text: zmíněných postupů.2. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku platí, že tato dohoda vstoupí v platnost až v den, kdy vstoupí v platnost readmisní dohoda mezi Ruskou federací a Evropským společenstvím, nastane-li tento den později než datum uvedené v odstavci 1 tohoto článku.3. Tato dohoda se uzavírá na neurčitou dobu, pokud nebude ukončena v souladu s odstavcem 6 tohoto článku.4. Tuto dohodu lze měnit na základě písemného souhlasu smluvních stran. Změny vstoupí v platnost poté, co se smluvní strany vzájemně informují o ukončení postupů nezbytných pro tento účel.5. Každá smluvní strana může pozastavit uplatňování této dohody zcela nebo zčásti z důvodů veřejného pořádku, ochrany národní bezpečnosti nebo ochrany zdraví veřejnosti. Rozhodnutí o pozastavení musí být doručeno druhé smluvní straně nejpozději 48 hodin před nabytím jeho účinku. Smluvní strana, která pozastavila uplatňování této dohody, bezodkladně informuje druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou.6. Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět podáním písemného oznámení druhé smluvní straně. Platnost této dohody zanikne 90 dnů po dni, kdy bylo oznámení v tomto smyslu obdrženo.Dáno v XXX dne XXX ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a ruském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.Za Evropské společenství | Za Ruskou federaci |PROTOKOL K DOHODĚ O ČLENSKÝCH STÁTECH, KTERÉ PLNĚ NEUPLATŇUJÍ SCHENGENSKÉ ACQUISTy členské státy, které jsou sice vázány schengenským acquis, ale které dosud nevydávají schengenská víza v očekávání příslušného rozhodnutí Rady v tomto smyslu, vydávají vnitrostátní víza, jejichž platnost je omezena na jejich vlastní území.Evropské společenství podnikne co nejdříve opatření ke zjednodušení tranzitu držitelů schengenských víz nebo schengenských povolení k pobytu přes území členských států, které ještě plně neuplatňují schengenské acquis.SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ K ČL. 6 ODST. 2 DOHODY O POPLATCÍCH ZA VYŘIZOVÁNÍ ŽÁDOSTÍ O VÍZASmluvní strany posoudí provádění čl. 6 odst. 2 této dohody v rámci výboru zřízeného touto dohodou.SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ K ČL. 11 DOHODY O DIPLOMATICKÝCH PASECHKaždá smluvní strana může využít částečné pozastavení uplatňování této dohody, zejména jejího článku 11 v souladu s postupem, který stanoví čl. 15 odst. 5 této dohody, jestliže provádění článku 11 je zneužíváno druhou smluvní stranou nebo vede k ohrožení veřejné bezpečnosti.V případě pozastavení provádění článku 11 obě smluvní strany zahájí v rámci výboru zřízeného touto dohodou konzultace s cílem vyřešit problém, který vedl k pozastavení.Obě smluvní strany především vyhlašují své odhodlání zajistit vysokou úroveň zabezpečení dokladů, zejména začleněním biometrických identifikátorů do diplomatických pasů. Pokud jde o Evropskou unii, bude to zajištěno ve shodě s požadavky uvedenými v nařízení (ES) č. 2252/2004.SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VYDÁVÁNÍ KRÁTKODOBÝCH POBYTOVÝCH VÍZ PRO NÁVŠTĚVY VOJENSKÝCH A OBČANSKÝCH HŘBITOVŮSmluvní strany se dohodly na tom, že krátkodobá pobytová víza pro návštěvníky vojenských a občanských hřbitovů se vydávají zpravidla na 14 dnů.SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O SLADĚNÍ INFORMACÍ O POSTUPECH PŘI VYDÁVÁNÍ KRÁTKODOBÝCH POBYTOVÝCH VÍZ A DOKLADŮ, KTERÉ SE PŘEDKLÁDAJÍ K ŽÁDOSTEM O KRÁTKODOBÁ POBYTOVÁ VÍZAUznávajíce význam transparentnosti pro žadatele o víza smluvní strany této dohody soudí, že je zapotřebí přijmout opatření:- vedoucí obecně k vypracování základních informací pro žadatele o postupech


