovatel
 Majitel
 Telefon:
 Fax:
 E-mail:
 Prohlášení žadatele
 Žádám o licenci pro rybářské plavidlo, která je určena pro výše popsané ............................................................... (rybářské plavidlo Cookových ostrovů / cizí rybářské plavidlo). Prohlašuji, že výše uvedené údaje jsou pravdivé, úplné a správné. Beru na vědomí, že veškeré změny v těchto údajích jsem povinen do sedmi (7) dnů neprodleně hlásit tajemníkovi pro mořské zdroje, a že pokud tak neučiním, vystavuji se možnému trestnímu stíhání.
 Žadatel
 Datum
 3.Seznam příloh
 K žádosti je třeba přiložit následující dokumentaci:
 osvědčení o registraci plavidla vydané Cookovými ostrovy
 osvědčení o registraci vydané agenturou FFA
 smlouvu o převodu plavidla na nájemce / smlouvu o pronájmu rybářského plavidla
 aktuální fotografii plavidla s označeními a identifikačními údaji (snímky celého plavidla z levého i pravého boku a snímek zádi – ne starší šesti měsíců)
 úředně osvědčené schéma plavidla a rozpisy uskladnění (obecné uspořádání lodního prostoru)
 seznam členů posádky a údaje o nich
 kopie jakýchkoli jiných rybářských licencí/povolení, které jsou v současné době platné pro jiné oblasti
 Tato žádost se zasílá tajemníkovi ministerstva pro mořské zdroje na níže uvedenou adresu a její součástí je stanovený poplatek za podání žádosti.
 The Secretary
 Ministry of Marine Resources
 P.O. Box 85
 Avarua
 Cookovy ostrovy
 Telefon: +682 28721
 Fax: +682 29721
 Upozornění: Kdo učiní nepravdivé, neúplné nebo zavádějící prohlášení, dopouští se přestupku, který se trestá pokutou. Je-li kterákoli z poskytnutých informací nepravdivá, neúplná nebo zavádějící, licence nebude vydána, nebo pokud již na základě této žádosti vydána byla, bude její platnost zrušena.
 Dodatek 3
 Dodatek 4
 Šablony pro hlášení a


text:
vykazování
 1.Hlášení o vplutí (COE)
 1
 Obsah
 Přenos
 Určení zprávy
 Kód akce
 COE
 Jméno plavidla
 IRCS
 Poloha při vplutí
 LT/LG
 Datum a čas (UTC) vplutí
 DD/MM/RRRR – HH:MM
 Množství (Mt) ryb na palubě podle druhů:
 Tuňák žlutoploutvý (YFT)
 (Mt)
 Tuňák velkooký (BET)
 (Mt)
 Tuňák pruhovaný (SKJ)
 (Mt)
 Jiné druhy (uveďte jaké)
 (Mt)
 2.Hlášení o odplutí (COX)
 2
 Obsah
 Přenos
 Určení zprávy
 Kód akce
 COX
 Jméno plavidla
 IRCS
 Poloha při odplutí
 LT/LG
 Datum a čas (UTC) odplutí
 DD/MM/RRRR – HH:MM
 Množství (Mt) ryb na palubě podle druhů:
 Tuňák žlutoploutvý (YFT)
 (Mt)
 Tuňák velkooký (BET)
 (Mt)
 Tuňák pruhovaný (SKJ)
 (Mt)
 Jiné druhy (uveďte jaké)
 (Mt)
 3.Formát hlášení o úlovcích (CAT) při přítomnosti v lovištích v rámci vod Cookových ostrovů
 3
 Obsah
 Přenos
 Určení zprávy
 Kód akce
 CAT
 Jméno plavidla
 IRCS
 Datum a čas (UTC) hlášení
 DD/MM/RRRR – HH:MM
 Množství (Mt) ryb na palubě podle druhů:
 Tuňák žlutoploutvý (YFT)
 (Mt)
 Tuňák velkooký (BET)
 (Mt)
 Tuňák pruhovaný (SKJ)
 (Mt)
 Jiné druhy (uveďte jaké)
 (Mt)
 Počet výlovů od posledního hlášení
 4.Všechna hlášení se zasílají příslušnému orgánu na tuto e-mailovou adresu nebo faxové číslo:
 a)E-mail:
 a.jones@mmr.gov.ck
 b)Fax: +682 29721
 PŘÍLOHA III
 Rozsah zmocnění a postup pro stanovení postoje Unie ve smíšeném výboru
 1)Komise je zmocněna jednat s vládou Cookových ostrovů a v příslušných případech a při dodržení bodu 3 této přílohy dohodnout úpravy protokolu, pokud jde o tyto záležitosti:
 a)přezkum rybolovných práv v souladu s články 5 a 6 protokolu;
 b)rozhodnutí o formách odvětvové podpory v souladu s článkem 3 protokolu;
 c)technická ustanovení protokolu a jeho přílohy spadající do pravomoci smíšeného výboru v souladu s čl. 6 odst. 3 protokolu.
 2)Ve smíšeném výboru, který byl zřízen podle dohody, Unie:
 a)jedná v souladu s cíli, jež sleduje v rámci společné rybářské politiky;
 b)dbá závěrů Rady ze dne 19. března 2012 ke sdělení o vnější dimenzi společné rybářské politiky;
 c)prosazuje postoje, které jsou v souladu s příslušnými pravidly přijatými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a v rámci společného řízení pobřežními státy.
 3)Má-li být v průběhu zasedání smíšeného výboru přijato rozhodnutí o změnách protokolu podle bodu 1, učiní se nezbytné kroky, aby postoj, jenž má být jménem Unie vyjádřen, zohledňoval nejnovější statistické, biologické a jiné relevantní údaje předané Komisi.
 Za tímto účelem a na základě uvedených údajů předají útvary Komise Radě nebo jejím přípravným orgánům k posouzení a schválení dokument s podrobnostmi o navrhovaném postoji Unie, a to v dostatečném časovém předstihu před příslušným zasedáním smíšeného výboru.
 Pokud jde o záležitosti uvedené v bodě 1 písm. a), schvaluje Rada zamýšlený postoj Unie kvalifikovanou většinou hlasů. V ostatních případech se postoj Unie navržený v přípravném dokumentu považuje za schválený, ledaže proti němu na zasedání přípravného orgánu Rady, nebo ve lhůtě 20 dnů od předložení přípravného dokumentu, podle toho, co nastane dříve, vysloví námitku počet členských států rovnající se blokační menšině. V případě takové námitky se věc postoupí Radě.
 Nelze-li v průběhu dalších zasedání, a to ani přímo na místě, dosáhnout dohody tak, aby bylo možno v postoji Unie zohlednit nové prvky, postoupí se záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům.
 Komise


text:
se vyzývá, aby v přiměřené lhůtě učinila veškeré potřebné kroky navazující na rozhodnutí smíšeného výboru, v příslušných případech včetně zveřejnění příslušného rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie a předložení návrhů nezbytných k provedení uvedeného rozhodnutí.
 (1)
 Zasílá se dvacet čtyři (24) hodin před vplutím do lovišť v rámci rybářských vod Cookových ostrovů.
 (2)
 Zasílá se dvacet čtyři (24) hodin před odplutím z lovišť v rámci rybářských vod Cookových ostrovů.
 (3)
 Zasílá se každý týden po vplutí do lovišť v rámci rybářských vod Cookových ostrovů.


