text:
na základě kolektivních smluv. Finsko potvrdilo, že finanční příspěvek z EFG nebude takové akce nahrazovat.
 Odhadovaný rozpočet
 28.Celkové odhadované náklady činí 8 940 000 EUR a zahrnují výdaje na individualizované služby ve výši 8 480 000 EUR a výdaje na přípravné, řídící, informační, propagační, kontrolní a vykazovací činnosti ve výši 460 000 EUR.
 29.Celkový požadovaný finanční příspěvek z EFG činí 5 364 000 EUR (60 % celkových nákladů).
 Akce
 Odhadovaný počet účastníků
 Odhadované náklady na účastníka
 (v EUR)
 (*)
 Odhadované celkové náklady
 (v EUR)
 Individualizované služby (akce podle čl. 7 odst. 1 písm. a) a c) nařízení o EFG)
 Poradenství (koučování) a další přípravná opatření (Valmennukset ja muut valmentavat toimenpiteet)
 785
 600,00
 471 000
 Služby zaměstnanosti a obchodní služby (Työllisyys- ja yrityspalvelut)
 1 287
 543,90
 700 000
 Odborná příprava (Koulutus)
 940
 6 000,00
 5 640 000
 Grant na zakládání podniků (Starttiraha)
 43
 6 000,00
 258 000
 Mezisoučet a):
 Procento balíčku individualizovaných služeb
 –
 7 069 000
 (83,36 %)
 Příspěvky a pobídky (akce podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o EFG)
 Dotace na mzdy (Palkkatuki)
 173
 8 000,00
 1 384 000
 Příspěvky na náklady na cestování, přenocování a stěhování (Liikkuvuusavustus)
 180
 150,00
 27 000
 Mezisoučet b):
 Procento balíčku individualizovaných služeb:
 –
 1 411 000
 (16,64 %)
 Akce podle čl. 7 odst. 4 nařízení o EFG
 1. Přípravné činnosti
 –
 4 000
 2. Řídící činnosti
 –
 364 000
 3. Informační a propagační činnosti
 –
 77 000
 4. Kontrolní a vykazovací činnosti
 –
 15 000
 Mezisoučet c):
 Procentní podíl na celkových nákladech:
 –
 460 000
 (5,1 %)
 Celkové náklady (a + b + c):
 –
 8 940 000
 Příspěvek z EFG (60 % celkových nákladů)
 –
 5 364 000
 (*) Odhadované náklady na pracovníka jsou zaokrouhleny, aby se neuvádělo příliš mnoho desetinných míst. Toto zaokrouhlení však nemá vliv na celkové náklady každého opatření.
 30.Náklady na akce uvedené v tabulce výše jakožto akce podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení o EFG nepřesahují 35 % celkových nákladů na koordinovaný balíček individualizovaných služeb. Finsko potvrdilo, že tyto akce jsou podmíněny aktivní účastí cílových příjemců pomoci na hledání zaměstnání nebo odborné přípravě.
 31.Finsko potvrdilo, že náklady na investice na samostatně výdělečnou činnost, zakládání podniků a převzetí podniků zaměstnanci nepřekročí částku 15 000 EUR na příjemce.
 Období způsobilosti výdajů
 32.Finsko začalo poskytovat individualizované služby cílovým příjemcům pomoci dne 11. září 2015. Výdaje na akce jsou proto způsobilé pro finanční příspěvek z EFG od 11. září 2015 do 11. března 2018.
 33.Finsku začaly vznikat administrativní výdaje spojené s prováděním EFG dne 11. září 2015. Výdaje na činnosti v oblastech přípravy, řízení, informování, propagace, kontroly a vykazování jsou proto způsobilé pro finanční příspěvek z EFG od 11. září 2015 do 11. září 2018.
 Doplňkovost s akcemi financovanými z vnitrostátních fondů nebo fondů Unie
 34.Zdroje předběžného financování nebo spolufinancování na vnitrostátní úrovni pochází zejména z rozpočtové položky veřejných služeb zaměstnanosti ve správním úseku Ministerstva pro zaměstnanost a hospodářství. Některé služby budou také financovány z operačních výdajů středisek pro hospodářský rozvoj, dopravu a životní prostředí (tzv. centra ELY)


text:
a úřadů TE.
 35.Finsko potvrdilo, že výše popsaná opatření, na která bude poskytnut finanční příspěvek z EFG, nebudou financována z jiných finančních nástrojů Unie.
 36.Finsko rovněž provádí příspěvky z EFG pro propuštěné pracovníky společnosti Broadcom a v odvětví počítačového programování. V případu Microsoft bude navázána spolupráce s programem pracovní mobility v Evropě 2014–2020, což je národní projekt sítě EURES, jenž je zaměřený na poskytování služeb. Na regionální úrovni se budou ve spolupráci s EFG a službami EURES pořádat mezinárodní náborové akce.
 37.V rámci ESF byl vytvořen vnitrostátní balíček opatření s názvem „Modely mezi společností, která pracovníky přijímá, a společností, která snižuje své výdaje“. Tento balíček opatření dosáhne výsledků, které mohou být užitečné pro provádění projektů v rámci této žádosti o příspěvek z EFG.
 Postupy pro konzultaci s cílovými příjemci pomoci nebo jejich zástupci, se sociálními partnery a s místními a regionálními orgány
 38.Finsko uvedlo, že koordinovaný balíček individualizovaných služeb byl vypracován na základě konzultací takto: Ministerstvo práce a hospodářství svolalo skupinu, která se zabývá propouštěním zaměstnanců ve společnosti Microsoft a účastní se vypracovávání žádosti o příspěvek z EFG. V této pracovní skupině jsou zástupci středisek pro hospodářský rozvoj, dopravu a životní prostředí a úřadů pro zaměstnanost a hospodářský rozvoj z regionů Uusimaa, Jihozápadní Finsko a Pirkanmaa. Další zástupci jsou Microsoft, Svaz finských technologií a Unie odborných inženýrů ve Finsku, Akademičtí inženýři a architekti ve Finsku / federace odborných a řídících pracovníků YTN a agentura pro hospodářský rozvoj Tredea regionu Tampere.
 Řídicí a kontrolní systémy
 39.Žádost obsahuje popis řídicích a kontrolních systémů, který specifikuje povinnosti dotčených orgánů. Finsko Komisi informovalo, že finanční příspěvek bude řídit Ministerstvo pro zaměstnanost a hospodářství, které řídí rovněž finanční prostředky ESF. Stejné ministerstvo je certifikačním orgánem. Povinnosti a hierarchie mezi odbory odpovědnými za tyto dvě funkce jsou přísně odděleny. Řídicí funkce pro EFG byly přiděleny odboru pro zaměstnanost a podnikání, zatímco funkce pro ESF spadají do odboru pro regiony. Certifikační funkce pro oba fondy spadají pod oddělení lidských zdrojů a správy. Ministerstvo vypracovalo příručku, která podrobně stanoví postupy, jež je nutno dodržovat.
 40.Auditním orgánem bude samostatný útvar interního auditu, který funguje pod stálým tajemníkem téhož ministerstva.
 Závazky přijaté dotčeným členským státem
 41.Finsko poskytlo všechny nezbytné záruky týkající se těchto bodů:
 –budou dodržovány zásady rovného zacházení a nediskriminace při přístupu k navrženým akcím a jejich provádění,
 –byly splněny požadavky stanovené vnitrostátními právními předpisy a právními předpisy EU, které se týkají hromadného propouštění,
 –propouštějící společnost Microsoft Mobile Oy, která po propuštění pracovníků pokračovala ve své činnosti, dodržela své právní povinnosti upravující propouštění a své pracovníky příslušným způsobem zabezpečila,
 –navržené akce neobdrží finanční podporu z jiných fondů či finančních nástrojů Unie a zamezí se jakémukoliv dvojímu financování,
 –navržené akce se budou doplňovat s opatřeními financovanými prostřednictvím strukturálních fondů,
 –finanční příspěvek z EFG bude v souladu s procesními a hmotněprávními pravidly Unie pro státní podporu.
 ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Rozpočtový návrh
 42.EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
 12
 .
 43.Po posouzení žádosti s ohledem na podmínky stanovené v čl. 13 odst. 1 nařízení o EFG a při zohlednění počtu cílových příjemců pomoci, navržených akcí a odhadovaných nákladů navrhuje Komise uvolnit z EFG částku 5 364 000 EUR, která představuje 60 % celkových nákladů na navržené akce, aby byl v souvislosti s příslušnou žádostí poskytnut finanční příspěvek.
 44.Návrh rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijme společně Evropský parlament a Rada, jak stanoví bod 13 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
 13
 .
 Související akty
 45.Současně s tímto návrhem rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě návrh na převod prostředků ve výši 5 364 000 EUR do příslušné rozpočtové položky.
 46.Současně s přijetím tohoto návrhu rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG přijme Komise rozhodnutí o poskytnutí finančního příspěvku, a to prostřednictvím prováděcího aktu, který vstoupí v platnost dnem, kdy Evropský parlament a Rada přijmou navržené rozhodnutí o uvolnění prostředků z EFG.
 Návrh
 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o uvolnění prostředků z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci
 na žádost Finska – EGF/2016/001 FI/Microsoft
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
 s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1309/2013 ze dne 17. prosince 2013 o Evropském fondu pro přizpůsobení se globalizaci (2014–2020) a o zrušení nařízení (ES) č. 1927/2006
 14
 , a zejména na čl. 15 odst. 4 uvedeného nařízení,
 s ohledem na interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
 15
 , a zejména na bod 13 uvedené dohody,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Evropský fond pro přizpůsobení se globalizaci (dále jen „EFG“) má za cíl poskytovat podporu pracovníkům, kteří byli propuštěni a osobám samostatně výdělečně činným, které přestaly vykonávat svou činnost, v důsledku významných změn ve struktuře světového obchodu způsobených globalizací nebo v důsledku pokračující celosvětové finanční a hospodářské krize, nebo v důsledku nové celosvětové finanční a hospodářské krize, a pomáhat těmto osobám při jejich opětovném začleňování na trh práce.
 (2)EFG nepřekročí maximální roční částku 150 milionů EUR (v cenách roku 2011), jak je stanoveno v článku 12 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
 16
 .
 (3)Dne 11. března 2016 podalo Finsko žádost o uvolnění prostředků z EFG v souvislosti s propouštěním pracovníků ve společnosti Microsoft (Microsoft Mobile Oy) a u osmi dodavatelů a výrobců, kteří jsou odběrateli uvedené společnosti. Tato žádost byla doplněna o další informace poskytnuté v souladu s čl. 8 odst. 3 nařízení (EU) č. 1309/2013. Žádost splňuje požadavky na stanovení výše finančního příspěvku z EFG podle článku 13 nařízení (EU) č. 1309/2013.
 (4)V souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení (EU) č. 1309/2013 je možné žádost Finska přijmout, neboť propouštění má závažný dopad na zaměstnanost a na místní, regionální a národní hospodářství.
 (5)V


