text:
 |
 52012PC0617
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o Fondu evropské pomoci nejchudším osobám /* COM/2012/0617 final - 2012/0295 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 1.1. Chudoba a materiální
 deprivace v Unii
 V rámci strategie Evropa 2020 si Evropská
 unie stanovila cíl snížit počet osob ohrožených chudobou nebo sociálním
 vyloučením do roku 2020 nejméně o 20 milionů. Hospodářská krize
 však chudobu a sociální vyloučení ještě zhoršila a přinesla
 obavy ohledně sociálních důsledků pro jednotlivce a celou
 společnost.
 V roce 2010 byla téměř jedna
 čtvrtina Evropanů (116 milionů) ohrožena chudobou nebo sociálním
 vyloučením. Je to přibližně o dva miliony více než
 v předchozím roce a zatím dostupné údaje za rok 2011 tento trend
 potvrzují.
 Zatímco potřeby osob žijících na okraji
 společnosti se zvyšují, schopnost členských států pomoci jim je
 v mnoha případech horší. Sociální začleňování je více než
 kdy dříve ohroženo fiskálními omezeními. V mnoha členských
 státech mají lidé za to, že za tuto situaci mohou více či méně
 politiky přijaté na evropské úrovni.
 Zvyšující se míra chudoby dopadá
 negativně na životní podmínky Evropanů, přičemž 40 milionů
 z nich trpí závažnou materiální deprivací. Mezi lety 2005 a 2008
 počet těchto lidí výrazně klesl, avšak v letech 2009 a 2010
 začal opět narůstat a za jediný rok se na úroveň závažné
 materiální deprivace dostalo dalších 342 000 lidí.
 Jednou z hlavních charakteristik
 materiální deprivace je nemožnost dosáhnout potřebného množství kvalitních
 potravin. V roce 2010 bylo v Unii 8,7 % osob, které si nemohou
 každý druhý den dovolit jídlo obsahující maso, drůbež nebo ryby (nebo
 ekvivalent pro vegetariány), což Světová zdravotnická organizace považuje
 za základní potřebu. Jedná se o více než 43 milionů lidí a zatím
 dostupné údaje za rok 2011 vykazují, že tento trend se ještě zhoršuje.
 Obzvláště závažnou formou materiální
 deprivace, která svými důsledky daleko přesahuje deprivaci
 v oblasti potravin, je bezdomovectví. Rozsah tohoto jevu lze těžko
 vyčíslit, ale odhaduje se, že v Evropě v letech 2009/2010
 žilo 4,1 milionu osob bez domova. Nedávné zvýšení počtu bezdomovců je
 důsledkem sociálního dopadu nízkého a nerovnoměrného růstu a
 zvyšující se nezaměstnanosti. Ještě více znepokojivý je nový profil
 lidí bez domova – objevují se mezi nimi rodiny s dětmi, mladí lidé a
 lidé z prostředí migrantů.
 V Unii je 25,4 milionu dětí ohroženo
 chudobou nebo sociálním vyloučením. Celkově je třeba poznamenat,
 že děti jsou chudobou či sociálním vyloučením ohroženy více než
 zbytek obyvatelstva (27 % dětí oproti 23 % dospělých). Vystavuje
 je to materiální deprivaci, jež zdaleka přesahuje (nedostatečnou)
 výživu. Například 5,7 milionu dětí musí nosit oblečení
 z druhé ruky a 4,7 milionu dětí nevlastní ani dva páry správně
 padnoucí obuvi (včetně jednoho páru celoroční obuvi). Děti
 trpící těmito formami materiální deprivace mají menší šanci než jejich
 movitější vrstevníci uspět ve škole, těšit se dobrému zdraví a
 využít v dospělosti plně svého potenciálu.
 1.2. Řešení chudoby a
 materiální deprivace, jež nabízí Unie
 Hlavním nástrojem Unie na podporu
 zaměstnatelnosti a sociálního začleňování a na boj proti
 chudobě je a bude i nadále Evropský sociální fond (ESF). Tento
 strukturální nástroj investuje přímo do lidí


text:
a jejich dovedností a snaží
 se zlepšit jejich příležitosti na trhu práce. Někteří
 z nejvíce zranitelných občanů, kteří trpí extrémními
 formami chudoby, jsou však pracovnímu trhu příliš vzdáleni, a nemohou tak
 využívat opatření ESF určených na sociální začleňování.
 Těmto osobám se více než dvacet let poskytovala
 potravinová pomoc z Programu EU pro rozdělování potravin mezi nejchudší
 osoby. Vznikl v roce 1987 s cílem smysluplně využívat zemědělské
 přebytky, které by jinak mohly být zničeny, tím, že se poskytnou
 členským státům, které je chtějí využít. Během mnoha let
 byl uvedený program významným zdrojem pomoci organizacím, které pracují
 přímo s nejchudšími členy naší společnosti a poskytují jim
 potraviny. Kvůli očekávanému vyčerpání a značné
 nepředvídatelnosti intervenčních zásob v letech 2011–2020
 v důsledku postupných reforem společné zemědělské
 politiky však Program EU pro rozdělování potravin mezi nejchudší osoby
 ztrácí původní opodstatnění, takže bude na konci roku 2013
 ukončen.
 Materiální deprivace však stále působí
 závažné problémy, proto je pomoci EU určené nejchudším členům
 naší společnosti stále zapotřebí. Komise ve svém návrhu příštího
 víceletého finančního rámce tuto potřebu zohlednila a vyčlenila
 rozpočet ve výši 2,5 miliard EUR na nový nástroj určený na potírání
 extrémních forem chudoby a vyloučení.
 V této souvislosti zřizuje toto
 nařízení na období 2014–2020 nový nástroj, který bude doplňovat
 stávající nástroje soudržnosti, zejména Evropský sociální fond, tím, že se
 zaměří na nejhorší a společensky nejničivější formy
 chudoby, deprivace v oblasti potravin a také na bezdomovectví a materiální
 deprivaci dětí, přičemž rovněž podpoří doplňující
 opatření zaměřená na opětovné zapojení nejchudších osob v
 Unii do společnosti.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 2.1. Stanovisko
 zúčastněných stran
 Diskuse vedené v Radě a Evropském
 parlamentu, s občanskou společností a místními orgány o
 stávajících formách pomoci nejchudším osobám v rámci Programu EU pro
 rozdělování potravin mezi nejchudší osoby přinesly cenné podněty
 a nápady pro budoucnost. Komise kromě toho vede diskusi se
 zúčastněnými stranami a konzultovala zastřešující organizace na
 úrovni EU zastupující jak distributory potravinové pomoci, tak koncové
 příjemce.
 Organizace občanské společnosti
 velmi kritizovaly případné podstatné omezení podpory poskytované
 v rámci Programu EU pro rozdělování potravin mezi nejchudší osoby
 v roce 2012 a představitelé regionálních a místních orgánů
 zdůrazňovali, jak je tato podpora důležitá, a žádali, aby
 pokračovala i nadále, zejména v době, kdy je jí čím dál
 více zapotřebí.
 Velké dobročinné organizace a organizace
 občanské společnosti zastupující potravinové banky a také organizace
 pracující s dětmi a osobami bez domova opakovaně uváděly,
 že je třeba poskytovat veřejnou podporu, a konkrétně podporu
 z EU.
 Konala se dvě setkání se
 zastřešujícími organizacemi, které zastupují nejen distributory pomoci,
 ale rovněž její skutečné koncové příjemce. Všechny organizace
 obecně uvítaly možné rozšíření rozsahu nástroje na další oblasti než
 potravinovou pomoc a myšlenku přístupu zaměřeného na konkrétní
 osoby.
 Názory členských států na tento
 nástroj se různí: sedm členských států se vyjádřilo
 odmítavě k tomu, aby program pro rozdělování potravin
 pokračoval i po roce 2013. Ostatní členské státy tento program
 jednoznačně podpořily. Třináct členských států
 vydalo v prosinci 2011 prohlášení, v němž požadovaly, aby
 uvedený program pokračoval i po roce 2013.
 Evropský parlament opakovaně
 vyjádřil

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
jasnou podporu pokračování programu potravinové pomoci
 v zájmu lepšího sociálního začleňování v Evropě.
 V prosinci 2011 napsalo jedenáct
 zastřešujících organizací komisaři Andorovi a generálnímu řediteli
 pro zaměstnanost, sociální věci a sociální začleňování a
 požádaly o další kroky v rámci strategie EU v oblasti bezdomovectví.
 Evropský parlament kromě toho vyzval k přijetí takové strategie,
 a to nejprve v písemném prohlášení (2010) a poté v usnesení (2011).
 V Paktu pro růst a zaměstnanost
 přijatém Evropskou radou dne 29. června 2012 se uvádí, že
 „při provádění doporučení pro jednotlivé země budou
 členské státy klást důraz zejména na účinný boj proti
 nezaměstnanosti a účinné řešení sociálních dopadů krize
 [...a] vytváření a provádění účinných politik zaměřených
 na boj proti chudobě a podporu zranitelných skupin“.
 2.2. Posouzení dopadů
 Posouzení dopadů se zabývalo
 především rozsahem nového nástroje. Zvažované možnosti byly tyto: žádné
 financování (varianta 0), nástroj nahrazující stávající program pro distribuci
 potravinové pomoci omezený pouze na distribuci potravinové pomoci (varianta 1),
 nástroj doplňující distribuci potravinové pomoci podporou
 doplňujících opatření zaměřených na sociální začleňování
 příjemců potravinové pomoci (varianta 2) a komplexní nástroj
 materiální pomoci v oblasti potravin, zboží pro osoby bez domova a zboží
 pro děti trpící materiální deprivací kombinovaný s doplňujícími
 opatřeními zaměřenými na opětovné začlenění
 nejchudších osob do společnosti (varianta 3).
 Čistý dopad varianty 0 závisí na tom, jak
 budou dostupné finanční zdroje přiděleny. Jistě by však
 tuto variantu společnost pokládala za důkaz, že solidarita
 v Evropě upadá, a to právě v době, kdy je chudoba na
 vzestupu. Ve srovnání s variantou 1 by varianta 2 a ještě více
 varianta 3 znamenala omezení distribuované potravinové pomoci, protože
 některé zdroje by byly vyčleněny na jiné druhy činností.
 Doplňující opatření by však rovněž zaručila větší
 udržitelnost dosažených výsledků. Varianta 3 se jeví jako nejlepší,
 protože umožňuje přizpůsobit podporované intervence místním
 potřebám.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Opatření EU je odůvodněno na
 základě článku 174 (SFEU), který stanoví, že „Unie za účelem
 podpory harmonického vývoje rozvíjí a prosazuje svou činnost vedoucí
 k posilování hospodářské, sociální a územní soudržnosti“, a na
 základě článku 175 (SFEU), který upřesňuje úlohu
 strukturálních fondů EU při dosahování tohoto cíle a obsahuje
 ustanovení o přijetí specifických činností mimo strukturální fondy.
 Opatření na úrovni EU jsou nezbytná
 vzhledem k míře chudoby a sociálního vyloučení v Unii a
 nepřijatelným rozdílům mezi jednotlivými členskými státy
 v této oblasti, které ještě prohloubila hospodářská a fiskální
 krize, jež zhoršila sociální soudržnost a omezila šance dosáhnout cíle
 strategie Evropa 2020 v oblasti boje proti chudobě a sociálnímu
 vyloučení.
 Evropská finanční podpora pomáhá
 podněcovat opatření na vnitrostátní úrovni, koordinuje úsilí a
 rozvíjí a zavádí nástroje podporující sociální začleňování. Unie díky
 ní může jít příkladem.
 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh víceletého rámce předložený Komisí
 počítá s částkou ve výši 2,5 miliard EUR v rámci
 politiky soudržnosti na období 2014–2020.
 V souladu s čl. 84
 odst. 3 nařízení EU č. ... (nařízení o společných
 ustanoveních) se podpora poskytnutá členskému státu prostřednictvím
 fondu považuje za součást podílu strukturálních fondů
 přiděleného Evropskému sociálnímu fondu.
 Navržený rozpočet na období 2014–2020 || v miliardách EUR
 Politika soudržnosti (strukturální fondy) z