text:
 |
 52012PC0650
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni /* COM/2012/0650 final - 2012/0309 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. Obecné souvislosti a odůvodnění
 návrhu
 V souladu s čl. 62 odst. 2
 písm. b) bodem i) Smlouvy o založení Evropského společenství
 přijala Rada nařízení Rady (ES) č. 539/2001[1], kterým se stanoví seznam
 třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při
 překračování vnějších hranic vízum (tzv. negativní seznam,
 příloha I), jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní
 příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (tzv. pozitivní seznam,
 příloha II). Článek 61 Smlouvy o ES uvádí tyto seznamy mezi
 doprovodnými opatřeními, která jsou bezprostředně spjata s
 volným pohybem osob v prostoru svobody, bezpečnosti a práva.
 Příslušným právním základem je nyní čl. 77 odst. 2 písm. a)
 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
 Určení těch třetích zemí,
 jejichž státní příslušníci podléhají vízové povinnosti, a těch, které
 jsou od ní osvobozeny, se řídí uváženým, pro každý případ zvlášť
 provedeným vyhodnocením rozmanitých kritérií, která souvisejí mimo jiné s
 nedovoleným přistěhovalectvím, veřejným pořádkem a
 bezpečností a s vnějšími vztahy Evropské unie se třetími
 zeměmi, přičemž je také brán zřetel na důsledky
 regionální spojitosti a vzájemnosti. Vzhledem ke kritériu veřejného
 pořádku a nedovoleného přistěhovalectví by rovněž měla
 být věnována zvýšená pozornost bezpečnosti cestovních dokladů
 vydaných dotčenými třetími zeměmi.
 Jelikož se tato kritéria, stanovená
 nařízením (ES) č. 539/2001, mohou ve vztahu ke třetím zemím
 časem vyvíjet, měl by být negativní i pozitivní seznam v pravidelných
 intervalech předmětem přezkumu. Ve Stockholmském programu
 přijatém v prosinci 2009 Evropská rada výslovně požádala Komisi, aby
 i nadále pravidelně přezkoumávala dané seznamy zemí, jejichž státní
 příslušníci podléhají vízové povinnosti nebo jsou od ní osvobozeni, v
 souladu s příslušnými kritérii týkajícími se nedovoleného
 přistěhovalectví, veřejného pořádku a bezpečnosti a
 zároveň zohlednila cíle vnitřní i vnější politiky Unie.
 Z tohoto důvodu bylo nařízení (ES)
 č. 539/2001 od doby svého přijetí již osmkrát změněno[2]. Naposledy v roce 2010, kdy byl
 do pozitivního seznamu převeden Tchaj-wan a v důsledku pozitivního
 výsledku jednání o liberalizaci víz také Albánie a Bosna a Hercegovina.
 Evropský parlament a Rada v současnosti
 projednávají řadu změn, které navrhla Komise a které se týkají
 ustanovení nařízení (ES) č. 539/2001[3]: zavést vízovou ochrannou
 doložku, která za stavu nouze dočasně pozastaví zrušení vízové
 povinnosti pro třetí zemi uvedenou v pozitivním seznamu; posílit právní
 jistotu zavedením pravidel, která budou upravovat řešení jistých situací,
 na které se příslušné nařízení dosud nevztahuje, a upravit ustanovení
 s ohledem na nedávné změny, které přinesla Lisabonská smlouva a
 sekundární právní předpisy, např. kodex o vízech (nařízení Rady
 (ES) č. 810/2009)[4].
 Dané seznamy přiložené k nařízení
 (ES) č. 539/2001 je nutné pravidelně obecně přehodnotit s
 ohledem na příslušná, výše uvedená kritéria blíže určená v
 nařízení.
 Cílem tohoto přezkumu seznamů
 přiložených k nařízení je zajistit, aby:
 ·
 složení seznamů třetích zemí odpovídalo
 kritériím 5. bodu odůvodnění uvedeného nařízení, zejména pokud


text:
jde o kritéria pro nedovolené přistěhovalectví a veřejný
 pořádek, popřípadě převedení zemí z jedné přílohy
 do druhé,
 ·
 nařízení v souladu s čl. 77 odst. 2 písm.
 a) SFEU vyčerpávajícím způsobem určilo, zda musí mít státní
 příslušník třetí země vízum, nebo zda je od vízové povinnosti
 osvobozen.
 2. Prvky návrhu
 2.1 Převedení třetích zemí z
 negativního seznamu (příloha I) na pozitivní seznam (příloha II)
 V souladu s přístupem přijatým v
 souvislosti s dřívějšími změnami nařízení (ES)
 č. 539/2001 za účelem pravidelného přezkumu seznamů se
 Komise dotázala členských států, zda podle jejich mínění
 přílohy nařízení ve své současné podobě stále ještě
 odpovídají kritériím stanoveným nařízením. Členské státy nenavrhly na
 převedení z pozitivního seznamu na negativní žádné třetí země.
 Komise obdržela návrhy ohledně převedení několika třetích
 zemí z negativního na pozitivní seznam. Některé třetí země se se
 žádostí o své převedení na pozitivní seznam obrátily na Komisi přímo.
 Byly analyzovány informace předložené členskými státy (Komise
 obdržela 20 odpovědí), jakož i informace z jiných zdrojů,
 včetně informací z delegací EU odpovědných za dotčené
 třetí země, a statistiky Eurostatu o imigračních tocích, azylu a
 donucovacích opatřeních proti nedovolené migraci[5]. Na základě této analýzy
 Komise dospěla k závěru, že na pozitivní seznam by měly být
 prozatím převedeny níže uvedené země a britští občané.
 2.1.1 Ostrovní státy Karibiku
 Komise
 ohledně každé třetí země, kterou navrhly členské státy,
 analyzovala dostupné informace, včetně statistik. Zvláštní pozornost
 věnovala: hospodářské a sociální vyspělosti země,
 nebezpečí nedovoleného přistěhovalectví, které daná země
 představuje pro Evropskou unii, otázkám vnějších vztahů a
 regionální spojitosti.
 Komise došla k
 závěru, že vízová povinnost již není opodstatněná pro státní
 příslušníky těchto zemí: Dominika, Grenada, Svatá Lucie, Svatý
 Vincenc a Grenadiny a Trinidad a Tobago. Přesunout tyto země z
 negativního seznamu na pozitivní seznam navrhl vysoký počet členských
 států. Těchto pět zemí nepředstavuje pro členské státy
 Unie žádné nebezpečí nedovoleného přistěhovalectví či
 ohrožení veřejného pořádku a bezpečnosti v souladu s kritérii 5.
 bodu odůvodnění příslušného nařízení. Tyto třetí
 země jsou navíc dobře zavedené demokracie. Mají dobrou životní
 úroveň a hospodářství v daném regionu je stabilní a roste. Tyto
 země prokázaly, že jsou schopné čelit současné globální
 hospodářské krizi a zlepšit své již tak dobré vztahy s Unií i s
 mezinárodními finančními institucemi. Při revizi nařízení (ES)
 č. 539/2001[6]
 z roku 2006 již byly na pozitivní seznam převedeny čtyři
 země nacházející se ve stejném regionu a skutečnost, že pro
 občany těchto čtyř zemí byla zrušena vízová povinnost, neměla
 na nedovolenou migraci či bezpečnost negativní vliv. Navrhuje se
 proto, aby Dominika, Grenada, Svatá Lucie, Svatý Vincenc a Grenadiny a Trinidad
 a Tobago byly převedeny z negativního seznamu na pozitivní seznam.
 Za zmínku také
 stojí, že na Trinidadu a Tobagu jsou zastoupeny čtyři členské
 státy (Francie, Německo, Nizozemsko a Španělsko). Na Svaté Lucii,
 která je oblíbeným turistickým cílem, má konzulát pouze jeden členský stát
 (Francie). Protože na Grenadě, Dominice či Svatém Vincenci a
 Grenadinách nemá zastoupení žádný členský stát, musí občané
 těchto zemí žádat o schengenská víza v zahraničí, což s sebou nese
 vysoké náklady. Grenada a Svatá Lucie mají pouze