text: a podmínkách pro podávání žádostí o víza, o vízech a o platnosti udělených víz.- vedoucí k tomu, aby každá smluvní strana vypracovala seznam minimálních požadavků s cílem zajistit, aby žadatelé obdrželi ucelené a jednotné základní informace a aby se od nich vyžadovalo předložení v zásadě stejných podkladů.Výše uvedené informace se publikují veřejně (na informačních tabulích konzulátů, formou letáčků, na internetových stránkách atd.).SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE DÁNSKÉHO KRÁLOVSTVÍSmluvní strany berou na vědomí, že tato dohoda se nevztahuje na postupy pro vydávání víz diplomatickými misemi a konzuláty Dánského království.Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Dánského království a Ruské federace bezodkladně uzavřely dvoustrannou dohodu o zjednodušení vydávání krátkodobých pobytových víz za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací.SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA A IRSKASmluvní strany berou na vědomí, že tato dohoda se nevztahuje na Spojené království Velké Británie a Severního Irska a Irsko.Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, Irska a Ruské federace uzavřely dvoustranné dohody o zjednodušení vydávání víz.SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE ISLANDSKÉ REPUBLIKY A NORSKÉHO KRÁLOVSTVÍSmluvní strany berou na vědomí těsné vztahy mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím zejména z titulu dohody ze dne 18. května 1999 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a vývoji schengenského acquis.Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Islandské republiky, Norského království a Ruské federace bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zjednodušení vydávání krátkodobých pobytových víz za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda.[1] Úř. věst. C , s.[2] Úř. věst. C ...[3] Úř. věst. C ...[4] Den vstupu dohody v platnost zveřejní [Generální sekretariát Rady] v Úředním věstníku Evropské unie.

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52007PC0634
 Návrh nařízení Rady o změně nařízení Rady (ES) č. 1425/2006, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Čínské lidové republiky a Thajska a kterým se ukončuje řízení týkající se dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Malajsie /* KOM/2007/0634 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 23.10.2007KOM(2007) 634 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADYo změně nařízení Rady (ES) č. 1425/2006, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Čínské lidové republiky a Thajska a kterým se ukončuje řízení týkající se dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Malajsie(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká použití nařízení Rady (ES) č. 384/96[1] o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 2117/2005[2] (dále jen „základní nařízení“) v řízení týkajícím se dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Thajska. |120 | Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. |139 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízení Rady (ES) č. 1425/2006[3], kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Čínské lidové republiky a Thajska a kterým se ukončuje řízení týkající se dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Malajsie. Návrh na udělení statusu nového vyvážejícího výrobce novým výrobcům vyvážejícím do Společenství. |141 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |219 | Žadatelé, kteří spolupracovali, a výrobní odvětví Společenství byli informováni o výsledcích šetření a měli příležitost předložit připomínky. