text:
úřady pro koordinaci a správu této přílohy jsou:
 1.
 na straně Spojených států amerických:
 Federal Aviation Administration (Federální letecký úřad)
 Office of International Affairs (Oddělení mezinárodních věcí)
 Africa, Europe & Middle East Office, AEU
 Wilbur Wright Bldg., 6th Floor, East
 600 Independence Avenue, S.W.
 Washington, D.C. 20591 – USA
 Telefon: + 1 2022671000
 Fax: + 1 2022677198
 2.
 na straně Evropské unie:
 Single European Sky Unit (Oddělení pro jednotné evropské nebe)
 Directorate-General for Mobility and Transport (Generální ředitelství pro mobilitu a dopravu)
 Directorate for Air Transport (Ředitelství pro leteckou dopravu)
 European Commission (Evropská komise)
 Rue de Mot 24
 1040 Brussels – Belgium/Belgie
 Telefon: + 32 22991915
 ČLÁNEK IX
 UKONČENÍ PLATNOSTI
 Ukončením platnosti této přílohy se ukončuje platnost všech dodatků a dílčích příloh přijatých podle této přílohy.
 Dodatek 1 přílohy 1
 MEMORANDA O SPOLUPRÁCI
 NAT-I-9406A
 MEZI
 SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI
 A
 EVROPSKOU UNIÍ
 SPOLUPRÁCE PROGRAMŮ SESAR A NEXTGEN V OBLASTI
 VÝZKUMU, VÝVOJE, SCHVALOVÁNÍ A
 GLOBÁLNÍ INTEROPERABILITY
 ČLÁNEK I
 ÚČEL
 Účelem tohoto dodatku je provádění přílohy 1 memoranda o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií (dále jen „memorandum“) stanovením podmínek, na jejichž základě strany nastolí spolupráci v oblasti výzkumu, vývoje a schvalování s cílem zajistit globální interoperabilitu mezi jejich programy modernizace uspořádání letového provozu (ATM), NextGen a SESAR, s přihlédnutím k zájmům civilních a vojenských uživatelů vzdušného prostoru.
 ČLÁNEK II
 DEFINICE
 Pro účely tohoto dodatku se výrazem „schvalování“ rozumí potvrzení skutečnosti, že po celý životní cyklus vývoje navrhované řešení, včetně koncepce, systému a postupů, odpovídá potřebám zúčastněných stran.
 ČLÁNEK III
 ZÁSADY
 Spolupráce podle tohoto dodatku se provádí recipročně v souladu se zásadami stanovenými v čl. I bodu C memoranda.
 Koordinační výbor zřízený podle článku V tohoto dodatku sleduje provádění tohoto dodatku a určuje oblasti, ve kterých je možné poskytnout konkrétní příležitosti k účasti v konzultačních orgánech, iniciativách a činnostech výzkumu, vývoje a schvalování každé strany, zejména oblasti, ve kterých lze přispívat k vymezení systémů na vysoké úrovni, jako je interoperabilita, vymezení architektury a technická základna. Koordinační výbor může podle článku V tohoto dodatku navrhovat dílčí přílohy týkající se určených oblastí.
 ČLÁNEK IV
 ROZSAH PRACÍ
 A.
 Práce mají přispět k výzkumu, vývoji a schvalování v oblasti ATM pro účely globální interoperability. Práce mohou, avšak nemusí zahrnovat činnosti uvedené v odstavcích 1 až 5 tohoto článku.
 1.Průřezové činnosti
 Do průřezových činností jsou zahrnuty úkoly, které nejsou specifické pro konkrétní provozní ani technický vývoj, ale mají v programech SESAR a NextGen styčné body. Tyto činnosti mají velký význam pro spolupráci, neboť každý odlišný postup může mít dalekosáhlé a závažné dopady na harmonizaci a interoperabilitu. V této oblasti se strany chtějí zabývat:
 a)koncepcí a plánem provozu;
 b)ustanovením o oddělení;
 c)plánováním, včetně normalizace a právní úpravy, s cílem usnadnit synchronizaci provádění;
 d)obchodním plánem a plánem investic;
 e)životním prostředím;
 f)koordinací technického úsilí na podporu normalizační činnosti v oblasti modernizace ATM na globální úrovni a na úrovni ICAO;
 g)synchronizací a jednotností plánů avioniky s cílem zajistit nejlepší ekonomickou efektivitu pro uživatele vzdušného prostoru a
 h)koordinovaným prováděním technických a provozních změn, jimiž lze z pohledu uživatele vzdušného prostoru


text:
docílit bezproblémového provozu nebo jej zachovat.
 2.Uspořádání informací
 Hlavním cílem uspořádání informací je zajistit včasné šíření přesných a relevantních informací o ATM v celé komunitě zúčastněných stran způsobem, který je bezproblémový (interoperabilní) a bezpečný a který podporuje rozhodování na základě spolupráce. V této oblasti se strany chtějí zabývat:
 a)interoperabilitou uspořádání informací v rámci celého systému (SWIM);
 b)interoperabilitou uspořádání leteckých informací (AIM) a
 c)výměnou meteorologických informací.
 3.Uspořádání trajektorií
 Uspořádání trajektorií zahrnuje výměnu čtyřdimenzionálních (4D) trajektorií „letadlo-letadlo“ a „letadlo-země“, která si vyžaduje jednotný přístup k terminologii, definici a výměně letových informací ve všech okamžicích a ve všech fázích letu. V této oblasti se strany chtějí zabývat:
 a)jednotnou definicí trajektorií a jejich výměnou;
 b)letovým plánováním a dynamickou aktualizací letových plánů;
 c)uspořádáním provozu (včetně integrace a predikce trajektorie);
 d)integrací neobsazených leteckých systémů (UAS) do ATM;
 e)sbližováním koncepcí programů SESAR a NextGen v oblasti provozu, definic služeb a jejich použití, včetně definice a formátu výměny 4D trajektorií.
 4.Komunikace, navigace, přehled (CNS) a palubní interoperabilita
 CNS a palubní interoperabilita zahrnují plánování palubního vybavení a vývoj vzájemně interoperabilních aplikací a systémů „letadlo-letadlo“ a „letadlo-země“. V této oblasti se strany chtějí zabývat:
 a)palubní interoperabilitou, včetně:
 i.palubního protisrážkového systému (ACAS);
 ii.plánováním avioniky;
 iii.pomocných palubních systémů pro indikaci snížení rozstupu (ASAS) pro indikaci snížení rozstupu „letadlo-letadlo“ a „letadlo-země“;
 b)komunikací, včetně:
 i.služeb a technologií datovým spojem;
 ii.pružné komunikační architektury;
 c)navigací, včetně:
 i.navigace založené na výkonnosti;
 ii.aplikací globálního družicového navigačního systému (GNSS) pro provoz na trati a přiblížení, včetně přiblížení s vertikálním vedením;
 d)přehledem, včetně:
 i.služeb a technologie automatického závislého přehledového systému (ADS) a
 ii.pozemního přehledového systému.
 5.Projekty spolupráce
 Projekty spolupráce zahrnují projekty ad hoc, u nichž se strany shodnou, že potřebují cílenou koordinaci a spolupráci.
 B.
 Strany podle potřeby na reciproční bázi vytvářejí (buď samostatně, nebo společně pro účely vzájemné výměny) zprávy popisující koncepce použití, modely, prototypy, hodnocení, schvalovací řízení a srovnávací studie týkající se technických a provozních aspektů ATM. Při hodnocení a schvalování lze využívat širokou škálu nástrojů, např. simulace a zkušební provoz.
 ČLÁNEK V
 ŘÍZENÍ
 V závislosti na dostupnosti finančních prostředků strany určí a řídí projekty a činnosti, přičemž zajišťují, aby se probíhající práce zaměřovaly na výsledky, byly vždy účelné a probíhaly včas, a vytvářely tak synergické účinky a předešlo se zdvojování úsilí. Za tímto účelem se zřídí koordinační výbor, který:
 A.
 má dva spolupředsedající, tj. zástupce Federálního leteckého úřadu (FAA) a zástupce Evropské komise, popřípadě jimi jmenované zástupce;
 B.
 se skládá ze stejného počtu účastníků jmenovaných FAA a Evropskou komisí;
 C.
 zasedá alespoň dvakrát ročně s cílem:
 1.sledovat a přezkoumávat pokrok dosažený v rámci probíhajících společných projektů a činností vymezených dílčími přílohami a prováděných pracovními skupinami zřízenými podle odstavce F tohoto článku;
 2.posoudit dosažené výsledky;
 3.navrhnout podle potřeby zahájení nových projektů a činností;
 4.vytvořit návrhy dílčích příloh nebo změn dílčích příloh tohoto dodatku, které koordinační výbor předloží ke schválení výkonnému výboru;
 5.sledovat a zajišťovat účinné provádění tohoto dodatku a podle potřeby vést konzultace o mechanismech účasti zástupců odvětví nebo předávat dotazy výkonnému výboru;
 D.
 stanoví své pracovní postupy. Všechna rozhodnutí se přijímají konsensem spolupředsedajících. Tato rozhodnutí musí být

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
písemná a podepsaná spolupředsedajícími nebo jejich zástupci;
 E.
 podává zprávy výkonnému výboru zřízenému podle článku IV přílohy 1 memoranda;
 F.
 zřizuje podle potřeby pracovní skupiny věnující se konkrétním projektům nebo činnostem podle tohoto dodatku. Každá pracovní skupina sestává z přiměřeně omezeného počtu účastníků jednotlivých stran. Pracovní skupiny se scházejí podle potřeby, řídí se pokyny udělenými koordinačním výborem a pravidelně mu podávají zprávy.
 ČLÁNEK VI
 IMUNITA A PRÁVNÍ ODPOVĚDNOST
 Strany mohou v případě potřeby řešit otázky imunity a právní odpovědnosti spojené s činnostmi prováděnými podle tohoto dodatku v příslušné dílčí příloze.
 ČLÁNEK VII
 PROVÁDĚNÍ
 A.
 Všechny práce stanovené tímto dodatkem jsou popsány v dílčích přílohách, jež se po svém vstupu v platnost stávají součástí tohoto dodatku.
 B.
 Každá dílčí příloha obsahuje popis prací, které musí provést strany nebo pracovní skupiny, jež strany k vykonání prací určí, včetně místa a plánovaného trvání prací, personálu a dalších zdrojů nutných k dokončení prací, odhadu nákladů a jakýchkoli jiných relevantních informací týkajících se prací.
 ČLÁNEK VIII
 FINANČNÍ USTANOVENÍ
 Není-li v dílčí příloze tohoto dodatku uvedeno jinak, ponese každá strana náklady na činnosti, které vykonává.
 ČLÁNEK IX
 KONTAKTNÍ MÍSTA
 A.
 Určenými úřady pro koordinaci a správu tohoto dodatku jsou:
 1.
 na straně Spojených států amerických:
 Federal Aviation Administration (Federální letecký úřad)
 Office of International Affairs (Oddělení mezinárodních věcí)
 Africa, Europe & Middle East Office, AEU
 Wilbur Wright Bldg., 6th Floor, East
 600 Independence Avenue, S.W.
 Washington, D.C. 20591 – USA
 Telefon: + 1 2022671000
 Fax: + 1 2022677198
 2.
 na straně Evropské unie:
 Single European Sky Unit (Oddělení pro jednotné evropské nebe)
 Directorate-General for Mobility and Transport (Generální ředitelství pro mobilitu a dopravu)
 Directorate for Air Transport (Ředitelství pro leteckou dopravu)
 European Commission (Evropská komise)
 Rue de Mot 24
 1040 Brussels - Belgium/Belgie
 Telefon: + 32 22968430
 B.
 Pro konkrétní činnosti by měl být zřízen styčný subjekt pro technický program, jak je uvedeno v dílčích přílohách tohoto dodatku.
 ČLÁNEK X
 UKONČENÍ PLATNOSTI
 Ukončením platnosti tohoto dodatku se ukončuje platnost všech dílčích příloh, které strany podle tohoto dodatku uzavřely.
 DÍLČÍ PŘÍLOHA 1
 DODATKU 1 PŘÍLOHY 1
 MEMORANDA O SPOLUPRÁCI
 NAT-I-9406A
 MEZI
 SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI
 A
 EVROPSKOU UNIÍ
 SPOLUPRÁCE PROGRAMŮ SESAR A NEXTGEN NA PRŮŘEZOVÝCH ČINNOSTECH V ZÁJMU GLOBÁLNÍ INTEROPERABILITY
 ČLÁNEK I – ÚČEL
 A.
 Tato dílčí příloha 1 dodatku 1 přílohy 1 (dále jen „dodatek 1“) memoranda o spolupráci NAT-I-9406A (dále jen „memorandum“) mezi Spojenými státy americkými (dále jen „USA“) a Evropskou unií (dále jen „EU“) stanoví podmínky spolupráce na průřezových činnostech v zájmu globální interoperability programů NextGen a SESAR.
 B.
 Tato dílčí příloha:
 1.popisuje práce, které mají být provedeny;
 2.stanoví veškeré výjimky z ustanovení o právech duševního vlastnictví stanovených článkem VIII memoranda.
 ČLÁNEK II – ROZSAH PRACÍ
 A.
 USA a EU (dále jen „strany“) se dohodly, že budou podle potřeby koordinovat některé činnosti průřezového charakteru (dále jen „průřezové činnosti“), zejména činnosti popsané níže. Jménem USA provádí tuto dílčí přílohu Federální letecký úřad (dále jen „FAA“). Jménem EU provádí tuto dílčí přílohu Evropská komise, která za tímto účelem může pověřit společný podnik SESAR prováděním činností v rámci