text:
jedno zastoupení v
 členských státech Schengenu a vysoký komisariát ve Spojeném království.
 Na Trinidadu a
 Tobagu jsou v současné době od vízové povinnosti osvobozeni všichni
 občané EU, třebaže za nestejných podmínek a na odlišně dlouhou
 dobu pobytu (pouze na jeden měsíc v případě občanů
 Slovenska, Slovinska, České republiky, Polska, Bulharska, Rumunska,
 Maďarska, Litvy, Lotyšska a Estonska). V ostatních čtyřech
 uvedených zemích Karibiku jsou státní příslušníci všech členských
 států Unie osvobozeni od vízové povinnosti v případě pobytů
 v délce až 180 dní.
 S ohledem na
 kritérium veřejného pořádku a nedovoleného přistěhovalectví
 by měla být zvláštní pozornost věnována bezpečnosti cestovních
 dokladů, které vydávají dotčené třetí země. Při
 poslední úpravě tohoto nařízení Komise oznámila, že převedení na
 pozitivní seznam v budoucnu zřejmě podmíní splněním určitých
 podmínek týkajících se bezpečnosti cestovních dokladů. V souvislosti
 s tím bylo převedení zemí západního Balkánu z negativního na pozitivní
 seznam podmíněno vydáním biometrických pasů. Důvodem byly
 nedostatky dřívějších systémů vydávání pasů v tomto regionu
 a s tím spojené problémy. Vzhledem k vysoké kvalitě bezpečnosti
 cestovních dokladů CARICOM vydaných zeměmi, na které se vztahuje tato
 změna nařízení, jakož i k jejich regionální spojitosti s jinými
 zeměmi tohoto regionu, které byly v minulosti převedeny na pozitivní
 seznam v rámci změny nařízení (ES) č. 539/2001
 (nařízení (ES) č. 1932/2006), by se však od Dominiky, Grenady, Svaté
 Lucie, Svatého Vincence a Grenadin a Trinidadu a Tobaga nemělo vydávání
 biometrických pasů jako podmínky pro jejich převedení na pozitivní
 seznam požadovat. Tyto třetí země mají vysoce bezpečné
 strojově čitelné pasy CARICOM a v blízké budoucnosti je hodlají
 vyměnit za pasy biometrické.
 Aby se zajistil
 soulad s dřívějším postupem při osvobozování od vízové
 povinnosti zemí v regionu Karibiku, s vědomím, že tato osvobození od
 vízové povinnosti neměla negativní důsledky, a s cílem zajistit s
 těmito zeměmi v budoucnu plnou vzájemnost, pokud jde o bezvízové
 krátkodobé tříměsíční pobyty v období šesti měsíců (v
 současnosti tomu tak zcela není, konkrétně v Trinidadu a Tobagu),
 osvobození od vízové povinnosti státních příslušníků těchto zemí
 by nemělo platit, dokud mezi Evropskou unií a dotčenými zeměmi
 nebude uzavřena a nevstoupí v platnost dohoda o zrušení vízové povinnosti.
 2.1.2. Ostrovní státy Tichomoří
 Poté co Komise přezkoumala kritéria
 ohledně nedovoleného přistěhovalectví, veřejného
 pořádku a bezpečnosti a vnějších vztahů Unie, domnívá se,
 že na pozitivní seznam nařízení (ES) č. 539/2001 by měly být
 převedeny Kiribati, Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Samoa,
 Šalamounovy ostrovy, Tonga, Tuvalu, Vanuatu a Východní Timor.
 Z aktuálních statistik vyplývá, že žádná z
 těchto zemí není zdrojem nedovoleného přistěhovalectví do EU.
 Pasy, které tyto země vydávají, jsou
 strojově čitelné[7]
 a obsahují dostatečný počet bezpečnostních prvků. Ze
 stejných důvodů jako v případě ostrovních států
 Karibiku (viz výše) by vydání biometrických pasů ostrovními státy
 Tichomoří nemělo být předpokladem pro osvobození státních
 příslušníků těchto zemí od vízové povinnosti.
 V těchto zemích mají zastoupení pouze dva
 členské státy: Portugalsko ve Východním Timoru a Francie ve Vanuatu.
 Omezená přítomnost členských států v tomto regionu může pro
 žadatele o schengenské vízum způsobovat vysoké náklady.
 K tomuto regionu patří rovněž Fidži.
 Vzhledem k současné politické situaci v této


text:
zemi a k nedostatečnému
 pokroku ohledně plnění důležitých prvků dohody z Cotonou se
 však Fidži nepovažuje za vhodného kandidáta pro převedení na pozitivní
 seznam.
 V tomto regionu také leží Papua-Nová Guinea.
 Ta se ovšem velmi odlišuje počtem obyvatel a rozlohou. Navíc zde v
 současnosti vládnou obtížné politické podmínky, které zatím brání
 začlenění Papuy-Nové Guiney na seznam zemí osvobozených od vízové povinnosti.
 Většina uvedených
 ostrovních států Tichomoří zrušila vízovou povinnost pro většinu
 členských států. Aby se však v budoucnu zaručila plná vzájemnost
 s těmito ostrovními státy Tichomoří, pokud jde o krátkodobé
 tříměsíční pobyty v období šesti měsíců, a by se
 zaručil soulad s dřívějším postupem při osvobozování od
 vízové povinnosti, státní příslušníci těchto zemí by neměli
 využívat osvobození od vízové povinnosti, dokud mezi Unií a dotčenými
 zeměmi nebude uzavřena a nevstoupí v platnost dohoda o zrušení vízové
 povinnosti.
 2.1.3. Zvláštní kategorie britských státních
 příslušníků
 Revize nařízení (ES) č. 539/2001[8] z roku 2006 se pokusila
 objasnit situaci britských občanů, kteří nejsou státními
 příslušníky Spojeného království Velké Británie a Severního Irska ve
 smyslu práva Unie. Někteří z nich (skupina britských státních
 příslušníků (v zámoří)) byli uvedeni v novém oddílu přílohy
 II, zatímco ostatní (občané britských zámořských území, kteří
 nemají právo na pobyt ve Spojeném království; britští občané v
 zámoří; poddaní britské koruny, kteří nemají právo na pobyt ve
 Spojeném království, a osoby pod britskou ochranou) byli uvedeni v novém oddílu
 přílohy I. Toto rozlišení se tehdy považovalo za nutné, mj. proto, že se
 počítalo s nebezpečím nedovoleného přistěhovalectví.
 Ze statistik o odmítnutí osob na hranicích a
 zatčení nelegálních migrantů provedených za poslední tři roky
 jednak vyplývá, že britští občané, na které se vztahuje vízová povinnost,
 nepředstavují pro schengenský prostor nebezpečí, pokud jde o
 nedovolené přistěhovalectví. Jejich počet byl totiž
 zanedbatelný. Někteří z nich mají právo na pobyt ve Spojeném
 království. Většina z nich navíc žije na ostrovech v Karibiku (Bermudy,
 Turks a Caicos, Montserrat atd.), které se velmi podobají zemím z tohoto
 regionu, které se postupně převádějí do přílohy II (viz
 2.1.1. výše). V zájmu regionální spojitosti by se s těmito osobami
 mělo zacházet podobně. Počet osob, které patří do uvedených
 čtyř skupin britských státních příslušníků aktuálně
 zmíněných v příloze I, se odhaduje na méně než 300 000.
 Cestovní doklady těchto britských
 státních příslušníků se považují za bezpečné, neboť se
 vyrábí ve Spojeném království podle přísných technických požadavků.
 Jsou strojově čitelné a obsahují řadu bezpečnostních
 prvků.
 2.2. Aktualizace negativního seznamu
 (příloha I): zařazení Jižního Súdánu
 Jižní Súdán dne 9. července 2011
 oficiálně vyhlásil nezávislost na Súdánu, který je uveden na negativním
 seznamu. Dne 14. července 2011 se Jižní Súdán stal členem Organizace
 spojených národů. Je proto třeba změnit přílohu I a
 zařadit do ní položku „Jižní Súdán“.
 3. Hlavní konzultované organizace/odborníci
 Byly konzultovány členské státy.
 4. Posouzení dopadů
 Není nutné.
 5. Právní základ
 Nařízení (ES) č. 539/2001
 původně vycházelo z čl. 62 odst. 2 písm. b) bodu i) Smlouvy o
 založení Evropského společenství. S ohledem na Smlouvu o fungování
 Evropské unie však tento návrh nyní dále rozvíjí společnou vízovou
 politiku podle čl. 77