text:
souvislosti s uvedenou žádostí Finska by proto měly být z EFG uvolněny prostředky na poskytnutí finančního příspěvku ve výši 5 364 000,00 EUR.
 (6)Aby byly prostředky z EFG uvolněny co nejdříve, mělo by být toto rozhodnutí použitelné od data jeho přijetí,
 PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2016 se z Evropského fondu pro přizpůsobení se globalizaci uvolňuje částka ve výši 5 364 000 EUR v prostředcích na závazky a na platby.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne [the date of its adoption]*.
 17V Bruselu dne
 Za Evropský parlament
 Za Radu
 předseda
 předseda
 (1)
 Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.
 (2)
 Ve smyslu článku 3 nařízení o EFG.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) č. 1046/2012 ze dne 8. listopadu 2012, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 o zavedení společné klasifikace územních statistických jednotek (NUTS), pokud jde o předání časových řad nového regionálního rozdělení (Úř. věst. L 310, 9.11.2012, s. 34).
 (4)
 Úř. věst. L 393, 30.12.2006, s. 1.
 (5)
 V souladu s čl. 7 odst. 4 nařízení (EU) č. 1309/2013.
 (6)
 Směrnice Rady 98/59/ES ze dne 20. července 1998 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hromadného propouštění (Úř. věst. L 225, 12.8.1998, s. 16).
 (7)
 Statistics Finland, The Federation of Finnish Technology Industries`, šetření pracovních sil.
 (8)
 https://ec.europa.eu/jrc/en/publication/eur-scientific-and-technical-research-reports/2015-predict-report-analysis-ict-rd-eu-and-beyond
 (9)
 http://www.statista.com/statistics/266136/global-market-share-held-by-smartphone-operating-systems/
 (10)
 www.teknologiateollisuus.fi/sites/default/files/file_attachments/personnel.pdf
 (11)
 www.teknologiateollisuus.fi/sites/default/files/file_attachments/personnel.pdf
 (12)
 Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.
 (13)
 Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
 (14)
 Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 855.
 (15)
 Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
 (16)
 Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).
 (17)
 Date to be inserted by the Parliament before the publication in OJ.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 31.1.2019
 COM(2019) 24 final
 2019/0012(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti
 1
 (dále jen „prümské rozhodnutí“), bylo přijato s cílem začlenit do právního rámce Evropské unie podstatná ustanovení předchozí Prümské smlouvy o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu, přeshraniční trestné činnosti a nedovolené migraci, kterou dne 27. května 2005 schválilo sedm evropských zemí. Společně s uvedeným rozhodnutím přijala Rada i rozhodnutí 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti
 2
 (dále jen „prováděcí prümské rozhodnutí“), které stanoví nezbytné technické předpisy pro provádění rozhodnutí 2008/615/SVV.
 Cílem prümského rozhodnutí a prováděcího prümského rozhodnutí je zlepšit výměnu informací mezi orgány odpovědnými za předcházení trestným činům a jejich vyšetřování a posílit přeshraniční policejní a soudní spolupráci mezi členskými státy Unie. Prümské rozhodnutí obsahuje mimo jiné ustanovení, jimiž si členské státy vzájemně poskytnou právo přístupu do svých automatizovaných souborů analýzy DNA, automatizovaných systémů pro daktyloskopickou identifikaci a registrů vozidel. Informace získané srovnáváním údajů povedou k novým vyšetřovacím postupům, a tím zásadním způsobem napomohou činnosti donucovacích a justičních orgánů členských států.
 Dne 30. listopadu 2009 přijala Rada rámcové rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti
 3
 (dále jen „rozhodnutí o forenzních službách“). Uvedené rámcové rozhodnutí Rady stanoví požadavky na výměnu údajů o DNA a daktyloskopických údajů a jeho cílem je zajistit, aby výsledky laboratorních činností prováděných akreditovanými poskytovateli forenzních služeb v jednom členském státě byly uznávány orgány odpovědnými za předcházení trestným činům, jejich odhalování a vyšetřování za stejně spolehlivé jako výsledky laboratorních činností prováděných poskytovateli forenzních služeb akreditovanými podle normy EN ISO/IEC 17025 v kterémkoli jiném členském státě.
 V říjnu 2015 předložila Komise Radě doporučení pro rozhodnutí Rady o zmocnění k jednání o uzavření dohod se Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, zahrnující rovněž přílohu (směrnice pro jednání).
 Rada Komisi dne 10. června 2016 zmocnila zahájit jednání se Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti. Jednání s oběma zeměmi byla úspěšně uzavřena parafováním dohody dne 24. května 2018.
 Komise se domnívá, že


text:
cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že předloha dohody je pro Unii přijatelná.
 Tato mezinárodní dohoda mezi EU a Lichtenštejnskem má zlepšit a zjednodušit automatizovanou výměnu operativních a jiných informací mezi donucovacími orgány členských států a touto přidruženou zemí s cílem stimulovat mezinárodní policejní spolupráci. Možnost, že by všechny členské státy měly přístup do vnitrostátních databází Švýcarské konfederace a Lichtenštejnského knížectví
 4
 týkajících se údajů o DNA, daktyloskopických údajů a údajů o registraci vozidel a naopak, má bez pochyby zásadní význam pro podporu a stimulaci přeshraniční policejní spolupráce. Jelikož se mezinárodní trestná činnost neomezuje na území EU, nemůže být zlepšení výměny informací mezi donucovacími orgány za účelem zachování bezpečnosti v Evropské unii uspokojivě dosaženo členskými státy jednajícími samostatně.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Lichtenštejnské knížectví přistoupilo k Dohodě o přistoupení ze dne 26. října 2004 na základě Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis
 5
 . Lichtenštejnské knížectví se tak připojilo k rámcovému rozhodnutí Rady 2006/960/SVV ze dne 18. prosince 2006 o zjednodušení výměny operativních a jiných informací mezi donucovacími orgány členských států Evropské unie
 6
 , tzv. „švédské iniciativě“, která rozvíjí ustanovení schengenského acquis.
 Švédská iniciativa je do určité míry spojena s prümským rozhodnutím, neboť stanoví pravidla, podle kterých si mohou donucovací orgány členských států a přidružených zemí účinně vyměňovat stávající operativní a jiné informace pro účely vedení vyšetřování trestné činnosti nebo provádění operativně pátracích činností. Podle čl. 5 odst. 1 švédské iniciativy lze o operativní a jiné informace žádat za účelem odhalování, předcházení nebo vyšetřování trestné činnosti, pokud existuje odůvodněný závěr, že jsou příslušné operativní nebo jiné informace dostupné v jiném členském státě. Takovým odůvodněným závěrem může být automatizovaná výměna údajů podle prümského rozhodnutí.
 Kromě toho podle čl. 20 odst. 1 nařízení (EU) č. 603/2013
 7
 musí členské státy před tím, než požádají o přístup do systému Eurodac pro účely vymáhání práva, nejprve zkontrolovat databáze otisků prstů dostupné v rámci vnitrostátního práva a porovnat datový soubor s otisky prstů s automatizovanými databázemi otisků prstů jiných členských států podle prümského rozhodnutí. Členské státy, které podmínku provedení kontroly podle Prümské smlouvy, která je povinným předpokladem, nesplní, nebudou moci o přístup do systému Eurodac za účelem vymáhání práva požádat.
 Dne 14. prosince 2015 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání o dohodách mezi Unií na jedné straně a Dánskem, Islandem, Norskem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem na straně druhé o podmínkách účasti těchto států na postupu porovnávání a předávání údajů pro účely vymáhání práva stanoveném v kapitole VI nařízení (EU) č. 603/2013.
 Mezinárodní dohoda mezi Evropskou unií a Islandem a Norskem o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, byla uzavřena dne 26.


text:
července 2010.
 V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21
 8
 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie tyto členské státy oznámí své přání účastnit se přijímání a používání navrženého rozhodnutí Rady do tří měsíců po jeho přijetí Komisí.
 V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22
 9
 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Právním základem tohoto návrhu rozhodnutí Rady je čl. 82 odst. 1 písm. d) a čl. 87 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
 Podle čl. 218 odst. 6 písm. a) bodu v) SFEU je pro uzavření této dohody vyžadován souhlas Evropského parlamentu.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 V souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii lze cílů této dohody dosáhnout pouze na úrovni Unie.
 •Proporcionalita
 Za účelem povzbuzení mezinárodní spolupráce v této oblasti je zásadní, aby všichni účastníci, kteří si vyměňují údaje podle prümského rámce, uplatňovali stejné technické a procesní normy a požadavky a normy a požadavky v oblasti ochrany údajů, aby se mohli spolehnout na rychlou, účinnou a přesnou výměnu informací. Návrh je v souladu se zásadou proporcionality, neboť nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení cílů účinné účasti Lichtenštejnského knížectví na prümských rozhodnutích a rozhodnutí o forenzních službách.
 •Volba nástroje
 Tento návrh je v souladu s čl. 218 odst. 6 písm. a) SFEU, jenž stanoví, že rozhodnutí o mezinárodních dohodách přijme Rada po obdržení souhlasu Evropského parlamentu.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 Rada byla informována a konzultována prostřednictvím příslušné pracovní skupiny Rady (DAPIX). Byl informován Evropský parlament (Výbor pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci).
 •Základní práva
 Dohoda je plně v souladu se základními právy a zásadami ochrany údajů stanovenými v prümském rozhodnutí (kapitola 6).
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 V osmém bodě odůvodnění dohody se stanoví, že Lichtenštejnské knížectví by mělo nést náklady vzniklé jeho orgánům v souvislosti s uplatňováním této dohody. V čl. 1 odst. 1 dohody jsou uvedeny příslušné články prümského rozhodnutí včetně článku 34, který stanoví, že každý členský stát nese provozní náklady, které vznikly jeho orgánům v souvislosti s použitím prümského rozhodnutí. Ustanovení čl. 1 odst. 4 ukládá členským státům podobnou povinnost v souvislosti s rozhodnutím o forenzních službách. Rozhodnutí tedy nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Provádění, včetně předběžného hodnocení ze strany Rady a členských států, oznámení a prohlášení jsou popsána v článku 8 dohody.
 •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu
 V dohodě jsou uvedena ustanovení prümského rozhodnutí, prümského prováděcího rozhodnutí a rozhodnutí o forenzních


text:
službách, která se po vstupu dohody v platnost stanou použitelnými pro Lichtenštejnské knížectví.
 Dohoda rovněž obsahuje ustanovení týkající se jednotného uplatňování (článek 3), řešení sporů (článek 4), změn (článek 5), oznámení a prohlášení (článek 8). Smluvní strany se dohodly, že tuto dohodu společně přezkoumají nejpozději pět let po jejím vstupu v platnost (článek 6). Dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, přičemž může být kteroukoli smluvní stranou kdykoli vypovězena (článek 10).
 2019/0012 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření Dohody mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 82 odst. 1 písm. d) a čl. 87 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 písm. a) této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 s ohledem na souhlas Evropského parlamentu,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)V souladu s rozhodnutím Rady [XXX] ze dne [XXX]
 10
 byla Dohoda mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV
 11
 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV
 12
 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV
 13
 o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti podepsána dne [XXX] s výhradou jejího pozdějšího uzavření.
 (2)Jelikož se mezinárodní trestná činnost neomezuje na území Unie, nemůže být zlepšení výměny informací mezi donucovacími orgány za účelem zachování bezpečnosti v Unii uspokojivě dosaženo členskými státy jednajícími samostatně. Možnost, že by všechny členské státy a Lichtenštejnské knížectví měly vzájemně přístup do svých databází týkajících se souborů analýzy DNA, systémů pro daktyloskopickou identifikaci a údajů o registraci vozidel, má zásadní význam pro podporu přeshraniční spolupráce v oblasti vymáhání práva.
 (3)V souladu s článkem 8 dohody se některá její ustanovení prozatímně uplatňují ode dne podpisu.
 (4)Dohoda by měla být schválena jménem Evropské unie.
 (5)[V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily tyto členské státy své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.]
 (6)V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Dohoda mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o