text:
toho Fond evropské pomoci nejchudším osobám || 339 2,5
 *Všechny číselné údaje jsou ve stálých
 cenách z roku 2011.
 5. Obsah nařízení
 5.1. Cíle a oblast
 působnosti
 Obecným cílem Fondu evropské pomoci nejchudším
 osobám (dále jen „fond“) je podporovat sociální soudržnost v Unii tím, že
 se napomůže dosažení cíle strategie Evropa 2020, kterým je snížit
 počet osob ohrožených chudobou nebo sociálním vyloučením nejméně
 o 20 milionů.
 Konkrétním cílem je potom podpořit
 vnitrostátní systémy, jež poskytují pomoc nefinančního charakteru
 nejchudším osobám prostřednictvím partnerských organizací.
 Pokud jde o oblast působnosti, fond se
 zabývá deprivací v oblasti potravin, bezdomovectvím a materiální deprivací
 dětí. Každý členský stát si může vybrat jednu či více
 těchto forem deprivace, jež bude řešit. Může podpořit
 rovněž doplňující opatření k materiální podpoře, jež by
 měla vést k opětovnému zapojení nejchudších osob do společnosti.
 5.2. Způsobilé osoby a
 zacílení
 Populací způsobilou k získání
 materiální pomoci jsou nejchudší osoby v Unii. Kritéria pro stanovení, kdo jsou
 nejchudší osoby, jimž je třeba pomoci, stanoví členské státy nebo
 partnerské organizace, protože mohou pomoc nejlépe zacílit
 s přihlédnutím k místním potřebám.
 Nařízení definuje typ zboží, které bude
 distribuováno, zejména potraviny a základní spotřební zboží pro osobní
 použití osob bez domova nebo dětí, a obsahuje rovněž nepřímý
 mechanismus zacílení pomoci.
 5.3. Partnerské organizace
 Partnerské organizace jsou ty, jež poskytují
 potraviny nebo zboží přímo nebo nepřímo nejchudším osobám. Aby se
 zajistilo, že bude fond napomáhat udržitelnému zmírňování chudoby a lepší
 sociální soudržnosti, budou muset partnerské organizace, jež přímo
 poskytují potraviny nebo zboží, přijímat opatření doplňující
 poskytování materiální pomoci a jejichž cílem je opětovné
 začlenění nejchudších osob do společnosti. Taková
 doplňující opatření mohou získat podporu přímo z fondu.
 Vnitrostátní orgány mohou buď potraviny
 či zboží zakoupit nebo je poskytnout partnerským organizacím, nebo
 těmto organizacím poskytnout finanční prostředky na nákup
 potravin či zboží. Provádí-li nákup potravin či zboží partnerská
 organizace, může je buď sama distribuovat, nebo může jejich
 distribucí pověřit jiné partnerské organizace.
 5.4. Prováděcí ustanovení
 Fond bude prováděn podle vzoru politiky
 soudržnosti, tzn. prostřednictvím sdíleného řízení na základě
 sedmiletého operačního programu jednotlivých členských států na
 období 2014–2020.
 Toto nařízení vychází
 z přístupu strukturálních fondů, pokud jde o prováděcí
 ustanovení, která členským státům zejména umožňují využívat dle
 jejich přání struktur, určených orgánů a postupů zavedených
 pro Evropský sociální fond, aby tak minimalizovaly administrativní zátěž
 spojenou s přechodem ze stávajícího systému distribuce potravin
 nejchudším osobám na nový Fond evropské pomoci nejchudším osobám. Ustanovení
 týkající se plánování, sledování, hodnocení a informačních a
 komunikačních činností však byla aktualizována a zjednodušena tak,
 aby lépe odpovídala konkrétním cílům a cílové populaci fondu.
 Pravidla způsobilosti byla rovněž
 vytvořena tak, aby zohlednila povahu fondu a různých aktérů,
 kteří se budou na jeho provádění podílet. Nařízení
 konkrétně stanoví pro většinu výdajových kategorií zjednodušené
 vykazování nákladů a pro ostatní kategorie nabízí jiné možnosti.
 Systém finančního řízení a kontroly
 rovněž zachovává logiku strukturálních fondů. Některá ustanovení
 byla upravena a zjednodušena, aby plně odpovídala typům operací,
 které získají podporu z fondu, zejména pokud jde o předběžné
 financování, obsah žádostí o platby určených Komisi a
 přiměřenou kontrolu.
 Partnerské organizace mají


text:
jen omezenou
 možnost předem poskytnout nezbytné finanční prostředky. Také
 členské státy mohou mít problémy poskytnout nezbytné zdroje na
 předběžné financování operací. Kromě toho členské státy,
 jež čelí největším fiskálním omezením, pravděpodobně budou
 mezi těmi s nejvyšším počtem nejchudším osob. Aby byla tato
 situace, jež může ohrozit dosažení cílů fondu, řešena,
 úroveň předběžného financování byla stanovena na 11 %
 celkového přídělu pro členský stát. To umožní pokrýt téměř
 90 % nákladů prvního roku kampaně na pomoc nejchudším osobám,
 přičemž se nepočítá technická podpora, doprava, správní náklady
 a doplňující opatření.
 2012/0295 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY
 o Fondu evropské pomoci nejchudším osobám
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na čl. 175 odst. 3 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru[1],
 s ohledem na stanovisko Výboru
 regionů[2],
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) V souladu se závěry
 Evropské rady ze dne 17. června 2010, jimiž byla přijata
 strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující
 začlenění, si Unie a členské státy vytyčily cíl, jímž je
 snížení počtu osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku
 2020 nejméně o 20 milionů.
 (2) Počet osob, jež trpí
 materiální či dokonce vážnou materiální deprivací, v Unii neustále
 narůstá a tyto osoby jsou často natolik vyloučeny, že nemohou
 využívat aktivačních opatření podle nařízení (EU) č.
 [...nařízení o společných ustanoveních] a zejména nařízení (EU)
 č. [...ESF].
 (3) Článek 174 Smlouvy
 stanoví, že Unie za účelem podpory celkového harmonického vývoje rozvíjí
 a prosazuje svou činnost vedoucí k posílení hospodářské,
 sociální a územní soudržnosti.
 (4) Fond evropské pomoci
 nejchudším osobám (dále jen „fond“) by měl posílit sociální soudržnost, a
 tím přispět ke snížení chudoby v Unii prostřednictvím
 podpory vnitrostátních systémů, jež poskytují pomoc nefinanční povahy
 nejchudším osobám, a zmírňují tak deprivaci v oblasti potravin,
 bezdomovectví a materiální deprivaci dětí.
 (5) Podle článku 317
 Smlouvy a v rámci sdíleného řízení by měly být stanoveny podmínky
 umožňující Komisi vykonávat své úkoly při plnění souhrnného
 rozpočtu Unie a rovněž by měly být vyjasněny oblasti
 odpovědnosti v rámci spolupráce členských států. Tyto
 podmínky by měly Komisi umožnit, aby získala ujištění, že
 členské státy využívají fondu zákonným a řádným způsobem a v
 souladu se zásadou řádného finančního řízení ve smyslu
 nařízení Rady č. [...], kterým se stanoví finanční
 nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (dále jen
 „finanční nařízení“)[3].
 (6) Tato ustanovení rovněž
 zajišťují, že budou podporované operace v souladu s platnými právními
 předpisy Unie a členských států, zejména s ohledem na
 bezpečnost potravin distribuovaných nejchudším osobám.
 (7) S cílem zřídit
 vhodný finanční rámec by měla Komise prostřednictvím
 prováděcích aktů stanovit roční rozdělení celkových
 zdrojů podle členských států za použití objektivních a
 transparentních metod, jež zohlední rozdíly, pokud jde o chudobu
 a materiální deprivaci.
 (8) Operační program každého
 členského státu by měl stanovit a vysvětlit formy dotčené
 materiální deprivace a popsat cíle a rysy pomoci nejchudším osobám, která bude
 poskytnuta prostřednictvím podpory


text:
vnitrostátních systémů. Měl
 by rovněž zahrnovat prvky nezbytné k zajištění účinného a
 efektivního provádění operačního programu.
 (9) S cílem co nejvíce
 zvýšit účinnost fondu, zejména pokud jde o okolnosti v konkrétním
 členském státě, je vhodné zřídit postup pro případné
 změny operačního programu.
 (10) Značný přínos má
 výměna zkušeností a osvědčených postupů a Komise by
 měla takové šíření usnadnit.
 (11) S cílem sledovat pokrok
 při provádění operačních programů by měly členské
 státy vypracovat výroční a závěrečné zprávy o provádění a
 poskytnout je Komisi, aby se tak zajistilo, že budou k dispozici
 důležité a aktuální informace. Z téhož důvodu by se měla
 Komise a každý členský stát každoročně setkat ke dvoustrannému
 posouzení, nedohodnou-li se jinak.
 (12) V zájmu vyšší kvality a
 lepšího vypracování každého operačního programu a posouzení účinnosti
 a efektivity fondu by se měla vypracovat předběžná a následná hodnocení.
 Tato hodnocení by měly doplňovat průzkumy prováděné u
 nejchudších osob, jež čerpají pomoc z operačního programu, a
 v případě potřeby hodnocení v průběhu
 programového období. Měly by být stanoveny oblasti odpovědnosti
 členských států a Komise v tomto ohledu.
 (13) Občané mají právo
 vědět, jak a s jakým účinkem jsou finanční zdroje Unie
 investovány. Pro účely zajištění většího rozšíření
 informací o tom, čeho fond dosáhl, a zajištění dostupnosti a
 transparentnosti příležitostí pro financování by měla být stanovena
 podrobná pravidla o informačních a komunikačních činnostech,
 zejména v souvislosti s odpovědnostmi členských států
 a příjemců.
 (14) Použijí se právní
 předpisy Unie týkající se ochrany fyzických osob v souvislosti se
 zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů,
 zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24.
 října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním
 osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[4].
 (15) Je třeba stanovit
 maximální úroveň spolufinancování z fondu na operační programy,
 aby se zajistil multiplikační účinek unijních zdrojů, a
 současně by se měla řešit situace členských
 států, jež se potýkají s dočasnými rozpočtovými nesnázemi.
 (16) V celé Unii by se
 měla používat jednotná a nestranná pravidla ohledně období
 způsobilosti, způsobilých operací a výdajů fondu. Podmínky
 způsobilosti by měly odrážet specifickou povahu cílů a cílové
 populace fondu, zejména prostřednictvím vhodných podmínek
 způsobilosti operací a forem podpory a pravidel a podmínek pro úhrady.
 (17) [Návrh] nařízení
 Evropského parlamentu a Rady, kterým se stanoví společná organizace
 trhů se zemědělskými produkty (nařízení o jednotné
 společné organizaci trhů)[5], stanoví, že produkty zakoupené v rámci veřejné intervence mohou
 být poskytnuty pro režim distribuce potravin nejchudším osobám v Unii,
 umožňuje-li to dotčený režim. Vzhledem k tomu, že
 v závislosti na okolnostech může být získání potravin z použití,
 zpracování nebo prodeje takových zásob ekonomicky nejvýhodnější možností,
 je vhodné stanovit takovou možnost v nařízení. Částky
 pocházející z prodeje dotčených zásob by měly být použity ve
 prospěch nejchudších osob, a neměly by se použít ke snížení povinné
 částky ke spolufinancování programu členskými státy. V zájmu
 zajištění co nejúčinnějšího využití intervenčních zásob a výnosu
 z nich by měla Komise v souladu s čl. 19 písm. e)
 nařízení (EU) č. [nařízení o společných ustanoveních]
 přijmout prováděcí akty stanovící postupy, podle