text:
odst. 2 písm. a) SFEU.
 6. Zásady proporcionality a subsidiarity:
 Nařízení (ES) č. 539/2001 stanoví
 seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při
 překračování vnějších hranic vízum (negativní seznam), jakož i
 seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této
 povinnosti osvobozeni (pozitivní seznam).
 Jakékoli rozhodnutí o změně
 těchto seznamů nebo o převedení zemí z negativního na
 pozitivní seznam či naopak spadá do výlučné pravomoci Unie
 v souladu s čl. 77 odst. 2 písm. a) SFEU.
 7. Volba nástrojů
 Nařízení (ES) č. 539/2001 je nutné
 změnit nařízením.
 8. Rozpočtové důsledky
 Tato navrhovaná změna nemá pro
 rozpočet Unie žádné důsledky.
 2012/0309 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY,
 kterým se mění nařízení (ES)
 č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní
 příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic
 vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní
 příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) této smlouvy,
 s ohledem na návrh Komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Složení seznamů
 třetích zemí obsažených v přílohách I a II nařízení Rady
 (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001[9] by mělo být a zůstat
 v souladu s kritérii stanovenými v 5. bodě odůvodnění uvedeného
 nařízení. Položky týkající se třetích zemí, u nichž došlo
 s ohledem na tato kritéria ke změně situace, by měly být
 převedeny z jedné přílohy do druhé.
 (2) Vízová povinnost již není
 opodstatněná pro státní příslušníky zemí Dominika, Grenada, Kiribati,
 Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Samoa, Svatá Lucie, Svatý
 Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu,
 Vanuatu a Východní Timor. Tyto země nepředstavují pro Unii žádné
 nebezpečí nedovoleného přistěhovalectví či ohrožení
 veřejného pořádku v souladu s kritérii stanovenými v 5. bodě
 odůvodnění nařízení (ES) č. 539/2001. Státní
 příslušníci těchto zemí by proto měli být osvobozeni od vízové
 povinnosti, pokud jde o pobyty netrvající celkem déle než tři měsíce,
 a položky týkající se těchto zemí by měly být převedeny do
 přílohy II.
 (3) Osvobození od vízové
 povinnosti státních příslušníků zemí Dominika, Grenada, Kiribati,
 Marshallovy ostrovy, Mikronésie, Nauru, Palau, Samoa, Svatá Lucie, Svatý
 Vincenc a Grenadiny, Šalamounovy ostrovy, Tonga, Trinidad a Tobago, Tuvalu,
 Vanuatu a Východní Timor by nemělo vstoupit v platnost, dokud nebudou mezi
 Unií a dotčenými zeměmi za účelem zajištění plné
 vzájemnosti uzavřeny dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti.
 (4) Ze statistických údajů
 vyplývá, že skupiny britských státních příslušníků aktuálně
 uvedené v bodě 3 přílohy I nepředstavují pro schengenský prostor
 nebezpečí nedovoleného přistěhovalectví a že většina z nich
 žije na ostrovech v Karibiku, které mají silné vazby se sousedními zeměmi,
 které byly osvobozeny od vízové povinnosti, a jsou těmto zemím velmi
 podobné. Tyto skupiny britských státních příslušníků by proto
 měly být osvobozeny od vízové povinnosti, pokud jde o pobyty netrvající
 celkem déle než tři měsíce, a položky týkající se těchto skupin
 by měly být převedeny do přílohy II.
 (5) Vývoj mezinárodního


text:
práva a s
 tím související změny postavení nebo označení některých
 států či subjektů by se měly odrazit v přílohách
 nařízení (ES) č. 539/2001. Do přílohy I uvedeného
 nařízení by měla být doplněna položka „Jižní Súdán“, neboť
 tato země dne 9. července 2011 vyhlásila svou nezávislost a dne 14.
 července 2011 se stala členem Organizace spojených národů.
 (6) Pokud jde o Island a Norsko,
 rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu
 dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským
 královstvím o přidružení těchto států k provádění,
 uplatňování a rozvoji schengenského acquis[10], která spadají do oblasti
 uvedené v čl. 1 bodě B rozhodnutí Rady 1999/437/ES ze dne 17.
 května 1999 o některých opatřeních pro uplatňování uvedené
 dohody[11].
 (7) Pokud jde o Švýcarsko,
 rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu
 dohody podepsané mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím
 a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k
 provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis[12], která spadají do oblasti
 uvedené v čl. 1 bodech B a C rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s
 článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES[13].
 (8) Pokud jde o Lichtenštejnsko,
 rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu
 Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou
 konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení
 Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským
 společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské
 konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
 spadající do oblasti uvedené v čl. 1 bodech B a C rozhodnutí
 Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady
 2008/261/ES[14].
 (9) Toto nařízení rozvíjí ta
 ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené
 království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne
 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké
 Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá
 ustanovení schengenského acquis[15].
 Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto
 rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 (10) Toto nařízení rozvíjí
 ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v
 souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska,
 aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis[16]. Irsko se tedy nepodílí na
 přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není
 závazné ani použitelné.
 (11) Pokud jde o Kypr, je toto
 nařízení aktem navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak
 souvisejícím ve smyslu čl. 3 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2003.
 (12) Toto nařízení je aktem
 navazujícím na schengenské acquis nebo s ním jinak souvisejícím ve
 smyslu čl. 4 odst. 1 aktu o přistoupení z roku 2005,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 Článek 1
 Nařízení (ES) č. 539/2001 se
 mění takto:
 1.
 Příloha I se mění takto:
 a) v bodě 1 se zrušují položky
 „Dominika“, „Grenada“, „Kiribati“, „Marshallovy ostrovy“, „Mikronésie“,
 „Nauru“, „Palau“, „Samoa“, „Svatá Lucie“, „Svatý Vincenc a Grenadiny“,
 „Šalamounovy ostrovy“, „Tonga“, „Trinidad a Tobago“, „Tuvalu“, „Vanuatu“ a
 „Východní Timor“ a vkládá se položka „Jižní Súdán“;
 b) bod 3 se zrušuje;
 2.
 Příloha II se mění takto:
 a) v bodě 1 se vkládají nové
 položky, které znějí:
 „Dominika*“,
 „Grenada*“,
 „Kiribati*“
 „Marshallovy ostrovy*“,
 „Mikronésie*“,
 „Nauru*“,
 „Palau*“,
 „Samoa*“,