text:
posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie.
 Článek 2
 Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem Evropské unie oznámení v souladu s čl. 8 odst. 1 dohody vyjadřující souhlas Evropské unie s tím, aby byla touto dohodou
 14
 vázána.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda
 (1)
 Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1.
 (2)
 Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12.
 (3)
 Úř. věst. L 322, 9.12.2009, s. 14.
 (4)
 Lichtenštejnsko ve skutečnosti nemá žádné samostatné databáze a používá databáze vedené Švýcarskem.
 (5)
 Úř. věst. L 160, 18.6.2011, s. 21.
 (6)
 Úř. věst. L 386, 29.12.2006, s. 89.
 (7)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 603/2013 ze dne 26. června 2013 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování nařízení (EU) č. 604/2013, kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného k posuzování žádosti o mezinárodní ochranu podané státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti v některém z členských států, a pro podávání žádostí orgánů pro vymáhání práva členských států a Europolu o porovnání údajů s údaji systému Eurodac pro účely vymáhání práva a o změně nařízení (EU) č. 1077/2011, kterým se zřizuje Evropská agentura pro provozní řízení rozsáhlých informačních systémů v prostoru svobody, bezpečnosti a práva (přepracované znění). (Úř. věst. L 180, 29.6.2013, s. 1).
 (8)
 Úř. věst. C 202, 7.6.2016, s. 295.
 (9)
 Úř. věst. C 326, 26.10.2012, s. 299.
 (10)
 Rozhodnutí Rady [XXX] ze dne [XXX] o podpisu jménem Evropské unie a o prozatímním uplatňování některých ustanovení Dohody mezi Evropskou unií a Lichtenštejnským knížectvím o uplatňování některých ustanovení rozhodnutí Rady 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, rozhodnutí Rady 2008/616/SVV o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti, včetně jeho přílohy, a rámcového rozhodnutí Rady 2009/905/SVV o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti (Úř. věst. L [...], [...]. s. [...]).
 (11)
 Rozhodnutí Rady 2008/615/SVV ze dne 23. června 2008 o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 1).
 (12)
 Rozhodnutí Rady 2008/616/SVV ze dne 23. června 2008 o provádění rozhodnutí 2008/615/SVV o posílení přeshraniční spolupráce, zejména v boji proti terorismu a přeshraniční trestné činnosti (Úř. věst. L 210, 6.8.2008, s. 12).
 (13)
 Rámcové rozhodnutí Rady 2009/905/SVV ze dne 30. listopadu 2009 o akreditaci poskytovatelů forenzních služeb provádějících laboratorní činnosti (Úř. věst. L 322, 9.12.2009, s. 14).
 (14)
 Datum vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.


text:
 |
 52011PC0873
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se zřizuje evropský systém ostrahy hranic (EUROSUR) /* KOM/2011/0873 v konečném znění - 2011/0427 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.
 SOUVISLOSTI NÁVRHU
 1.1.
 Úvod
 Tento návrh přináší úpravu
 potřebného právního rámce v reakci na žádost Evropské rady konané ve
 dnech 23. až 24. června 2011. Podle tohoto požadavku se má
 přednostně dále pokračovat v rozvíjení evropského systému ostrahy
 hranic (EUROSUR) tak, aby mohl být tento systém uveden do provozu do roku 2013
 a umožnil orgánům členských států provádějícím
 činnosti ostrahy hranic a Evropské agentuře pro řízení
 operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států
 Evropské unie[1]
 (Frontex) (dále jen „Agentura“) sdílet operační informace a zlepšit
 spolupráci.
 Cílem systému EUROSUR je posílit ochranu vnějších
 hranic schengenského prostoru. Tento systém vytvoří mechanismus, který
 orgánům ostrahy hranic v členských státech umožní sdílet
 operační informace a spolupracovat vzájemně mezi sebou i s Agenturou
 s cílem snížit ztráty životů na moři a počtu nelegálních
 přistěhovalců, kteří vstupují do EU, aniž by byli
 detekováni, a zvýšit vnitřní bezpečnost předcházením
 přeshraniční trestné činnosti, například obchodování
 s lidmi a pašování drog.
 Práce, jež v současnosti probíhají
 za účelem testování a postupného zavedení systému EUROSUR, vycházejí
 z plánu ve sdělení Komise z roku 2008.[2]
 1.2.
 Právní základ
 Právním základem tohoto legislativního
 návrhu je ustanovení čl. 77 odst. 2 písm. d) Smlouvy
 o fungování Evropské unie (SFEU), podle nějž přijímají Evropský
 parlament a Rada řádným legislativním postupem opatření týkající
 se veškerých opatření nezbytných pro postupné zavedení integrovaného
 systému řízení vnějších hranic.[3]
 Zřízení systému EUROSUR
 tvoří součást politiky zaměřené na posílení správy
 vnějších hranic členských států. Systém EUROSUR bude proto
 představovat nový politický nástroj, který v oblasti ostrahy hranic zefektivní
 spolupráci a umožní systematickou výměnu informací – a to jak vzájemně
 mezi členskými státy, tak mezi nimi a Agenturou –, což je prvek,
 který v současné době na úrovni EU neexistuje.
 Po svém přijetí by tento legislativní akt
 o systému EUROSUR rozvíjel ta ustanovení schengenského acquis, kterých
 se neúčastní Spojené království a Irsko, ale která se vztahují na
 čtyři přidružené země (Norsko, Island, Švýcarsko a Lichtenštejnsko).
 Státy Schengenu se zavázaly k dodržování společných norem v oblasti
 ochrany vnějších hranic.
 1.3.
 Cíl a obsah legislativního návrhu
 Cílem tohoto legislativního návrhu je zlepšit
 přehled o situaci a schopnost členských států a Agentury
 reagovat při předcházení nelegální migraci a přeshraniční
 trestné činnosti na vnějších pozemních a námořních
 hranicích (článek 1).
 Tohoto cíle má být dosaženo vytvořením
 společného rámce (článek 4) a jasným vymezením povinností a pravomocí
 pro jednotlivé články páteře systému EUROSUR, kterými jsou národní
 koordinační centra pro ostrahu hranic členských států
 (článek 5) a Agentura (článek 6). Tato centra zajišťují účelné
 a efektivní řízení zdrojů a personálu na vnitrostátní
 úrovni a komunikují mezi sebou i s Agenturou prostřednictvím
 komunikační sítě (článek 7), která by umožňovala
 výměnu neutajovaných citlivých a utajovaných informací.
 Spolupráce a výměna informací mezi
 národními koordinačními centry a Agenturou probíhá
 prostřednictvím „situačních obrazů“ (článek 8), které jsou vypracovávány
 na vnitrostátní (článek 9) i evropské úrovni (článek 10) a
 jejichž předmětem jsou rovněž předhraniční


text:
oblasti
 (článek 11). Tyto tři obrazy, z nichž poslední dva jsou v gesci
 Agentury, jsou v zájmu plynulosti toku informací členěny
 obdobným způsobem.
 Situační obrazy zpravidla neobsahují
 osobní údaje, ale slouží výměně informací o incidentech a anonymizovaných
 objektech, například o detekci a sledování lodí. Součástí
 údajů sdílených mezi členskými státy a Agenturou mohou být osobní
 údaje jen ve výjimečných případech, a to za předpokladu, že
 jsou splněny podmínky nařízení (ES) č. 2007/2004 ze dne 26. října 2004.[4] Nakolik jsou osobní údaje
 součástí vnitrostátního situačního obrazu o sousedících úsecích vnějších
 hranic, mohou být předmětem výměny i ony, avšak pouze mezi
 sousedícími členskými státy a při dodržení podmínek horizontálního
 právního rámce EU pro oblast ochrany údajů.
 Agentura poskytuje rovněž službu pro
 účely společného využívání nástrojů ostrahy (článek 12),
 a to vzhledem k tomu, že lze tuto službu poskytovat hospodárněji
 na evropské úrovni. Uvedenou službu by bylo možno poskytovat za podpory
 příslušných evropských vesmírných programů, včetně
 operačního programu globálního monitoringu životního prostředí
 a bezpečnosti (GMES).
 Přístup zvolený v případě
 systému EUROSUR spočívá ve snaze co nejlépe a v maximální možné
 míře využít stávající informace, kapacity a systémy jiných agentur EU
 (článek 17). Agentura by proto při poskytování služby
 společného využívání nástrojů ostrahy úzce spolupracovala se
 satelitním střediskem EU, evropskou agenturou pro kontrolu rybolovu
 a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost, jakož i s Europolem
 za účelem výměny informací o přeshraniční trestné
 činnosti.
 Pokud jde o údaje o námořní
 dopravě poskytované systémem SafeSeaNet podle směrnice 2002/59/ES, má
 Komise v úmyslu vypracovat v roce 2013 příslušný návrh na
 změnu této směrnice. Jelikož se předpokládá, že budou relevantní
 informace v systému SafeSeaNet zpřístupňovány i pro jiné
 účely než pouze pro oblasti námořní bezpečnosti, bezpečnosti
 námořní dopravy a environmentální ochrany moří, budou tyto
 informace součástí nástrojů ostrahy, s nimiž bude pracovat
 systém EUROSUR.
 Lepší přehled o tom, co se děje
 na vnějších hranicích, má však pouze omezenou hodnotu, není-li doprovázen
 lepší schopností členských států EU reagovat na problémy, jimž jsou
 na svých vnějších hranicích vystaveny. Z tohoto důvodu rozdělí
 členské státy své vnější hranice na jednotlivé hraniční úseky
 (článek 13), kterým se – na základě analýzy rizik a počtu
 incidentů, k nimž na nich dochází – přisoudí různé
 úrovně dopadu (článek 14). V závislosti na
 přiřazených úrovních dopadu pak přijmou národní koordinační
 centra a Agentura protiopatření, která budou mít za cíl tento dopad
 na dané hraniční úseky snížit (článek 15).
 Pro úspěch systému EUROSUR je rozhodující
 spolupráce se sousedními třetími zeměmi. Z tohoto důvodu
 budou se systémem EUROSUR propojeny stávající i plánované regionální
 sítě mezi členskými státy a sousedními třetími zeměmi;
 stane se tak prostřednictvím národních koordinačních center (srov. čl. 9
 odst. 2 písm. h) a článek 18). Vzhledem k tomu, že členské
 státy a Agentura již pracují na vytvoření jednotlivých složek systému
 EUROSUR na vnitrostátní i evropské úrovni, měl by být systém EUROSUR
 uveden do provozu ve druhé polovině roku 2013 (článek 21). Technickou
 podporu při jeho dalším technickém rozvoji by mělo Agentuře
 poskytovat Společné výzkumné středisko Evropské komise.
 Jelikož EUROSUR není zamýšlen jako systém,
 který by