text:
nichž lze výrobky z
 intervenčních zásob použít, zpracovat či prodat pro účely
 programu pomoci nejchudším osobám.
 (18) Je nezbytné určit druhy
 činností, které lze provádět z podnětu Komise a členských
 států jakožto technickou pomoc s podporou fondu.
 (19) V souladu se zásadami
 sdíleného řízení by za provádění a kontrolu operačního programu
 měly v prvé řadě zodpovídat členské státy
 prostřednictvím svých systémů řízení a kontroly.
 (20) Členské státy by
 měly přijmout přiměřená opatření, aby zajistily
 řádné nastavení a fungování svých systémů řízení a
 kontroly, a tím poskytly jistotu, pokud jde o zákonné a řádné
 využívání fondu. Proto by měly být specifikovány povinnosti členských
 států, pokud jde o systémy řízení a kontroly jejich operačního
 programu a prevenci, zjišťování a nápravu nesrovnalostí a porušování
 práva Unie.
 (21) Členské státy by
 měly určit pro svůj operační program řídící orgán,
 certifikační orgán a funkčně nezávislý auditní orgán. Aby se
 zajistila flexibilita pro členské státy při zřizování jejich
 systémů kontroly, je vhodné umožnit, aby funkce certifikačního orgánu
 mohl vykonávat i řídící orgán. Členské státy by měly mít
 rovněž možnost určit zprostředkující subjekty, které mají
 provádět určité úkoly řídícího orgánu nebo certifikačního
 orgánu. Členské státy by měly v takovém případě
 jasně stanovit jejich povinnosti a funkce.
 (22) Řídící orgán má hlavní
 odpovědnost za účinné a efektivní provádění fondu, a proto
 plní mnoho funkcí souvisejících s řízením a sledováním operačního
 programu, finančním řízením a kontrolami a rovněž výběrem
 projektu. Měly by být stanoveny jeho oblasti odpovědnosti a funkce.
 (23) Certifikační orgán by
 měl vypracovávat a předkládat Komisi žádosti o platby. Měl by
 vypracovávat roční účetní závěrky, osvědčovat úplnost,
 přesnost a pravdivost ročních účetních závěrek a to, že
 zaúčtované výdaje jsou v souladu s platnými unijními
 a vnitrostátními předpisy. Měly by být stanoveny jeho oblasti
 odpovědnosti a funkce.
 (24) Auditní orgán by měl
 zajišťovat, aby se prováděly audity systémů řízení
 a kontroly za použití vhodného vzorku operací a roční účetní
 závěrky. Měly by být stanoveny jeho oblasti odpovědnosti a
 funkce.
 (25) Aniž jsou dotčeny
 pravomoci Komise, pokud jde o finanční kontrolu, měla by se zajistit
 spolupráce mezi členskými státy a Komisí v rámci tohoto nařízení a
 měla by být stanovena kritéria, jež Komisi umožní, aby v souvislosti se
 svou strategií kontroly vnitrostátních systémů určila úroveň
 ujištění, kterou by jí měly poskytovat vnitrostátní auditní subjekty.
 (26) Měly by být stanoveny
 pravomoci a odpovědnosti Komise, aby mohla ověřit účinnost
 fungování systémů řízení a kontroly a požadovat zásah ze strany
 členského státu. Komise by rovněž měla mít pravomoc
 provádět audity zaměřené na otázky související s řádným
 finančním řízením, aby mohla vyvodit závěry o výkonnosti fondu.
 (27) Rozpočtové závazky Unie
 by se měly proplácet každý rok. Aby bylo zajištěno účelné
 řízení programů, je nutno stanovit společná pravidla pro žádosti
 o průběžné platby, vyplacení ročního zůstatku a
 vyplacení konečného zůstatku.
 (28) Aby se zajistila
 přiměřená jistota pro Komisi, měla by se žádost o průběžnou
 platbu vyplácet ve výši 90 % způsobilých výdajů uvedených
 v žádosti o platbu.
 (29) Předběžné
 financování na začátku operačního programu by mělo zajistit, aby
 měl členský stát prostředky k poskytnutí


text:
podpory
 příjemcům při provádění operací od přijetí
 operačního programu. Toto předběžné financování by se mělo
 použít výhradně pro tyto účely a příjemci by měli obdržet
 dostatečné finanční prostředky, aby operaci poté, co je vybrána,
 zahájili.
 (30) Za účelem ochrany
 finančních zájmů Unie by měla existovat časově omezená
 opatření umožňující, aby pověřený schvalující úředník
 přerušil platby v případě, že existují důkazy o možných
 významných nedostatcích ve fungování systému řízení a kontroly,
 důkazy o pochybení souvisejícím s žádostí o platbu nebo nedodržení
 povinnosti předložit dokumenty pro účely kontroly a schválení
 účetní závěrky.
 (31) Za účelem ochrany
 finančních zájmů Unie a poskytnutí prostředků pro
 zajištění účinného provádění programů by měla
 existovat opatření umožňující pozastavení plateb Komise.
 (32) Aby se zajistilo, že výdaje
 spolufinancované z rozpočtu Unie v kterémkoli daném rozpočtovém
 roce se použijí v souladu s platnými pravidly, měl by být
 vytvořen vhodný rámec pro roční kontrolu a schválení účetní
 závěrky. Na základě tohoto rámce by měly určené orgány
 předložit Komisi za každý operační program prohlášení řídícího
 subjektu doplněné ověřenou roční účetní závěrkou,
 roční souhrnnou závěrečnou zprávou o auditu a provedených kontrolách,
 výrokem nezávislého auditora a kontrolní zprávou.
 (33) Je nezbytné stanovit podrobný
 postup pro roční kontrolu a schválení účetní závěrky použitelný
 na fond, aby se zajistil jasný základ a právní jistota pro tato ustanovení. Je
 důležité stanovit, aby členský stát měl omezenou možnost vymezit
 ve svých ročních účetních závěrkách částku, která bude
 předmětem probíhajícího řízení u auditního orgánu.
 (34) V zájmu ochrany
 rozpočtu Unie, a aby se zajistila právní jistota pro členské státy,
 je vhodné přijmout zvláštní ustanovení a postupy pro finanční opravy
 prováděné členskými státy a Komisí a zejména vymezit okolnosti, za
 kterých porušení použitelného práva Unie nebo členských států
 může vést k finančním opravám.
 (35) Četnost auditů
 operací by měla odpovídat rozsahu podpory Unie z fondu. Zejména by se
 měl snížit počet provedených auditů, pokud celkové
 způsobilé výdaje na danou operaci nepřesahují 100 000 EUR.
 Mělo by nicméně být možné provádět audity kdykoli, pokud
 existuje důkaz o nesrovnalosti nebo podvodu, nebo v rámci auditního
 vzorku. Aby byla úroveň auditů prováděných Komisí úměrná
 riziku, měla by Komise mít možnost snížit úroveň auditní
 činnosti v souvislosti s operačními programy, pokud nebyly
 zjištěny žádné závažné nedostatky nebo pokud je auditní orgán spolehlivý.
 Kromě toho by rozsah auditů měl plně zohlednit cíl a
 charakter cílové populace fondu.
 (36) Za účelem zajištění
 finanční disciplíny je vhodné stanovit opatření ke zrušení kterékoli
 části rozpočtového závazku v rámci některého operačního
 programu, zejména pokud částka může být vyňata ze zrušení
 závazku a pokud prodlevy při provádění vyplývají
 z mimořádných nebo nepředvídatelných okolností nezávislých na
 dotyčné straně, jejichž následkům nelze ani přes veškeré
 prokázané úsilí zabránit.
 (37) Aby bylo možné doplnit a
 změnit určité jiné než podstatné prvky tohoto nařízení,
 měla by pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290
 Smlouvy být svěřena Komisi, pokud jde o povinnosti členských
 států ohledně postupu nahlašování nesrovnalostí a vymáhání
 neoprávněně vyplacených částek, způsoby výměny
 informací o operacích, ujednání o vhodné auditní stopě, podmínky
 vnitrostátních auditů, kritéria pro určení řídících
 a certifikačních orgánů,


text:
identifikaci běžných
 nosičů dat a kritéria pro stanovení úrovně finanční opravy,
 která má být uplatněna. Je zvláště důležité, aby Komise během
 svých přípravných prací vedla náležité konzultace, včetně
 konzultací na odborné úrovni.
 (38) Při přípravě a
 vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit,
 aby byly příslušné dokumenty předány zároveň, včas a
 vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
 (39) Komise by měla být
 zmocněna přijímat prostřednictvím prováděcích aktů
 rozhodnutí o ročním rozdělení celkových zdrojů podle
 členských států, rozhodnutí o ročních přidělených
 finančních částkách pro jednotlivé členské státy, rozhodnutí o
 schválení operačních programů, rozhodnutí o pozastavení plateb,
 rozhodnutí o finančních opravách a v případě zrušení
 závazku rozhodnutí o změně rozhodnutí o schválení programů.
 (40) Aby se zajistily jednotné
 podmínky provádění tohoto nařízení, prováděcí pravomoci, pokud
 jde o vzor výroční a závěrečné zprávy o provádění a seznam
 společných ukazatelů, vzor pro strukturovaný průzkum u koncových
 příjemců, systém pro elektronickou výměnu údajů mezi
 členskými státy a Komisí, vzor prohlášení řídícího subjektu, vzory
 auditní strategie, stanoviska a výroční zprávy o kontrole, metodiku
 pro výběr vzorků, pravidla pro používání údajů
 shromážděných během auditů a vzor žádostí o platbu, by
 měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského
 parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011,
 kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské
 státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí[6].
 (41) Toto nařízení ctí
 základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv
 Evropské unie, včetně úcty k lidské důstojnosti a soukromému a
 rodinnému životu, práva na ochranu osobních údajů, práv dítěte, práv
 starších osob, rovnosti mezi ženami a muži a zákazu diskriminace. Toto
 nařízení musí být uplatňováno v souladu s těmito právy
 a zásadami.
 (42) Jelikož cíle tohoto
 nařízení, konkrétně zlepšení sociálního začleňování
 v Unii a pomoci v boji proti chudobě a sociálnímu
 vyloučení, nemohou v dostatečné míře dosáhnout jednotlivé
 členské státy a lze ho lépe dosáhnout pouze na úrovni Unie, může Unie
 přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v
 článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou
 proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení
 nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 HLAVA I OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Předmět
 1. Tímto nařízením se zřizuje
 Fond evropské pomoci nejchudším osobám (dále jen „fond“) na období 1. ledna
 2014 až 31. prosince 2020 a stanoví se cíle fondu, rozsah jeho podpory, dostupné
 finanční zdroje a kritéria pro přidělení a také pravidla nezbytná
 pro zajištění účinného fungování fondu.
 Článek 2
 Definice
 Použijí se tyto definice:
 (1)
 „nejchudšími osobami“ se rozumí fyzické osoby,
 ať již jednotlivci, rodiny, domácnosti nebo skupiny takových osob,
 jejichž potřeba pomoci byla stanovena v souladu s objektivními
 kritérii, jež určily kompetentní vnitrostátní orgány nebo definovaly
 partnerské organizace a jež schválily příslušné orgány;
 (2)
 „partnerskými organizacemi“ se rozumí veřejné
 subjekty nebo neziskové organizace, jež poskytují potraviny či zboží přímo
 nebo prostřednictvím jiných partnerských organizací nejchudším osobám a jejichž
 operace byly vybrány řídícím orgánem v souladu
 s čl. 29 odst. 3 písm. b);
 (3)
 „vnitrostátními systémy“ se rozumí


text:
jakýkoli systém,
 jenž má, alespoň částečně, stejné cíle jako fond a který je
 prováděn na vnitrostátní, regionální nebo místní úrovni veřejnými
 subjekty nebo neziskovými organizacemi;
 (4)
 „operací“ se rozumí projekt, smlouva nebo
 opatření, které bylo vybráno řídícím orgánem dotčeného
 operačního programu nebo z jeho pověření a které přispívá k
 dosažení cílů operačního programu, k němuž se vztahuje;
 (5)
 „dokončenou operací“ se rozumí operace, která
 je fyzicky dokončena nebo zcela provedena a v souvislosti s níž příjemci
 provedli všechny příslušné platby a byla jim vyplacena podpora z odpovídajícího
 operačního programu;
 (6)
 „příjemcem“ se rozumí veřejný nebo
 soukromý subjekt odpovědný za zahájení nebo za zahájení a provádění
 operací;
 (7)
 „konečným příjemcem“ se rozumí nejchudší
 osoby, jež obdrží potraviny nebo zboží a/nebo jež využívají doprovodných
 opatření;
 (8)
 „podporou z veřejných zdrojů“ se rozumí
 jakákoli finanční podpora poskytnutá určité operaci, jež pochází z
 rozpočtu celostátních, regionálních nebo místních orgánů veřejné
 správy, z rozpočtu Unie pro fond, z rozpočtu veřejnoprávních
 subjektů nebo z rozpočtu sdružení orgánů veřejné správy
 nebo jakéhokoli subjektu, na který se vztahuje veřejné právo ve smyslu
 čl. 1 odst. 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady
 2004/18/ES;
 (9)
 „zprostředkujícím subjektem“ se rozumí
 jakýkoli veřejný nebo soukromý subjekt, za jehož činnost odpovídá
 řídící nebo certifikační orgán nebo který z pověření
 takového orgánu plní povinnosti související s prováděním operací
 příjemci;
 (10)
 „účetním obdobím“ se rozumí období od 1.
 července do 30. června, s výjimkou prvního účetního období,
 jímž se rozumí období od počátečního data způsobilosti
 výdajů do 30. června 2015, přičemž poslední účetní
 období je od 1. července 2022 do 30. června 2023;
 (11)
 „rozpočtovým rokem“ se rozumí období od 1.
 ledna do 31. prosince.
 Článek 3
 Cíle
 Fond podporuje sociální soudržnost v Unii,
 neboť přispívá k dosažení cíle strategie Evropa 2020, jímž je snížení
 počtu osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020
 nejméně o 20 milionů. Fond pomáhá plnit specifický cíl, jímž je
 zmírnění nejhorších forem chudoby v Unii, tím, že poskytuje
 nejchudším osobám pomoc nefinanční povahy. Tento cíl bude měřen
 počtem osob, které obdrží z fondu podporu.
 Článek 4
 Rozsah podpory
 1. Fond podporuje vnitrostátní
 systémy, jež prostřednictvím partnerských organizací vybraných
 členskými státy distribuují nejchudším osobám potraviny a základní
 spotřební zboží pro osobní spotřebu lidí bez domova nebo dětí.
 2. Fond může podporovat
 doprovodná opatření, jež doplňují poskytování potravin a zboží,
 s cílem zlepšit sociální začleňování nejchudších osob.
 3. Fond podporuje vzájemné
 učení, vytváření sítí a šíření osvědčených
 postupů v oblasti pomoci nefinanční povahy nejchudším osobám.
 Článek 5
 Zásady
 (1)
 Část rozpočtu Unie přidělená
 fondu je plněna v rámci sdíleného řízení, na němž se podílejí
 členské státy a Komise, v souladu s čl. 55 odst. 1 písm. b)
 finančního nařízení, s výjimkou technické pomoci z podnětu
 Komise, která se provádí v rámci přímého řízení v souladu s
 čl. 53 odst. 1 písm. a) finančního nařízení.
 (12)
 Komise a členské státy zajistí, aby byla
 podpora z fondu v souladu s politikami a prioritami Unie a
 vzájemně se doplňovala s dalšími nástroji Unie.
 (13)
 Podpora z fondu se provádí v úzké spolupráci mezi