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |229 | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |230 | Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | Shrnutí navrhovaných opatření Nařízením (ES) č. 1425/2006 Rada uložila konečné antidumpingové clo z dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Thajska do Společenství a ukončila řízení týkající se dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Malajsie. Během původního šetření byl vzhledem k velkému počtu vývozců/výrobců dotčeného výrobku v ČLR a Thajsku proveden výběr vzorku vyvážejících výrobců. Společnostem vybraným do vzorku byly uloženy individuální celní sazby v rozmezí od 4,8 % do 14,3 %, přičemž na ostatní spolupracující společnosti, které do vzorku zařazeny nebyly, byla uvalena celní sazba 8,4 % v případě ČLR a 7,9 % v případě Thajska. Společnostem, které se nepřihlásily nebo nespolupracovaly při šetření, byla uložena celní sazba 28,8 % v případě ČLR a 14,3 % v případě Thajska. Článek 2 nařízení Rady (ES) č. 1425/2006 umožňuje, aby byl čínským a thajským vyvážejícím výrobcům,


text: kteří splní kritéria uvedená v témže článku, přiznán stejný status jako spolupracujícím společnostem nezařazeným do vzorku (dále jen „status nového subjektu trhu“). Jedna thajská společnost, která požádala o status nového vyvážejícího výrobce, předložila dostatečné důkazy, že splňuje kritéria uvedená v článku 2 nařízení Rady (ES) č. 1425/2006, a proto by měl být její název doplněn do seznamu společností, na něž se vztahuje vážené průměrné clo 7,9 % pro thajské společnosti. Proto se navrhuje, aby Rada přijala připojený návrh nařízení, které by mělo být co nejdříve vyhlášeno v Úředním věstníku. Dále byly útvary Komise upozorněny, že výraz „tloušťka sáčku“ by mohl působit zmatek při celním odbavování. Proto se navrhuje, aby bylo nařízení přijímané kvůli doplnění nového subjektu trhu využito pro vyjasnění této otázky. Konečně se navrhuje využít příležitosti spojené s nařízením doplňujícím nový subjekt trhu k opravě chybného odkazu v článku 2 nařízení Rady (ES) č. 1425/2006. |310 | Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2117/2005 ze dne 21. prosince 2005. |329 | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů: |331 | Nařízení Rady (ES) č. 1425/2006 ze dne 25. září 2006, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá prozatímní clo uložené z dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z ČLR a Thajska a kterým se ukončuje řízení týkající se dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Malajsie, neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. |332 |Volba nástrojů |341 | Navrhované nástroje: nařízení. |342 | Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů: Výše uvedené základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |1. NávrhNAŘÍZENÍ RADYo změně nařízení Rady (ES) č. 1425/2006, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Čínské lidové republiky a Thajska a kterým se ukončuje řízení týkající se dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z MalajsieRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 384/1996 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“)[4],s ohledem na článek 2 nařízení Rady (ES) č. 1425/2006[5] ze dne 25. září 2006, kterým se ukládá konečné antidumpingové clo z dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Čínské lidové republiky a Thajska a kterým se ukončuje řízení týkající se dovozu některých plastových pytlů a sáčků pocházejících z Malajsie,s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:A. PŘEDCHOZÍ POSTUP2. Nařízením (ES) č. 1425/2006


text: Rada uložila konečné antidumpingové clo z dovozu do Společenství některých plastových pytlů a sáčků kódů KN ex 3923 21 00 (kód TARIC 3923 21 00 20), ex 3923 29 10 (kód TARIC 3923 29 10 20) a ex 3923 29 90 (kód TARIC 3923 29 90 20) pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Thajska. Vzhledem k velkému počtu spolupracujících stran byl vybrán vzorek čínských a thajských vyvážejících výrobců a společnostem zařazeným do vzorku byly uloženy individuální celní sazby v rozmezí od 4,8 % do 14,3 %, přičemž na ostatní spolupracující společnosti, které do vzorku zařazeny nebyly, byla uvalena celní sazba 8,4 % v případě ČLR a 7,9 % v případě