text:
reguloval shromažďování, uchovávání a přeshraniční
 výměnu osobních údajů, nevztahovalo se na něj sdělení
 Komise s přehledem o správě informací v prostoru svobody,
 bezpečnosti a práva z roku 2010[5].
 Vývoj systému EUROSUR byl však analyzován na základě zásad stanovených
 v tomto sdělení, jak je podrobně rozvedeno v průvodním
 posouzení dopadů. To se týká zejména zásady nezbytnosti, kde byla možnost
 využívat systém EUROSUR k výměně osobních údajů omezena na
 absolutní minimum, dále zásady efektivnosti nákladů, kde byl zvolen
 přístup založený na postupných krocích za použití nejméně složitých
 technických řešení, a v neposlední řadě i způsobu
 koncipování politiky zdola nahoru; Komise zde od roku 2008 úzce spolupracuje
 s odborníky z členských států při posuzování
 různých technických řešení a společném ověřování
 jednotlivých zjištění a doporučení z provedených studií.
 Tento návrh byl podroben kontrole, která má
 zajistit, aby ustanovení návrhu plně respektovala základní práva,
 především právo na lidskou důstojnost, zákaz mučení a nelidského
 či ponižujícího zacházení anebo trestání, právo na svobodu a bezpečnost,
 právo na ochranu osobních údajů, zákaz navracení, zákaz diskriminace
 a práva dítěte. Zvláštní pozornost byla věnována článku 4
 a čl. 19 odst. 2 Listiny základních práv EU, které zakazují
 navracení osob do státu, ve kterém jsou vystaveny vážnému nebezpečí trestu
 smrti, mučení nebo jiného nelidského nebo ponižujícího zacházení nebo
 trestání. Ustanovení čl. 18 odst. 2 tohoto nařízení
 výslovně zakazuje jakoukoli výměnu informací s takovou
 třetí zemí, která by mohla tyto informace využít k identifikaci osob
 nebo skupin osob, které čelí vážnému nebezpečí mučení,
 nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestání nebo jiného porušování
 základních práv.
 Při zpracovávání návrhu byla pozornost
 věnována i článku 24 Listiny, neboť mnoho nelegálních
 migrantů a obětí obchodování s lidmi jsou děti. Ustanovení
 čl. 1 odst. 3 výslovně stanoví, že členské státy
 a Agentura se zaměří přednostně na specifické
 potřeby dětí, obětí obchodování s lidmi, osob, které
 potřebují naléhavě lékařskou pomoc, osob, které potřebují
 mezinárodní ochranu, osob v tísni na moři a dalších osob ve
 zvláště zranitelném postavení. Velmi důležitý je rovněž
 článek 8 Listiny základních práv, jenž upravuje ochranu osobních
 údajů, protože v situaci, kdy sdílená data mohou obsahovat osobní
 údaje, platí pravidla pro ochranu údajů, která je nutno plně
 respektovat.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Připojený pracovní dokument útvarů
 Komise, který posuzuje dopady tohoto návrhu, podává detailní přehled
 konzultací uskutečněných v období 2008–2011 a uvádí podrobné
 vysvětlení k rámci systému EUROSUR, různým politickým možnostem a nákladům
 na jeho vytvoření.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Právním základem tohoto návrhu je čl. 77
 odst. 2 písm. d) Smlouvy o fungování Evropské unie.
 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Jednotlivé složky systému EUROSUR bude zavádět
 především Agentura a členské státy (sdílené řízení) na
 základě plánu vytvoření systému EUROSUR z roku 2008 (KOM(2008)
 68 v konečném znění).
 S ohledem na vytváření národních
 koordinačních center bude členským státům v roce 2012–2013
 poskytována podpora jednak z Fondu pro vnější hranice, jednak z nástroje pro
 finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz v rámci
 plánovaného Fondu pro vnitřní bezpečnost na období 2014–2020.
 Na zřízení komunikační sítě
 a dalších horizontálních složek systému EUROSUR (např.


text:
vytvoření
 evropského situačního obrazu a společného zpravodajského předhraničního
 obrazu) bude použit rozpočet Agentury, jenž bude v případě
 potřeby doplněn finanční podporou z Fondu pro vnitřní
 bezpečnost (přímé nebo nepřímé centralizované finanční
 řízení).
 Na zřízení plánované služby pro
 společné využívání nástrojů ostrahy v letech 2012–2013 zase
 budou použity finanční prostředky v rámci 7. rámcového programu
 pro výzkum a technologický rozvoj.
 Opatření v sousedních třetích
 zemích budou v letech 2012–2013 finančně podporována z tematického
 programu pro migraci a azyl v rámci nástroje pro rozvojovou
 spolupráci.
 2011/0427 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY,
 kterým se zřizuje evropský systém
 ostrahy hranic (EUROSUR)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA
 EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. d) této
 smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 v souladu s řádným
 legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) K posílení výměny
 informací a operativní spolupráce mezi vnitrostátními orgány
 členských států, jakož i s Evropskou agenturou pro řízení
 operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států
 Evropské unie, zřízenou nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 ze
 dne 26. října 2004[6]
 (Frontex), dále jen „Agentura“, je nezbytné vytvořit evropský systém
 ostrahy hranic (dále jen „EUROSUR“). EUROSUR by měl těmto
 orgánům a Agentuře poskytnout infrastrukturu a nástroje
 potřebné pro zlepšení jejich přehledu o situaci a schopnosti
 reakce při detekci a předcházení nelegální migraci a přeshraniční
 trestné činnosti, jakož i při ochraně a záchraně
 životů migrantů na vnějších hranicích členských států
 Unie.
 (2) Za účelem zlepšení
 spolupráce a výměny informací mezi členskými státy
 a s Agenturou by měly členské státy zřídit národní
 koordinační centra pro ostrahu hranic. Pro správné fungování systému
 EUROSUR je nezbytné, aby prostřednictvím národních koordinačních
 center vzájemně spolupracovaly všechny vnitrostátní orgány odpovědné
 za ostrahu vnějších hranic podle vnitrostátních právních
 předpisů.
 (3) Toto nařízení by
 nemělo členským státům bránit v tom, aby na svá národní
 koordinační centra přenesly také odpovědnost za koordinaci
 výměny informací a spolupráce v oblasti ostrahy vzdušných hranic
 a za kontroly na hraničních přechodech.
 (4) Toto nařízení je
 součástí evropského modelu integrované správy vnějších hranic a strategie
 vnitřní bezpečnosti Evropské unie. Systém EUROSUR přispívá i k rozvoji
 společného prostředí pro sdílení informací (CISE) pro účely
 ostrahy v námořním prostoru EU a vytváří širší rámec pro
 přehled o situaci v námořním prostoru, neboť
 orgánům veřejné moci v Unii umožňuje meziresortní výměnu
 informací.
 (5) Podle čl. 2 písm. i)
 nařízení č. 2007/2004 by měla Agentura poskytovat nezbytnou
 pomoc při rozvíjení a provozování evropského systému ostrahy hranic,
 případně při vytváření společného prostředí pro
 sdílení informací, včetně zajišťování interoperability
 systémů.
 (6) Toto nařízení ctí
 základní práva a dodržuje zásady zakotvené v Listině základních
 práv Evropské unie, a to především zásadu lidské důstojnosti,
 zákaz mučení a nelidského či ponižujícího zacházení anebo
 trestu, právo na svobodu a bezpečnost, právo na ochranu osobních
 údajů, zákaz navracení, zákaz diskriminace a práva dítěte.
 Členské státy by měly toto nařízení uplatňovat v souladu
 s těmito právy a zásadami.
 (7) Výměna osobních
 údajů prostřednictvím komunikační sítě systému EUROSUR by
 měla probíhat na


text:
základě stávajících vnitrostátních právních
 předpisů a právních předpisů Unie a měla by
 respektovat jejich specifické požadavky na ochranu údajů. V případech,
 kdy specifičtější nástroje, jako je např. nařízení (ES) č. 2007/2004,
 nezajišťují plný režim ochrany údajů, je použitelná směrnice
 Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995
 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních
 údajů a o volném pohybu těchto údajů[7], nařízení Evropského
 parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000
 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních
 údajů orgány a institucemi Společenství a o volném
 pohybu těchto údajů[8]
 a v rámci policejní a justiční spolupráce rámcové rozhodnutí
 Rady 2008/977/SVV ze dne 27. listopadu 2008 o ochraně
 osobních údajů zpracovávaných v rámci policejní a justiční
 spolupráce v trestních věcech[9].
 (8) Jelikož zřízení systému
 EUROSUR nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni samotných členských
 států, a lze jej tudíž z důvodů rozsahu a účinků
 dotyčného opatření lépe dosáhnout na úrovni Unie, je Unie oprávněna
 přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou
 v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se
 zásadou proporcionality nepřekračuje toto nařízení rámec toho,
 co je k dosažení jeho cíle nezbytné.
 (9) V zájmu postupného
 zavádění systému EUROSUR v jednotlivých zeměpisných oblastech by
 měla být povinnost ustavit a provozovat národní koordinační
 centra uplatněna ve třech na sebe navazujících etapách; v první etapě
 by měla tato povinnost platit pro členské státy, které se nacházejí
 na vnějších jižních námořních hranicích a na vnějších východních
 pozemních hranicích, ve druhé etapě pro ostatní členské státy s vnějšími
 pozemními nebo námořními hranicemi a ve třetí etapě pro zbývající
 členské státy.
 (10) V souladu s články
 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě
 o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie se
 Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro
 něj toto nařízení není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu,
 že toto nařízení navazuje na schengenské acquis podle části
 třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, rozhodne se Dánsko
 v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti
 měsíců po přijetí tohoto nařízení, zda jej provede ve svém vnitrostátním
 právu.
 (11) Toto nařízení rozvíjí ta
 ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené
 království v souladu s rozhodnutím Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000
 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby
 se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis[10]. Spojené království se tudíž neúčastní
 přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není toto
 nařízení závazné ani použitelné.
 (12) Toto nařízení rozvíjí ta
 ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu
 s rozhodnutím Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti
 Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis[11]. Irsko se tudíž neúčastní
 přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není toto
 nařízení závazné ani použitelné.
 (13) Pokud jde o Island
 a Norsko, rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve
 smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou
 republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou
 států k provádění, uplatňování a rozvoji