text:
spolupráce podle této dílčí přílohy.
 B.
 Strany pracují na vytvoření společné definice koncepce provozu v oblastech, ve kterých to je nutné, aby se zajistila optimální výkonnost a interoperabilita pro uživatele vzdušného prostoru, a jejich cílem je dohodnout se na společném prováděcím harmonogramu. Tyto práce zahrnují konkrétní činnosti koordinace, jež se zabývají metodami oddělení a vymezením souvisejících služeb uspořádání letového provozu (dále jen „ATM“). Při provádění těchto koordinačních činností strany zohlední:
 1.důležitou roli, kterou tyto činnosti hrají při poskytování podpory pro jiné koordinační činnosti, kterými se zabývá tato dílčí příloha a jiné dílčí přílohy dodatku 1;
 2.potřebu: i) stanovit koordinované stanovisko a dosáhnout společného chápání základních prvků programů SESAR a NextGen, zejména pokud jde o plnění vhodných cílů v oblasti provozu, ochrany životního prostředí, bezpečnosti a zabezpečení; ii) vypracovat doplňující předpisy; a iii) stanovit prostředky pro dosažení a udržení interoperability během plánovaného zavádění.
 C.
 Strany koordinují normalizaci a přípravu svého příslušného regulačního plánu v souvislosti s průřezovými činnostmi popsanými v dodatku 1, aby předešly případným závažnějším problémům s interoperabilitou kvůli nedostatečné synchronizaci při přijímání nových norem a předpisů na globální úrovni. Ze stejného důvodu strany usilují o vymezení a prosazování harmonizovaného přístupu k mezinárodní regulaci a normám týkajícím se budoucích provozních a technických kapacit v rámci Mezinárodní organizace pro civilní letectví.
 D.
 Strany koordinují svůj přístup k činnostem, prostředkům a plánování zavádění, aby umožnily hladké provedení technických a provozních změn systémů ATM v USA i EU a dosáhly souladu provozních harmonogramů a termínů zavádění tam, kde je interoperabilita velmi potřebná.
 E.
 Strany koordinují svůj přístup k provozním změnám, aby dosáhly co nejlepšího výsledku výkonnosti v oblastech bezpečnosti, zabezpečení, ochrany životního prostředí, lidských faktorů a obchodních příležitostí. V této oblasti strany vyhledávají a koordinují osvědčené postupy při tvorbě modelů a metody zlepšování, zejména pokud jde o stanovení doplňkových cílů a pochopení hlubších důvodů, aby bylo možné provádět spolehlivé srovnání prvků souvisejících s výkonností a dopadů projektů SESAR a NextGen.
 ČLÁNEK III – ŘÍZENÍ A PROVÁDĚNÍ
 A.
 Práce vykonávané podle této dílčí přílohy se řídí podmínkami článku V dodatku 1. Podrobnější správa průřezových činností je vymezena stranami ve společném správním dokumentu schváleném koordinačním výborem, který byl zřízen podle dodatku 1. Tento dokument popisuje prostředky, role, odpovědnost a účastníky každého konkrétního projektu a pracovní procesy při průřezových činnostech.
 B.
 Práce vykonávané podle této dílčí přílohy jsou dále rozděleny na jednotlivé průřezové činnosti nebo na skupiny souvisejících průřezových činností. Pracovní dokument schválený koordinačním výborem, který byl zřízen podle dodatku 1, stanoví rozsah prací při každé průřezové činnosti nebo skupině průřezových činností, určuje styčné subjekty obou stran pro technický program a popisuje vztah každé činnosti k ostatním činnostem.
 ČLÁNEK IV – FINANCOVÁNÍ
 Každá strana nese náklady na práce, které sama vykonává podle této dílčí přílohy.
 ČLÁNEK V – PRÁVA DUŠEVNÍHO VLASTNICTVÍ
 Platí podmínky stanovené článkem VIII memoranda, který se zabývá právy duševního vlastnictví. Pokud ale jedna strana potřebuje přístup k duševnímu vlastnictví druhé strany, aby mohla používat duševní vlastnictví vytvořené společně stranami podle této dílčí přílohy, majitel práv jí tento přístup umožní za podmínek stanovených v


text:
čl. VIII bodu B memoranda, pokud se strany výjimečně nedohodly na přísnějších podmínkách pro právo přístupu.
 ČLÁNEK VI – KONTAKTNÍ MÍSTA
 Strany se vzájemně informují o svých kontaktních místech pro účely technické koordinace a řízení průřezových činností, které budou vykonávány podle této dílčí přílohy.
 DÍLČÍ PŘÍLOHA 2
 DODATKU 1 PŘÍLOHY 1
 MEMORANDA O SPOLUPRÁCI
 NAT-I-9406A
 MEZI
 SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI
 A
 EVROPSKOU UNIÍ
 SPOLUPRÁCE PROGRAMŮ SESAR A NEXTGEN V OBLASTI USPOŘÁDÁNÍ INFORMACÍ V ZÁJMU GLOBÁLNÍ INTEROPERABILITY
 ČLÁNEK I – ÚČEL
 A.
 Tato dílčí příloha 2 dodatku 1 k příloze 1 (dále jen „dodatek 1“) memoranda o spolupráci NAT-I-9406A (dále jen „memorandum“) mezi Spojenými státy americkými (dále jen „USA“) a Evropskou unií (dále jen „EU“) stanoví podmínky spolupráce v oblasti uspořádání informací pro globální interoperabilitu programů NextGen a SESAR.
 B.
 Tato dílčí příloha:
 1.popisuje práce, které mají být provedeny a
 2.stanoví veškeré výjimky z ustanovení o právech duševního vlastnictví stanovených článkem VIII memoranda.
 ČLÁNEK II – ROZSAH PRACÍ
 A.
 USA a EU (dále jen „strany“) se dohodly, že budou podle potřeby koordinovat některé činnosti v oblasti uspořádání informací, zejména pokud jde o výměnu informací, které podporují síťové interoperabilní schopnosti uspořádání letového provozu (dále jen „ATM“) s využitím koncepce uspořádání informací v rámci celého systému (dále jen „SWIM“) (souhrnně dále jen „činnosti v oblasti uspořádání informací“), jež jsou blíže popsány v následujících odstavcích. Jménem USA provádí tuto dílčí přílohu Federální letecký úřad (dále jen „FAA“). Jménem EU provádí tuto dílčí přílohu Evropská komise, která za tímto účelem může pověřit společný podnik SESAR prováděním činností v rámci spolupráce podle této dílčí přílohy.
 B.
 Strany spolupracují na vymezení a zavádění interoperabilní technické infrastruktury SWIM. Tyto práce zahrnují vymezení klíčových schopností interoperabilní technické infrastruktury SWIM, mimo jiné například: společných vzorů pro výměnu zpráv; služeb registru (včetně katalogu a vyhledávání), služeb zabezpečení, jednotné formy klíčových informací, které jsou předmětem výměny, včetně jejich atributů a zajištění optimální provozní výkonnosti ATM napříč regiony působnosti programů SESAR a NextGen. Podle potřeby se vymezí společné funkce uspořádání informací. Strany zváží integraci letadel a letišť do technické infrastruktury SWIM.
 C.
 Strany vytvoří jednotnou terminologii pro včasné, přesné a bezpečné šíření informací, které budou podporovat rozhodování v rámci ATM na základě spolupráce při pozemním i letovém provozu, přičemž tato terminologie posílí a/nebo zachová interoperabilitu, jež podporuje provoz na vysoké úrovni. Během tvorby jednotné terminologie strany zváží, nakolik bude tato terminologie podporovat ostatní koordinační činnosti, kterými se zabývá tato dílčí příloha a jiné dílčí přílohy. Strany také prosazují společné chápání základních prvků jedné z klíčových schopností koncepce provozu obou programů, SESAR a NextGen: podpora zajištění toho, aby se správné informace dostaly správným osobám ve správný čas, a podpořily tak přijímání správných provozních rozhodnutí.
 D.
 Strany koordinují své příslušné činnosti v oblasti uspořádání informací, aby dosáhly jednotného uspořádání informací v oblastech uspořádání leteckých informací (dále jen „AIM“), výměny meteorologických informací a letového plánování, jak je stanoveno v dílčí příloze 3 dodatku 1, a to s přihlédnutím k běžným provozním scénářům, které vyžadují informace: i) na podporu strategického plánování, provádění a poletových fází; a ii) pro


text:
splnění výkonových požadavků na interoperabilní a společné informace.
 E.
 Strany podle potřeby rozšiřují rozsah uspořádání informací i na jiné oblasti výměny informací, aby zlepšily prvky související s výkonností a dopady programů SESAR a NextGen.
 ČLÁNEK III – ŘÍZENÍ A PROVÁDĚNÍ
 A.
 Práce vykonávané podle této dílčí přílohy se řídí podmínkami článku V dodatku 1. Podrobnější správa činností v oblasti uspořádání informací je vymezena stranami ve společném správním dokumentu schváleném koordinačním výborem, který byl zřízen podle dodatku 1. Tento dokument popisuje prostředky, role, odpovědnost a účastníky každého konkrétního projektu a pracovní procesy při činnostech v oblasti uspořádání informací.
 B.
 Práce vykonávané podle této dílčí přílohy jsou dále rozděleny na jednotlivé činnosti v oblasti uspořádání informací nebo na skupiny těchto činností. Pracovní dokument schválený koordinačním výborem, který byl zřízen podle dodatku 1, stanoví rozsah prací při každé činnosti v oblasti uspořádání informací nebo skupině takových činností, určuje styčné subjekty obou stran pro technický program a popisuje vztah každé činnosti k ostatním činnostem.
 ČLÁNEK IV – FINANCOVÁNÍ
 Každá strana nese náklady na práce, které sama vykonává podle této dílčí přílohy.
 ČLÁNEK V – PRÁVA DUŠEVNÍHO VLASTNICTVÍ
 Platí podmínky stanovené článkem VIII memoranda, který se zabývá právy duševního vlastnictví. Pokud ale jedna strana potřebuje přístup k duševnímu vlastnictví druhé strany, aby mohla používat duševní vlastnictví vytvořené společně stranami podle této dílčí přílohy, majitel práv jí tento přístup umožní za podmínek stanovených v čl. VIII bodu B memoranda, pokud se strany výjimečně nedohodly na přísnějších podmínkách pro právo přístupu.
 ČLÁNEK VI – KONTAKTNÍ MÍSTA
 Strany se vzájemně informují o svých kontaktních místech pro účely technické koordinace a řízení činností v oblasti uspořádání informací, které budou vykonávány podle této dílčí přílohy.
 DÍLČÍ PŘÍLOHA 3
 DODATKU 1 PŘÍLOHY 1
 MEMORANDA O SPOLUPRÁCI
 NAT-I-9406A
 MEZI
 SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI
 A
 EVROPSKOU UNIÍ
 SPOLUPRÁCE PROGRAMŮ SESAR A NEXTGEN NA USPOŘÁDÁNÍ TRAJEKTORIÍ V ZÁJMU GLOBÁLNÍ INTEROPERABILITY
 ČLÁNEK I – ÚČEL
 A.
 Tato dílčí příloha 3 dodatku 1 přílohy 1 (dále jen „dodatek 1“) memoranda o spolupráci NAT-I-9406A (dále jen „memorandum“) mezi Spojenými státy americkými (dále jen „USA“) a Evropskou unií (dále jen „EU“) stanoví podmínky spolupráce při činnostech uspořádání trajektorií pro globální interoperabilitu programů NextGen a SESAR.
 B.
 Tato dílčí příloha:
 1.popisuje práce, které mají být provedeny;
 2.stanoví veškeré výjimky z ustanovení o právech duševního vlastnictví stanovených článkem VIII memoranda.
 ČLÁNEK II – ROZSAH PRACÍ
 A.
 USA a EU (dále jen „strany“) se dohodly, že budou podle potřeby koordinovat některé činnosti v oblasti uspořádání trajektorií (dále jen „činnosti v oblasti uspořádání trajektorií“). Tato oblast představuje jednu z klíčových schopností koncepce provozu programů SESAR a NextGen. Pro zajištění společného chápání trajektorie, vazeb na letové plánování, strategické plánování, provádění a poletové fáze a s ohledem na všechny uživatele vzdušného prostoru, včetně neobsazených leteckých systémů (dále jen „UAS“), je nezbytná jejich koordinace. Tyto činnosti jsou podrobněji popsány v následujících odstavcích. Jménem USA provádí tuto dílčí přílohu Federální letecký úřad (dále jen „FAA“). Jménem EU provádí tuto dílčí přílohu Evropská komise, která za tímto účelem může pověřit společný podnik SESAR prováděním činností v rámci spolupráce