text:
Komisí a členskými státy.
 (14)
 Členské státy a subjekty určené
 členskými státy pro tento účel zodpovídají za provádění operačních
 programů a plní své úkoly podle tohoto nařízení v souladu s
 institucionálním, právním a finančním rámcem dotčeného členského
 státu, pokud jsou v souladu s tímto nařízením.
 (15)
 Opatření pro provádění a využívání fondu
 a zejména finanční a správní zdroje potřebné v souvislosti s
 podáváním zpráv, hodnocením, řízením a kontrolou musí zohlednit zásadu
 proporcionality s ohledem na výši přidělené podpory.
 (16)
 Komise a členské státy v souladu se svými
 povinnostmi zajišťují koordinaci mezi Evropským sociálním fondem a dalšími
 politikami a nástroji Unie.
 (17)
 Komise, členské státy a příjemci uplatňují
 zásadu řádného finančního řízení v souladu
 s článkem 26 finančního nařízení.
 (18)
 Komise a členské státy zajistí účinnost
 fondu, zejména prostřednictvím sledování, podávání zpráv a hodnocení.
 (19)
 Komise a členské státy plní své úlohy v
 souvislosti s fondem s cílem snížit administrativní zátěž pro
 příjemce.
 (20)
 Komise a členské státy zajistí podporu
 rovnosti mezi ženami a muži a začlenění hlediska rovnosti pohlaví do
 různých etap provádění fondu. Komise a členské státy
 přijmou vhodná opatření, aby v získání přístupu k fondu
 nedocházelo k diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického
 původu, náboženského vyznání nebo víry, zdravotního postižení, věku
 nebo sexuální orientace.
 (21)
 Operace financované z fondu musí být
 v souladu s platným právem Unie a jednotlivých členských
 států. Fondu lze využít pouze na podporu distribuce potravin nebo zboží,
 které je v souladu s právními předpisy Unie týkajícími se
 bezpečnosti spotřebních výrobků.
 (22)
 Členské státy a příjemci vybírají
 potraviny a zboží na základě objektivních kritérií. Kritéria výběru
 potravin, a případně také zboží, rovněž zohledňují
 klimatické a environmentální aspekty, zejména s ohledem na omezení
 plýtvání potravinami.
 HLAVA II ZDROJE A PROGRAMOVÁNÍ
 Článek 6
 Celkové
 finanční zdroje
 1. Celkové finanční zdroje,
 které jsou k dispozici na rozpočtové závazky z fondu na období 2014 až 2020,
 činí 2 500 000 000 EUR v cenách roku 2011,
 v souladu s ročním rozpisem uvedeným v příloze II.
 2. Pro účely vypracování
 programu a následného zahrnutí do souhrnného rozpočtu Unie se částka
 finančních zdrojů indexuje sazbou 2 % ročně.
 3. Komise prostřednictvím
 prováděcích aktů přijme rozhodnutí, kterým se stanoví roční
 rozdělení celkových prostředků v členění podle
 členských států v souladu s čl. 84 odst. 5
 nařízení (EU) č. ..., aniž je dotčen odstavec 4 tohoto
 článku, s přihlédnutím k těmto ukazatelům, jež stanovil
 Eurostat:
 (a)
 obyvatelstvo trpící závažnou materiální deprivací;
 (b)
 obyvatelstvo žijící v domácnostech s velmi
 nízkou intenzitou práce.
 4. Částka ve výši
 0,35 % z celkových finančních zdrojů se přidělí na
 technickou pomoc z podnětu Komise.
 Článek 7
 Operační
 program
 1. Každý členský stát pošle
 Komisi do tří měsíců od vstupu tohoto nařízení
 v platnost operační program na období od 1. ledna 2014 do
 31. prosince 2020 obsahující tyto prvky:
 (a)
 stanovení a vysvětlení výběru typu
 či typů materiální deprivace, jichž se opatření v rámci
 operačního programu týkají, a popis každého typu dotčené materiální
 deprivace, hlavních charakteristik a cílů distribuce potravin nebo zboží a
 doprovodných opatření, jež mají být


text:
provedena, s ohledem na výsledky předběžného
 hodnocení provedeného v souladu s článkem 14;
 (b)
 popis odpovídajících vnitrostátních režimů pro
 každý typ dotčené materiální deprivace;
 (c)
 popis mechanismu, kterým se stanoví kritéria
 způsobilosti nejchudších osob případně rozdělená podle typu
 dotčené materiální deprivace;
 (d)
 kritéria výběru operací a popis mechanismu pro
 výběr případně rozdělené podle typu dotčené materiální
 deprivace;
 (e)
 kritéria pro výběr partnerských organizací
 případně rozdělená podle typu dotčené materiální deprivace;
 (f)
 popis mechanismu použitého k zajištění
 doplňkovosti s Evropským sociálním fondem;
 (g)
 popis opatření pro provádění operačního
 programu včetně stanovení řídícího orgánu, případně
 certifikačního orgánu, auditního orgánu a subjektu, kterému bude Komise
 vyplácet finanční částky, a popis postupu sledování;
 (h)
 popis opatření zapojujících příslušné
 regionální, místní a jiné orgány veřejné správy a subjekty zastupující
 občanskou společnost a subjekty odpovědné za podporu rovnosti a
 nediskriminace při přípravě operačního programu;
 (i)
 popis plánovaného využití technické pomoci
 v souladu s čl. 25 odst. 2, včetně
 kroků vedoucích k posílení správní kapacity příjemců ve
 vztahu k provádění operačního programu;
 (j)
 plán financování obsahující následující tabulky:
 (i) tabulku, ve které se pro jednotlivé roky v
 souladu s článkem 18 uvede výše předpokládaných finančních
 prostředků na podporu z fondu a spolufinancování v souladu
 s článkem 18;
 (ii) tabulku, ve které se pro celé programové
 období uvede celková výše finančních prostředků na podporu
 z operačního programu podle typu dotčené materiální deprivace a na
 odpovídající doplňující opatření.
 Partnerské organizace uvedené v písmeni e),
 jež dodávají přímo potraviny nebo zboží, samy provádějí činnosti
 doplňující poskytování materiální pomoci s cílem zlepšit sociální začleňování
 nejchudších osob, a to bez ohledu na to, zda tyto činnosti dostávají
 podporu z fondu.
 2. Operační programy
 vypracovávají členské státy nebo jimi určené orgány ve spolupráci
 s příslušnými regionálními, místními a jinými orgány veřejné
 správy a subjekty zastupujícími občanskou společnost a subjekty
 odpovědnými za podporu rovnosti a nediskriminace.
 3. Členské státy vypracují
 návrh svých operačních programů v souladu se vzorem stanoveným
 v příloze I.
 Článek 8
 Přijetí
 operačního programu
 1. Komise posoudí soulad
 operačního programu s tímto nařízením a jeho přínos
 k cílům fondu a přihlédne rovněž
 k předběžnému hodnocení provedenému v souladu
 s článkem 14.
 2. Komise může
 vyjádřit své připomínky do tří měsíců od data
 předložení operačního programu. Členský stát poskytne Komisi
 veškeré nezbytné dodatečné informace a případně navrhovaný
 operační program upraví.
 3. Jsou-li případné
 připomínky Komise v souladu s odstavcem 2 uspokojivě
 zohledněny, Komise formou prováděcích aktů operační program
 schválí nejpozději šest měsíců poté, co jej členský stát
 formálně předložil, ale nejdříve 1. ledna 2014.
 Článek 9
 Změny
 operačního programu
 1. Členské státy mohou
 podávat žádosti o změnu operačního programu. Spolu s nimi se
 předkládá upravený operační program a odůvodnění změny.
 2. Komise informace poskytnuté v
 souladu s odstavcem 1 posoudí s přihlédnutím k odůvodnění
 poskytnutému členským státem. Komise může vznést připomínky a
 členský stát poskytne Komisi všechny nezbytné dodatečné informace.
 3. Jsou-li případné
 připomínky Komise uspokojivě zohledněny, Komise formou prováděcích
 aktů změnu operačního programu schválí nejpozději pět
 měsíců poté, co ji členský stát formálně předložil.
 Článek 10
 Platforma
 Komise zřídí platformu na


text:
úrovni Unie pro
 snadnější výměnu zkušeností, budování kapacit a sítí a šíření
 podstatných výstupů v oblasti pomoci nefinanční povahy
 nejchudším osobám.
 Komise kromě toho
 alespoň jednou za rok konzultuje organizace, jež zastupují partnerské
 organizace na úrovni Unie ohledně provádění podpory z fondu.
 HLAVA III SLEDOVÁNÍ, HODNOCENÍ, INFORMAČNÍ A
 KOMUNIKAČNÍ ČINNOSTI
 Článek 11
 Zprávy o
 provádění a ukazatele provádění
 1. Od roku 2015 do roku 2022 předkládají
 členské státy Komisi vždy do 30. června každého roku výroční
 zprávu o provádění operačního programu v předchozím
 rozpočtovém roce.
 2. Členské státy vypracují
 výroční zprávu o provádění v souladu se vzorem schváleným
 Komisí, včetně seznamu společných ukazatelů pro
 měření vstupů a výsledků.
 3. Výroční zprávy o
 provádění jsou přijatelné, obsahují-li všechny požadované informace
 podle vzoru uvedeného v odstavci 2 a také společné ukazatele. Není-li
 určitá výroční zpráva o provádění přijatelná, vyrozumí o
 tom Komise dotčený členský stát do 15 pracovních dnů ode
 dne jejího doručení. Pokud Komise své připomínky ve stanovené
 lhůtě nesdělí, považuje se zpráva za přijatelnou.
 4. Komise výroční zprávy o
 provádění posoudí a uvědomí členský stát o svých
 připomínkách do dvou měsíců od jejího obdržení.
 Pokud Komise své připomínky v této
 lhůtě nesdělí, má se za to, že je zpráva schválena.
 5. Závěrečnou zprávu o
 provádění operačního programu předloží členské státy do
 30. září 2023.
 Členské státy vypracují závěrečnou
 zprávu o provádění v souladu se vzorem schváleným Komisí.
 Komise závěrečné zprávy o provádění
 posoudí a uvědomí členský stát o svých připomínkách do pěti
 měsíců od jejího obdržení.
 Pokud Komise nesdělí své připomínky
 v této lhůtě, považují se zprávy za schválené.
 6. Komise schválí vzor
 výroční zprávy o provádění včetně seznamu společných
 ukazatelů a rovněž vzor závěrečné zprávy o provádění
 prostřednictvím prováděcího aktu. Tento prováděcí akt se
 přijme v souladu s poradním postupem uvedeným
 v čl. 60 odst. 2.
 7. Komise může členskému
 státu zaslat připomínky k provádění operačního programu. Řídící
 orgán vyrozumí Komisi do tří měsíců o přijetí nápravných
 opatřeních.
 8. Řídící orgán
 zveřejní souhrn obsahu výroční a závěrečné zprávy o
 provádění.
 Článek 12
 Dvoustranné
 přezkumné jednání
 1. Každoročně od roku
 2014 do roku 2022 se uskuteční jednání mezi Komisí a každým členským
 státem, není-li dohodnuto jinak, za účelem posouzení pokroku při
 provádění operačního programu s ohledem na výroční zprávu o
 provádění a na případné připomínky Komise zmíněné
 v čl. 11 odst. 7.
 2. Dvoustrannému
 přezkumnému jednání předsedá Komise.
 3. Členské státy zajistí,
 aby byla po skončení jednání přijata vhodná opatření
 v reakci na připomínky Komise.
 Článek 13
 Obecná
 ustanovení o hodnocení
 1. Členské státy poskytnou
 zdroje nezbytné k provádění hodnocení a zajistí zavedení postupů pro
 tvorbu a sběr údajů potřebných k hodnocení, včetně
 údajů týkajících se společných ukazatelů zmíněných
 v článku 11.
 2. Hodnocení provádějí
 odborníci, kteří jsou funkčně nezávislí na řídících
 orgánech, které jsou odpovědné za provádění operačního programu.
 Všechna hodnocení se v plném rozsahu zveřejňují.
 Článek 14
 Předběžné
 hodnocení
 1. Členské státy
 provádějí předběžné hodnocení operačního programu.
 2. Provádění
 předběžných hodnocení je povinností orgánu odpovědného za
 přípravu operačních programů. Předběžná hodnocení se
 předkládají Komisi současně s operačním programem