text:
„Svatá Lucie*“,
 „Svatý Vincenc a Grenadiny*“,
 „Šalamounovy ostrovy*“,
 „Tonga*“,
 „Trinidad a Tobago*“,
 „Tuvalu*“,
 „Vanuatu*“ a
 „Východní Timor*“.
 _________________
 *„Osvobození od vízové povinnosti se použije
 ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má
 být uzavřena s Evropskou unií“.
 b) bod 3 se nahrazuje tímto:
 „3. Britští občané, kteří nejsou
 státními příslušníky Spojeného království Velké Británie a Severního Irska
 ve smyslu práva Unie:
 Britští státní příslušníci (v
 zámoří) (British Nationals (Overseas))
 Občané britských zámořských
 území (British Overseas Territories Citizens)
 Britští občané v zámoří (British
 Overseas Citizen)
 Osoby pod britskou ochranou (British
 Protected Persons)
 Poddaní britské koruny (British
 Subjects)“.
 Článek
 2
 Toto nařízení vstupuje v platnost
 dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se
 Smlouvami.
 V Bruselu dne
 Za Radu Za
 Evropský parlament
 předseda/předsedkyně předseda/předsedkyně
 [1] Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.
 [2] Nařízení Rady (ES) č. 2414/2001 ze dne 7.
 prosince 2001 (Úř. věst. L 327, 12.12.2001, s. 1), (ES) č.
 453/2003 ze dne 6. března 2003 (Úř. věst. L 69, 13.3.2003, s.
 10), (ES) č. 851/2005 ze dne 2. června 2005 (Úř. věst.
 L 141, 4.6.2005, s. 3), (ES) č. 1791/2006 ze dne 20. listopadu 2006
 (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 1), (ES) č. 1932/2006 ze dne
 21. prosince 2006 (Úř. věst. L 405, 30.12.2006, s. 23), (ES) č.
 1244/2009 ze dne 30. listopadu 2009 (Úř. věst. L 336 18.12.2009,
 s. 1), (EU) č. 1091/2010 ze dne 24. listopadu 2010 (Úř. věst. L
 329, 14.12.2010, s.1) a (EU) č. 1211/2010 ze dne 15. prosince 2010
 (Úř. věst. L 339, 22.12.2010, s. 9).
 [3] KOM(2011) 290 v konečném
 znění.
 [4] Úř. věst. L 243,
 15.9.2009, s. 1.
 [5] V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady
 (ES) č. 862/2007 ze dne 11. července 2007 (Úř. věst. L 199,
 31.7.2007, s. 23).
 [6] Nařízení (ES) č. 1932/2006 ze dne
 21. prosince 2006 (Úř. věst. L 405, 30.12.2006,
 s. 23).
 [7] Kiribati zanedlouho s podporou australského ministerstva
 pro přistěhovalectví vydá nové, strojově čitelné pasy.
 [8] Nařízení (ES) č. 1932/2006 ze dne
 21. prosince 2006 (Úř. věst. L 405, 30.12.2006,
 s. 23).
 [9] Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.
 [10] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.
 [11] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 31.
 [12] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.
 [13] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 1.
 [14] Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 3.
 [15] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.
 [16] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.


text:
 |
 52011PC0586
 Návrh NAŘÍZENÍ RADY kterým se pro rok 2012 stanoví rybolovná práva, jimiž disponují plavidla Unie, pro některé populace ryb a skupiny populací ryb, na něž se nevztahují mezinárodní jednání nebo dohody /* KOM/2011/0586 v konečném znění - 2011/0255 (NLE) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUOdůvodnění a cíleVšechna nařízení o rybolovných právech musí omezovat odlov rybích populací na úrovně, které musí být v souladu s obecnými cíli společné rybářské politiky (SRP). V této souvislosti stanoví nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky cíle pro každoroční návrhy na omezení odlovu a intenzity rybolovu, aby bylo zajištěno, že rybolov Unie je ekologicky, ekonomicky a sociálně udržitelný.Klíčovým rysem každoročního stanovování rybolovných práv je jeho krátkodobá povaha, což je v zásadě důsledkem historického vývoje souvisejícího se způsobem, kterým SRP umožňuje vnitrostátním loďstvům Unie sdílet námořní prostor a jeho zdroje. V případě tohoto celounijního paktu je důležité tento každoročně se opakující postup zachovat jako základ SRP.To však nepředstavuje překážku pro zavedení dlouhodobého postoje v oblasti řízení rybolovu. Unie v této souvislosti značně pokročila a klíčové populace, jež jsou předmětem obchodního zájmu, jsou nyní upraveny víceletými plány řízení, které je třeba u celkových přípustných odlovů (TAC) a stropů intenzity rybolovu dodržet.Oblast působnostiV posledních letech přijímala Rada EU roční rozhodnutí o rybolovných právech u populací v Atlantiku, Severním moři a v mezinárodní lovištích, ve kterých se rybolovu účastní plavidla Unie. Podle počtu regulovaných populací se jednalo o nejvýznamnější nařízení o rybolovných právech. Další nařízení o rybolovných právech se týkala Baltského moře, Černého moře a hlubokomořských populací (posledně uvedené každé dva roky).Odhlédnuto od několika výjimek jsou však vědecká doporučení v případě populací, které Unie spravuje samostatně, k dispozici již od července. Je proto možné vypracovat návrh týkající se výhradně populací Unie, v jehož případě by mohla Rada na svém listopadovém zasedání dosáhnout politické dohody. Ve snaze zefektivnit a usnadnit rybolovná práva oznámila Komise ve svém sdělení o konzultaci týkající se rybolovných práv (KOM(2011) 298 v konečném znění)[1] svůj úmysl rozdělit obsah jednoho návrhu do dvou oddělených.Tento první z obou předkládaných návrhů se vztahuje na populace v Atlantiku a Severním moři, u nichž Unie samostatně rozhoduje o stanovení úrovně jejich využívání. Otázka rybolovných práv dohodnutých v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu nebo při konzultacích s Norskem a dalšími třetími zeměmi (sdílené populace) se bude řešit později v průběhu roku, jakmile budou k dispozici výsledky příslušných mezinárodních jednání.Rozdělení návrhu umožní nadále uplatňovat jednodušší a strukturovanější přístup a přijímat rozhodnutí na základě vědeckého doporučení v co nejkratší lhůtě po jeho vydání. Po vzoru nařízení o rybolovných právech v Baltském moři usnadní návrh postup pro přijetí a poskytne hospodářským subjektům dříve jistotu, pokud jde o jejich činnosti v následujícím roce.Stav populacíKomise již šest let zveřejňuje sdělení, v němž hodnotí situaci, na niž návrhy o stanovení rybolovných práv musí reagovat. Letošní sdělení Komise o konzultacích týkajících se rybolovných práv uvádí i dobré zprávy, protože stav některých populací se zlepšil. I nadále se však doporučuje snížit odlov