text:
schengenského
 acquis[12].
 (14) Pokud jde o Švýcarsko,
 rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu
 Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou
 konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění,
 uplatňování a rozvoji schengenského acquis[13].
 (15) Pokud jde o Lichtenštejnsko,
 rozvíjí toto nařízení ustanovení schengenského acquis ve smyslu
 Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou
 konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení
 Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským
 společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení
 Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji
 schengenského acquis[14].
 (16) Prováděním tohoto
 nařízení není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a členskými
 státy, ani závazky členských států podle Úmluvy Organizace spojených
 národů o mořském právu, Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti
 lidského života na moři, Mezinárodní úmluvy o pátrání a záchraně
 na moři, Úmluvy Organizace spojených národů proti nadnárodnímu
 organizovanému zločinu a jejího protokolu proti pašování
 přistěhovalců po zemi, po moři a letecky, Úmluvy
 o právním postavení uprchlíků, Úmluvy o ochraně lidských
 práv a základních svobod a dalších příslušných mezinárodních
 nástrojů.
 (17) Prováděním tohoto
 nařízení nejsou dotčena pravidla pro ostrahu vnějších
 námořních hranic v rámci operativní spolupráce koordinované
 Agenturou, jež jsou stanovena v rozhodnutí Rady 2010/252/EU ze dne 26. dubna 2010[15],
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 HLAVA I
 OBECNÁ
 USTANOVENÍ
 Článek 1
 Předmět
 Toto nařízení stanoví společný rámec
 pro výměnu informací a spolupráci mezi členskými státy a Agenturou
 za účelem zlepšení přehledu o situaci a schopnosti reakce
 na vnějších hranicích členských států a Evropské unie, dále
 označovaný jako „evropský systém ostrahy hranic (EUROSUR)“.
 Článek 2
 Oblast
 působnosti
 1. Toto nařízení se
 vztahuje na ostrahu vnějších pozemních a námořních hranic
 členských států, včetně opatření k monitorování, detekci,
 identifikaci, sledování a prevenci nelegálního překračování hranic,
 jakož i k zadržení osob nelegálně překračujících hranice.
 2. Toto nařízení se
 nevztahuje na operativní, procedurální ani právní opatření
 přijatá po zadržení osob.
 3. Členské státy a Agentura
 při provádění tohoto nařízení dodržují základní práva
 včetně požadavků na ochranu údajů. Členské státy
 a Agentura se přednostně zaměřují na specifické
 potřeby dětí, obětí obchodování s lidmi, osob, které
 naléhavě potřebují lékařskou pomoc, osob, které potřebují
 mezinárodní ochranu, osob v tísni na moři a dalších osob ve
 zvláště zranitelném postavení.
 Článek 3
 Definice
 Pro účely tohoto nařízení se
 použijí tyto definice:
 a) „přehledem o situaci“
 se rozumí schopnost monitorovat, detekovat, identifikovat a sledovat přeshraniční
 aktivity a těmto aktivitám porozumět s cílem nacházet na
 základě nových informací a stávajících poznatků pádné důvody pro
 kontrolní opatření;
 b) „schopností reakce“ se rozumí
 schopnost provádět opatření, jejichž cílem je zabránit nelegálním
 pohybům přes hranice, včetně prostředků a časového
 rámce pro adekvátní reakci na neobvyklé okolnosti;
 c) „situačním obrazem“ se
 rozumí grafické rozhraní, které umožňuje prezentovat v reálném
 čase údaje, informace a zpravodajské poznatky získané od různých
 orgánů, ze senzorů, platforem a jiných zdrojů a je prostřednictvím
 informačních a komunikačních kanálů sdíleno s dalšími
 orgány s cílem získat přehled o situaci a podpořit schopnost
 reakce na vnějších hranicích a v předhraniční oblasti;
 d) „přeshraniční trestnou
 činností“ se rozumí závažná nebo organizovaná trestná činnost páchaná
 na vnějších hranicích členských států, například
 obchodování s lidmi, pašování


text:
drog a jiné nezákonné činnosti;
 e) „úsekem vnějších hranic“
 se rozumí celá vnější pozemní nebo námořní hranice členského
 státu nebo její část vymezená vnitrostátními právními předpisy nebo
 určená národním koordinačním centrem či jiným příslušným
 vnitrostátním orgánem;
 f) „předhraniční oblastí“
 se rozumí zeměpisná oblast za vnějšími hranicemi členských
 států, na niž se nevztahuje vnitrostátní systém ostrahy hranic.
 HLAVA II
 RÁMEC
 KAPITOLA I
 Složky
 Článek 4
 Rámec
 systému EUROSUR
 1. Pro účely spolupráce a výměny
 informací v oblasti ostrahy hranic používají členské státy a Agentura
 rámec systému EUROSUR, jenž sestává z těchto složek:
 a) národní koordinační
 centra pro ostrahu hranic;
 b) vnitrostátní situační obrazy;
 c) komunikační síť;
 d) evropský situační obraz;
 e) společný zpravodajský předhraniční
 obraz;
 f) společné využívání
 nástrojů ostrahy.
 2. Národní koordinační
 centra poskytují Agentuře prostřednictvím komunikační sítě
 veškeré informace ze svých vnitrostátních situačních obrazů, jež jsou
 potřebné k vytvoření a aktualizaci evropského situačního a společného
 zpravodajského předhraničního obrazu.
 3. K evropskému situačnímu
 a ke společnému zpravodajskému předhraničnímu obrazu poskytuje
 Agentura národním koordinačním centrům prostřednictvím
 komunikační sítě neomezený přístup.
 4. Složky uvedené v odstavci
 1 jsou vytvořeny a jejich fungování je zajišťováno v souladu se
 zásadami uvedenými v příloze.
 Článek 5
 Národní
 koordinační centrum
 1. Každý členský stát
 s vnějšími pozemními či námořními hranicemi ustaví, provozuje
 a řídí národní koordinační centrum pro ostrahu hranic, jež zajišťuje
 koordinaci a výměnu informací mezi všemi orgány odpovědnými na
 vnitrostátní úrovni za ostrahu vnějších hranic, jakož i s ostatními
 národními koordinačními centry a Agenturou. Členský stát oznámí
 zřízení centra Komisi, která neprodleně uvědomí ostatní
 členské státy a Agenturu.
 2. Aniž je dotčen článek
 16, je národní koordinační centrum jediným kontaktním místem pro
 výměnu informací a spolupráci s ostatními národními koordinačními
 centry a Agenturou.
 3. Národní koordinační
 centrum:
 a) zajišťuje včasnou
 výměnu informací a spolupráci mezi všemi vnitrostátními orgány
 odpovědnými za ostrahu vnějších hranic a s příslušnými
 donucovacími orgány na vnitrostátní úrovni, jakož i s ostatními národními
 koordinačními centry a Agenturou;
 b) přispívá k účelnému
 a efektivnímu řízení zdrojů a personálu;
 c) vytváří a aktualizuje
 vnitrostátní situační obraz podle článku 9;
 d) podporuje plánování a provádění
 všech činností v oblasti ostrahy hranic na vnitrostátní úrovni;
 e) spravuje vnitrostátní systém
 ostrahy hranic, případně v souladu s vnitrostátními
 právními předpisy;
 f) zjišťuje
 pravidelně účinnost činností v oblasti ostrahy hranic na
 vnitrostátní úrovni;
 g) koordinuje operativní
 opatření s ostatními členskými státy, aniž jsou dotčeny
 pravomoci Agentury.
 4. Národní koordinační
 centrum je v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm
 dní v týdnu.
 Článek 6
 Agentura
 1. Agentura:
 a) spravuje komunikační
 síť systému EUROSUR podle článku 7;
 b) vytváří a aktualizuje
 evropský situační obraz podle článku 10;
 c) vytváří a aktualizuje
 společný zpravodajský předhraniční obraz podle článku 11;
 d) napomáhá společnému
 využívání nástrojů ostrahy podle článku 12.
 2. Pro účely odstavce 1 je
 Agentura v provozu dvacet čtyři hodin denně a sedm dní
 v týdnu.
 Článek 7
 Komunikační
 síť
 1. Agentura zřídí komunikační
 síť a zajišťuje její fungování s cílem poskytovat
 komunikační a analytické nástroje a umožnit bezpečnou
 výměnu neutajovaných citlivých a utajovaných informací jak s národními
 koordinačními centry,


text:
tak mezi nimi navzájem, a to v téměř
 reálném čase. Tato síť je v provozu dvacet čtyři hodin
 denně a sedm dní v týdnu a umožňuje:
 a) bilaterální a multilaterální
 výměnu informací v téměř reálném čase;
 b) pořádání audio- a videokonferencí;
 c) bezpečné nakládání s neutajovanými
 citlivými informacemi, jejich ukládání a zpracování;
 d) bezpečné nakládání
 s utajovanými informacemi EU až po úroveň RESTREINT UE/EU RESTRICTED či
 po rovnocenné úrovně podle vnitrostátních klasifikací, jakož i ukládání,
 přenos a zpracování těchto informací, s tím, že je pro tuto
 práci s utajovanými informacemi vyhrazena samostatná a řádně
 akreditovaná část komunikační sítě.
 2. Agentura poskytuje technickou
 podporu a zajišťuje, aby byla komunikační síť
 interoperabilní se všemi dalšími komunikačními a informačními
 systémy, které Agentura řídí.
 3. Výměnu, zpracování
 a ukládání neutajovaných citlivých a utajovaných informací
 v komunikační síti provádějí Agentura a národní
 koordinační centra v souladu s pravidly a normami, jež uplatňují
 základní zásady a společné normy podle rozhodnutí Komise 2001/844/ES,
 kterým se mění její vnitřní jednací řád[16], nebo jsou těmto zásadám
 a normám rovnocenné.
 4. Orgány, agentury a další
 subjekty členských států, které komunikační síť používají, zajišťují
 při nakládání s utajovanými informacemi dodržování bezpečnostních
 pravidel a norem, jež jsou rovnocenné pravidlům a normám, které používá
 Agentura.
 KAPITOLA II
 Přehled
 o situaci
 Článek 8
 Situační
 obrazy
 1. Vnitrostátní situační obrazy,
 evropský situační obraz a společný zpravodajský předhraniční
 obraz jsou vytvářeny za pomoci shromažďování, hodnocení, třídění,
 analýzy, interpretace, generování, vizualizace a šíření informací.
 2. Obrazy uvedené v odstavci
 1 se skládají z těchto vrstev:
 a) vrstva událostí, jež obsahuje
 informace o incidentech v souvislosti s nelegální migrací,
 přeshraniční trestnou činností a krizovými situacemi;
 b) operační vrstva, jež
 obsahuje informace o stavu a poloze vlastních prostředků, o
 operačních oblastech a o prostředí;
 c) analytická vrstva, jež
 obsahuje strategické informace, analytické produkty, zpravodajské poznatky,
 snímky a geodata.
 Článek 9
 Vnitrostátní
 situační obraz
 1. Národní koordinační
 centrum vytváří a aktualizuje vnitrostátní situační obraz s cílem
 poskytovat všem orgánům odpovědným na vnitrostátní úrovni za ostrahu
 hranic účelné, přesné a včasné informace, které mají význam
 pro předcházení nelegální migraci a přeshraniční trestné
 činnosti na vnějších hranicích daného členského státu.
 2. Vnitrostátní situační obraz
 je vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
 a) vnitrostátní systém ostrahy
 hranic, případně v souladu s vnitrostátními právními
 předpisy;
 b) stacionární a mobilní
 senzory, jež používají vnitrostátní orgány odpovědné za ostrahu
 vnějších hranic;
 c) hlídky v rámci ostrahy
 hranic a další kontrolní mise;
 d) místní, regionální a další
 koordinační centra;
 e) další příslušné
 vnitrostátní orgány a systémy;
 f) Agentura;
 g) národní koordinační
 centra v jiných členských státech a ve třetích zemích;
 h) regionální sítě se sousedními
 třetími zeměmi, např. atlantická síť SEAHORSE,
 středomořská síť SEAHORSE, síť CoastNet v rámci projektu
 spolupráce při hraničních kontrolách v Pobaltí, černomořské
 centrum pro pohraniční spolupráci a informace a další regionální
 sítě zřízené na vnějších pozemních hranicích;
 i) systémy hlášení lodí,
 například systém automatické identifikace (AIS) či systém
 sledování plavidel (VMS). Data z těchto systémů jsou získávána
 na vnitrostátní úrovni od příslušných vnitrostátních orgánů a středisek
 pro sledování rybolovu;
 j) další příslušné