text:
a se
 shrnutím.
 3. V rámci předběžných
 hodnocení se posuzují tyto prvky:
 (a)
 přínos k cíli Unie, jímž je snížení
 počtu osob ohrožených chudobou a sociálním vyloučením do roku 2020
 nejméně o 20 milionů, s ohledem na vybraný typ materiální
 deprivace, jenž je třeba řešit, a s přihlédnutím k okolnostem,
 pokud jde o chudobu, sociální vyloučení a materiální deprivaci v
 konkrétním členském státě;
 (c)
 vnitřní soudržnost navrhovaného
 operačního programu a jeho návaznost na ostatní příslušné
 finanční nástroje;
 (d)
 soulad mezi přidělováním
 rozpočtových prostředků a cíli operačního programu;
 (e)
 přínos očekávaných výstupů k
 výsledkům;
 (f)
 vhodnost postupů pro sledování operačního
 programu a shromažďování údajů nezbytných k provádění hodnocení.
 Článek 15
 Hodnocení
 během programového období
 1. Řídící orgán může
 během programového období provádět hodnocení účinnosti a
 efektivity operačního programu.
 2. Řídící orgán provede
 v letech 2017 a 2021 strukturovaný průzkum u koncových uživatelů
 v souladu se vzorem, jenž poskytne Komise. Komise vzor schválí
 prostřednictvím prováděcího aktu. Tento prováděcí akt se
 přijme v souladu s poradním postupem uvedeným
 v čl. 60 odst. 2.
 3. Komise může hodnocení operačních
 programů provádět z vlastního podnětu.
 Článek 16
 Následné
 hodnocení
 Komise provádí z vlastní iniciativy a
 v úzké spolupráci s členskými státy za pomoci externích
 odborníků následné hodnocení, které zhodnotí účinnost a udržitelnost dosažených
 výsledků, a měří přínos fondu. Následné hodnocení se
 dokončí do 31. prosince 2023.
 Článek 17
 Informační
 a komunikační činnosti
 1. Členské státy poskytují
 informace týkající se opatření podporovaných z fondu a propagují tato
 opatření. Informace jsou určeny nejchudším osobám, sdělovacím
 prostředkům a širší veřejnosti. Mají zdůraznit úlohu Unie a
 zajistit zviditelnění příspěvku z fondu.
 2. V zájmu zajištění
 transparentního přidělování podpory z fondu zřídí řídící
 orgány seznam operací, které fond podporuje, ve formátu CSV nebo XML dostupný
 na internetových stránkách. Na seznamu jsou uvedeny přinejmenším informace
 o jménu příjemce, jeho adrese a částce přidělené
 z finančních prostředků Unie a také typ dotčené
 materiální deprivace.
 Seznam operací se aktualizuje nejméně jednou
 za dvanáct měsíců.
 3. Během provádění
 operace jsou příjemci podpory a partnerské organizace povinni informovat
 veřejnost o podpoře získané z fondu tím, že umístí alespoň
 jeden plakát s informacemi o operaci (minimální velikost A3), včetně informací
 o finanční podpoře od Unie, na místě snadno viditelném pro
 veřejnost na každém místě, kde se poskytují potraviny, zboží a
 doprovodná opatření, kromě případů, kdy to okolnosti
 distribuce neumožňují.
 Příjemci a partnerské organizace, které mají
 internetové stránky, rovněž poskytnou stručný popis operace
 včetně jejích cílů a výsledků a zdůrazní, že je na
 danou operaci poskytována finanční podpora Unie.
 4. Všechny informační a
 komunikační činnosti příjemce a partnerských organizací
 zmiňují podporu operace z fondu tak, že zobrazí znak Unie a odkaz na Unii
 a fond.
 5. Řídící orgán informuje
 příjemce o tom, že zveřejnil seznam operací v souladu
 s odstavcem 2. Řídící orgán poskytne soubory informačních a
 propagačních materiálů, včetně šablon v elektronické
 podobě, jež mají příjemcům a partnerským organizacím pomoci, aby
 splnili své povinnosti stanovené v odstavci 3.
 6. Při zpracovávání
 osobních údajů podle tohoto článku řídící orgán, příjemci a
 partnerské organizace dodržují ustanovení směrnice 95/46/ES.


text:
HLAVA IV FINANČNÍ PODPORA Z FONDU
 Článek 18
 Spolufinancování
 1. Míra spolufinancování na
 úrovni operačního programu nesmí být vyšší než 85 % způsobilých
 výdajů z veřejných zdrojů.
 2. V rozhodnutí Komise o
 přijetí operačního programu se stanoví míra spolufinancování pro
 operační program a maximální výše podpory z fondu.
 3. Opatření v oblasti
 technické pomoci prováděná z podnětu nebo z pověření Komise
 lze financovat ve 100% výši.
 Článek 19
 Zvýšení plateb
 pro členské státy s dočasnými rozpočtovými problémy
 1. Na žádost členského
 státu mohou být průběžné platby a platby konečného zůstatku
 navýšeny o 10 procentních bodů nad míru spolufinancování platnou pro
 operační program. Navýšená míra, která nesmí přesáhnout 100 %,
 se uplatňuje v případě žádostí o platby za účetní období,
 ve kterém členský stát podal svou žádost, a v následujících účetních
 obdobích, v jejichž průběhu členský stát splňuje jednu z
 následujících podmínek:
 (a)
 pokud dotyčný členský stát přijal
 euro, dostává makrofinanční pomoc od Unie v souladu s nařízením
 Rady (EU) č. 407/2010[7];
 (g)
 pokud dotyčný členský stát nepřijal
 euro, dostává střednědobou finanční pomoc v souladu s
 nařízením Rady (ES) č. 332/2002[8];
 (h)
 členskému státu je dána k dispozici
 finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu
 stability.
 2. Aniž je dotčen
 odstavec 1, nesmí být podpora Unie vyplacená prostřednictvím
 průběžných plateb a plateb konečného zůstatku vyšší než
 podpora z veřejných zdrojů a maximální výše podpory z fondu, jak
 stanoví rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.
 Článek 20
 Období
 způsobilosti
 1. Výdaje jsou způsobilé
 pro podporu z operačního programu, pokud jsou vynaloženy a zaplaceny
 příjemcem v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2022.
 2. Operace nelze vybrat pro
 poskytnutí podpory z operačního programu, pokud byly fyzicky
 dokončeny nebo plně provedeny dříve, než příjemce
 předloží žádost o financování v rámci operačního programu
 řídícímu orgánu, a to bez ohledu na to, zda příjemce provedl všechny
 související platby, či nikoli.
 3. Tímto článkem nejsou
 dotčena pravidla způsobilosti technické pomoci z podnětu Komise
 stanovená v článku 25.
 4. Při změně
 operačního programu jsou výdaje, které se stávají způsobilými v
 důsledku změny operačního programu, způsobilé až ode dne,
 kdy byla žádost o změnu předložena Komisi.
 Článek 21
 Způsobilost
 operací
 1. Operace podporované z operačního
 programu se provádějí v členském státě, na který se
 operační program vztahuje.
 2. Operace mohou obdržet podporu
 z operačního programu, pokud byly vybrány na základě
 spravedlivého a transparentního postupu na základě kritérií stanovených
 v operačním programu.
 3. Potraviny a zboží pro osoby
 bez domova nebo děti mohou nakupovat samy partnerské organizace.
 Může je nakupovat rovněž
 veřejnoprávní subjekt a bezplatně je poskytovat partnerským organizacím.
 V takovém případě mohou být potraviny získány z použití, zpracování
 nebo prodeje výrobků z intervenčních zásob, které se poskytnou v
 souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. [nařízení o
 společných ustanoveních], jedná‐li se o ekonomicky
 nejvýhodnější možnost a nezpůsobí-li to přílišné zpoždění
 při dodávce potravin partnerským organizacím. Veškeré částky získané
 z transakce zahrnující tyto zásoby se použijí ve prospěch nejchudších osob
 a nesmí se použít ke snížení povinné částky ke spolufinancování programu
 členskými státy, jak je


text:
stanoveno v článku 18 tohoto nařízení.
 Komise použije postupy přijaté podle
 čl. 19 písm. e) nařízení (EU) č. [nařízení o
 společných ustanoveních], podle nichž lze výrobky z intervenčních
 zásob použít, zpracovat či prodat pro účely tohoto nařízení, aby
 se zajistilo co nejúčinnější využití intervenčních zásob a výnosu
 z nich.
 4. Materiální pomoc se nejchudším
 osobám distribuuje bezplatně.
 5. Operace podporovaná
 z fondu nesmí čerpat podporu z jiného nástroje Unie.
 Článek 22
 Formy podpory
 Členské státy využívají fondu
 k poskytování podpory formou grantu nebo materiální pomoci nebo jejich
 kombinací.
 Článek 23
 Formy
 grantů
 1. Granty mohou mít tuto podobu:
 (a)
 proplacení skutečně vynaložených a
 zaplacených způsobilých nákladů;
 (i)
 proplacení na základě jednotkových nákladů;
 (j)
 jednorázové částky podpory z veřejných
 zdrojů nepřesahující 100 000 EUR;
 (k)
 financování pevnou sazbou, která se určí za
 použití procentního podílu z jedné nebo více stanovených kategorií
 nákladů.
 2. Možnosti zmíněné
 v odstavci 1 lze kombinovat pouze v případě, kdy se každá
 z nich vztahuje k jiné kategorii nákladů nebo pokud se použijí
 pro po sobě následující fáze operace.
 3. Částky podle
 odst. 1 písm. b), c) a d) se určují na základě:
 (a)
 spravedlivé, přiměřené a
 ověřitelné metody výpočtu založené na:
 (i) statistických údajích nebo jiných
 objektivních informacích nebo
 (ii) ověřených historických údajích
 jednotlivých příjemců nebo za použití jejich obvyklých postupů
 účtování nákladů;
 (b)
 metod a odpovídajících jednotkových nákladů,
 jednorázových částek a paušálních sazeb, které se v rámci režimů pro
 granty financované výhradně dotčeným členským státem
 uplatňují na podobný druh operace a příjemce;
 (c)
 sazeb stanovených tímto nařízením;
 (d)
 postupu případ od případu s odkazem
 na předlohu rozpočtu předem schváleného řídícím orgánem,
 pokud podpora z veřejných zdrojů nepřesahuje
 100 000 EUR.
 4. Částky vypočtené ve
 formě uvedené v odst. 1 písm. b), c) a d) se považují za
 způsobilé výdaje vynaložené a vyplacené příjemcem pro účely
 uplatnění hlavy VI.
 5. Dokument, který stanoví podmínky
 podpory pro jednotlivé operace, stanoví metodu, která se má použít pro
 určení nákladů operace, a podmínky pro vyplacení grantu.
 Článek 24
 Způsobilost
 výdajů
 1. Výdaje způsobilé pro podporu
 z operačního programu jsou:
 (a)
 výdaje na nákup potravin a základního
 spotřebního zboží pro osobní potřebu osob bez domova a dětí;
 (l)
 provádí-li nákup potravin a základního
 spotřebního zboží pro osobní potřebu osob bez domova a dětí
 veřejný subjekt a poskytuje je partnerským organizacím, výdaje za dopravu
 potravin nebo zboží do skladu partnerské organizace v paušální výši 1 %
 výdajů zmíněných v písmeni a);
 (m)
 administrativní výdaje a výdaje na dopravu a
 skladování, které vznikly partnerské organizaci v paušální výši 5 %
 výdajů zmíněných v písmeni a);
 (n)
 výdaje na činnosti vedoucí k sociálnímu
 začleňování, jež podnikají a vykazují partnerské organizace, jež
 poskytují materiální pomoc přímo nejchudším osobám, v paušální výši
 5 % výdajů zmíněných v písmeni a);
 (o)
 výdaje vynaložené podle článku 25.
 2. Výdaje nezpůsobilé pro
 podporu z operačního programu jsou:
 (a)
 úroky z dlužných částek;
 (p)
 výdaje za zboží z druhé ruky;
 (q)
 daň z přidané hodnoty. Částky
 DPH jsou nicméně způsobilé, pokud jsou podle vnitrostátních právních
 předpisů o DPH neodečitatelné