text:
podle této dílčí přílohy.
 B.
 Strany spolupracují na vypracování společné definice čtyřdimenzionální (4D) trajektorie pro různé scénáře provozu, které popisují budoucí prostředí v oblasti uspořádání letového provozu, a formátu výměny (podporujícího výměnu dat „letadlo-země“, „letadlo-letadlo“ a „země-země“ a přechod na formáty uspořádání informací v rámci celého systému), jenž povede k interoperabilnímu řešení zaměřenému na výkon, které lze formalizovat prostřednictvím vhodných normalizačních činností Evropské organizace pro zařízení v civilním letectví (EUROCAE), Radiotechnické komise pro letectví (RTCA) a Mezinárodní organizace pro civilní letectví, jak je uvedeno v dílčí příloze 1 dodatku 1.
 C.
 V souvislosti s provozem na základě trajektorií 4D strany koordinují vývoj koncepcí pro: letové plánování a provozní strategické plánování, plánování za letu, dynamické aktualizace trajektorie za letu, a analýzu a archivaci po letu. Cílem této koordinace jsou globálně interoperabilní a společné požadavky na výkonnost.
 D.
 Strany koordinují koncepce vyrovnávání poptávky a kapacity, synchronizace dopravy a aplikací pro řešení konfliktů. Tato koordinace zahrnuje výměnu informací o základní predikci trajektorií na základě údajů z letadel a ze země a jejich integraci do systémů a provozních postupů, které vedou ke globálně interoperabilním a společným řešením výkonnosti.
 E.
 Strany koordinují vývoj provozních metod, postupů a požadavků na technologie pro integraci provozu UAS do vzdušného prostoru podléhajícího pravidlům pro civilní lety podle přístrojů, což povede ke globálně interoperabilním a společným řešením výkonnosti. Cílem této koordinace je zajistit bezpečnou integraci provozu UAS do vzdušného prostoru, ve kterém probíhá pilotovaný civilní provoz.
 ČLÁNEK III – ŘÍZENÍ A PROVÁDĚNÍ
 A.
 Práce vykonávané podle této dílčí přílohy se řídí podmínkami článku V dodatku 1. Podrobnější správa činností v oblasti uspořádání trajektorií je vymezena stranami ve společném správním dokumentu schváleném koordinačním výborem, který byl zřízen podle dodatku 1. Tento dokument popisuje prostředky, role, odpovědnost a účastníky každého konkrétního projektu a pracovní procesy při činnostech v oblasti uspořádání trajektorií.
 B.
 Práce vykonávané podle této dílčí přílohy jsou dále rozděleny na jednotlivé činnosti v oblasti uspořádání trajektorií nebo na skupiny těchto činností. Pracovní dokument schválený koordinačním výborem, který byl zřízen podle dodatku 1, stanoví rozsah prací při každé činnosti v oblasti uspořádání trajektorií nebo skupině takových činností, určuje styčné subjekty obou stran pro technický program a popisuje vztah každé činnosti k ostatním činnostem.
 ČLÁNEK IV – FINANCOVÁNÍ
 Každá strana nese náklady na práce, které sama vykonává podle této dílčí přílohy.
 ČLÁNEK V – PRÁVA DUŠEVNÍHO VLASTNICTVÍ
 Platí podmínky stanovené článkem VIII memoranda, který se zabývá právy duševního vlastnictví. Pokud ale jedna strana potřebuje přístup k duševnímu vlastnictví druhé strany, aby mohla používat duševní vlastnictví vytvořené společně stranami podle této dílčí přílohy, majitel práv jí tento přístup umožní za podmínek stanovených v čl. VIII bodu B memoranda, pokud se strany výjimečně nedohodly na přísnějších podmínkách pro právo přístupu.
 ČLÁNEK VI – KONTAKTNÍ MÍSTA
 Strany se vzájemně informují o svých kontaktních místech pro účely technické koordinace a řízení činností v oblasti uspořádání trajektorií, které budou vykonávány podle této dílčí přílohy.
 DÍLČÍ PŘÍLOHA 4
 DODATKU 1 PŘÍLOHY 1
 MEMORANDA O SPOLUPRÁCI
 NAT-I-9406A
 MEZI
 SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI
 A
 EVROPSKOU UNIÍ
 SPOLUPRÁCE PROGRAMŮ SESAR A NEXTGEN


text:
V OBLASTI KOMUNIKACE, NAVIGACE, PŘEHLEDU (CNS) A PALUBNÍ INTEROPERABILITY V ZÁJMU GLOBÁLNÍ INTEROPERABILITY
 ČLÁNEK I – ÚČEL
 A.
 Tato dílčí příloha 4 dodatku 1 přílohy 1 (dále jen „dodatek 1“) memoranda o spolupráci NAT-I-9406A (dále jen „memorandum“) mezi Spojenými státy americkými (dále jen „USA“) a Evropskou unií (dále jen „EU“) stanoví podmínky spolupráce při činnostech v oblasti komunikace, navigace, přehledu (dále jen „CNS“) a palubní interoperability pro globální interoperabilitu programů NextGen a SESAR.
 B.
 Tato dílčí příloha:
 1.popisuje práce, které mají být provedeny;
 2.stanoví veškeré výjimky z ustanovení o právech duševního vlastnictví stanovených článkem VIII memoranda.
 ČLÁNEK II – ROZSAH PRACÍ
 USA a EU (dále jen „strany“) se dohodly, že budou podle potřeby koordinovat činnosti týkající se CNS, správy spektra a palubní interoperability (dále jen „činnosti v oblasti CNS a palubní interoperability“), zejména pokud jde o činnosti uvedené v následujících odstavcích. Jménem USA provádí tuto dílčí přílohu Federální letecký úřad (dále jen „FAA“). Jménem EU provádí tuto dílčí přílohu Evropská komise, která za tímto účelem může pověřit společný podnik SESAR prováděním činností v rámci spolupráce podle této dílčí přílohy.
 A.
 Komunikace
 1.Strany pracují na zajištění interoperability budoucích komunikačních technologií, včetně:
 a)služeb datovým spojem „letadlo-země“ a „letadlo-letadlo“;
 b)podsítí, včetně zemského systému (např. digitální systém letecké komunikace v pásmu L), širokopásmového letištního systému s krátkým dosahem (tj. pohyblivý letištní komunikační systém pro letectví), budoucích řešení družicové komunikace a funkcí řízení komunikačních systémů (např. řízení více spojů, řízení kvality služeb, zabezpečení);
 c)možného propojení vojenských letadel se systémem uspořádání letového provozu přes vojenský datový spoj.
 2.Strany koordinují svou činnost tak, aby zajistily účinné využívání rádiového spektra a to, aby nové technologie nezpůsobovaly škodlivé interference.
 3.Strany také koordinují svůj přístup k vývoji avioniky, zejména k vývoji pružné komunikační architektury s využitím například softwarových rádií, která se budou používat na palubě letadel.
 B.
 Navigace
 Strany pracují na zajištění interoperabilních navigačních infrastruktur na podporu postupů navigace založené na výkonnosti během letu a v koncové řízené oblasti, a to s přihlédnutím k možnosti racionalizace pozemní navigační infrastruktury (např. VOR). Koordinace činností stran pro zajištění interoperability navigačních infrastruktur:
 1.vytváří řešení na základě konstelace globálního družicového navigačního systému;
 2.se týká společných řešení pro přesné přístrojové přiblížení a nepřesné přístrojové přiblížení s využitím pozemních nebo rozšiřujících družicových systémů;
 3.zahrnuje koordinaci přístupů k vývoji vícerežimových přijímačů pro letectví.
 C.
 Přehled
 1.Strany pracují na zajištění jednotnosti svých plánů vývoje automatického závislého přehledového systému – vysílání (dále jen „ADS-B“) a současně podporují potřebu pozemních přehledových aplikací a pomocných palubních systémů pro indikaci snížení rozstupu (dále jen „ASAS“) na základě vývoje funkce „ADS-B Out/In“.
 2.Strany mohou zvážit možnosti i) prodloužení životnosti aktivačního systému 1090 ADS-B a ii) vytvoření nového systému pro ADS-B.
 D.
 Palubní interoperabilita
 1.Strany pracují na zajištění harmonizace činností plánování v oblasti avioniky v souvislosti s programy SESAR a NextGen s cílem stanovit jednotné normy v oblasti avioniky, které splňují potřeby programů SESAR i NextGen.
 2.Strany koordinují zavádění funkční architektury, která podporuje koncepční prvky programů SESAR i NextGen (např. čtyřdimenzionální operace, funkce palubního protisrážkového systému (dále jen „ACAS“) a funkce ASAS), a prvků,


text:
které umožňují jejich fungování (např. CNS), a kterou lze s ohledem na její vhodnost v budoucnu i na možnost pozdější modernizace použít pro různé fyzické platformy letadel (např. pro hlavní i regionální tratě, všeobecné nebo vojenské letectví).
 E.
 Spektrum
 Smluvní strany:
 1.koordinují vývoj systémů CNS s účinným využíváním spektra;
 2.spolupracují na udržení leteckého rádiového spektra bez škodlivých interferencí a na zajištění dostupnosti nezbytného spektra pro provoz aktuálních i budoucích systémů CNS.
 ČLÁNEK III – ŘÍZENÍ A PROVÁDĚNÍ
 A.
 Práce vykonávané podle této dílčí přílohy se řídí podmínkami článku V dodatku 1. Podrobnější správa činností v oblasti CNS a palubní interoperability je vymezena stranami ve společném správním dokumentu schváleném koordinačním výborem, který byl zřízen podle dodatku 1. Tento dokument popisuje prostředky, role, odpovědnost a účastníky každého konkrétního projektu a pracovní procesy při činnostech v oblasti CNS a palubní interoperability.
 B.
 Práce vykonávané podle této dílčí přílohy jsou dále rozděleny na jednotlivé činnosti v oblasti CNS a palubní interoperability nebo na skupiny těchto činností. Pracovní dokument schválený koordinačním výborem, který byl zřízen podle dodatku 1, stanoví rozsah prací při každé činnosti v oblasti CNS a palubní interoperability nebo skupině takových činností, určuje styčné subjekty obou stran pro technický program a popisuje vztah každé činnosti k ostatním činnostem.
 ČLÁNEK IV – FINANCOVÁNÍ
 Každá strana nese náklady na práce, které sama vykonává podle této dílčí přílohy.
 ČLÁNEK V – PRÁVA DUŠEVNÍHO VLASTNICTVÍ
 Platí podmínky stanovené článkem VIII memoranda, který se zabývá právy duševního vlastnictví. Pokud ale jedna strana potřebuje přístup k duševnímu vlastnictví druhé strany, aby mohla používat duševní vlastnictví vytvořené společně stranami podle této dílčí přílohy, majitel práv jí tento přístup umožní za podmínek stanovených v čl. VIII bodu B memoranda, pokud se strany výjimečně nedohodly na přísnějších podmínkách pro právo přístupu.
 ČLÁNEK VI – KONTAKTNÍ MÍSTA
 Strany se vzájemně informují o svých kontaktních místech pro účely technické koordinace a řízení činností v oblasti CNS a palubní interoperability, které budou vykonávány podle této dílčí přílohy.
 DÍLČÍ PŘÍLOHA 5
 DODATKU 1 PŘÍLOHY 1
 MEMORANDA O SPOLUPRÁCI
 NAT-I-9406A
 MEZI
 SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI
 A
 EVROPSKOU UNIÍ
 SPOLUPRÁCE PROGRAMŮ SESAR A NEXTGEN NA PROJEKTECH SPOLUPRÁCE V ZÁJMU GLOBÁLNÍ INTEROPERABILITY
 ČLÁNEK I – ÚČEL
 A.
 Tato dílčí příloha 5 dodatku 1 k příloze 1 (dále jen „dodatek 1“) memoranda o spolupráci NAT-I-9406A (dále jen „memorandum“) mezi Spojenými státy americkými (dále jen „USA“) a Evropskou unií (dále jen „EU“) stanoví podmínky spolupráce na projektech spolupráce v zájmu globální interoperability programů NextGen a SESAR.
 B.
 Tato dílčí příloha:
 1.popisuje práce, které mají být provedeny;
 2.stanoví veškeré výjimky z ustanovení o právech duševního vlastnictví stanovených článkem VIII memoranda.
 ČLÁNEK II – ROZSAH PRACÍ
 USA a EU (dále jen „strany“) se dohodly, že budou podle potřeby koordinovat některé projekty spolupráce, zejména činnosti uvedené v následujících odstavcích. Jménem USA provádí tuto dílčí přílohu Federální letecký úřad (dále jen „FAA“). Jménem EU provádí tuto dílčí přílohu Evropská komise, která za tímto účelem může pověřit společný podnik SESAR prováděním činností v rámci spolupráce podle této dílčí přílohy.
 A.
 Strany se dohodly, že cílem projektů spolupráce