text:
evropské a mezinárodní organizace;
 k) jiné zdroje.
 3. Vrstva událostí vnitrostátního
 situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
 a) dílčí vrstva údajů
 o nelegální migraci, která obsahuje informace o incidentech v souvislosti
 s nelegálním překračováním hranic migranty, ke kterým došlo na
 vnějších hranicích daného členského státu nebo v jejich
 blízkosti, dále informace o případech napomáhání k nelegálnímu překročení
 hranic a o dalších významných incidentech v souvislosti s
 nelegální migrací, například o pátracích a záchranných akcích
 v souvislosti s osobami, které se pokoušejí nelegálně
 překročit hranice;
 b) dílčí vrstva údajů
 o přeshraniční trestné činnosti, která obsahuje informace
 o incidentech v souvislosti s obchodováním s lidmi a
 pašováním drog a dalšího nelegálního zboží, jakož i o dalších
 významných incidentech v oblasti závažné nebo organizované trestné
 činnosti na vnějších hranicích daného členského státu nebo
 v jejich blízkosti;
 c) dílčí vrstva údajů
 o krizových situacích, která obsahuje informace o přírodních nebo
 člověkem způsobených katastrofách, mimořádných událostech
 a dalších krizových situacích, k nimž došlo na vnějších
 hranicích daného členského státu nebo v jejich blízkosti a které
 mohou mít významný dopad na ochranu vnějších hranic;
 d) dílčí vrstva údajů
 o jiných událostech, která obsahuje informace o neidentifikovaných
 a podezřelých platformách a osobách na vnějších hranicích daného
 členského státu nebo v jejich blízkosti, jakož i o dalších
 událostech, které mohou mít významný dopad na ochranu vnějších hranic.
 4. Každému incidentu ve
 vrstvě událostí vnitrostátního situačního obrazu je
 přiřazena jediná orientační úroveň dopadu v rozmezí od
 „nízké“ přes „střední“ až po „vysokou“. Všechny události s přiřazenou
 „střední“ až „vysokou“ úrovní dopadu je nutno nahlásit Agentuře.
 5. Operační vrstva vnitrostátního
 situačního obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
 a) dílčí vrstva údajů
 o vlastních prostředcích, která obsahuje informace o poloze,
 času, kurzu, rychlosti, stavu a typu vlastních prostředků
 a o plánu nasazení, včetně zeměpisných souřadnic operační
 oblasti, rozpisu hlídek a komunikačních kódů; jsou-li vlastní
 prostředky nasazeny na komplexní misi, která plní i vojenské úkoly, může
 národní koordinační centrum rozhodnout, že nebude tyto informace ostatním
 národním koordinačním centrům a Agentuře poskytovat,
 s výjimkou případu, kdy jsou tyto vlastní prostředky nasazeny na sousedícím
 hraničním úseku jiného členského státu;
 b) dílčí vrstva údajů
 o operačních oblastech, která obsahuje informace o misi,
 umístění, stavu, době trvání a orgánech zapojených do operací;
 c) dílčí vrstva údajů
 o prostředí, která obsahuje nebo zpřístupňuje informace
 o terénu a povětrnostních podmínkách na vnějších hranicích daného
 členského státu.
 6. Analytická vrstva
 vnitrostátního situačního obrazu se skládá z těchto dílčích
 vrstev:
 a) informační dílčí
 vrstva, která obsahuje údaje o hlavním vývoji a ukazatele, jež mají
 význam pro analýzu nelegální migrace a přeshraniční trestné
 činnosti;
 b) analytická dílčí vrstva,
 která obsahuje analytické zprávy, trendy v hodnocení rizika, regionální
 monitory a informační sdělení, jež mají význam pro daný
 členský stát;
 c) dílčí vrstva
 zpravodajského obrazu, která obsahuje profily migrantů, trasy, informace
 o úrovních dopadu přiřazených k jednotlivým úsekům
 vnějších pozemních a námořních hranic, jakož i analýzu případů
 napomáhání k nelegálnímu překročení hranic;
 d) dílčí vrstva snímků
 a geodat, která obsahuje referenční snímky, podkladové mapy, hodnocení
 validity zpravodajských poznatků, analýzy změn


text:
(snímky z pozorování
 Země), údaje o detekci změn, georeferenční data a mapy
 propustnosti hranic.
 7. Informace v analytické
 vrstvě a informace o prostředí v operační
 vrstvě vnitrostátního situačního obrazu mohou vycházet z informací,
 jež jsou zachyceny v evropském situačním a ve společném
 zpravodajském předhraničním obrazu.
 8. Informace o vlastních
 prostředcích v operační vrstvě podléhají utajení
 úrovně EU Restricted.
 9. Ze situačních obrazů
 o sousedících úsecích vnějších hranic si národní koordinační centra
 sousedních členských států přímo a téměř v reálném
 čase vyměňují informace o:
 a) všech incidentech v
 souvislosti s nelegální migrací a přeshraniční trestnou
 činností a o dalších významných událostech, jež jsou zachyceny ve
 vrstvě událostí;
 b) poloze vlastních hlídek, jež
 je zachycena v operační vrstvě, pokud je hlavním úkolem těchto
 hlídek předcházet nelegální migraci a přeshraniční trestné
 činnosti;
 c) harmonogramech, rozpisech
 a komunikačních kódech pro následující den hlídek na sousedících
 úsecích vnějších hranic;
 d) taktických analýzách rizik,
 jež jsou zachyceny v analytické vrstvě.
 Článek 10
 Evropský
 situační obraz
 1. Agentura vytváří a
 aktualizuje evropský situační obraz s cílem poskytovat národním
 koordinačním centrům informace a analýzy, které mají význam pro
 předcházení nelegální migraci a přeshraniční trestné
 činnosti na vnějších hranicích členských států.
 2. Evropský situační obraz je
 vytvářen z informací získaných z těchto zdrojů:
 a) vnitrostátní situační obrazy,
 včetně základních informací předaných podle čl. 9 odst. 8;
 b) Agentura;
 c) další příslušné evropské
 a mezinárodní organizace;
 d) další zdroje.
 3. Vrstva událostí evropského situačního
 obrazu obsahuje informace o:
 a) incidentech v souvislosti s
 nelegální migrací a přeshraniční trestnou činností, jakož i informace
 o krizových situacích a dalších událostech zachycených ve vrstvě
 událostí vnitrostátního situačního obrazu, kterým národní koordinační
 centrum přiřadilo střední nebo vysokou úroveň dopadu;
 b) incidentech v souvislosti
 s nelegální migrací a přeshraniční trestnou činností, jakož
 i informace o krizových situacích a dalších událostech zachycených
 ve společném zpravodajském předhraničním obrazu, které mají
 mírný nebo významný dopad na vnější hranice členských států;
 c) incidentech v souvislosti
 s nelegální migrací a přeshraniční trestnou činností,
 k nimž došlo v operačním prostoru společné operace koordinované
 Agenturou.
 4. V evropském situačním
 obrazu vyznačí Agentura tutéž úroveň dopadu, jakou danému incidentu
 přiřadilo ve vnitrostátním situačním obrazu národní
 koordinační centrum.
 5. Operační vrstva
 evropského situačního obrazu se skládá z těchto dílčích
 vrstev:
 a) dílčí vrstva údajů
 o vlastních prostředcích, která obsahuje informace o poloze,
 času, kurzu, rychlosti, stavu a typu prostředků, jež se
 účastní společných operací Agentury nebo jsou Agentuře k dispozici,
 a dále informace o plánu nasazení, včetně operační oblasti,
 rozpisu hlídek a komunikačních kódů;
 b) dílčí vrstva údajů
 o operacích, která obsahuje informace o společných operacích
 koordinovaných Agenturou, včetně mandátu mise a údajů
 o jejím umístění, stavu a trvání, dále informace o členských
 státech a dalších zúčastněných aktérech, denní a týdenní
 situační zprávy, statistická data a soubory informací pro média;
 c) dílčí vrstva údajů
 o prostředí, která obsahuje informace o terénu a povětrnostních
 podmínkách na vnějších hranicích členských států.
 6. Analytická vrstva evropského situačního
 obrazu se skládá z těchto dílčích vrstev:
 a) informační dílčí
 vrstva, která obsahuje údaje o hlavním vývoji a ukazatele, jež


text:
mají význam
 pro analýzu nelegální migrace a přeshraniční trestné
 činnosti;
 b) analytická dílčí vrstva,
 která obsahuje mapy rizik s globálním vyhodnocením rizik a s vyhodnocením
 podle dílčích kategorií, dále trendy v hodnocení rizika, regionální
 monitory, informační sdělení, srovnávací ukazatele pro hodnocení
 rizik a ukazatele sítě agentury FRONTEX pro analýzu rizik;
 c) dílčí vrstva
 zpravodajského obrazu, která obsahuje profily migrantů, trasy, informace
 o úrovních dopadu přiřazených k jednotlivým úsekům
 vnějších pozemních a námořních hranic a analýzu případů
 napomáhání k nelegálnímu překročení hranic;
 d) dílčí vrstva snímků
 a geodat, která obsahuje referenční snímky, podkladové mapy, hodnocení
 validity zpravodajských poznatků, analýzy změn (snímky z pozorování
 Země), údaje o detekci změn, georeferenční data a mapy
 propustnosti hranic.
 6. Informace o vlastních
 prostředcích v operační vrstvě evropského situačního obrazu
 podléhají utajení úrovně EU Restricted.
 Článek 11
 Společný
 zpravodajský předhraniční obraz
 1. Agentura vytváří a
 aktualizuje společný zpravodajský předhraniční obraz s cílem
 poskytovat národním koordinačním centrům o předhraniční
 oblasti informace a analýzy, které mají význam pro předcházení
 nelegální migraci a závažné nebo organizované trestné činnosti na
 vnějších hranicích členských států a v sousedních
 třetích zemích.
 2. Společný zpravodajský předhraniční
 obraz je vytvářen z informací získaných z těchto
 zdrojů:
 a) národní koordinační
 centra;
 b) informace a zprávy
 styčných úředníků pro přistěhovalectví;
 c) Agentura;
 d) další příslušné evropské
 a mezinárodní organizace;
 e) třetí země;
 f) další zdroje.
 3. Společný zpravodajský předhraniční
 obraz může obsahovat informace, které mají význam pro operace k ostraze
 vzdušných hranic a pro kontroly na hraničních přechodech.
 4. Vrstva událostí
 společného zpravodajského předhraničního obrazu obsahuje
 informace o veškerých incidentech, krizových situacích a dalších
 událostech v předhraniční oblasti, které by mohly mít mírný nebo
 významný dopad na nelegální migraci a přeshraniční trestnou
 činnost na vnějších hranicích členských států.
 5. Každému incidentu ve
 vrstvě událostí společného zpravodajského předhraničního obrazu
 přiřadí Agentura jedinou orientační úroveň dopadu. O veškerých
 incidentech v předhraniční oblasti, jimž byla
 přiřazena střední nebo vysoká úroveň dopadu, Agentura vyrozumí
 národní koordinační centra.
 6. Operační vrstva
 společného zpravodajského předhraničního obrazu je členěna
 stejným způsobem jako odpovídající vrstva evropského situačního obrazu
 a obsahuje informace o prostředcích a operacích, jež jsou
 nasazeny, resp. prováděny v předhraniční oblasti, a dále informace
 o prostředí.
 7. Analytická vrstva
 společného zpravodajského předhraničního obrazu je členěna
 stejným způsobem jako odpovídající vrstva evropského situačního obrazu
 a obsahuje strategické informace, analytické produkty a služby, zpravodajské
 poznatky, snímky a geodata o předhraniční oblasti.
 Článek 12
 Společné
 využívání nástrojů ostrahy
 1. Agentura podporuje členské
 státy při společném využívání nástrojů ostrahy, např. satelitů
 a systémů hlášení lodí, s cílem poskytovat národním
 koordinačním centrům i sobě pravidelné, spolehlivé a nákladově
 efektivní informace o ostraze na vnějších hranicích a v předhraniční
 oblasti.
 2. Agentura je oprávněna poskytnout
 národnímu koordinačnímu centru na požádání informace o vnějších
 hranicích žádajícího členského státu a o předhraniční
 oblasti, jež byly získány z těchto činností:
 a) ze selektivního monitorování
 určených přístavů a úseků pobřeží třetí
 země, o nichž bylo z analýzy rizik a zpravodajských
 poznatků zjištěno, že slouží k naloďování na plavidla používaná
 k nelegální migraci či přeshraniční trestné
 činnosti nebo k tranzitu těchto plavidel;
 b)