text:
a pokud je uhradil jiný
 příjemce než osoba nepovinná k dani podle čl. 13 odst. 1 prvního
 pododstavce směrnice Rady 2006/112/ES[9].
 Článek 25
 Technická
 pomoc
 1. Z podnětu Komise nebo z
 podnětu vedeného jejím jménem může fond financovat přípravu,
 sledování, administrativní a technickou pomoc, audit, informační,
 kontrolní a vyhodnocovací opatření nezbytná pro provádění tohoto
 nařízení a také činnosti týkající se platformy podle článku 10,
 a to až do výše 0,35 % jejich příslušných ročních
 přídělů.
 2. Z operačního
 programu mohou být z podnětu členských států financována
 opatření zaměřená na přípravu, řízení, sledování,
 administrativní a technickou pomoc, audit, informační, kontrolní a
 vyhodnocovací opatření nezbytná pro provádění tohoto nařízení,
 a to až do výše 4 % přídělu fondu. Může rovněž
 financovat technickou pomoc a budování kapacit partnerských organizací.
 HLAVA V ŘÍZENÍ A KONTROLA
 Článek 26
 Obecné
 zásady řídicích a kontrolních systémů členských států
 Systémy řízení a kontroly musí zajistit:
 (a)
 popis funkcí jednotlivých subjektů zapojených
 do řízení a kontroly a rozdělení funkcí v rámci jednotlivých
 subjektů;
 (b)
 dodržování zásady oddělení funkcí mezi
 takovými subjekty a v rámci takových subjektů;
 (c)
 postupy pro zajištění správnosti a
 řádnosti vykazovaných výdajů;
 (d)
 počítačové systémy pro účetnictví,
 ukládání a přenos finančních údajů a údajů
 o ukazatelích, sledování a podávání zpráv;
 (e)
 systémy podávání zpráv a sledování, pokud
 odpovědný subjekt pověří výkonem úkolů jiný subjekt;
 (f)
 opatření pro audit fungování systémů
 řízení a kontroly;
 (g)
 systémy a postupy pro zabezpečení odpovídající
 auditní stopy;
 (h)
 předcházení nesrovnalostem, včetně
 podvodů, jejich odhalování a nápravu a vymáhání neoprávněně
 vyplacených částek spolu s případnými úroky.
 Článek 27
 Povinnosti
 členských států
 1. Členské státy plní
 povinnosti v oblasti řízení, kontroly a auditu a nesou z toho vyplývající
 odpovědnost, kterou stanoví pravidla sdíleného řízení obsažená ve
 finančním nařízení a v tomto nařízení. Členské státy nesou
 odpovědnost za řízení a kontrolu operačních programů v
 souladu se zásadou sdíleného řízení.
 2. Členské státy
 předcházejí nesrovnalostem, odhalují je a zajišťují jejich nápravu
 a vymáhají neoprávněně vyplacené částky spolu s
 případnými úroky z prodlení. Oznamují tyto nesrovnalosti Komisi
 a průběžně ji informují o postupu souvisejících správních a
 soudních řízení.
 Nelze-li částky neoprávněně
 vyplacené příjemci získat zpět v důsledku pochybení nebo
 nedbalosti členského státu, zodpovídá za uhrazení dotčených
 částek zpět do souhrnného rozpočtu Unie členský stát.
 Komise je v souladu s článkem 59 zmocněna
 přijímat akty v přenesené pravomoci, které stanoví podrobná pravidla
 týkající se povinností členských států uvedených v tomto odstavci.
 3. Členské státy vypracují
 a zavedou postup pro nezávislé šetření a vyřizování stížností
 týkajících se výběru či provádění operací spolufinancovaných z
 fondu. Členské státy na žádost vyrozumí o výsledcích těchto
 šetření Komisi.
 4. Všechny úřední
 výměny informací mezi členskými státy a Komisí se provádějí za
 použití systému pro elektronickou výměnu dat zřízeného v souladu
 s podmínkami stanovenými Komisí prostřednictvím prováděcích
 aktů. Tyto prováděcí akty jsou přijímány v souladu s
 přezkumným postupem uvedeným v čl. 60 odst. 3.
 Článek 28
 Určení
 a organizace řídících a kontrolních subjektů
 1. Členský stát určí
 vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt jakožto
 řídící orgán.
 2. Členský stát určí
 vnitrostátní orgán


text:
veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt jakožto
 certifikační orgán, aniž je dotčen odstavec 3.
 3. Členský stát může
 určit řídící orgán, který navíc plní i funkce certifikačního
 orgánu.
 4. Členský stát určí
 vnitrostátní orgán veřejné správy nebo veřejnoprávní subjekt
 funkčně nezávislý na řídícím orgánu a certifikačním orgánu
 jakožto auditní orgán.
 5. Za předpokladu, že je
 dodržena zásada oddělení funkcí, mohou být řídící orgán,
 případně certifikační orgán, jakož i auditní orgán součástí
 stejného orgánu veřejné správy nebo veřejného subjektu.
 6. Členský stát může
 určit jeden nebo více zprostředkujících subjektů pro výkon
 některých úkolů řídícího nebo certifikačního orgánu z
 pověření tohoto orgánu. Příslušná ujednání mezi řídícím
 orgánem nebo certifikačním orgánem a zprostředkujícími subjekty musí
 být oficiálně písemně zaznamenána.
 7. Členský stát nebo
 řídící orgán může pověřit řízením části operačního
 programu zprostředkující subjekt, a to písemnou dohodou mezi
 zprostředkujícím subjektem a členským státem nebo řídícím
 orgánem. Zprostředkující subjekt poskytne záruky své solventnosti
 a způsobilosti v dotčeném oboru, jakož
 i v oblasti správního a finančního řízení.
 8. Členský stát stanoví
 písemně pravidla upravující jeho vztahy s řídícím orgánem,
 certifikačním orgánem a auditním orgánem, vztahy mezi těmito orgány
 navzájem a vztahy těchto orgánů s Komisí.
 Článek 29
 Funkce
 řídícího orgánu
 1. Řídící orgán zodpovídá
 za řízení operačního programu v souladu se zásadou řádného
 finančního řízení.
 2. Pokud jde o řízení
 operačního programu, řídící orgán:
 (a)
 vypracovává výroční a závěrečné
 zprávy o provádění a předkládá je Komisi;
 (b)
 zpřístupňuje zprostředkujícím subjektům
 informace, které jsou důležité pro plnění jejich úkolů, a příjemcům
 informace potřebné pro provádění operací;
 (c)
 zřizuje systém pro zaznamenávání a uchovávání
 počítačových údajů, které jsou nezbytné pro sledování,
 hodnocení, finanční řízení, ověřování a audit;
 (d)
 zajišťuje, aby údaje uvedené v písmeni c)
 byly shromažďovány, zadávány a ukládány v systému v souladu
 s ustanoveními směrnice 95/46/ES.
 3. Pokud jde o výběr
 operací, řídící orgán:
 (a)
 vypracovává a uplatňuje vhodné postupy a
 kritéria výběru, jež jsou nediskriminační a transparentní;
 (e)
 zajišťuje, aby vybraná operace:
 (i) spadala do působnosti fondu a
 operačního programu;
 (ii) splňovala kritéria stanovená
 v operačním programu a článcích 20, 21 a 24;
 (iii) zohledňovala obecné zásady stanovené
 v čl. 5 odst. 10, 11 a 12;
 (f)
 poskytne příjemci dokument, který stanoví
 podmínky podpory pro každou operaci, včetně zvláštních požadavků
 týkajících se produktů nebo služeb, jež mají být dodány v rámci operace,
 plánu financování a lhůty pro provedení;
 (g)
 před schválením operace se přesvědčí,
 že příjemce má správní, finanční a provozní způsobilost ke
 splnění podmínek stanovených v písmeni c);
 (h)
 přesvědčí se, že pokud operace
 začala před podáním žádosti o financování řídícímu orgánu, byly
 dodrženy unijní a vnitrostátní předpisy vztahující se na danou operaci;
 (i)
 určí druh materiální pomoci, na niž jsou
 určeny výdaje operace.
 4. Pokud jde o finanční
 řízení a kontrolu operačního programu, řídící orgán:
 (a)
 ověřuje, že spolufinancované produkty a
 služby byly dodány a že výdaje, jež příjemci vykázali, také
 skutečně zaplatili, a že je dodržen soulad s platnými unijními a
 vnitrostátními právními předpisy, operačním programem a podmínkami
 podpory operace;
 (j)
 zajišťuje, aby příjemci zapojení do
 provádění operací hrazených podle čl. 23


text:
odst. 1
 písm. a) vedli buď oddělený účetní systém nebo používali
 vhodný účetní kód pro všechny transakce související s operací;
 (k)
 zavádí účinná a přiměřená
 opatření proti podvodům s přihlédnutím ke zjištěným
 rizikům;
 (l)
 stanoví postupy k zajištění toho, aby všechny
 doklady týkající se výdajů a auditů, jež jsou nezbytné pro
 zajištění odpovídající auditní stopy, byly uchovávány v souladu s
 požadavky čl. 26 písm. g);
 (m)
 vypracovává prohlášení řídícího subjektu a
 shrnutí výsledků za daný rok podle čl. 56 odst. 5 písm. a)
 a b) finančního nařízení.
 5. Ověřování podle
 odst. 4 písm. a) musí zahrnovat tyto postupy:
 (a)
 správní ověření každé žádosti o úhradu
 předložené příjemcem,
 (n)
 ověření operací na místě.
 Frekvence a rozsah ověření na místě
 musí být úměrné výši podpory z veřejných zdrojů poskytnuté na
 danou operaci a úrovni rizika zjištěného při těchto
 ověřeních a auditech prováděných auditním orgánem u systému
 řízení a kontroly jako celku.
 6. Ověření
 jednotlivých operací na místě podle odst. 5 písm. b) lze
 provádět na základě výběru vzorků.
 7. Pokud je v rámci
 operačního programu řídící orgán rovněž příjemcem, je
 třeba přijmout pro ověření uvedená v odst. 4
 písm. a) taková opatření, která zajistí odpovídající oddělení
 funkcí.
 8. Komise v souladu s
 článkem 59 přijme akty v přenesené pravomoci, kterými
 stanoví způsob výměny informací uvedených v odst. 2 písm. c).
 9. Komise v souladu s
 článkem 59 přijme akty v přenesené pravomoci, kterými
 stanoví pravidla ujednání pro auditní stopu uvedenou v odst. 4 písm. d).
 10. Komise prostřednictvím
 prováděcích aktů přijme vzor prohlášení řídícího subjektu
 uvedeného v odst. 4 písm. e). Tyto prováděcí akty se přijímají v
 souladu s poradním postupem podle čl. 60 odst. 2.
 Článek 30
 Funkce
 certifikačního orgánu
 Certifikační orgán je pověřen výkonem
 zejména těchto úkolů:
 1. vypracovává a předkládá
 žádosti o platbu Komisi a potvrzuje, že tyto žádosti pocházejí ze spolehlivých
 účetních systémů, zakládají se na ověřitelných podkladech a
 byly ověřeny řídícím orgánem;
 2. vypracovává roční
 účetní závěrky zmíněné v čl. 56 odst. 5 písm.
 a) finančního nařízení;
 3. potvrzuje úplnost,
 přesnost a věrohodnost roční účetní závěrky a
 osvědčuje, že zaúčtované výdaje jsou v souladu s platnými
 unijními a vnitrostátními předpisy a byly vynaloženy na operace vybrané
 pro financování podle kritérií platných pro daný operační program a v
 souladu s unijními a vnitrostátními předpisy;
 4. zajišťuje, že je zaveden
 systém, který v počítačové podobě zaznamenává a ukládá
 účetní záznamy za každou operaci a který umožňuje zaznamenávat a
 ukládat všechny údaje potřebné k vypracování žádostí o platby a roční
 účetní závěrky, včetně záznamů o částkách, jež
 mají být získány zpět, částkách získaných zpět a částkách
 odejmutých z důvodu zrušení celého příspěvku na operaci či
 operační program nebo části tohoto příspěvku;
 5. zajišťuje, aby pro
 účely vypracování a předkládání žádostí o platbu obdržel od
 řídícího orgánu přiměřené informace o postupech a
 ověřeních prováděných v souvislosti s výdaji;
 6. při vypracování a
 předkládání žádostí o platbu zohledňuje výsledky všech auditů
 provedených auditním orgánem nebo z jeho pověření;
 7. vede v počítačové
 podobě účetní záznamy o výdajích vykázaných Komisi a odpovídajících
 příspěvcích