text: mnoha rybích populací na nulu či na nejnižší možnou úroveň. U mnohých populací došlo k překročení bezpečných biologických hodnot. I přes opatření pro zachování zdrojů přijatá v rámci SRP patří příliš mnoho populací do těchto kategorií ohrožených druhů a ke zlepšení stavu došlo jen u velmi málo populací. Z analýzy vyplývá, že u nadměrně lovených populací ryb je třeba posílit opatření pro zachování zdrojů.Mezinárodní rada pro průzkum moří (ICES) a Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR) ve svém doporučení na rok 2011 opět poukazují na špatný stav mnoha rybolovných zdrojů ve vodách Unie. Zaznamenávají však zlepšení u některých důležitých populací, jako např. u tresky obecné v Keltském moři, tresky jednoskvrnné a u jižní populace ďasovitých. Na žádost Komise poskytuje rada ICES ke strategii doporučení, aby do roku 2015 bylo dosaženo stavu řízení, jež je v souladu s maximálním udržitelným výnosem (MSY). K tomuto cíli se Unie zavázala tím, že souhlasila se závěry světového summitu o udržitelném rozvoji pořádaného v roce 2002 v Johannesburgu a s plánem provádění těchto závěrů.Navrhované nařízení o rybolovných právech odpovídá vědeckému doporučení, které Komise obdržela v souvislosti se stavem populací, na jehož základě jsou určována omezení odlovu, jež jsou v souladu s víceletými plány řízení. U populací, které takovými plány nejsou upraveny, reagují navrhované TAC na vědecké doporučení způsobem stanoveným ve sdělení KOM(2011) 298 v konečném znění.Vědecké doporučení závisí podstatným způsobem na údajích. Hodnotit lze pouze populace, pro něž jsou k dispozici dostatečné a spolehlivé údaje, které umožní vypracovat odhady velikosti populace, jakož i prognózy, jak budou populace reagovat na různé scénáře odlovu (tzv. „tabulky možností odlovu“). Tato situace existuje pouze u určitého počtu regulovaných populací. Pro zbývající populace musí přístupem uplatňovaným v řízení zůstat zásada předběžné opatrnosti. Kromě toho je klíčové usilovně pracovat na překonávání nedostatků v údajích, které ovlivňují tyto populace. Za tímto účelem musí být navržená opatření přísná.Soulad s ostatními politikami a cíli UnieTato opatření jsou navržena v souladu s cíli a pravidly společné rybářské politiky a odpovídají politice Unie v oblasti udržitelného rozvoje.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮKonzultace zúčastněných strana) Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentůKomise konzultovala zúčastněné strany, zejména prostřednictvím regionálních poradních sborů, a členské státy v otázce jí navrhovaného přístupu k různým návrhům Komise týkajícím se rybolovných práv na základě sdělení o konzultaci týkající se rybolovných práv (KOM (2011) 298 v konečném znění).Tyto konzultace se kromě toho uskutečnily na základě směrů nastíněných ve sdělení Komise Radě a Evropskému parlamentu o zlepšení konzultace v oblasti řízení rybolovu Společenství (KOM(2006) 246 v konečném znění), ve kterém jsou stanoveny zásady pro tzv. postup jednání s předstihem.Komise v rámci tohoto postupu vypracovala dva konzultační dokumenty o specifických tématech týkajících se tohoto návrhu, konkrétně o:- rozdělení: neoficiální dokument určený Výboru pro rybolov a akvakulturu o rozdělení hlavního nařízení o rybolovných právech v roce 2012;- příloze IIB: neoficiální dokument určený Výboru pro rybolov a akvakulturu o navrhované revizi přílohy IIB týkající se intenzity rybolovu v rámci obnovy některých populací štikozubce novozélandského a humra severského.Tyto dokumenty byly členským státům předloženy v


text: rámci jednání s předstihem a byly rovněž předány regionálním poradním sborům, aby se k nim mohly vyjádřit. Dne 8. září 2011 navíc Komise uspořádala veřejný seminář (za účasti členských států, členů Evropského parlamentu, odborníků na rybolov, zúčastněných stran, tisku a veřejnosti), na němž byly předloženy a projednány výsledky vědeckých doporučení a jejich klíčové dopady.b) Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahuZatímco postup jednání s předstihem se zaměřuje na technické aspekty, reakce na konzultace Komise k rybolovným právům odráží názory členských států a zúčastněných stran na hodnocení, které Komise provedla v souvislosti se stavem zdrojů, a názory na to, jak zajistit vhodný postup v oblasti řízení.Pokud jde o členské státy, tři z nich oznámily své postoje v rámci veřejné konzultace.Co se týče regionálních poradních sborů, čtyři z nich se vyjádřily ke konzultačnímu dokumentu. Připomínky vznesené každým ze čtyř regionálních poradních sborů lze shrnout takto:Regionální poradní sbor pro jihozápadní vody- Regionální poradní sbor pro jihozápadní vody podporuje přijetí většího počtu dlouhodobých plánů řízení.- Snížení o 25 % u populací, u nichž není k dispozici dostatek údajů, je příliš zjednodušující a někdy nespravedlivé. Je třeba více uplatnit individuální přístup.- Příčiny nedostatku údajů mohou být strukturální a Komise i členské státy by měly více investovat do vědeckého výzkumu. Komise by měla zejména vypracovat metodiku ke zlepšení spolupráce mezi vědci a odborníky v této oblasti.Regionální poradní sbor pro severozápadní vody- Regionální poradní sbor pro severozápadní vody se táže, jakým způsobem a kdy mohou být mezidruhové interakce začleněny do úvah o MSY.- Regionální poradní sbor rozporuje prohlášení, že neexistují důkazy o výrazném snížení nadměrné kapacity, jelikož podle jeho názoru existuje dostatečný důkaz o významném snížení intenzity rybolovu.- Regionální poradní sbor nesouhlasí s 25% snížením v situacích s malým množstvím údajů a upřednostňoval by, aby Komise zohlednila vývojové trendy populace podle doporučení ICES.Regionální poradní sbor pro pelagické populace- Nový konzultační dokument o rybolovných právech je příliš zjednodušující a nezabývá se patřičně různorodostí populací, na které se vztahuje.- Regionální poradní sbor pro pelagické populace je zejména znepokojen skutečností, že paušalizující přístup byl použit pro populace, o nichž je k dispozici malé množství údajů.Regionální poradní sbor pro Severní moře- Regionální poradní sbor pro Severní moře se domnívá, že sdělení Komise bylo sepsáno v příliš negativním duchu.- Regionální poradní sbor upozornil na to, že Rada si přála realistickou a postupnou cestu k MSY, a nikoli přímé provádění v roce 2012.- S ohledem na smíšenou povahu rybolovu bylo pro různé druhy rybolovu v Severním moři upřednostňovanou možností vypracování regionálních dlouhodobých plánů řízení.- Regionální poradní sbor nesouhlasí s 25% snížením u populací s malým množstvím údajů, protože by se tím znevýhodňovalo odvětví rybolovu, zatímco odpovědnost za hodnocení spočívá převážně na členských státech; produkovaly by se tím rovněž další výměty.Komise zvážila všechny výše uvedené příspěvky a v mezích toho, co je v souladu s povahou nařízení Rady o rybolovných právech, se snažila je do něj zakomponovat. Vzhledem k početným argumentům pro větší zapojení přístupu ad hoc , co se týče populací s malým množstvím údajů, Komise neuplatnila obecné 25% snížení, ale