text:
podle této dílčí přílohy je zlepšovat výkonnost transatlantických letů se zaměřením na zavádění technologií a postupů pro uživatele letadel. Tato spolupráce také umožní shromažďování údajů, díky kterému bude možná normalizace analýz a metrik.
 B.
 Strany spolupracují na atlantické iniciativě v oblasti interoperability pro snížení emisí (dohoda AIRE) s cílem urychlit zavádění řešení pro uspořádání letového provozu, která budou šetrná k životnímu prostředí. Rozsah spolupráce může zahrnovat mimo jiné výměnu informací o osvědčených postupech, společné plánování programů a podle situace provádění společných nebo koordinovaných projektů předprovozního schvalování.
 ČLÁNEK III – ŘÍZENÍ A PROVÁDĚNÍ
 A.
 Práce vykonávané podle této dílčí přílohy se řídí podmínkami článku V dodatku 1. Podrobnější správa projektů spolupráce je vymezena stranami ve společném správním dokumentu schváleném koordinačním výborem, který byl zřízen podle dodatku 1. Tento dokument popisuje prostředky, role, odpovědnost a účastníky každého konkrétního projektu a pracovní procesy při projektech spolupráce.
 B.
 Práce vykonávané podle této dílčí přílohy jsou dále rozděleny na jednotlivé projekty spolupráce nebo na skupiny souvisejících projektů spolupráce. Pracovní dokument schválený koordinačním výborem, který byl zřízen podle dodatku 1, stanoví rozsah prací při každém projektu spolupráce nebo skupině projektů spolupráce, určuje styčné subjekty obou stran pro technický program a popisuje vztah každé činnosti k ostatním činnostem.
 ČLÁNEK IV – FINANCOVÁNÍ
 Každá strana nese náklady na práce, které sama vykonává podle této dílčí přílohy.
 ČLÁNEK V – PRÁVA DUŠEVNÍHO VLASTNICTVÍ
 Platí podmínky stanovené článkem VIII memoranda, který se zabývá právy duševního vlastnictví. Pokud ale jedna strana potřebuje přístup k duševnímu vlastnictví druhé strany, aby mohla používat duševní vlastnictví vytvořené společně stranami podle této dílčí přílohy, majitel práv jí tento přístup umožní za podmínek stanovených v čl. VIII bodu B memoranda, pokud se strany výjimečně nedohodly na přísnějších podmínkách pro právo přístupu.
 ČLÁNEK VI – KONTAKTNÍ MÍSTA
 Strany se vzájemně informují o svých kontaktních místech pro účely technické koordinace a řízení projektů spolupráce, které budou vykonávány podle této dílčí přílohy.
 Dodatek 2 přílohy 1
 MEMORANDA O SPOLUPRÁCI
 NAT-I-9406A
 MEZI
 SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI
 A
 EVROPSKOU UNIÍ
 SPOLUPRÁCE PŘI MĚŘENÍ VÝKONNOSTI SYSTÉMŮ USPOŘÁDÁNÍ LETOVÉHO PROVOZU
 ČLÁNEK I
 ÚČEL
 Účelem tohoto dodatku je provádění přílohy 1 memoranda o spolupráci NAT-I-9406A mezi Spojenými státy americkými a Evropskou Unií (dále jen „memorandum“) stanovením podmínek spolupráce v oblasti vývoje srovnatelných měřítek provozní výkonnosti, včetně měřítek provozní výkonnosti podle koncepce od zahájení pojíždění pro vzlet až do ukončení pojíždění po přistání („gate-to-gate“) a měřítek efektivnosti nákladů a vlivu systému uspořádání letového provozu (ATM) na palivovou účinnost. Srovnatelná měřítka a metodiky jsou základním prvkem konsenzu a spolupráce v rámci odvětví. Tato práce navazuje na zprávy o srovnání provozní výkonnosti z hlediska uspořádání letového provozu v USA a v Evropě, které sestavily Federální letecký úřad (FAA) a Evropská organizace pro bezpečnost letového provozu (EUROCONTROL) a které byly poprvé zveřejněny v roce 2009.
 ČLÁNEK II
 ZÁSADY
 Spolupráce podle tohoto dodatku se provádí recipročně v souladu se zásadami stanovenými v čl. I bodu C memoranda.
 Provádění tohoto dodatku sleduje výbor pro přezkum analýzy výkonnosti, zřízený podle článku IV tohoto dodatku. Výbor pro přezkum analýzy výkonnosti může podle článku


text:
IV tohoto dodatku navrhovat dílčí přílohy týkající se určených oblastí.
 ČLÁNEK III
 ROZSAH PRACÍ
 A.
 Práce mají přispět ke společnému rámci pro měření výkonnosti ATM. Práce mohou zahrnovat mimo jiné činnosti uvedené v odstavcích A1 a A2 tohoto článku:
 1.tvorbu společných definic a údajů pro snazší výměnu poučných informací týkajících se výzev a úspěchů v oblasti měření výkonnosti ATM obou stran;
 2.stanovení standardní metodiky posuzování provozní výkonnosti na podporu oblastí společného zájmu. Tento vývoj vychází z aktuálních rámců výkonnosti uplatňovaných v Evropské unii a Spojených státech amerických.
 B.
 Strany podle potřeby na reciproční bázi vytvářejí (buď samostatně, nebo společně pro účely vzájemné výměny) analýzy a zprávy zaměřené na společné metodiky pro zajištění srovnatelných výsledků podle následujících pokynů:
 1.výsledky vycházejí ze společné zprávy FAA a EUROCONTROL z roku 2009, která srovnává provozní výkonnost ATM;
 2.analýzy zahrnují podrobné rozpisy prodlev a palivovou účinnost podle fáze letu (východ k letadlu, pojíždění, odlet, let a klesání);
 3.výsledky zahrnují výkonnost na úrovni zařízení v rozsahu, který obě strany považují za vhodný, a to v souladu s aktuálními zprávami FAA a EUROCONTROL;
 4.během sestavování analýz strany společně sdílejí údaje a podrobné metody, aby zajistili jednotnost metod;
 5.analýzy odhalí podle situace příčiny rozdílů ve výkonnosti, včetně počasí, postupů při plánování a technologií a postupů ATM.
 C.
 Strany se dohodly, že mezi budoucí oblasti spolupráce by mohlo patřit vyúčtování nákladů na letové navigační služby a související metriky efektivnosti nákladů.
 D.
 Strany očekávají, že provádění společných analýz nebo příprava pravidelných zpráv o dosažené výkonnosti bude trvalý proces. Strany se dohodly, že výsledky této práce zveřejní, pokud se společně nerozhodnou jinak, a to v rozsahu podle platných právních předpisů.
 ČLÁNEK IV
 ŘÍZENÍ
 V závislosti na dostupnosti finančních prostředků strany určí a řídí projekty a činnosti, přičemž zajišťují, aby se probíhající práce zaměřovaly na výsledky, byly vždy účelné a probíhaly včas, a vytvářely tak synergické účinky a předešlo se zdvojování úsilí. Za tímto účelem se zřídí výbor pro přezkum analýzy výkonnosti, který:
 A.
 má dva spolupředsedající, tj. zástupce FAA a zástupce Evropské komise, popřípadě jimi jmenované zástupce;
 B.
 se skládá ze stejného počtu účastníků jmenovaných FAA a Evropskou komisí;
 C.
 zasedá alespoň jednou za rok, aby:
 1.dohlížel na činnosti stanovené článkem III tohoto dodatku;
 2.posoudil dosažené výsledky;
 3.připravil návrhy nových projektů nebo společných činností, které budou přijaty jako dílčí přílohy tohoto dodatku nebo jako změny dílčích příloh, které výbor pro přezkum analýzy výkonnosti předloží výkonnému výboru zřízenému podle článku IV přílohy 1 memoranda o spolupráci;
 4.podle potřeby vedl konzultace o mechanismech účasti zástupců odvětví nebo předával dotazy na činnosti podle tohoto dodatku výkonnému výboru zřízenému podle článku IV přílohy 1 memoranda;
 5.schvaloval pravidelné analýzy a zprávy popsané v článku III tohoto dodatku před jejich zveřejněním nebo šířením;
 D.
 stanoví své pracovní postupy. Všechna rozhodnutí se přijímají konsensem spolupředsedajících. Tato rozhodnutí musí být písemná a podepsaná spolupředsedajícími nebo jejich zástupci;
 E.
 podává zprávy výkonnému výboru;
 F.
 zřizuje podle potřeby pracovní skupiny věnující se konkrétním projektům nebo činnostem podle tohoto dodatku. Každá pracovní skupina sestává z přiměřeně omezeného počtu účastníků jednotlivých stran. Pracovní


text:
skupiny se scházejí podle potřeby, řídí se pokyny udělenými výborem pro přezkum analýzy výkonnosti a pravidelně mu podávají zprávy.
 Článek V
 IMUNITA A PRÁVNÍ ODPOVĚDNOST
 Strany mohou v případě potřeby řešit otázky imunity a právní odpovědnosti spojené s činnostmi prováděnými podle tohoto dodatku v příslušné dílčí příloze.
 ČLÁNEK VI
 PROVÁDĚNÍ
 A.
 Všechny práce stanovené tímto dodatkem jsou podle potřeby popsány v dílčích přílohách, jež se po svém vstupu v platnost stávají součástí tohoto dodatku.
 B.
 Každá dílčí příloha obsahuje popis prováděných prací, včetně místa a plánovaného trvání prací, personálu a dalších zdrojů nutných k dokončení prací, odhadu nákladů a jakýchkoli jiných relevantních informací týkajících se prací.
 ČLÁNEK VII
 FINANČNÍ USTANOVENÍ
 Není-li v dílčí příloze tohoto dodatku uvedeno jinak, ponese každá strana náklady na činnosti, které vykonává.
 ČLÁNEK VIII
 KONTAKTNÍ MÍSTA
 Určenými úřady pro koordinaci a správu tohoto dodatku jsou:
 A.
 na straně Spojených států amerických:
 Federal Aviation Administration (Federální letecký úřad)
 Office of International Affairs (Oddělení mezinárodních věcí)
 Africa, Europe & Middle East Office, AEU-10
 Wilbur Wright Bldg., 6th Floor, East
 600 Independence Avenue, S.W.
 Washington, D.C. 20591 – USA
 Telefon: + 1 2022671000
 Fax: + 1 2022677198
 B.
 na straně Evropské unie:
 Directorate for Aviation and International Transport Affairs (Ředitelství pro letectví a mezinárodní otázky dopravy)
 Directorate-General for Mobility and Transport (Generální ředitelství pro mobilitu a dopravu)
 European Commission (Evropská komise)
 Rue de Mot 24
 1040 Brussels – Belgium/Belgie
 Telefon: + 32 22968430
 ČLÁNEK IX
 UKONČENÍ PLATNOSTI
 Ukončením platnosti tohoto dodatku se ukončuje platnost všech dílčích příloh, které strany podle tohoto dodatku uzavřely.
 Dodatek 3 přílohy 1
 MEMORANDA O SPOLUPRÁCI
 NAT-I-9406A
 MEZI
 SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI
 A
 EVROPSKOU UNIÍ
 SPOLUPRÁCE PROGRAMŮ SESAR A NEXTGEN V OBLASTI
 ZAVÁDĚNÍ A GLOBÁLNÍ INTEROPERABILITY
 ČLÁNEK I
 ÚČEL
 Účelem tohoto dodatku je provádění přílohy 1 memoranda o spolupráci NAT-I-9406 mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií (dále jen „memorandum“) stanovením podmínek, na jejichž základě strany nastolí spolupráci s cílem zajistit globální interoperabilitu v rámci programů a projektů zavádění realizovaných v rámci jejich programů modernizace uspořádání letového provozu (ATM), NextGen a SESAR, s přihlédnutím k zájmům civilních a vojenských uživatelů vzdušného prostoru.
 ČLÁNEK II
 ZÁSADY
 Spolupráce podle tohoto dodatku se provádí recipročně v souladu se zásadami stanovenými v čl. I bodu C memoranda. Výbor pro koordinaci zavádění, zřízený podle článku IV tohoto dodatku, sleduje provádění tohoto dodatku a určuje oblasti, ve kterých je možné poskytnout konkrétní příležitosti k účasti v konzultačních orgánech, iniciativách, programech a projektech zavádění každé strany. Výbor pro koordinaci zavádění může podle článku IV tohoto dodatku navrhovat dílčí přílohy týkající se určených oblastí.
 ČLÁNEK III
 ROZSAH PRACÍ
 A.
 Práce mají přispět k prosazování globální interoperability ve vztahu k činnostem zavádění ATM stranami. Práce mohou zahrnovat mimo jiné činnosti uvedené v odst. A bodu 1 až 3 tohoto článku.
 1.Obecné oblasti spolupráce:
 (a)sdílení informací a stanovisek v oblasti globální harmonizace norem a postupů nezbytných pro zavádění (provádění) ATM;
 (b)sdílení informací týkajících se plánů provádění programů NextGen a SESAR s cílem určit priority a synergické účinky při provádění;
 (c)harmonizace provozních postupů, provozního výcviku a technických