Thajska. Společnostem, které se nepřihlásily nebo nespolupracovaly při šetření, byla uložena celní sazba 28,8 % v případě ČLR a 14,3 % v případě Thajska.3. Článek 2 nařízení Rady (ES) č. 1425/2006 stanoví, že pokud případný nový vyvážející výrobce v ČLR nebo Thajsku předloží Komisi dostatečné důkazy, že během období šetření (od 1. dubna 2004 do 31. března 2005) nevyvážel do Společenství výrobky popsané v čl. 1 odst. 1 (první kritérium), není ve spojení s žádným z vývozců nebo výrobců v ČLR nebo Thajsku, jejichž výrobky podléhají antidumpingovým opatřením uloženým uvedeným nařízením (druhé kritérium), a po uvedeném období šetření skutečně vyvážel do Společenství dotčené výrobky, na něž se vztahují opatření, nebo se smluvně neodvolatelně zavázal k vývozu podstatného množství výrobků do Společenství (třetí kritérium), může být článek 1 uvedeného nařízení pozměněn tak, že se novému vyvážejícímu výrobci přizná celní sazba použitelná pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, tj. 8,4 % pro čínské společnosti a 7,9 % pro thajské společnosti.B. ŽÁDOSTI NOVÝCH VYVÁŽEJÍCÍCH VÝROBCŮ4. Devět společností (šest čínských a tři thajské) požádalo, aby s nimi bylo zacházeno stejně jako se společnostmi, které spolupracovaly při původním šetření, ale nebyly zařazeny do vzorku (dále jen „status nového vyvážejícího výrobce“).5. Bylo přezkoumáno, zda žadatelé splňují kritéria pro udělení statusu nového vyvážejícího výrobce uvedená v článku 2 nařízení Rady (ES) č. 1425/2006, a to na základě ověření:6. že během období šetření (od 1. dubna 2004 do 31. března 2005) nevyváželi do Společenství výrobky popsané v čl. 1 odst. 1;7. že nejsou ve spojení s žádným z vývozců nebo výrobců v ČLR nebo Thajsku, jejichž výrobky podléhají antidumpingovým opatřením uloženým uvedeným nařízením; a8. že po uvedeném období šetření skutečně vyváželi do Společenství dotčené výrobky, na něž se vztahují opatření, nebo se smluvně neodvolatelně zavázali k vývozu podstatného množství výrobků do Společenství.9. Formulář žádosti byl zaslán všem devíti žadatelům, kteří byli též požádáni o předložení důkazů svědčících o tom, že splňují tři výše uvedená kritéria.10. Společnostem splňujícím tato tři kritéria lze prostřednictvím změny příloh I a II nařízení Rady (ES) č. 1425/2006 přiznat celní sazbu použitelnou pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, tj. 8,4 % pro čínské společnosti a 7,9 % pro thajské společnosti.11. Čtyři společnosti (dvě čínské a dvě thajské) žádající o status nového vyvážejícího výrobce neodpověděly na zaslaný formulář žádosti. Nebylo tudíž možné ověřit, zda tyto společnosti splňují kritéria uvedená v článku 2


text: nařízení Rady (ES) č. 1425/2006, a jejich žádosti bylo nutné zamítnout.12. Dvě společnosti zaslaly informace, o nichž bylo zjištěno, že jsou neúplné. Proto nebylo možné ověřit, zda tyto společnosti splňují kritéria uvedená v článku 2 nařízení Rady (ES) č. 1425/2006, a jejich žádosti bylo nutné zamítnout.13. O jedné čínské společnosti bylo zjištěno, že je ve spojení se společností, na kterou se vztahují antidumpingová opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 1425/2006, a její žádost o status nového vyvážejícího výrobce tak byla zamítnuta kvůli nesplnění jednoho z výše vyjmenovaných kritérií.14. Žádost další čínské společnosti byla zamítnuta, protože tato společnost nemá vlastní výrobní zařízení, a nelze ji tedy považovat za vyvážejícího výrobce.15. Důkazy předložené zbývajícím vyvážejícím výrobcem (thajská společnost) se pokládají za dostatečné pro přiznání celní sazby použitelné pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku (tj. 7,9 % pro thajské společnosti), a tedy pro doplnění této společnosti do seznamu vyvážejících výrobců v příloze II (dále jen „příloha“) nařízení Rady (ES) č. 1425/2006.16. Žadatelé, kteří spolupracovali, a výrobní odvětví