text: 15% nebo 25% snížení v závislosti na řadě faktorů, včetně zejména dostupných informací o vývojovém trendu populace a úvah týkajících se smíšených lovišť.Sběr a využití výsledků odborných konzultacíPokud jde o použitou metodiku, konzultovala Komise dvě hlavní organizace/odborníky: ICES, mezinárodní nezávislý vědecký subjekt, a VTHVR. Doporučení rady ICES vychází z poradního rámce vypracovaného v rámci ICES a používaného v souladu s požadavky jejích klientů, mj. i Komise. VTHVR vydává své doporučení na základě mandátu vydaného Komisí.Všechny zprávy výboru VTHVR jsou po formálním schválení Komisí k dispozici na internetových stránkách Generálního ředitelství pro námořní záležitosti a rybolov (GŘ MARE). Všechny zprávy rady ICES jsou k dispozici na internetových stránkách ICES.a) Shrnutí obdržených a použitých stanovisekKonečným cílem Unie je dosáhnout takové úrovně úmrtnosti způsobené rybolovem, která umožní využívat populace na úrovni maximálního udržitelného výnosu. Rozhodnutí spočívá v otázce, jak zajistit, že se této úrovně úmrtnosti ryb dosáhne nejpozději do roku 2015. V mnoha případech to znamená provést snížení míry úmrtnosti způsobené rybolovem, a tím i snížení úlovků. Zůstává však v kompetenci řídících subjektů, aby rozhodly, jak rychle nebo jak postupně se tato snížení provedou. Zvolit je v této souvislosti možno ze dvou základních možností: a) dosáhnout míry úmrtnosti způsobené rybolovem na úrovni maximálního udržitelného výnosu co nejdříve (tj. v roce 2012) nebo b) dosáhnout této míry v roce 2015 (tj. postupným snižováním v průběhu příštích 4 let). ICES označuje tyto dva scénáře a navazující doporučení jako „rámec MSY“ a „přechod na MSY“. Pro každý scénář a rovněž pro mezilehlé hodnoty jsou v doporučení uvedeny příslušné varianty odlovu. U každé populace však ICES označí, který ze scénářů upřednostňuje.Návrh v této souvislosti využívá doporučení MSY, pokud jsou k dispozici, a navrhuje TAC ve výši, která je v souladu s polovičním snížením úmrtnosti ryb ve vztahu k cíli MSY v roce 2012. Ve svém sdělení KOM(2011) 298 v konečném znění Komise vyzdvihla, jak je důležité, aby EU splnila svůj závazek a dosáhla maximálního udržitelného výnosu do roku 2015. Navrhla proto, aby byl dodržen důsledný přístup a aby se míra úmrtnosti způsobená rybolovem dostala na cílové hodnoty již v roce 2012. Ve světle výsledků konzultací navrhuje Komise stanovit snížení TAC postupně, ačkoliv zůstává rozhodně připravena tohoto cíle dosáhnout. To je důvodem pro poloviční snížení úmrtnosti způsobené rybolovem, které je základem tohoto návrhu.Doporučení týkající se MSY je však k dispozici pouze pro menšinu populací. Vzhledem k tomu, že tento návrh upravuje rybolovná práva pro 83 biologických populací, zhruba polovina z nich zůstává na úrovni posouzení, která je pouze kvalitativní, aniž by existoval odhad velikosti populace, a tudíž kvantifikované možnosti odlovu ve vztahu k možným cílům úmrtnosti ryb. V některých případech je ICES schopna poskytnout určité informace o tom, zda by populace mohla být stabilní, zda roste nebo se zmenšuje její velikost, ale v mnoha případech doporučení kvůli nedostatku údajů zcela chybí. Je však nutno zmínit, že existuje také mnoho případů, kde ICES poskytuje poradenství v tomto roce poprvé. To je dobrá zpráva, neboť z ní vyplývá, že se vyvíjí úsilí ke zlepšování údajů, na jejichž základě mohou být


text: poskytována doporučení a co nejlépe využity údaje, které jsou již k dispozici. Kvantitativní posouzení vyžaduje řadu údajů z poměrně dlouhého časového období, proto je třeba i nadále pokračovat v úsilí započatém v letošním roce, aby byl vytvořen solidní základ pro řízení ve střednědobém horizontu.Pro 13 populací (široce rozšířené, žraloci a rejnoci) bude doporučení vydáno na podzim, a návrh tedy bude muset být v té době příslušným způsobem aktualizován. U 9 populací se doporučení využívají pro účely provádění použitelných plánů řízení nebo dohodnutých pravidel kontroly odlovu.Pokud jde o skutečné trendy patrné ve vývoji populací, je možno zdůraznit tyto případy:- Jižní populace ďasovitých (VIIIc): populace je na vzestupu a mělo by být možné dosáhnout úrovně MSY již v roce 2012, a to dokonce s vyššími odlovy než v současnosti.- Treska obecná v Keltském moři: ročník 2009 byl mimořádně úspěšný a umožnil výrazně zvýšit velikost této populace.- Treska jednoskvrnná na západě Skotska a v Keltském moři: populace tresky jednoskvrnné v západních vodách využívá po mnoha letech nepříznivých podmínek silného nárůstu populace v roce 2009. Avšak závažným problémem pro tento druh v obou oblastech a v Irském moři zůstávají výměty.- Štikozubec obecný v severních a jižních oblastech: tyto populace jsou nadále v poměrně dobrém stavu, ačkoli doporučení stále uvádí alarmující míru úmrtnosti způsobenou rybolovem a možné nepravdivé nahlášení úlovků.- Sleď obecný v Keltském moři: další významná populace, která nadále vykazuje známky dobrého stavu, díky čemuž je možné plánovat zvýšení odlovů v roce 2012.Pokud jde o méně příznivý vývoj, mělo by být zdůrazněno toto:- Jazyk obecný v Keltském moři : má se za to, že populace je lovena v udržitelných úrovních (MSY), ale její velikost je menší, než se dříve soudilo, neboť vědci své odhady letos přehodnotili. Aby se rybolov udržel na úrovni maximálního udržitelného výnosu, musí být TAC sníženy.- Treska bezvousá (různé populace západních vod) : zdá se, že rok 2009 byl pro bělomasé ryby dobrým rokem jako v případě tresky jednoskvrnné a tresky obecné v Keltském moři. Z určitých náznaků vyplývá, že i treska bezvousá tohoto hojného roku využila. Treska bezvousá je však z těchto tří druhů bělomasých ryb nejméně hodnotná, a vykazuje proto velmi vysokou míru výmětů. Údaje o vykládkách tudíž nejsou dobrým základem pro zhodnocení stavu populace a vědci nemohou poskytnout spolehlivé poradenství. Je zřejmé, že pokud nebudou podniknuty kroky k vyřešení problému výmětů, bude promarněna velká příležitost k obnově těchto populací z oblasti západně od Skotska k vodám Keltského moře.- Treska obecná v oblasti západně od Skotska, v Irském moři a Kattegatu: řízení těchto populací nadále brání malé množství údajů a i přes po sobě následující výrazná snížení TAC v posledních letech (–25 %) neexistují žádné známky obnovy.- Jazyk obecný ve východní části Lamanšského průlivu: populace je na historicky nejnižší úrovni.- Humr severský: situace se liší u různých jednotek populace (funkčních jednotek), které jsou řízeny v rámci každého TAC. V oblasti VII a Porcupine Bank existují podle ICES náznaky, že územní a sezónní opatření uplatňovaná od roku 2009 mohla přispět k ochraně vyčerpané populace, ale to znamená, že je třeba