text:
požadavků;
 (d)harmonizace při provádění norem;
 (e)je-li to proveditelné, synchronizace prováděcích činností týkajících se interoperability;
 (f)určení případných nedostatků a potřeb z pohledu odvětvových norem;
 (g)určení případných nedostatků, rizik, problémů a příležitostí v oblasti interoperability a globální harmonizace a výměna informací týkající se případných doporučených opatření pro zmírňování rizik;
 (h)určení rizik, problémů, priorit a příležitostí pro včasné provádění programu a sdílení případných strategií zmírňování rizik;
 (i)sledování rizik, problémů a příležitostí a následné sdílení závěrů vyplývajících z příslušných opatření mezi stranami;
 (j)vymezení úspěchu v oblasti modernizace a harmonizace ATM a následné sledování průběhu činností s cílem tento úspěch zajistit;
 (k)sdílení osvědčených postupů a získaných zkušeností s provozem a řízením projektů v průběhu činností realizace;
 (l)obchodní plány a investiční rozhodnutí;
 (m)sdílení informací o průřezových otázkách v příslušných záležitostech zavádění, mimo jiné i v otázkách provádění ze strany Mezinárodní organizace pro civilní letectví (ICAO). Koordinace technického úsilí na podporu činností poskytování a provádění v oblasti ATM na globální úrovni a na úrovni ICAO;
 (n)posouzení hlediska celého životního cyklu a tvorba strategií pro celý životní cyklus z pohledu zavádění.
 2.Programové oblasti zájmu pro spolupráci:
 (a)komunikace, navigace, přehled (CNS), včetně datové komunikace (USA) / služeb datovým spojem (EU);
 (b)uspořádání informací, včetně interoperability uspořádání informací v rámci celého systému (SWIM) (USA) / (EU), které zahrnuje:
 –správu SWIM,
 –používání norem SWIM,
 –používání služeb SWIM;
 (c)řízení příletů, včetně časového uspořádání toku letového provozu (TBFM – USA) / řízení příletů (AMAN - EU);
 (d)posouzení výkonnosti programu
 a
 pobídkové mechanismy na podporu provádění.
 V každé programové oblasti zájmu se určí a oznámí rizika, problémy a příležitosti související s harmonizací a, bude-li to proveditelné, vypracují se návrhy pro řešení těchto oblastí. Výbor pro koordinaci zavádění může určit nové oblasti budoucí spolupráce podle článku IV tohoto dodatku.
 3.Projekty spolupráce:
 Projekty spolupráce zahrnují oblasti, které jsou považovány za nezbytné pro zmírňování rizik pro provádění v souvislosti s interoperabilitou a harmonizací. Projekty spolupráce mohou zahrnovat projekty ad hoc, u nichž se strany rozhodnou, že potřebují cílenou koordinaci nebo synchronizaci.
 B.
 Strany podle potřeby na reciproční bázi sdílejí nebo vytvářejí (buď samostatně, nebo společně pro účely vzájemné výměny) analýzy a zprávy, které popisují jejich programy, projekty a činnosti zavádění v souvislosti s technickými a provozními aspekty ATM.
 ČLÁNEK IV
 ŘÍZENÍ
 V závislosti na dostupnosti finančních prostředků strany určí a řídí projekty a činnosti, přičemž zajišťují, aby se probíhající práce zaměřovaly na výsledky, byly vždy účelné a probíhaly včas, a vytvářely tak synergické účinky a předešlo se zdvojování úsilí. Za tímto účelem se zřídí výbor pro koordinaci zavádění, který:
 A.
 má dva spolupředsedající, tj. zástupce Federálního leteckého úřadu (FAA) a zástupce Evropské komise, popřípadě jimi jmenované zástupce;
 B.
 se skládá z vhodného počtu účastníků jmenovaných FAA a Evropskou komisí;
 C.
 zasedá alespoň dvakrát ročně s cílem:
 1.dohlížet na činnosti stanovené článkem III tohoto dodatku;
 2.posoudit dosažené výsledky;
 3.navrhnout podle potřeby zahájení nových projektů a činností;
 4.vypracovat návrhy dílčích příloh nebo změn dílčích příloh tohoto dodatku, které výbor pro koordinaci zavádění předloží ke schválení výkonnému výboru zřízenému podle článku IV přílohy 1 memoranda o spolupráci;
 5.sledovat a zajišťovat účinné


text:
provádění tohoto dodatku a podle potřeby vést konzultace o mechanismech účasti zástupců odvětví nebo předávat dotazy výkonnému výboru;
 D.
 stanoví své pracovní postupy. Všechna rozhodnutí se přijímají konsensem spolupředsedajících. Tato rozhodnutí musí být písemná a podepsaná spolupředsedajícími nebo jejich zástupci;
 E.
 podává zprávy výkonnému výboru;
 F.
 zřizuje podle potřeby pracovní skupiny věnující se konkrétním projektům nebo činnostem podle tohoto dodatku. Každá pracovní skupina sestává z přiměřeně omezeného počtu účastníků jednotlivých stran. Pracovní skupiny se scházejí podle potřeby, řídí se pokyny udělenými výborem pro koordinaci zavádění a pravidelně mu podávají zprávy.
 Článek V
 IMUNITA A PRÁVNÍ ODPOVĚDNOST
 Strany mohou v případě potřeby řešit otázky imunity a právní odpovědnosti spojené s činnostmi prováděnými podle tohoto dodatku v příslušné dílčí příloze.
 ČLÁNEK VI
 PROVÁDĚNÍ
 A.
 Všechny práce stanovené tímto dodatkem jsou popsány v dílčích přílohách, jež se po svém vstupu v platnost stávají součástí tohoto dodatku.
 B.
 Každá dílčí příloha obsahuje popis prací, které musí provést strany nebo pracovní skupiny, jež strany k vykonání prací určí, včetně místa a plánovaného trvání prací; personálu a dalších zdrojů nutných k dokončení prací, odhadu nákladů a jakýchkoli jiných relevantních informací týkajících se prací.
 ČLÁNEK VII
 FINANČNÍ USTANOVENÍ
 Není-li v dílčí příloze tohoto dodatku uvedeno jinak, ponese každá strana náklady na činnosti, které vykonává.
 ČLÁNEK VIII
 KONTAKTNÍ MÍSTA
 A.
 Určenými úřady pro koordinaci a správu tohoto dodatku jsou:
 1.na straně Spojených států amerických:
 Federal Aviation Administration (Federální letecký úřad)
 Office of International Affairs (Oddělení mezinárodních věcí)
 Africa, Europe & Middle East Office, AEU
 Wilbur Wright Bldg., 6th Floor, East
 600 Independence Avenue, S.W.
 Washington, D.C. 20591 – USA
 Telefon: + 1 2022671000
 Fax: + 1 2022677198
 2.na straně Evropské unie:
 European Commission (Evropská komise)
 Directorate-General for Mobility and Transport (Generální ředitelství pro mobilitu a dopravu)
 Directorate for Aviation (Ředitelství pro letectví)
 Single European Sky Unit (Oddělení pro jednotné evropské nebe)
 Rue de Mot 24
 1040 Brussels – Belgium/Belgie
 Telefon: + 32 22968430
 B.
 Pro konkrétní činnosti by měl být zřízen styčný subjekt pro technický program, jak je uvedeno v dílčích přílohách tohoto dodatku.
 ČLÁNEK IX
 UKONČENÍ PLATNOSTI
 Ukončením platnosti tohoto dodatku se ukončuje platnost všech dílčích příloh, které strany podle tohoto dodatku uzavřely.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 27.7.2018
 COM(2018) 350 final
 2018/0214(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Lisabonská dohoda na ochranu označení původu a o jejich mezinárodním zápisu z roku 1958 je smlouva spravovaná Světovou organizací duševního vlastnictví (WIPO) a mohou k ní přistoupit strany Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví. Smluvní strany mají povinnost chránit na svém území označení původu výrobků ostatních smluvních stran, která jsou uznávána a chráněna z tohoto titulu v zemi původu a zapsána u Mezinárodního úřadu WIPO, pokud ve lhůtě jednoho roku ode dne přijetí žádosti o zápis neprohlásí, že nemohou ochranu zajistit.
 Smluvními stranami Lisabonské dohody je sedm členských států Unie: Bulharsko (od roku 1975), Česká republika (od roku 1993), Slovensko (od roku 1993), Francie (od roku 1966), Maďarsko (od roku 1967), Itálie (od roku 1968) a Portugalsko (od roku 1966). Tři členské státy Unie dohodu podepsaly, avšak neratifikovaly ji (Řecko, Rumunsko a Španělsko). Unie samotná smluvní stranou není, jelikož Lisabonská dohoda umožňuje pouze členství států.
 Od roku 2009 do roku 2015 byla Lisabonská dohoda předmětem přezkumu za účelem i) zdokonalení stávajícího rámce, ii) vložení ustanovení, která upřesňují, že se systém Lisabonské dohody vztahuje i na zeměpisná označení, a iii) zahrnutí možnosti přistoupení mezivládních organizací, jako je EU.
 Dne 7. května 2015 přijala Rada rozhodnutí, kterým zmocnila Komisi, aby se účastnila diplomatické konference, jež se ve dnech 11. až 21. května 2015 konala v Ženevě a na níž byl dne 20. května 2015 přijat Ženevský akt Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních (dále jen „Ženevský akt“). S ohledem na rozsudek Evropského soudního dvora ze dne 25. října 2017 ve věci C-389/15 bylo zmíněné rozhodnutí nahrazeno rozhodnutím Rady (EU) 2018/416 ze dne 5. března 2018 o zmocnění k zahájení jednání o revidované Lisabonské dohodě o označeních původu a zeměpisných označeních.
 Ženevský akt rozšiřuje oblast působnosti systému Lisabonské dohody kromě označení původu i na všechna zeměpisná označení. Je slučitelný s Dohodou o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPS) spravovanou WTO a s příslušnými právními předpisy Unie týkajícími se ochrany zeměpisných označení zemědělských produktů a umožňuje, aby se smluvními stranami staly i mezinárodní organizace (jako je Evropská unie).
 Revidovaná dohoda stanoví podmínky a postupy, jejichž prostřednictvím mohou smluvní strany požádat o ochranu zapsaných označení původu a zeměpisných označení, přičemž současně poskytuje náležité záruky a pro určité subjekty stanoví přechodná období.
 Co se týká postupů pro podávání žádostí a mezinárodní zápis, smluvní strany mohou požadovat prohlášení o úmyslu užívat označení, je-li to nezbytné pro ochranu podle jejich vnitrostátního práva (čl. 5 odst. 5 Ženevského aktu a pravidlo 5 odst. 4 společného prováděcího řádu k Lisabonské dohodě a Ženevskému aktu Lisabonské dohody (dále jen „společný prováděcí řád“)). Co se týká informací o spojitosti mezi vlastnostmi výrobku a jeho zeměpisným původem, které jsou podle staré Lisabonské dohody nepovinné, ve smluvní straně nebude ochrana označení původu nebo zeměpisného označení zajištěna, pokud je v dané zemi tento požadavek povinný