text:
z veřejných zdrojů vyplacených
 příjemcům;
 8. vede záznamy o částkách,
 které mají být získány zpět, a částkách odejmutých z důvodu
 zrušení celého příspěvku na operaci nebo jeho části. Částky
 získané zpět se vracejí do souhrnného rozpočtu Unie před
 uzavřením operačního programu tak, že se odečtou z příštího
 výkazu výdajů.
 Článek 31
 Funkce
 auditního orgánu
 1. Auditní orgán zajišťuje,
 aby se prováděly audity systémů řízení a kontroly za použití
 vhodného vzorku operací a roční účetní závěrky.
 Komise je v souladu s článkem 59
 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci za účelem
 stanovení podmínek, jež musí tyto audity splňovat.
 2. Provádí-li audity jiný
 subjekt než auditní orgán, zajistí auditní orgán, aby měl takový subjekt
 nezbytnou funkční nezávislost.
 3. Auditní orgán zajistí, aby
 byly při auditní činnosti zohledněny mezinárodně uznávané
 auditní normy.
 4. Do šesti měsíců od
 schválení operačního programu vypracuje auditní orgán auditní strategii
 pro provádění auditů. Auditní strategie stanoví metodiku auditu,
 způsob výběru vzorků pro audity operací a plánování auditů
 v souvislosti s aktuálním účetním rokem a dvěma následujícími
 účetními roky. Od roku 2016 do roku 2022 včetně se auditní
 strategie každoročně aktualizuje. Na žádost předkládá auditní
 orgán auditní strategii Komisi.
 5. Auditní orgán vypracovává:
 (a)
 výrok auditora v souladu
 s čl. 56 odst. 5 finančního nařízení;
 (o)
 výroční kontrolní zprávu uvádějící
 zjištění auditů provedených během předchozího účetního
 roku.
 Ve zprávě podle písmene b) se uvádějí
 všechny nedostatky zjištěné v systému řízení a kontroly a
 přijatá nebo navrhovaná opatření k jejich nápravě.
 6. Prostřednictvím
 prováděcích aktů Komise přijme vzory pro auditní strategii,
 výrok auditora a výroční kontrolní zprávu, jakož i metodiku pro
 způsob výběru vzorků podle odstavce 4. Tyto prováděcí akty
 jsou přijímány v souladu s přezkumným postupem uvedeným v
 čl. 60 odst. 3.
 7. Prováděcí pravidla
 týkající se používání údajů shromážděných během auditů
 prováděných úředníky Komise nebo pověřenými zástupci Komise
 přijme Komise v souladu s přezkumným postupem podle čl. 60
 odst. 3.
 Článek 32
 Postup
 určení řídícího a certifikačního orgánu
 1. Členské státy oznámí
 Komisi datum a způsob určení řídícího a případně
 certifikačního orgánu do šesti měsíců od přijetí rozhodnutí
 o schválení operačního programu.
 2. Určení uvedené v
 odstavci 1 vychází ze zprávy a stanoviska nezávislého auditního subjektu,
 která hodnotí systém řízení a kontroly, včetně úlohy
 zprostředkujících subjektů v rámci tohoto systému, a jeho soulad
 s články 26, 27, 29 a 30, za dodržení kritérií pro
 vnitřní prostředí, kontrolní činnosti, informační a
 komunikační činnosti a kritérií pro sledování stanovených Komisí
 prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s
 článkem 59.
 3. Tento nezávislý subjekt
 vykonává svou činnost v souladu s mezinárodně uznávanými auditními
 standardy.
 4. Členské státy mohou rozhodnout,
 že řídící nebo certifikační orgán, jenž byl určen
 v souvislosti s operačním programem spolufinancovaným s ESF
 podle nařízení (EU) č. [nařízení o společných ustanoveních],
 se považuje za určený pro účely tohoto nařízení.
 Komise může do dvou měsíců od
 obdržení oznámení zmíněného v odstavci 1 požádat o zprávu a
 stanovisko nezávislého auditního subjektu a popis systému řízení a
 kontroly.
 Komise může vznést připomínky do dvou
 měsíců od obdržení těchto dokumentů.
 5. Členský


text:
stát dohlíží na určený
 subjekt a určení mu na základě oficiálního rozhodnutí zruší, pokud
 tento subjekt již nesplňuje jedno nebo více kritérií uvedených
 v odstavci 2, neučiní-li subjekt nezbytná nápravná opatření ve
 zkušební době, kterou členský stát určí podle závažnosti
 problému. Členský stát neprodleně uvědomí Komisi o stanovení
 zkušební doby pro určený subjekt a o každém rozhodnutí o zrušení
 akreditace.
 Článek 33
 Pravomoci
 a odpovědnosti Komise
 1. Komise se na základě
 dostupných informací, včetně informací o určení řídícího a
 certifikačního orgánu, výročního prohlášení řídícího subjektu,
 výročních kontrolních zpráv, výročního výroku auditora, výroční
 zprávy o provádění a na základě auditů provedených subjekty
 členských států a subjekty Unie přesvědčí, že
 členské státy zavedly systémy řízení a kontroly, které jsou v souladu
 s tímto nařízením, a že tyto systémy během provádění
 operačního programu účinně fungují.
 2. Aniž jsou dotčeny audity
 prováděné členskými státy, mohou úředníci nebo
 pověření zástupci Komise provádět audity nebo kontroly na
 místě, které náležitě předem oznámí. Rozsah takových auditů
 nebo kontrol může zahrnovat zejména ověření účinného
 fungování systémů řízení a kontroly v rámci operačního programu
 nebo jeho části a posouzení řádného finančního řízení
 operací nebo operačního programu. Těchto auditů se mohou
 účastnit úředníci nebo pověření zástupci členského
 státu.
 Úředníci nebo pověření zástupci
 Komise řádně zplnomocnění k provádění auditů na
 místě mají přístup ke všem záznamům, dokladům a
 metadatům, které se týkají operací podporovaných z fondu nebo systémů
 řízení a kontroly, a to bez ohledu na médium, na němž jsou
 uloženy. Na žádost poskytnou členské státy kopie takových záznamů,
 dokladů a metadat Komisi.
 Pravomocemi stanovenými v tomto odstavci není
 dotčeno uplatňování vnitrostátních ustanovení, jež vyhrazují
 některé úkony činitelům zvlášť určeným vnitrostátními
 právními předpisy. Úředníci a pověření zástupci Komise se
 neúčastní mimo jiné domovních prohlídek ani úředních výslechů
 osob podle vnitrostátních právních předpisů. Mají však přístup k
 takto získaným informacím.
 3. Komise může požádat
 členský stát, aby přijal opatření nezbytná k zajištění
 účinného fungování systémů řízení a kontroly nebo správnosti
 výdajů v souladu s tímto nařízením.
 4. Komise může požádat
 členský stát, aby přezkoumal stížnost předloženou Komisi
 ohledně provádění operací spolufinancovaných z fondu nebo
 ohledně fungování systému řízení a kontroly.
 Článek 34
 Spolupráce
 s auditním orgánem
 1. Komise spolupracuje s
 auditními orgány za účelem koordinace jejich plánů a metod auditu a
 neprodleně sděluje výsledky auditů zaměřených na
 systémy řízení a kontroly.
 2. Komise a auditní orgány se
 scházejí pravidelně nejméně jednou za rok, není-li dohodnuto jinak,
 aby posoudily výroční kontrolní zprávu, výrok auditora a auditní strategii
 a vyměnily si názory na otázky týkající se zlepšení systémů
 řízení a kontroly.
 HLAVA VI FINANČNÍ ŘÍZENÍ, KONTROLA A SCHVÁLENÍ
 ÚČETNÍ ZÁVĚRKY, FINANČNÍCH OPRAV, ZRUŠENÍ ZÁVAZKU
 Kapitola 1 Finanční řízení
 Článek 35
 Rozpočtové
 závazky
 Rozpočtové závazky Unie týkající se
 jednotlivých operačních programů jsou přijímány v ročních
 splátkách v období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020. Rozhodnutí
 Komise o přijetí operačního programu představuje rozhodnutí o
 financování ve smyslu čl. 81 odst. 2 finančního
 nařízení, a jakmile je oznámeno dotčenému členskému státu, je
 právním závazkem ve smyslu uvedeného nařízení.
 Rozpočtový závazek na první splátku
 následuje po


text:
přijetí operačního programu ze strany Komise.
 S výjimkou případů, kdy je použit
 článek 13 finančního nařízení, provádí rozpočtové závazky
 na další splátky Komise na základě rozhodnutí uvedeného ve druhém
 pododstavci do 1. května každého roku.
 Článek 36
 Platby
 Komise
 1. Platby
 příspěvků z fondu na jednotlivé operační programy provádí
 Komise v souladu s rozpočtovými položkami a v závislosti na
 dostupných finančních prostředcích. Každá platba se přiřadí
 k nejstaršímu otevřenému rozpočtovému závazku fondu.
 2. Platby probíhají formou
 předběžného financování, průběžných plateb, vyplacení
 ročního zůstatku a případně vyplacení konečného
 zůstatku.
 Článek 37
 Průběžné
 platby, vyplacení ročního zůstatku a vyplacení konečného
 zůstatku Komisí
 1. Jako prozatímní platbu uhradí
 Komise 90 % z částky vyplývající z uplatnění míry
 spolufinancování stanovené v rozhodnutí o přijetí operačního programu
 odpovídající způsobilým výdajům z veřejných zdrojů uvedeným
 v žádosti o platbu. Komise určí roční zůstatek v souladu s
 čl. 47 odst. 2.
 2. Aniž je dotčen
 článek 19, nesmí být podpora Unie vyplacená prostřednictvím
 průběžných plateb a plateb konečného zůstatku vyšší než
 maximální výše podpory z fondu, jak stanoví rozhodnutí Komise o schválení
 operačního programu.
 3. Kumulativní součet
 předběžných a průběžných plateb a ročního
 zůstatku poskytnutých Komisí nepřesáhne 95 % příspěvku z
 fondu na operační program.
 4. Po dosažení 95% limitu
 členský stát i nadále předává žádosti o platbu Komisi.
 Článek 38
 Žádosti
 o platbu předkládané Komisi
 1. Žádost o platbu
 předkládaná Komisi musí obsahovat veškeré informace, které Komise
 potřebuje k sestavování účetních závěrek v souladu
 s čl. 65 odst. 1 finančního nařízení.
 2. Žádosti o platbu u
 operačního programu jako celku a technické pomoci uvedené
 v čl. 25 odst. 2 obsahují:
 (a)
 celkovou výši způsobilých výdajů
 vynaložených a zaplacených příjemci při provádění operací
 uvedenou v účetnictví certifikačního orgánu;
 (p)
 celkovou výši způsobilých výdajů z
 veřejných zdrojů vynaložených při provádění operací
 uvedenou v účetnictví certifikačního orgánu;
 (q)
 odpovídající způsobilý příspěvek z
 veřejných zdrojů, který byl vyplacen příjemcům, uvedený v
 účetnictví certifikačního orgánu.
 3. Výdaje uvedené v žádosti
 o platbu jsou doloženy příjmovými doklady nebo účetními doklady
 rovnocenné průkazní hodnoty. U forem grantu zmíněných
 v čl. 23 odst. 1 písm. b), c) a d) se částky
 zahrnuté v žádosti o platbu rovnají částkám, jež byly vyplaceny řídícím
 orgánem příjemcům.
 4. Komise prostřednictvím
 prováděcích aktů přijme vzor žádostí o platbu. Tyto
 prováděcí akty se přijímají v souladu s poradním postupem podle
 čl. 60 odst. 2.
 Článek 39
 Platba příjemcům
 podpory
 1. Řídící orgán zajistí,
 aby v případě grantů pro partnerské organizace měli
 příjemci k dispozici dostatečný finanční tok
 k zajištění řádného provádění operací.
 2. Řídící orgány zajistí,
 aby příjemci obdrželi celkovou částku podpory z veřejných
 zdrojů co nejrychleji a v plné výši a v každém případě před
 zahrnutím odpovídajících výdajů do žádosti o platbu. Žádná částka se
 neodečítá ani nezadržuje a nejsou vymáhány žádné zvláštní poplatky či
 jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by snížily tyto částky
 určené příjemcům.
 Článek 40
 Používání
 eura
 1. Částky uváděné
 v operačních programech předložených členskými státy, ve
 výkazech výdajů, žádostech o platby a ročních účetních
 závěrkách a výdaje uváděné ve výročních a závěrečných
 zprávách