text: vyvinout další úsilí k odstranění škody způsobené v předchozích letech. Jiné funkční jednotky v dané oblasti a také severněji ve vodách západně od Skotska vykazují známky pozitivního vývoje, ale celkově je stále příliš mnoho funkčních jednotek bez dostatečného množství údajů.VTHVR potvrzuje a v některých případech i rozvíjí doporučení poskytnutá radou ICES.a) Prostředky použité pro zveřejnění odborných stanovisekVšechny zprávy výboru VTHVR jsou po formálním schválení Komisí k dispozici na internetových stránkách Generálního ředitelství pro námořní záležitosti a rybolov (GŘ MARE). Všechny zprávy rady ICES jsou k dispozici na internetové stránce ICES.Posouzení dopadůNařízení o rybolovných právech již není nástrojem, který umožňuje, aby komplexní soubory opatření přijímala pouze Rada, a musí omezit svou působnost vymezenou čl. 43 odst. 3 Smlouvy. Je tudíž dobře přizpůsobené řízení založenému na výsledcích. Pokud politika bude celkově fungovat lépe, zlepší se i roční rybolovná práva. Ucelená politika námořních záležitostí zahrnuje zejména řízení loďstva, strukturální podporu, kontrolu a prosazování předpisů, regulaci trhů a integraci nástrojů řízení. I nadále je však důležité používat tento nástroj pro provádění úprav, jež jsou nezbytné pro zachování zdrojů evropského rybolovu a zpracovatelského průmyslu, a pro prevenci či nápravu negativních dopadů příliš vysoké úmrtnosti ryb na mořské životní prostředí.Pro populace klíčového hospodářského významu, včetně štikozubce obecného, tresky obecné, platýsovitých a jiných, přijala Unie řadu víceletých plánů řízení. Před jejich přijetím je třeba provést posouzení dopadů. Jakmile plány vstoupí v platnost, určují úroveň TAC, kterou je třeba pro daný rok stanovit, aby byly dosaženy dlouhodobé cíle těchto plánů. V souladu s těmito plány je Komise povinna předložit svůj návrh na TAC. Četné zásadní TAC obsažené v návrhu jsou tudíž výsledkem konkrétního posouzení dopadů vypracovaného pro plán, jehož jsou základem.U zbývajících populací, i přestože pro ně neexistují víceleté plány, se návrh snaží vyhnout krátkodobému přístupu a upřednostňuje dlouhodobá, udržitelná rozhodnutí. V mnoha případech toto vede k postupnějšímu snižování rybolovných práv.Politika směřující k maximálnímu udržitelnému výnosu, která je základem dlouhodobého řízení Komise, byla předmětem podrobné analýzy a posouzení dopadů v rámci reformy SRP – procesu, který dne 13. července 2011 ukončilo předložení balíčku návrhů. Zvláštním tématem analýzy v této souvislosti byla otázka, zda je žádoucí, aby se dosáhlo řízení populací v souladu s maximálním udržitelným výnosem již v polovině období: zpráva o posouzení dopadů (SEK(2011) 891) identifikuje tento cíl jako nezbytnou podmínku pro dosažení environmentální, hospodářské a sociální udržitelnosti. V dlouhodobém horizontu jsou environmentální, hospodářská i sociální udržitelnost stejně důležité obecné cíle.Analýza ukazuje, že k dosažení maximálního udržitelného výnosu do cílového data je třeba krátkodobých hospodářských a sociálních nákladů. V dlouhodobém horizontu se však tyto náklady bezesporu vyplatí. Z analýzy však rovněž jasně vyplývá zásadní a naléhavá potřeba zlepšit znalostní základnu, pokud má být SRP úspěšná. Optimalizovány by měly být údaje potřebné pro vědecká doporučení o stavu populací i údaje nutné k posouzení hospodářských a sociálních aspektů činnosti a jejich ovlivnění. S ohledem na tuto analýzu se předkládaný návrh snaží svým komplexním a soudržným přístupem vydat správným směrem. Zaprvé, pokud to dostupné vědecké údaje umožňují, návrh rázně sleduje cíl maximálního udržitelného výnosu, čímž vědeckého poradenství využívá, jak nejlépe


text: může. Zadruhé, pokud jde o populace, pro které údaje chybějí a které tedy není možné řídit na základě maximálního udržitelného výnosu, návrh zaujímá přísný přístup podle zásady předběžné opatrnosti. Aby se snížila četnost využívání této zásady, musí se v doporučeních podstatně snížit míra nejistoty. To lze řešit pouze tehdy, budou-li příslušné vnitrostátní správní orgány a zúčastněné strany shromažďovat a poskytovat vědcům nezbytné údaje.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUa) Právní základPrávním základem návrhu je čl. 43 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.Závazky Unie ve věci udržitelného využívání živých vodních zdrojů vyplývají z povinností stanovených v článku 2 nařízení (ES) č. 2371/2002.b) Shrnutí návrhuNávrh stanoví omezení odlovu a intenzity rybolovu použitelná na rybolov Unie s cílem dosáhnout cíle společné rybářské politiky směřujícího k zajištění rybolovu na úrovni, jež je udržitelná hospodářsky, sociálně i z hlediska životního prostředí.c) PoužitíPředpisy vztahující se na oblast návrhu jsou použitelné do 31. prosince 2012, s výjimkou některých ustanovení o omezení intenzity rybolovu, která jsou použitelná do 31. ledna 2013.d) Zásada subsidiarityNávrh spadá do výlučné pravomoci Unie podle čl. 3 odst. 1 písm. d) Smlouvy. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.e) Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu: Společná rybářská politika je společnou politikou. Podle čl. 43 odst. 3 Smlouvy musí Rada přijmout opatření ke stanovení a přidělení rybolovných práv.Navrhované nařízení Rady přiděluje členským státům rybolovná práva. S ohledem na čl. 20 odst. 3 nařízení č. 2371/2002 mohou členské státy taková práva regionům či subjektům volně přidělit tak, jak považují za vhodné. Členské státy tak mají dostatečný manévrovací prostor pro rozhodování o tom, jakým způsobem na základě zvoleného sociálně-ekonomického modelu využijí rybolovná práva, která jim byla přidělena.Návrh nemá dodatečné finanční dopady na členské státy. Rada toto nařízení přijímá každý rok. Jsou proto již zavedeny jak veřejné, tak soukromé nástroje pro jeho provádění.f) Volba nástrojůNavrhovaný nástroj: nařízení.4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.5. DODATEČNÉ INFORMACEg) ZjednodušeníTímto návrhem se zjednodušují administrativní postupy veřejných orgánů (Unie nebo vnitrostátních), zejména požadavky na řízení intenzity rybolovu.h) Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnostiNávrh se týká každoročního nařízení na rok 2012, a proto neobsahuje doložku o revizi.i) Podrobné vysvětlení návrhuTento návrh se omezuje na stanovení a přidělení rybolovných práv a podmínek funkčně spojených s užíváním těchto rybolovných práv.Pro rostoucí počet populací, jako je například populace štikozubce obecného, jazyka obecného, platýse evropského a humra severského, byla rybolovná práva stanovena na základě pravidel stanovených v příslušných víceletých plánech. Pokud jde o populace, pro něž byly navrženy nové víceleté plány (západní populace kranasů), jakož i populace, ohledně nichž se Rada a Komise zavázaly v prohlášení přijatém na zasedání Rady v prosinci 2009 (sleď obecný v Keltském moři a treska jednoskvrnná ve vodách západního Skotska), je návrh v souladu s pravidly stanovenými v uvedeném prohlášení.Pokud jde o populace tresky obecné v oblasti západně od Skotska, v Irském moři a Kattegatu, v obdrženém doporučení se uvádí, že se stále nedaří tyto populace obnovit. Jako v minulém roce navrhuje Komise přísnější opatření než automatické snižování TAC, které nařizují plán pro tresku obecnou[2] či pravidla pro