text:
a žádost jej nesplňuje. V žádostech je podle nejlepší znalosti žadatele uvedeno, zda pro určité prvky označení původu nebo zeměpisného označení není ochrana udělena (pravidlo 5 odst. 5).
 Poplatky za zápis se zvyšují z 500 CHF na 1 000 CHF a do budoucna byla zavedena flexibilita, jež členským státům umožňuje poskytnout v případě potřeby do rozpočtu další příspěvek. Za převedení zeměpisného označení ze starého systému na nový systém se hradí přechodový poplatek ve výši 500 CHF. Smluvní strany mohou požadovat individuální poplatek k uhrazení nákladů spojených s věcným přezkumem mezinárodního zápisu.
 Článek 9 stanoví závazek každé smluvní strany poskytnout na svém území ochranu zapsaným označením původu a zeměpisným označením, a to v rámci svého právního systému a právní praxe, avšak v souladu s podmínkami tohoto aktu, s výhradou odmítnutí, vzdání se, prohlášení neplatnosti nebo zrušení, která mohou mít účinky na jejich území.
 Článek 11 stanoví obsah ochrany. V čl. 11 odst. 1 písm. a) se vyžaduje, aby každá smluvní strana zajistila právní prostředky k ochraně proti jakémukoli užití označení původu nebo zeměpisného označení pro výrobky téhož druhu, ale jiného původu, a pro výrobky, které nejsou téhož druhu, nebo služby, pokud by takové užití uvádělo nebo naznačovalo souvislost mezi takovými výrobky nebo službami a uživateli označení původu či zeměpisného označení a pravděpodobně by poškozovalo jejich zájmy nebo oslabovalo pověst označení původu nebo zeměpisného označení, nebo z ní neprávem těžilo. Ustanovení čl. 11 odst. 1 písm. b) se mimoto vztahuje na jiné praktiky, které by mohly uvádět spotřebitele v omyl ohledně skutečného zdroje, původu nebo povahy výrobků. Ustanovení čl. 11 odst. 2 v podstatě rozšiřuje použití ustanovení čl. 11 odst. 1 písm. a) na případy uvedené v čl. 23 odst. 1 Dohody TRIPS („i když skutečný původ zboží je uveden, nebo je-li označení původu nebo zeměpisné označení užito v překladu nebo ve spojeni s výrazy jako „styl“, „druh“, „typ“, „značka“, „imitace“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „jako“, „podobný“ nebo obdobnými výrazy“), oblast působnosti však není omezena na vína a lihoviny.
 Článek 12 zajišťuje, aby se chráněná označení nemohla následně považovat za zdruhovělá.
 V čl. 13 odst. 1 je výslovně umožněna společná existence označení původu nebo zeměpisných označení s právy ze starší ochranné známky, a to v souladu se zjištěními panelu WTO ve sporu mezi EU a USA/Austrálií (DS174/DS290), že tato společná existence je založena na článku 17 Dohody TRIPS. Článek 13 umožňuje smluvním stranám stanovit omezené výjimky z práv přiznaných ochranné známce v tom smyslu, že takováto starší známka za určitých okolností neopravňuje vlastníka k tomu, aby zabránil přiznání ochrany zapsanému označení původu nebo zeměpisnému označení nebo jeho užívání v této smluvní straně.
 V oznámení o odmítnutí účinků mezinárodního zápisu se uvedou důvody, na nichž se odmítnutí zakládá (článek 15). Zpětvzetí odmítnutí je možné podle postupů uvedených ve společném prováděcím řádu (pravidlo 11). Ačkoli v Ženevském aktu není uveden výslovný odkaz na jednání, která mají dosáhnout zpětvzetí odmítnutí ochrany označení původu nebo zeměpisných označení, tato jednání mohou být vedena i bez výslovného odkazu.
 Článek 17 (Přechodné období) umožňuje stanovit lhůtu pro postupné


text:
ukončení předchozího užívání.
 Co se týká důvodů pro prohlášení neplatnosti zapsaného označení původu nebo zeměpisného označení, příslušný článek 19 neodkazuje na důvody neplatnosti, umožňuje tudíž každé smluvní straně uplatňovat svá vnitrostátní pravidla v souladu s právními předpisy EU, které rovněž neobsahují seznam s výčtem důvodů pro prohlášení neplatnosti.
 Ženevský akt vstoupí v platnost tři měsíce poté, co jej ratifikovalo pět stran (čl. 29 odst. 2).
 S ohledem na Ženevský akt Lisabonské dohody má Unie výlučnou pravomoc. To vyplývá z rozsudku Evropského soudního dvora ze dne 25. října 2017 ve věci Komise v. Rada (C-389/15), v němž bylo objasněno, že účelem návrhu revidované Lisabonské dohody je především usnadnění a úprava obchodu mezi Evropskou unií a třetími státy a že za druhé má na tento obchod přímé a bezprostřední účinky, takže jeho projednání spadá do výlučné pravomoci, kterou Evropské unii přiznává čl. 3 odst. 1 SFEU v oblasti společné obchodní politiky podle čl. 207 odst. 1 SFEU.
 Co se týká zemědělských produktů, Unie zavedla systémy jednotné a komplexní ochrany zeměpisných označení vín (1970), lihovin (1989), aromatizovaných vín (1991) a ostatních zemědělských produktů a potravin (1992). Vzhledem k výlučné povaze právních předpisů Unie týkajících se zeměpisných označení zemědělských produktů se nepředpokládá, že členské státy mají vlastní systémy ochrany, ani že samy chrání zeměpisná označení zemědělských produktů třetích zemí, které jsou členy systému Lisabonské dohody. Není-li však Unie smluvní stranou Ženevského aktu, nemůže předkládat zeměpisná označení zemědělských produktů zapsaná na úrovni Unie za účelem ochrany podle systému Lisabonské dohody ani chránit na základě zmíněného systému zeměpisná označení třetích zemí, které jsou jeho členy.
 Aby mohla Unie řádně vykonávat svou výlučnou pravomoc s ohledem na Ženevský akt Lisabonské dohody a své funkce v rámci svých systémů komplexní ochrany zeměpisných označení zemědělských produktů, měla by se EU stát smluvní stranou.
 Aby se mohla Evropská unie stát stranou Ženevského aktu, musí být nejméně jeden z jejích členských států smluvní stranou Pařížské úmluvy a Unie musí prohlásit, že je podle svých vnitřních postupů řádně zmocněna k tomu, aby se stala stranou tohoto aktu, a že podle její ustavující smlouvy platí právní předpisy, podle nichž lze získat ochranu zeměpisných označení na regionální úrovni. Stranami Pařížské úmluvy jsou všechny členské státy. Co se týká právních předpisů, podle nichž lze získat ochranu zeměpisných označení na regionální úrovni, Unie zavedla v souladu se svými ustavujícími smlouvami systémy jednotné a komplexní ochrany zeměpisných označení vín (1970), lihovin (1989), aromatizovaných vín (1991) a ostatních zemědělských produktů a potravin (1992).
 Tímto návrhem rozhodnutí Rady žádá Komise Radu o zmocnění za účelem přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Co se týká zemědělských produktů, Unie zavedla systémy jednotné a komplexní ochrany zeměpisných označení vín (1970), lihovin (1989), aromatizovaných vín (1991) a ostatních zemědělských produktů a potravin (1992). Prostřednictvím těchto systémů požívají chráněné názvy výrobků v celé EU dalekosáhlé ochrany, a to na základě procesu podávání jednotných žádostí. Hlavní ustanovení jsou v současnosti obsažena pro víno v nařízení (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, pro aromatizovaná vína v


text:
nařízení (EU) č. 251/2014 ze dne 26. února 2014, pro lihoviny v nařízení (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 a pro zemědělské produkty a potraviny v nařízení (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012.
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Přistoupení Unie k Ženevskému aktu Lisabonské dohody je v souladu s obecnou politikou EU týkající se prosazování a posílení ochrany zeměpisných označení prostřednictvím dvoustranných, regionálních a mnohostranných dohod.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Vzhledem k předmětu dohody by mělo být rozhodnutí Rady založeno na článku 207 a čl. 218 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Podle čl. 5 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (Smlouva o EU) se na oblasti výlučné pravomoci EU zásada subsidiarity nevztahuje.
 •Proporcionalita
 Bez přistoupení by Unie a její členské státy nemohly mít ani nadále ze Ženevského aktu Lisabonské dohody prospěch. Vzhledem k výlučné povaze obchodní politiky Unie, včetně obchodních aspektů duševního vlastnictví, se nepředpokládá, že členské státy EU mají vlastní systémy ochrany zeměpisných označení, ani že samy chrání zeměpisná značení zemědělských produktů třetích zemí, které jsou členy systému Lisabonské dohody. Není-li však samotná Unie smluvní stranou, nemůže předkládat zeměpisná označení zemědělských produktů zapsaná na úrovni Unie za účelem ochrany podle systému Lisabonské dohody ani chránit na základě zmíněného systému zeměpisná označení třetích zemí, které jsou jeho členy. Aby mohla EU řádně vykonávat svou výlučnou pravomoc s ohledem na zeměpisná označení zemědělských produktů v systému Lisabonské dohody, měla by se stát členem.
 •Volba nástroje
 Vzhledem k článku 28 (Přístup k tomuto aktu) Ženevského aktu Lisabonské dohody je vhodným právním nástrojem rozhodnutí Rady o přistoupení Unie k Ženevskému aktu.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 Dne 21. prosince 2017 byl zveřejněn plán přistoupení EU k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních s lhůtou pro konzultace se zúčastněnými stranami do 18. ledna 2018. Během uvedené lhůty bylo obdrženo osm připomínek. Všechny připomínky kromě jedné byly v zásadě kladné, pokud jde o iniciativu, a přistoupení EU podpořily. Ve třech připomínkách byl vysloven názor, že by EU měla pokročit v diskusi o uznávání a ochraně nezemědělských zeměpisných označení. Dvě připomínky se vyslovovaly proti užšímu seznamu, jelikož pro ochranu podle Ženevského aktu by měla být způsobilá všechna zeměpisná označení Unie.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Studie z října 2012, kterou provedla společnost AND International a která se týkala hodnoty produkce zemědělských produktů a potravin, vín, aromatizovaných vín a lihovin chráněných zeměpisným označením („Value of production of agricultural products and foodstuffs, wines, aromatised wines and spirits protected by a geographical indication (GI)“ (http://ec.europa.eu/agriculture/external-studies/value-gi_en), určila řadu přínosů politiky EU týkající se zeměpisných označení pro spotřebitele (zajišťování jakosti), výrobce (otevřenost systému pro všechny výrobce, kteří splňují požadavky na jakost; spravedlivá hospodářská soutěž; cenová přirážka; účinná ochrana), celou společnost (spojování hodnotných výrobků s venkovskými oblastmi; zachování tradice; opětovné spojení výrobců a spotřebitelů) a životní prostředí (spojování tradičních


text:
výrobků s krajinou a zemědělskými systémy). Na základě vyhodnocení ekonomických údajů týkajících se každého z 2 768 zapsaných zeměpisných označení v EU-27 od roku 2005 do 2010 bylo ve studii konkrétně zjištěno, že v průměru představuje cena výrobku se zeměpisným označením 2,23násobek ceny srovnatelného výrobku bez zeměpisného označení. Hodnota tržeb z prodeje výrobků se zeměpisným označením EU (všechna odvětví) v roce 2010 činila 54,3 miliardy EUR (5,7 % celého odvětví výroby potravin a nápojů v EU); odhadovaná hodnota vývozu výrobků se zeměpisným označením EU činí 11,5 miliardy EUR (15 % vývozu potravinářského a nápojového průmyslu EU).
 •Posouzení dopadů
 Požadavky na zlepšování právní úpravy vztahující se na iniciativu nezahrnují posouzení dopadů, plán provádění ani veřejnou konzultaci. Dne 21. prosince 2017 byl zveřejněn plán přistoupení EU k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních s lhůtou pro konzultace se zúčastněnými stranami do 18. ledna 2018. Obdrženo bylo osm připomínek.
 V pokynech ke zlepšování právní úpravy je objasněno, že by posouzení dopadů mělo být provedeno pouze tehdy, je-li to užitečné, což je třeba posoudit v každém jednotlivém případě. Posouzení dopadů se v zásadě nevyžaduje v případech, kdy má Komise málo možností, nebo nemá vůbec na výběr. Tak je tomu v tomto případě, jelikož přistoupení k Ženevskému aktu Lisabonské dohody je odůvodněné vzhledem k výlučné pravomoci Unie s ohledem na záležitosti upravené Ženevským aktem a jelikož tento krok je rovněž logickým závěrem po přezkumu systému Lisabonské dohody, na němž se EU podílela.
 Členství EU bude mít řadu výhod. Zajistí, aby byla stávající a budoucí zeměpisná označení zapsaná na úrovni EU, která však nebyla zapsána sedmi členskými státy v Lisabonské unii, způsobilá pro ochranu v rámci systému Lisabonské dohody. Zeměpisná označení EU by mohla ve všech stávajících a budoucích stranách Ženevského aktu v zásadě rychle získat vysokou úroveň časově neomezené ochrany. Zřízený mezinárodní rejstřík zlepší pověst evropských zeměpisných označení vzhledem k širokému geografickému rozsahu ochrany na základě Ženevského aktu. Očekává se, že lepší mezinárodní ochrana zeměpisných označení vyplývající z přistoupení EU upevní a případně rozšíří pozitivní dopady ochrany zeměpisných označení na inkluzivní růst a zaměstnanost v zemědělském odvětví v oblasti produkce s vysokou přidanou hodnotou, na obchod a investiční toky, na konkurenceschopnost podniků, a zejména malých a středních, jakož i na fungování vnitřního trhu a hospodářskou soutěž a ochranu práv duševního vlastnictví. Duševní vlastnictví zemědělců a výrobců potravin v souvislosti s výrobky chráněnými zeměpisným označením je náchylné k využití a ztrátě, zejména na světových trzích. Přistoupení EU k systému Lisabonské dohody pomůže zúčastněným stranám ve venkovských oblastech chránit na celosvětové úrovni to, co je cenné na místní úrovni, tudíž vyrovnat obvyklý trend globalizace směřující k jednotným normám pro komodity a tlak na snižování cen zemědělských produktů. V době současné politické a ekonomické nejistoty by to venkovským komunitám poskytlo zjevný důkaz toho, že EU brání a chrání jejich zájmy na celosvětové úrovni. Jelikož Ženevský akt je obecně rovnocenný právním předpisům EU týkajícím se ochrany zeměpisných označení zemědělských produktů, neočekává se, že přistoupení EU bude vyžadovat významné úpravy předmětu těchto právních předpisů.
 Z administrativního