text:
ze sledování plavidla na
 volném moři, které je podezřelé nebo o němž bylo zjištěno,
 že je používáno k nelegální migraci či přeshraniční
 trestné činnosti;
 c) z monitorování určených
 oblastí v námořním prostoru s cílem detekovat, identifikovat
 a sledovat plavidla, která jsou podezřelá nebo o nichž bylo
 zjištěno, že jsou používána k nelegální migraci či přeshraniční
 trestné činnosti;
 d) z hodnocení prostředí v
 určených oblastech v námořním prostoru a na vnějších
 pozemních hranicích za účelem optimalizace monitorování a hlídkování;
 e) ze selektivního monitorování
 určených předhraničních oblastí na vnějších pozemních
 hranicích, o nichž bylo z analýzy rizik a zpravodajských poznatků
 zjištěno, že se jedná o potenciální výchozí nebo tranzitní oblasti
 pro nelegální migraci či přeshraniční trestnou
 činnost.
 3. Za účelem poskytování informací
 podle odstavce 1 je Agentura oprávněna kompilovat a analyzovat data
 získaná z těchto systémů, senzorů a platforem:
 a) systémy hlášení lodí v rámci
 příslušných právních omezení, například systém automatické
 identifikace (AIS) a systém sledování plavidel (VMS);
 b) satelitní snímky;
 c) senzory instalované na
 platformách, včetně letounů s posádkou a bezpilotních
 letounů.
 4. Agentura je oprávněna
 odmítnout žádost národního koordinačního centra z důvodu technických
 a finančních omezení, jakož i v jiných odůvodněných
 případech.
 5. Nástroje ostrahy podle
 odstavce 2 je Agentura oprávněna použít z vlastního podnětu ke
 shromažďování informací, které mají význam pro společný zpravodajský předhraniční
 obraz.
 KAPITOLA III
 Schopnost
 reakce
 Článek 13
 Určení
 úseků vnějších hranic
 Každý členský stát rozdělí své
 vnější pozemní a námořní hranice na hraniční úseky, jež
 jsou přiděleny místnímu či regionálnímu koordinačnímu centru,
 které zajišťuje účelné a efektivní řízení personálu a zdrojů.
 Článek 14
 Přiřazení
 úrovní dopadů jednotlivým úsekům vnějších hranic
 1. Na základě vlastní analýzy
 rizik a po konzultaci s příslušnými členskými státy
 přiřadí Agentura každému z úseků vnějších pozemních a námořních
 hranic členských států některou z těchto úrovní
 dopadu:
 a) nízkou úroveň dopadu
 v případě, že incidenty v souvislosti s nelegální migrací či přeshraniční
 trestnou činností, ke kterým na daném hraničním úseku dochází, mají
 na bezpečnost hranic nevýznamný dopad;
 b) střední úroveň
 dopadu v případě, že incidenty v souvislosti s nelegální
 migrací či přeshraniční trestnou činností, ke kterým
 na daném hraničním úseku dochází, mají na bezpečnost hranic mírný
 dopad;
 c) vysokou úroveň dopadu
 v případě, že incidenty v souvislosti s nelegální
 migrací či přeshraniční trestnou činností, ke kterým
 na daném hraničním úseku dochází, mají na bezpečnost hranic významný
 dopad.
 2. Národní koordinační
 centrum pravidelně hodnotí, zda je úroveň dopadu pro některý
 z hraničních úseků třeba upravit. Národní koordinační
 centrum může Agenturu vyzvat ke změně úrovně dopadu, pokud
 předloží podložené informace o změně situace na
 dotčeném úseku vnějších hranic.
 3. Úrovně dopadu
 přiřazené vnějším hranicím Agentura znázorní v evropském situačním
 obrazu.
 Článek 15
 Reakce
 odpovídající jednotlivým úrovním dopadu
 1. Členské státy zajistí,
 aby ostraha a hlídkování na úsecích vnějších hranic odpovídaly
 přiřazeným úrovním dopadu, a to takto:
 a) je-li úseku vnějších
 hranic přiřazena nízká úroveň dopadu, místní nebo regionální
 koordinační centrum na základě analýzy rizik zajistí pravidelnou
 ostrahu a zabezpečí, aby byl v příhraniční oblasti
 udržován v pohotovosti dostatečný počet hlídek pro účely sledování,
 identifikace


text:
a zadržení;
 b) je-li úseku vnějších
 hranic přiřazena střední úroveň dopadu, národní
 koordinační centrum podpoří místní nebo regionální
 koordinační centrum dočasným přidělením dalšího personálu a zdrojů;
 c) je-li úseku vnějších
 hranic přiřazena vysoká úroveň dopadu, národní koordinační
 centrum zajistí, aby byla místnímu nebo regionálnímu koordinačnímu centru
 poskytnuta na vnitrostátní úrovni veškerá potřebná podpora
 včetně informací, zdrojů a personálu; národní
 koordinační centrum je rovněž oprávněno požádat o podporu Agenturu
 v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 2007/2004.
 2. O opatřeních
 přijatých na vnitrostátní úrovni podle odst. 1 písm. b)
 a c) uvědomí národní koordinační centrum neprodleně
 Agenturu.
 3. Je-li střední nebo
 vysoká úroveň dopadu přiřazena úseku vnějších hranic, který
 přiléhá k hraničnímu úseku jiného členského státu nebo
 třetí země, koordinuje národní koordinační centrum přijatá
 opatření s národním koordinačním centrem sousední země.
 4. Podá-li národní
 koordinační centrum žádost podle odst. 1 písm. c), je Agentura oprávněna
 podpořit toto centrum především:
 a) poskytnutím přednostního
 zacházení při společném používání nástrojů ostrahy;
 b) koordinací nasazení
 evropských jednotek pohraniční stráže v souladu s nařízením
 (ES) č. 2007/2004;
 c) zajištěním nasazení
 technického vybavení, které má Agentura k dispozici, v souladu
 s nařízením (ES) č. 2007/2004;
 d) koordinací případné další
 podpory, kterou nabídnou členské státy.
 5. Přiřazení
 úrovně dopadu a odpovídající opatření přijatá na
 vnitrostátní úrovni a na úrovni Unie vyhodnocuje Agentura ve svých
 zprávách o analýze rizik.
 HLAVA IV
 ZVLÁŠTNÍ
 USTANOVENÍ
 Článek 16
 Přidělení
 úkolů dalším centrům v členských státech
 1. Členské státy mohou
 pověřit regionální, místní, funkční nebo jiná centra, která
 mohou přijímat operativní rozhodnutí, aby ve své oblasti působnosti
 zajišťovala přehled o situaci a schopnost reakce,
 včetně úkolů a pravomocí podle čl. 5 odst. 3
 písm. b), d) a e).
 2. Rozhodnutí členského
 státu podle odstavce 1 nemá vliv na schopnost národního koordinačního
 centra spolupracovat a vyměňovat si informace s ostatními národními
 koordinačními centry a Agenturou.
 3. V předem vymezených
 případech může národní koordinační centrum pověřit
 centrum uvedené v odstavci 1 předáváním a výměnou informací
 s regionálním nebo národním koordinačním centrem v jiném
 členském státě nebo ve třetí zemi za předpokladu, že
 o tomto předávání a výměně informací bude pravidelně
 informovat své vlastní národní koordinační centrum.
 Článek 17
 Spolupráce
 Agentury s třetími stranami
 1. Agentura využívá v souladu
 s příslušným právním rámcem informace, kapacity a systémy, jež
 mají k dispozici jiné agentury a subjekty EU.
 2. V souladu s odstavcem
 1 spolupracuje Agentura zejména s těmito subjekty:
 a) s Evropským policejním
 úřadem (Europolem), Centrem pro námořní analýzu a operace –
 narkotika (MAOC–N) a Centrem pro boj proti obchodování s narkotiky ve
 Středomoří (CeCLAD–M) za účelem výměny informací o přeshraniční
 trestné činnosti, jež jsou zachycovány v evropském situačním obrazu;
 b) se Satelitním střediskem
 Evropské unie, Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost a Agenturou
 Společenství pro kontrolu rybolovu při zajišťování
 společného využívání nástrojů ostrahy;
 c) s Evropskou komisí a agenturami
 EU, jež mohou Agentuře poskytovat informace, které mají význam pro aktualizaci
 evropského situačního a společného zpravodajského předhraničního
 obrazu;
 d) s mezinárodními organizacemi,
 jež mohou Agentuře poskytovat informace, které mají význam pro aktualizaci
 evropského situačního a společného zpravodajského předhraničního