text:
o provádění se vyjadřují v eurech.
 2. Členské státy, které ke
 dni podání žádosti o platbu nepřijaly euro jako svou měnu,
 přepočítají na eura výši výdajů vynaložených v národní
 měně. Tato částka se přepočítá na eura tak, že se
 použije měsíční účetní směnný kurs Komise platný v
 měsíci, v němž výdaj zaúčtuje řídící orgán. Tento kurs
 Komise elektronicky zveřejňuje každý měsíc.
 3. Jakmile se euro stane
 měnou členského státu, použije se postup pro přepočet
 uvedený v odstavci 1 i nadále na veškeré výdaje zaúčtované
 řídícím orgánem před dnem vstupu pevného přepočítacího
 koeficientu mezi národní měnou a eurem v platnost.
 Článek 41
 Vyplácení
 a zúčtování předběžných plateb
 1. Na základě rozhodnutí
 Komise o přijetí operačního programu Komise vyplatí
 předběžnou platbu ve výši 11 % celkového příspěvku
 fondu pro dotčený operační program.
 2. Předběžné
 financování lze použít pouze pro platby příjemcům při
 provádění operačního programu. Za tímto účelem musí být
 okamžitě k dispozici odpovědnému subjektu.
 3. Celková částka vyplacená
 v rámci předběžného financování musí být vrácena Komisi,
 jestliže jí není do 24 měsíců od vyplacení první části
 předběžného financování zaslána žádost o platbu v rámci
 dotčeného operačního programu. Příspěvek Společenství
 na dotčený operační program není tímto vrácením nijak dotčen.
 4. Částku vyplacenou v
 rámci předběžného financování Komise plně zúčtuje
 nejpozději při uzavření operačního programu.
 Článek 42
 Lhůta
 pro podávání žádostí o průběžné platby a pro jejich vyplácení
 1. Certifikační orgán podává
 pravidelně žádosti o průběžné platby k pokrytí částek
 uvedených v účetní závěrce jako podpora z veřejných zdrojů,
 jež byla vyplacena příjemcům v účetním roce končícím
 30. června.
 2. Certifikační orgán
 předloží konečné žádosti o průběžnou platbu do
 31. července po konci předchozího účetního roku a v každém
 případě před první žádostí o průběžnou platbu na
 další účetní rok.
 3. První žádost o
 průběžnou platbu nesmí být podána dříve, než Komise obdrží oznámení
 o určení řídícího a certifikačního orgánu v souladu
 s čl. 32 odst. 1.
 4. Průběžné platby se
 neposkytují na operační program, jehož výroční zpráva
 o provádění nebyla zaslána Komisi v souladu s článkem 11.
 5. V závislosti na dostupných
 finančních prostředcích provede Komise průběžnou platbu
 nejpozději do 60 dnů ode dne, kdy byla žádost o platbu
 zaregistrována u Komise.
 Článek 43
 Přerušení
 platební lhůty
 1. Pověřená
 schvalující osoba ve smyslu finančního nařízení může na dobu
 nejvýše devíti měsíců přerušit platební lhůtu týkající se
 žádosti o průběžnou platbu, jsou-li splněny tyto podmínky:
 (a)
 informace poskytnuté auditorským subjektem
 členského státu nebo Unie naznačují možnost významných
 nedostatků ve fungování systému řízení a kontroly;
 (r)
 pověřená schvalující osoba musí provést
 dodatečná ověření poté, co obdrží informaci, která ji upozorní
 na skutečnost, že určitý výdaj uvedený v žádosti o platbu je
 spojen s nesrovnalostí, která má vážné finanční následky;
 (s)
 nebyl předložen jeden z dokumentů
 požadovaných podle čl. 45 odst. 1.
 2. Pověřená
 schvalující osoba může omezit přerušení platební lhůty pouze na
 tu část výdajů, na něž se vztahuje žádost o platbu
 ovlivněná situacemi uvedenými v odstavci 1. Pověřená
 schvalující osoba okamžitě informuje členský stát a řídící orgán
 o důvodu přerušení platební lhůty a


text:
vyzve je k nápravě
 situace. Pověřená schvalující osoba přerušení platební
 lhůty ukončí, jakmile jsou přijata nezbytná opatření.
 Článek 44
 Pozastavení
 plateb
 1. Komise může pozastavit
 všechny průběžné platby nebo jejich část, pokud:
 (a)
 v systému řízení a kontroly operačního
 programu existuje závažný nedostatek, v souvislosti s nímž nebyla
 přijata opatření k nápravě;
 (t)
 určitý výdaj ve výkazu výdajů je spojen
 s nesrovnalostí, jež má závažné finanční důsledky a která nebyla
 napravena;
 (u)
 členský stát nepřijal nezbytná
 opatření k nápravě situace, která vedla k přerušení
 platební lhůty podle článku 43;
 (v)
 existují závažné nedostatky v kvalitě
 a spolehlivosti systému sledování nebo údajů o ukazatelích.
 2. Komise se může
 prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnout pozastavit všechny
 průběžné platby nebo jejich část poté, co poskytla
 členskému státu příležitost, aby předložil své připomínky.
 3. Komise ukončí
 pozastavení všech průběžných plateb nebo jejich části, pokud
 členský stát přijme nezbytná opatření, která umožňují
 pozastavení zrušit.
 Kapitola 2 Kontrola a schválení účetní
 závěrky
 Článek 45
 Předkládání
 informací
 1. Vždy do 15. února roku
 následujícího po skončení účetního období za každý rok v období
 2015 až 2022 včetně předávají určené orgány Komisi
 následující dokumenty a informace v souladu s článkem 56
 finančního nařízení:
 (a)
 ověřenou roční účetní
 závěrku příslušných subjektů určených podle článku 32,
 jak je uvedeno v čl. 56 odst. 5 finančního
 nařízení;
 (w)
 prohlášení řídícího subjektu, jak je
 zmíněno v čl. 56 odst. 5 finančního nařízení;
 (x)
 roční souhrn závěrečných zpráv o
 auditu a provedených kontrol, včetně analýzy povahy a rozsahu chyb a
 nedostatků a rovněž přijatá či plánovaná nápravná
 opatření;
 (y)
 výrok auditora, který vyhotovil určený
 nezávislý auditorský subjekt, jak je zmíněn v čl. 56 odst. 5
 finančního nařízení, a ke kterému je přiložena kontrolní zpráva
 obsahující závěry provedených auditů za účetní období, kterého
 se výrok auditora týká.
 2. Členský stát poskytne
 Komisi na vyžádání další informace. Pokud členský stát neposkytne
 požadované informace v příslušné lhůtě stanovené Komisí,
 může Komise přijmout rozhodnutí o schválení účetní závěrky
 na základě informací, které má k dispozici.
 Článek 46
 Obsah
 účetní závěrky
 1. Ověřená účetní
 závěrka za každý operační program jako celek a za technickou pomoc
 uvedenou v čl. 25 odst. 2 pokrývá účetní období a zahrnuje:
 (a)
 celkovou výši způsobilých výdajů uvedenou
 v účetnictví certifikačního orgánu jakožto částka, která byla vynaložena
 a zaplacena jednotlivými příjemci při provádění operací, celková
 částka způsobilých výdajů z veřejných zdrojů vynaložených
 při provádění operací a odpovídající způsobilý příspěvek
 z veřejných zdrojů, jenž byl vyplacen příjemcům;
 (z)
 částky odňaté a získané zpět v
 průběhu účetního období, částky, které mají být získány
 zpět na konci účetního období a částky, které zpět získat
 nelze;
 (aa)
 porovnání výdajů uvedených podle
 písmene a) s výdaji vykázanými za totéž účetní období v
 žádostech o platbu, spolu s vysvětlením případných rozdílů.
 2. Certifikační orgán
 může v účetnictví stanovit rezervu, která nesmí překročit
 5 % celkových výdajů uvedených v žádostech o platbu předložených
 v daném účetním období a u níž je posouzení zákonnosti a správnosti
 výdajů předmětem probíhajícího řízení u auditního orgánu.
 Příslušná částka je vyloučena z celkové výše způsobilých
 výdajů podle


text:
odst. 1 písm. a). Tyto částky se s
 konečnou platností začlení do roční účetní závěrky
 následujícího roku, nebo se z ní naopak vyloučí.
 Článek 47
 Kontrola
 a schválení účetní závěrky
 1. Do 30. dubna roku
 následujícího po skončení účetního období Komise rozhodne o schválení
 účetní závěrky příslušných subjektů určených podle
 článku 28 pro operační program. Rozhodnutí o schválení účetní
 závěrky se týká úplnosti, přesnosti a pravdivosti předložených
 účetních závěrek a nejsou jím dotčeny jakékoli následné
 finanční opravy.
 2. Při výpočtu
 částky k tíži fondu za účetní období vezme Komise v úvahu:
 (a)
 způsobilé výdaje z veřejných zdrojů
 vynaložené při provádění operací zaúčtované do výdajů
 uvedených v čl. 46 odst. 1 písm. a), na něž se použije
 míra spolufinancování stanovená v článku 18;
 (bb)
 celkovou výši plateb, jež Komise během
 účetního období provedla, sestávající z výše průběžných
 plateb vyplacených Komisí v souladu s čl. 37 odst. 1 a
 článkem 19.
 3. Roční zůstatek,
 který má členský stát v důsledku schválení účetní závěrky
 vrátit, podléhá inkasnímu příkazu Komise. Roční zůstatek, který
 má členský stát obdržet, se přičte k následující
 průběžné platbě Komise po kontrole a schválení účetní
 závěrky.
 4. Pokud z důvodů, za
 něž nese odpovědnost členský stát, nemůže Komise
 účetní závěrku schválit do 30. dubna roku následujícího po
 skončení účetního období, vyrozumí Komise členský stát o
 opatřeních, která musí přijmout řídící orgán nebo auditní orgán,
 nebo o dodatečném šetření, jež Komise navrhuje provést na
 základě čl. 33 odst. 2 a 3.
 5. Platba ročního
 zůstatku Komisí vychází z výdajů vykázaných v účetnictví, bez
 jakékoli rezervy na výdaje vykázané Komisi, které jsou předmětem
 řízení o sporných otázkách s auditním orgánem.
 Článek 48
 Dostupnost
 dokladů
 1. Řídící orgán zajistí,
 aby po dobu tří let byly všechny doklady o operacích dány na požádání k
 dispozici Komisi a Evropskému účetnímu dvoru. Toto tříleté období
 začíná 31. prosince roku, ve kterém je vydáno rozhodnutí o schválení
 účetní závěrky Komisí v souladu s článkem 47, nebo
 nejpozději dnem zaplacení konečného zůstatku.
 Toto tříleté období se přeruší buď
 v případě soudního nebo správního řízení nebo na základě
 řádně odůvodněné žádosti Komise.
 2. Doklady se uchovávají
 buď ve formě originálů, nebo ověřených kopií
 originálů, případně na běžných nosičích dat,
 včetně elektronické verze originálních dokladů nebo dokladů
 existujících pouze v elektronické podobě.
 3. Tyto doklady se uchovávají ve
 formě umožňující identifikaci subjektů údajů po dobu ne
 delší než je nezbytné pro účely, ke kterým byly údaje shromážděny
 nebo ke kterým jsou dále zpracovávány.
 4. Komise je v souladu s
 článkem 59 zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci za
 účelem stanovení, které nosiče dat lze považovat za běžné.
 5. Postup ověřování
 souladu dokladů uchovávaných na běžných nosičích dat
 s originály dokladů stanoví vnitrostátní orgány, přičemž
 tento postup zajistí, aby uchovávané verze splňovaly podmínky
 vnitrostátních právních předpisů a byly dostatečně
 spolehlivé pro účely auditu.
 6. Pokud doklady existují pouze
 v elektronické podobě, musí používané počítačové systémy
 splňovat uznávané bezpečnostní normy, které zajistí, že uchovávané
 doklady splňují požadavky vnitrostátních právních předpisů a jsou
 dostatečně spolehlivé pro účely auditu.
 Článek 49
 Předkládání
 závěrečných dokladů