text:
hlediska poskytuje Ženevský akt jeden soubor pravidel pro získání ochrany ve všech státech, které jsou jeho členy, a tudíž jednodušší a účinnější mechanismus v porovnání se stávající praxí EU, kdy se různé místní postupy řeší prostřednictvím dvoustranných dohod. Z hlediska obchodní politiky prokáže odpovědnou vedoucí úlohu EU prosazující multilateralismus. Neočekává se, že přistoupení EU uloží hospodářským subjektům v EU nebo členským státům EU, které chtějí chránit zeměpisná označení v rámci systému Lisabonské dohody, dodatečné náklady nebo zátěž v porovnání se současnou situací. Naopak se očekává, že povede k snížení těchto správních nákladů a administrativní zátěže.
 Pro podniky nebude přistoupení EU znamenat žádné dodatečné náklady na přizpůsobení, náklady na dodržování předpisů nebo transakční náklady ani jinou administrativní zátěž kromě potenciálních individuálních poplatků za přezkum, které mohou uplatňovat členové systému Lisabonské dohody, tyto náklady se však sníží o úspory plynoucí z mezinárodního postupu.
 Ženevský akt umožňuje přistoupení EU spolu s jejími členskými státy. Vzhledem k jednotné a komplexní povaze systému ochrany zeměpisných označení zemědělských produktů v EU by neměla být označení původu nebo zeměpisná označení předložená sedmi členskými státy EU za účelem ochrany v systému Lisabonské dohody (v současnosti přibližně 800), která jsou způsobilá pro ochranu podle právních předpisů EU, nadále chráněna podle vnitrostátních předpisů, nýbrž výhradně prostřednictvím právních předpisů EU. Tak tomu bude i v případě ochrany zeměpisných označení, která pocházejí ze třetích zemí, jež jsou členy systému Lisabonské dohody, a která byla těmito zeměmi předložena za účelem ochrany. Přistoupení EU povede tudíž k nižší administrativní zátěži členských států EU spojené s účastí v systému Lisabonské dohody.
 Po přistoupení EU bude zejména možné odkazovat na rejstřík v rámci systému Lisabonské dohody místo podrobného sjednávání ochrany zeměpisných označení na dvoustranné úrovni. To je v souladu s praxí v ostatních oblastech práv duševního vlastnictví, v nichž EU vyzývá své partnery, aby se připojili k mezinárodním dohodám o právech duševního vlastnictví, jako je Bernská úmluva o autorském právu a Madridský protokol o ochranných známkách, a dodržovali je, namísto vytváření sítě různých závazků, jež může být pro zúčastněné strany matoucí.
 Přistoupení EU pravděpodobně poskytne více třetím zemím pobídku k tomu, aby se připojily k systému Lisabonské dohody, jelikož jim to zajistí přístup k ochraně v rámci celé Lisabonské unie a v případě rovnocennosti jejich systému se systémem EU mohou mít prospěch z účinného přezkumu jednotlivých zeměpisných označení.
 Přistoupení EU může mít pozitivní vliv zejména na rozvojové země, které zvažují přistoupení k Ženevskému aktu, jelikož jejich zeměpisná označení by mohla prostřednictvím systému Lisabonské dohody získat ochranu v celé EU. Příznivý je zájem sedmnáctičlenného afrického úřadu duševního vlastnictví, OAPI, o přistoupení k Lisabonské dohodě, což dokládá přitažlivost nástroje týkajícího se zeměpisných označení pro ochranu práv zemědělců v rozvojových zemích a tradičních hodnot.
 Pokud jde o možné nevýhody, ty lze spatřovat v dosud omezeném počtu členů systému Lisabonské dohody, obavě, že se dosažení pokroku v oblasti zeměpisných označení v rámci WTO může ještě více vzdálit, skepsi některých členských států EU s ohledem na přistoupení EU a nejistotě spojené s finančními dopady. Modernizovaný systém podle Ženevského aktu by však


text:
měl být pro potenciální nové členy přitažlivější. Pokrok v rámci WIPO by mohl mít pozitivní dopad na diskuse o zeměpisných označeních ve WTO, a to vytvořením náležitých synergií a přiblížením revidované Lisabonské dohody procesu v rámci WTO. Členské státy EU, které mají k systému Lisabonské dohody výhrady, se nemusí připojit. A konečně, členové systému Lisabonské dohody dosáhli pokroku ve svém úsilí o zajištění finanční udržitelnosti tohoto systému.
 Při bližší úvaze převažují výhody přistoupení EU k Ženevskému aktu Lisabonské dohody nad nevýhodami. Za účelem přistoupení EU k systému Lisabonské dohody bude muset Komise vypracovat návrh právních aktů, které jsou zapotřebí pro přistoupení EU k Ženevskému aktu Lisabonské dohody a jeho provedení.
 •Účelnost právních předpisů a zjednodušení
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Základní práva
 Přistoupení Unie k Ženevskému aktu Lisabonské dohody přispěje k plnění čl. 17 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie, který stanoví, že duševní vlastnictví je chráněno.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Viz připojený finanční výkaz.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Plány provádění a způsob monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Informativní dokumenty (u směrnic)
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu
 Nevztahuje se na tento návrh.
 2018/0214 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Lisabonská dohoda na ochranu označení původu a o jejich mezinárodním zápisu ze dne 31. října 1958
 1
 (dále jen „Lisabonská dohoda“) vytvořila zvláštní unii (dále jen „Zvláštní unie“) v rámci Unie na ochranu průmyslového vlastnictví, která byla zřízena Úmluvou na ochranu průmyslového vlastnictví, jež byla podepsána v Paříži dne 20. března 1883 (dále jen „Pařížská úmluva“). Podle podmínek Lisabonské dohody se smluvní strany zavazují chránit na svých územích označení původu výrobků jiných zemí Zvláštní unie, která jsou uznávána a chráněna z tohoto titulu v zemi původu a zapsána u Mezinárodního úřadu duševního vlastnictví Světové organizace duševního vlastnictví, pokud do jednoho roku ode dne přijetí žádosti o zápis neprohlásí, že takovouto ochranu nemohou zajistit.
 (2)Stranami Lisabonské dohody je sedm členských států, a to Bulharsko (od roku 1975), Česká republika (od roku 1993), Francie (od roku 1966), Itálie (od roku 1968), Maďarsko (od roku 1967), Portugalsko (od roku 1966) a Slovensko (od roku 1993). Další tři státy Lisabonskou dohodu podepsaly, neratifikovaly ji však, konkrétně Řecko, Španělsko a Rumunsko. Samotná Unie stranou Lisabonské dohody není, jelikož tato dohoda stanoví, že k ní mohou přistoupit pouze státy.
 (3)Dne 20. května 2015 byl přijat Ženevský akt Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních
 2
 (dále jen „Ženevský akt“), který Lisabonskou dohodu revidoval. Ženevský akt konkrétně rozšiřuje oblast působnosti Zvláštní unie tak, aby se ochrana označení původu výrobků vztahovala i na všechna zeměpisná označení ve smyslu Dohody o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví spravované WTO. Ženevský akt je slučitelný s touto dohodou


text:
a s příslušnými právními předpisy Unie týkajícími se ochrany označení původu a zeměpisných označení zemědělských produktů a umožňuje, aby se smluvními stranami staly i mezinárodní organizace.
 (4)S ohledem na oblasti upravené Ženevským aktem má Unie výlučnou pravomoc. To bylo potvrzeno v rozsudku Evropského soudního dvora ze dne 25. října 2017 ve věci C-389/15
 3
 , v němž bylo objasněno, že účelem návrhu revidované Lisabonské dohody, který byl následně přijat jako Ženevský akt, je především usnadnění a úprava obchodu mezi Unií a třetími zeměmi a že má na tento obchod přímé a bezprostřední účinky. Projednání Ženevského aktu proto spadá do výlučné pravomoci Unie, kterou Unii přiznává č. 3 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie v oblasti společné obchodní politiky podle čl. 207 odst. 1 zmíněné smlouvy, zejména co se týká obchodních aspektů duševního vlastnictví.
 (5)Co se týká určitých zemědělských produktů, Unie zavedla systémy jednotné a komplexní ochrany zeměpisných označení vín (1970), lihovin (1989), aromatizovaných vín (1991) a ostatních zemědělských produktů a potravin (1992). Na základě výlučné pravomoci podle článku 3 Smlouvy o fungování Evropské unie by členské státy neměly mít vnitrostátní systémy ochrany označení původu a zeměpisných označení zemědělských produktů třetích zemí, které jsou členy Zvláštní unie. Není-li však Unie smluvní stranou Ženevského aktu, nemůže předkládat označení původu a zeměpisná označení zemědělských produktů zapsaná na úrovni Unie za účelem ochrany v rámci Zvláštní unie ani chránit označení původu a zeměpisná označení třetích zemí, které jsou členy Zvláštní unie, prostřednictvím systémů ochrany zavedených Unií.
 (6)Aby mohla Unie řádně vykonávat svou výlučnou pravomoc s ohledem na oblasti, na něž se vztahuje Ženevský akt, a své funkce v rámci svých systémů komplexní ochrany označení původu a zeměpisných označení zemědělských produktů, měla by se stát smluvní stranou Ženevského aktu.
 (7)Přistoupení Unie k Ženevskému aktu je v souladu s čl. 17 odst. 2 Listiny základních práv Evropské unie, který stanoví, že duševní vlastnictví je chráněno.
 (8)Evropská unie by proto měla přistoupit k Ženevskému aktu.
 (9)Ve Zvláštní unii by měla být Unie zastupována Komisí v souladu s čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních (dále jen „Ženevský akt“) se schvaluje jménem Unie.
 Znění Ženevského aktu se připojuje k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Předseda Rady určí osobu zmocněnou uložit jménem Evropské unie listinu o přistoupení podle čl. 28 odst. 2 bodu ii) Ženevského aktu vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla Ženevským aktem vázána.
 Článek 3
 Ve Zvláštní unii je Unie zastupována Komisí v souladu s čl. 17 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii. Komise učiní jménem Unie všechna nezbytná oznámení podle Ženevského aktu.
 Komise je zejména příslušným orgánem zmíněným v článku 3 Ženevského aktu, který je pověřen prováděním Ženevského aktu na území Unie a komunikací s Mezinárodním úřadem duševního vlastnictví Světové organizace duševního vlastnictví podle Ženevského aktu a společného prováděcího řádu k Lisabonské dohodě a Ženevskému aktu Lisabonské dohody (dále jen „společný prováděcí řád“)
 4
 .
 Článek 4
 Podle čl. 29 odst. 4 Ženevského aktu