text:
obrazu.
 3. Výměna informací mezi
 Agenturou a subjekty podle odstavce 2 probíhá prostřednictvím
 sítě podle článku 7 nebo jiných komunikačních sítí, které
 splňují kritéria dostupnosti, důvěrnosti a integrity.
 4. Spolupráce mezi Agenturou
 a subjekty podle odstavce 2 se řídí pracovními ujednáními podle
 nařízení (ES) č. 2007/2004 a právního základu daného subjektu.
 Pokud jde o nakládání s utajovanými informacemi, stanoví tato ujednání,
 že jsou agentury EU a ostatní příslušné subjekty povinny dodržovat bezpečnostní
 pravidla a normy rovnocenné pravidlům a normám, které používá
 Agentura.
 5. Agentury a subjekty podle
 odstavce 2 mohou využívat informace získané v kontextu systému EUROSUR v souladu
 se svým právním rámcem a se základními právy.
 Článek 18
 Spolupráce
 se sousedními třetími zeměmi
 1. Výměna informací a spolupráce
 se sousedními třetími zeměmi při předcházení nelegální
 migraci a přeshraniční trestné činnosti může probíhat
 na základě dvoustranných nebo vícestranných dohod mezi jedním nebo
 několika členskými státy a jednou nebo několika příslušnými
 sousedními třetími zeměmi. Národní koordinační centra
 členských států jsou kontaktním místem pro výměnu informací mezi
 sítí podle článku 7 a regionálními sítěmi, jejichž
 členy jsou sousední třetí země.
 2. Výměna informací podle
 odstavce 1 tohoto článku a podle čl. 9 odst. 2 písm. h)
 s třetí zemí, která by mohla tyto informace využít k identifikaci
 osob nebo skupin osob, které čelí vážnému riziku mučení, nelidského nebo ponižujícího
 zacházení či trestu nebo dalšího porušování základních práv, je zakázána.
 3. Výměna informací podle
 odstavce 1 tohoto článku a podle čl. 9 odst. 2 písm. h)
 probíhá v souladu s podmínkami dvoustranných a mnohostranných
 dohod se sousedními třetími zeměmi.
 4. Pokud v kontextu systému
 EUROSUR poskytl informace členský stát, který není stranou dohod podle odstavce
 1 či sítí podle čl. 9 odst. 2 písm. h), lze tyto
 informace sdílet s třetí zemí podle této dohody nebo v rámci
 této sítě až po předchozím souhlasu tohoto státu.
 5. Pokud byly informace získány
 prostřednictvím služby společného využívání nástrojů ostrahy, vztahují
 se na jejich výměnu s třetími zeměmi předpisy a pravidla
 pro tyto nástroje a systémy, jakož i příslušná ustanovení
 směrnice 95/46/ES a nařízení (ES) č. 45/2001.
 Článek 19
 Příručka
 Evropská komise v úzké spolupráci s členskými
 státy a Agenturou vypracuje praktickou příručku pro uplatňování
 a řízení systému EUROSUR (dále jen „příručka“), která bude
 obsahovat technické a operativní pokyny, doporučení a osvědčené
 postupy. Evropská komise přijme tuto příručku ve formě
 doporučení.
 Článek 20
 Monitorování
 a hodnocení
 1. Agentura zajistí, aby byly
 zavedeny postupy pro monitorování technických a operačních funkcí
 systému EUROSUR z hlediska cílů, které spočívají v dosažení
 náležitého přehledu o situaci a schopnosti reakce na
 vnějších hranicích.
 2. Zprávu o fungování
 systému EUROSUR předloží Agentura dne 1. října 2015 a poté
 každé dva roky.
 3. Celkové hodnocení systému
 EUROSUR předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě dne 1. října 2016
 a poté každé čtyři roky. V tomto hodnocení budou posouzeny
 dosažené výsledky v porovnání s vytyčenými cíli, bude
 zhodnoceno, zda nadále platí základní odůvodnění, a bude posouzeno uplatňování
 tohoto nařízení v členských státech a Agenturou a dodržování
 základních práv. Uvedené hodnocení bude případně doplněno
 vhodnými návrhy


text:
na změnu tohoto nařízení.
 4. Členské státy poskytnou
 Agentuře informace nezbytné k vypracování návrhu zprávy podle odstavce
 2. Agentura poskytne Komisi informace nezbytné k vypracování hodnocení podle
 odstavce 3.
 Článek 21
 Vstup v platnost a použitelnost
 1. Toto nařízení vstupuje
 v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku
 Evropské unie.
 2. Toto nařízení se použije
 ode dne 1. října 2013.
 3. Ustanovení čl. 5 odst. 1
 se použije pro členské státy nacházející se na vnějších jižních
 námořních a na vnějších východních pozemních hranicích Evropské
 unie (Bulharsko, Estonsko, Finsko, Francie, Itálie, Kypr, Litva, Lotyšsko, Maďarsko,
 Malta, Polsko, Portugalsko, Rumunsko, Řecko, Slovenská republika,
 Slovinsko a Španělsko) od 1. října 2013.
 4. Pro ostatní členské
 státy s vnějšími pozemními a námořními hranicemi (Belgie,
 Německo, Nizozemsko a Švédsko) se ustanovení čl. 5 odst. 1
 použije od 1. října 2014.
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu
 se Smlouvami.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda / předsedkyně předseda
 / předsedkyně
 Příloha
 Při zavádění, provozování a udržování
 jednotlivých složek rámce EUROSUR se berou v úvahu tyto zásady:
 a) Zásada zájmových
 společenství: Národní koordinační centra tvoří
 společně s Agenturou zvláštní zájmová společenství pro
 sdílení informací a spolupráci v rámci systému EUROSUR. Různá
 národní koordinační centra a Agentura vytváří zájmová
 společenství za účelem výměny informací při plnění
 společných cílů, požadavků a zájmů.
 b) Zásady jednotné správy
 a využití stávajících struktur: Agentura zajišťuje vzájemnou
 provázanost jednotlivých složek systému EUROSUR a za tímto účelem mj. vydává
 pro národní koordinační centra doporučení a poskytuje jim
 podporu a posiluje informační a technickou interoperabilitu.
 Rámec systému EUROSUR využívá v maximální možné míře stávající
 systémy a kapacity. Systém EUROSUR se zřizuje v plném souladu
 s iniciativou společného prostředí pro sdílení informací (CISE)
 pro účely ostrahy v námořním prostoru EU, a tím
 přispívá ke koordinovanému a nákladově efektivnímu přístupu
 k meziodvětvové výměně informací v Unii, z nějž
 tento systém rovněž profituje.
 c) Zásady sdílení a zabezpečení
 informací: Informace poskytované v rámci systému EUROSUR jsou k dispozici
 všem národním koordinačním centrům a Agentuře, nejsou-li
 stanovena či dohodnuta zvláštní omezení. Národní koordinační centra zaručují
 dostupnost, důvěrnost a integritu informací
 vyměňovaných na vnitrostátní a evropské úrovni. Agentura zaručuje
 dostupnost, důvěrnost a integritu informací
 vyměňovaných na evropské úrovni.
 d) Zásada servisní orientace
 a zásada standardizace: Využívání kapacit systému EUROSUR se řídí
 servisně orientovaným přístupem. Agentura zajišťuje, aby se rámec
 systému EUROSUR v maximální možné míře opíral o mezinárodně
 sjednané standardy.
 e) Zásada pružnosti:
 Organizace, informace a technologie umožňují účastníkům systému
 EUROSUR pružně a strukturovaně reagovat na změny situace.
 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ
 VÝKAZ
 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1. Název
 návrhu/podnětu
 1.2. Příslušné
 oblasti politik podle členění ABM/ABB
 1.3. Povaha
 návrhu/podnětu
 1.4. Cíl(e)
 1.5. Odůvodnění
 návrhu/podnětu
 1.6. Doba
 trvání akce a finanční dopad
 1.7. Předpokládaný
 způsob řízení
 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
 2.1. Pravidla
 pro monitorování a podávání zpráv
 2.2. Systém
 řízení a kontroly
 2.3. Opatření
 k zamezení podvodům a nesrovnalostem
 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD
 NÁVRHU/PODNĚTU
 3.1. Okruhy
 víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové
 linie
 3.2. Odhadovaný
 dopad na výdaje
 3.2.1. Odhadovaný


text:
souhrnný dopad na výdaje
 3.2.2. Odhadovaný
 dopad na operační prostředky
 3.2.3. Odhadovaný
 dopad na prostředky správní povahy
 3.2.4. Soulad
 se stávajícím víceletým finančním rámcem
 3.2.5. Příspěvky
 třetích stran
 3.3. Odhadovaný dopad na
 příjmy
 LEGISLATIVNÍ
 FINANČNÍ VÝKAZ
 1.
 RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1.
 Název návrhu/podnětu
 Návrh
 nařízení, kterým se zřizuje Evropský systém kontroly hranic (EUROSUR)
 1.2.
 Příslušné oblasti politik podle
 členění ABM/ABB[17]
 V současné
 době okruh 3a, hlava 18 – vnitřní věci
 Budoucí
 víceleté finanční výhledy: Okruh 3 (Bezpečnost a občanství)
 Povaha návrhu/podnětu
 þ Návrh/podnět se
 týká nové akce (financování oblasti vnitřních
 věcí v období 2014–2020)
 ̈ Návrh/podnět se
 týká nové akce následující po pilotním projektu/přípravné akci[18]
 ̈ Návrh/podnět se
 týká prodloužení stávající akce
 ̈ Návrh/podnět se týká akce přesměrované na jinou akci
 1.3.
 Cíle
 1.3.1.
 Víceleté strategické cíle Komise sledované
 návrhem/podnětem
 Evropská rada
 ve svých závěrech ze 23.–24. června 2011 uvedla, že „prioritou
 je další rozvoj evropského systému ostrahy hranic, jehož provoz by měl být
 zahájen do roku 2013 a jenž umožní orgánům členských států
 vykonávajícím činnosti související s ostrahou hranic sdílet
 operativní informace a zlepšit spolupráci.“
 Jak je uvedeno
 v pracovním programu Komise (CWP) na rok 2011[19], „cílem systému EUROSUR je
 zvýšit kontrolu vnější schengenské hranice, zejména námořní hranice
 na jihu a pozemní hranice na východě. Systém EUROSUR stanoví mechanismus,
 v rámci něhož budou orgány členských států zodpovědné za
 činnosti spojené s ostrahou hranic (pohraniční stráž, pobřežní
 hlídka, policie, celní správa, námořnictvo) sdílet provozní informace a
 spolupracovat vzájemně mezi sebou, jakož i s agenturou FRONTEX,
 tak, aby snížily počet úmrtí na moři, aby omezily počet
 nelegálních přistěhovalců, jejichž vstup na EU není
 zaregistrován, a aby zvýšily vnitřní bezpečnost prevencí
 přeshraniční trestné činnosti, jako je terorismus, obchod s
 lidmi, pašování zbraní, nedovolený obchod s drogami aj.“
 Členské
 státy EU, agentura pro řízení spolupráce na vnějších hranicích EU
 FRONTEX a Evropská komise od roku 2008 úzce spolupracují s cílem
 definovat a rozvíjet rámec EUROSUR. Složky systému EUROSUR jsou od roku
 2011 testovány a postupně zřizovány ve formě pilotních
 projektů s využitím prostředků poskytovaných z rozpočtu
 agentury Frontex. Souběžně s tím členské státy využívají od
 roku 2008 Fond pro vnější hranice pro zřizování vnitrostátních složek
 systému EUROSUR, například národních koordinačních center a vnitrostátních
 systémů ostrahy hranic.
 Proto jde
 v současnosti o tyto činnosti ABB:
 18.02 – Solidarita
 – vnější hranice, návrat, vízová politika a volný pohyb osob Cíl 1:
 Umožnit osobám překračovat vnitřní hranice bez hraničních
 kontrol, podporovat bezpečné hranice a předcházet nelegální
 migraci dalším rozvíjením integrovaného systému řízení vnějších
 hranic a zvýšením úrovně hraničních kontrol, mimo jiné
 zřízením informačního systému SIS II a využitím
 finanční podpory z Fondu pro vnější hranice.
 Souběžný
 vývoj a uplatňování systému EUROSUR výrazně zkracuje čas
 potřebný k jeho zavedení a rovněž umožňuje testovat
 a přizpůsobovat jednotlivé složky systému EUROSUR ještě
 před jeho uvedením do provozu na konci roku 2013.
 Práce
 vykonávané při vývoji, testování a postupném zavádění systému
 EUROSUR vycházejí z plánu vytvoření tohoto systému předloženého
 ve sdělení Komise z roku 2008.[20]
 Tento plán byl schválen v závěrech Rady pro spravedlnost a vnitřní
 věci z června 2008 a