text:
je v prohlášení připojeném k listině o přistoupení stanoveno prodloužení lhůty uvedené v čl. 15 odst. 1 Ženevského aktu a lhůt uvedených v článku 17 zmíněného aktu o jeden rok v souladu s postupy stanovenými ve společném prováděcím řádu.
 Podle pravidla 5 odst. 3 písm. a) společného prováděcího řádu je v oznámení určeném generálnímu řediteli Světové organizace duševního vlastnictví připojeném k listině o přistoupení stanoven požadavek, že za účelem ochrany zapsaného označení původu nebo zeměpisného označení na území Unie jsou v žádosti kromě povinných údajů stanovených v pravidle 5 odst. 2 společného prováděcího řádu uvedeny v případě označení původu i údaje o jakosti nebo vlastnostech výrobku a spojení se zeměpisným prostředím zeměpisné oblasti produkce a v případě zeměpisného označení údaje o jakosti, pověsti nebo jiné vlastnosti výrobku a spojení se zeměpisnou oblastí původu.
 Článek 5
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne [...].
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
 FINANČNÍ VÝKAZ
 FS/18/YG/mh XXX
 agri.ddg2..XXX
 6.221.2018.1
 DATUM: 5. 3. 2018
 1.
 ROZPOČTOVÁ POLOŽKA:
 05 06 01
 PROSTŘEDKY:
 7,228 milionu EUR
 2.
 NÁZEV:
 Návrh rozhodnutí Rady o přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních
 3.
 PRÁVNÍ ZÁKLAD:
 Článek 207 a čl. 218 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie
 4.
 CÍLE:
 Tímto návrhem rozhodnutí Rady žádá Komise Radu o zmocnění za účelem přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu
 5.
 FINANČNÍ DOPADY
 OBDOBÍ 12 MĚSÍCŮ
 (v milionech EUR)
 BĚŽNÝ ROZPOČTOVÝ ROK
 2018
 (v milionech EUR)
 NÁSLEDUJÍCÍ ROZPOČTOVÝ ROK
 2019
 (v milionech EUR)
 5.0
 VÝDAJE
 –
 FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU EU
 (NÁHRADY/INTERVENCE)
 –
 VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ
 –
 JINÝCH SUBJEKTŮ
 –
 1,0
 1,0
 –
 –
 1,0 (odhad)
 5.1
 PŘÍJMY
 –
 VLASTNÍ ZDROJE EU
 (DÁVKY/CLA)
 –
 VNITROSTÁTNÍ
 2020
 2021
 2022
 2023
 5.0.1
 ODHADOVANÉ VÝDAJE
 5.1.1
 ODHADOVANÉ PŘÍJMY
 5.2
 METODA VÝPOČTU: v této fázi neurčeno.
 6.0
 MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z PROSTŘEDKŮ UVEDENÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU?
 ANO NE
 6.1
 MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU?
 ANO NE
 6.2
 BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET?
 ANO NE
 6.3
 BUDE POTŘEBA ZAČLENIT PROSTŘEDKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ?
 ANO NE
 POZNÁMKY:
 Poplatky hradí členský stát, z něhož označení původu nebo zeměpisné označení pochází. Unie však může poskytnout zvláštní příspěvek podle čl. 24 odst. 2 bodu v) Ženevského aktu v rámci prostředků, které jsou pro tento účel dostupné v ročním rozpočtu Unie. V roce 2018 je do rozpočtové položky 05 06 01 za tímto účelem přidělena částka ve výši 1 milionu EUR.
 (1)
 http://www.wipo.int/export/sites/www/lisbon/en/legal_texts/lisbon_agreement.pdf
 (2)
 http://www.wipo.int/edocs/lexdocs/treaties/en/lisbon/trt_lisbon_009en.pdf
 (3)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 25. října 2017 ve věci Komise v. Rada, C-389/15, ECLI:EU:C:2017:798 [bod 45 a následující body].
 (4)
 Společný prováděcí řád k Lisabonské dohodě a Ženevskému aktu Lisabonské dohody přijatý Shromážděním Lisabonské unie dne 11. října 2017,
 http://www.wipo.int/meetings/en/doc_details.jsp?doc_id=376416
 , dokument WIPO A/57/11 ze dne 11. října 2017.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 27.7.2018
 COM(2018) 350 final
 PŘÍLOHA
 návrhuROZHODNUTÍ RADY
 o přistoupení Evropské unie k Ženevskému aktu Lisabonské dohody o označeních původu a zeměpisných označeních
 ŽENEVSKÝ AKT LISABONSKÉ DOHODY O OZNAČENÍCH PŮVODU A ZEMĚPISNÝCH OZNAČENÍCH
 Seznam článků
 Hlava I: Úvodní a obecná


text:
ustanovení
 Článek 1:
 Zkrácené výrazy
 Článek 2:
 Předmět
 Článek 3:
 Příslušný orgán
 Článek 4:
 Mezinárodní rejstřík
 Hlava II: Žádost a mezinárodní zápis
 Článek 5:
 Žádost
 Článek 6:
 Mezinárodní zápis
 Článek 7:
 Poplatky
 Článek 8:
 Doba platnosti mezinárodních zápisů
 Hlava III: Ochrana
 Článek 9:
 Závazek k ochraně
 Článek 10:
 Ochrana podle právních předpisů smluvních stran a jiných nástrojů
 Článek 11:
 Ochrana zapsaných označení původu a zeměpisných označení
 Článek 12:
 Ochrana proti zdruhovění
 Článek 13:
 Záruky pro jiná práva
 Článek 14:
 Postupy pro vymáhání práv a prostředky k nápravě
 Hlava IV: Odmítnutí a další kroky v souvislosti s mezinárodními zápisy
 Článek 15:
 Odmítnutí
 Článek 16:
 Zpětvzetí odmítnutí
 Článek 17:
 Přechodné období
 Článek 18:
 Oznámení o přiznání ochrany
 Článek 19:
 Neplatnost
 Článek 20:
 Změny a jiné záznamy v mezinárodním rejstříku
 Hlava V: Administrativní ustanovení
 Článek 21:
 Členství v Lisabonské unii
 Článek 22:
 Shromáždění Zvláštní unie
 Článek 23:
 Mezinárodní úřad
 Článek 24:
 Finance
 Článek 25:
 Prováděcí řád
 Hlava VI: Revize a změny
 Článek 26:
 Revize
 Článek 27:
 Změny některých článků rozhodnutím Shromáždění
 Hlava VII: Závěrečná ustanovení
 Článek 28:
 Přístup k tomuto aktu
 Článek 29:
 Datum účinnosti ratifikace a přístupu
 Článek 30:
 Zákaz výhrad
 Článek 31:
 Použití Lisabonské dohody a aktu z r. 1967
 Článek 32:
 Výpověď
 Článek 33:
 Jazyky tohoto aktu; podpis
 Článek 34:
 Depozitář
 Hlava I
 Úvodní a obecná ustanovení
 Článek 1
 Zkrácené výrazy
 Pro účely tohoto aktu, není-li výslovně stanoveno jinak:
 I)„Lisabonskou dohodou“ se rozumí Lisabonská dohoda na ochranu označení původu a o jejich mezinárodním zápisu ze dne 31. října 1958;
 II)„aktem z r. 1967“ se rozumí Lisabonská dohoda revidovaná ve Stockholmu dne 14. července 1967 a změněná dne 28. září 1979;
 III)„tímto aktem“ se rozumí Lisabonská dohoda o označeních původu a zeměpisných označeních, jak se stanoví v tomto aktu;
 IV)„Prováděcím řádem“ se rozumí Prováděcí řád podle článku 25;
 V)„Pařížskou úmluvou“ se rozumí Pařížská úmluva na ochranu průmyslového vlastnictví ze dne 20. března 1883, ve znění pozdějších revizí a změn;
 VI)„označením původu“ se rozumí označení podle čl. 2 odst. 1 bodu i);
 VII)„zeměpisným označením“ se rozumí označení podle čl. 2 odst. 1 bodu ii);
 VIII)„mezinárodním rejstříkem“ se rozumí mezinárodní rejstřík vedený Mezinárodním úřadem podle článku 4, jako úřední soubor údajů týkajících se mezinárodních zápisů označení původu a zeměpisných označení, bez ohledu na záznamové médium, na němž se tyto údaje uchovávají;
 IX)„mezinárodním zápisem“ se rozumí mezinárodní zápis zaznamenaný do mezinárodního rejstříku;
 X)„žádostí“ se rozumí žádost o mezinárodní zápis;
 XI)„zapsaný“ znamená zaznamenaný do mezinárodního rejstříku v souladu s tímto aktem;
 XII)„zeměpisnou oblastí původu“ se rozumí zeměpisná oblast uvedená v čl. 2 odst. 2;
 XIII)„přeshraniční zeměpisnou oblastí“ se rozumí zeměpisná oblast, která se nachází nebo rozkládá v sousedících smluvních stranách;
 XIV)„smluvní stranou“ se rozumí jakýkoli stát nebo mezivládní organizace, která je stranou tohoto aktu;
 XV)„smluvní stranou původu“ se rozumí smluvní strana, v níž se nachází zeměpisná oblast původu, nebo smluvní strany, v nichž se nachází přeshraniční zeměpisná oblast původu;
 XVI)„příslušným orgánem“ se rozumí subjekt určený podle článku 3;
 XVII)„uživateli“ se rozumí fyzické nebo právnické osoby, které jsou podle právních předpisů smluvní strany původu oprávněny užívat


text:
označení původu nebo zeměpisné označení;
 XVIII)„mezivládní organizací“ se rozumí mezivládní organizace, která je v souladu s čl. 28 odst. 1 bodem iii) způsobilá stát se stranou tohoto aktu;
 XIX)„Organizací“ se rozumí Světová organizace duševního vlastnictví;
 XX)„generálním ředitelem“ se rozumí generální ředitel Organizace;
 XXI)„Mezinárodním úřadem“ se rozumí Mezinárodní úřad Organizace.
 Článek 2
 Předmět
 1)[Označení původu a zeměpisná označení] Tento akt se vztahuje na:
 I)každé označení chráněné ve smluvní straně původu, sestávající z názvu zeměpisné oblasti nebo obsahující tento název nebo sestávající z jiného označení, o němž je známo, že odkazuje na tuto oblast, které slouží k označení určitého výrobku pocházejícího z této zeměpisné oblasti, jestliže jsou jakost nebo vlastnosti takového výrobku výlučně nebo podstatně dány tímto zeměpisným prostředím, včetně přírodních a lidských činitelů, a které poskytlo tomuto výrobku jeho obecnou známost, a rovněž
 II)každé označení chráněné ve smluvní straně původu, sestávající z názvu zeměpisné oblasti nebo obsahující tento název nebo sestávající z jiného názvu, o němž je známo, že odkazuje na tuto zeměpisnou oblast, které označuje výrobek pocházející z této zeměpisné oblasti, jestliže lze danou jakost, pověst nebo jinou vlastnost výrobku přičíst především jeho zeměpisnému původu.
 2)[Možné zeměpisné oblasti původu] Zeměpisná oblast původu uvedená v odstavci 1 může sestávat z celého území smluvní strany původu, případně z regionu, lokality nebo místa ve smluvní straně původu. Tím se nevylučuje použití tohoto aktu na zeměpisnou oblast původu podle odstavce 1 představující přeshraniční zeměpisnou oblast nebo její část.
 Článek 3
 Příslušný orgán
 Každá smluvní strana určí subjekt, který bude pověřen prováděním tohoto aktu na jejím území a komunikací s Mezinárodním úřadem podle tohoto aktu a Prováděcího řádu. Smluvní strana oznámí Mezinárodnímu úřadu název a kontaktní údaje tohoto příslušného orgánu v souladu s Prováděcím řádem.
 Článek 4
 Mezinárodní rejstřík
 Mezinárodní úřad vede mezinárodní rejstřík, do něhož se zaznamenávají mezinárodní zápisy prováděné podle tohoto aktu, nebo podle Lisabonské dohody a aktu z r. 1967, případně podle obou uváděných možností, a údaje související s takovými mezinárodními zápisy.
 Hlava II
 Žádost a mezinárodní zápis
 Článek 5
 Žádost
 1)[Místo podání] Žádosti se podávají u Mezinárodního úřadu.
 2)[Žádost podaná příslušným orgánem] S výhradou ustanovení odstavce 3 podává žádost o mezinárodní zápis označení původu nebo zeměpisného označení příslušný orgán jménem:
 I)uživatelů nebo
 II)fyzické nebo právnické osoby, která je podle právních předpisů smluvní strany původu oprávněna uplatňovat práva uživatelů nebo jiná práva k označení původu nebo zeměpisnému označení.
 3)[Žádosti podané přímo]
 a)Aniž je dotčeno ustanovení odstavce 4, umožňují-li to právní předpisy smluvní strany původu, mohou žádost podat uživatelé anebo fyzická či právnická osoba uvedená v odst. 2 bodě ii).
 b)Písmeno a) se použije na základě prohlášení smluvní strany o tom, že to její právní předpisy umožňují. Toto prohlášení může smluvní strana učinit v okamžiku uložení ratifikační listiny nebo listiny o přístupu, případně kdykoli později. Učiní-li toto prohlášení v okamžiku uložení ratifikační listiny nebo listiny o přístupu, nabývá prohlášení účinku dnem vstupu tohoto aktu v platnost pro tuto smluvní stranu. Vyhotoví-li toto prohlášení po vstupu tohoto aktu v platnost pro tuto smluvní stranu, nabývá účinku tři měsíce po datu, v němž generální ředitel