Společenství byli informováni o výsledcích šetření a měli příležitost předložit připomínky.17. Veškerá tvrzení a podání zúčastněných stran byla analyzována a v odůvodněných případech náležitě zohledněna.C. UPŘESNĚNÍ A OPRAVA18. Útvary Komise byly upozorněny, že výraz „tloušťka sáčku“ by mohl působit zmatek při celním odbavování. Rozhodla proto, že se tohoto nařízení využije k vyjasnění této otázky a rovněž k opravě chybného odkazu v článku 2 nařízení Rady (ES) č. 1425/2006,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Do seznamu výrobců v Thajsku uvedených v příloze II nařízení Rady (ES) č. 1425/2006 se doplňuje tato společnost:Společnost | Město |POLY PLAST (THAILAND) CO., LTD | Samutsakorn |Článek 2V čl. 1 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1425/2006 se slova „o tloušťce nejvýše 100 mikrometrů“ nahrazují slovy „s fólií o tloušťce nejvýše 100 mikrometrů (μm)“.Článek 3Odkaz v článku 2 nařízení Rady (ES) č. 1425/2006 na „čl. 1 odst. 3“ se nahrazuje odkazem na „čl. 1 odst. 2“.Článek 4Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne .Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1.[2] Úř. věst. L 340, 23.11.2005, s. 17.[3] Úř. věst. L 270, 29.9.2006, s. 4.[4] Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2117/2005 (Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 17).[5] Úř. věst. L 270, 29.9.2006, s. 4.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0704
 Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady o ratingových agenturách {SEK(2008) 2745} {SEK(2008) 2746} /* KOM/2008/0704 konecném znení - COD 2008/0217 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 12.11.2008KOM(2008) 704 v konečném znění2008/0217 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo ratingových agenturách{SEK(2008) 2745}{SEK(2008) 2746}DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHU1.1. Obecné souvislosti, odůvodnění a cíle návrhuRatingové agentury poskytují nezávislé názory na pravděpodobnost nedodržení závazků nebo očekávaných ztrát společností, vlád a širokého spektra finančních nástrojů. Tyto „ratingy“ používají investoři, vypůjčovatelé, emitenti a vlády, takže hrají důležitou úlohu na finančních trzích.V roce 2006 stanovila Komise svůj regulační přístup k ratingovým agenturám[1] a prohlásila, že bude velmi pečlivě sledovat vývoj v této oblasti. Ratingové agentury působící v EU se řídí zejména kodexem chování[2] Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO), který je založen na dobrovolném dodržování, a jsou každoročně posuzovány Evropským výborem regulátorů trhů s cennými papíry (CESR)[3]. Komise prohlásila, že zváží nové návrhy, bude-li dodržování stávajících předpisů EU nebo kodexu chování IOSCO výrazně neuspokojivé nebo objeví-li se nové okolnosti – včetně závažných problémů se selháním trhu.Panuje obecná shoda, že ratingové agentury významně přispěly k současným problémům na trhu, protože podcenily úvěrové riziko strukturovaných úvěrových produktů. Velká většina rizikových (tzv. „subprime“) produktů obdržela nejvyšší ratingy, čímž došlo k jasnému podcenění podstatných rizik, které s těmito nástroji neodmyslitelně souvisejí. Navíc když se tržní podmínky zhoršily, ratingové agentury své ratingy s ohledem na danou situaci neupravily.Současná krize odhalila slabá místa v metodách a modelech používaných ratingovými agenturami. Jedním z možných důvodů je, že ratingové agentury působí na oligopolním trhu, který zajišťuje jen omezenou motivaci soutěžit v kvalitě prováděných ratingů. Kvalita ratingů strukturovaných finančních nástrojů, někdy velmi nízká, značně přispěla k současné krizi. Kromě toho došlo k evidentním nedostatkům v komunikaci agentur s uživateli ratingů. V důsledku toho poklesla důvěra účastníků trhu ve funkci ratingových agentur a ve spolehlivost ratingů.V říjnu 2007 se ministři financí zemí EU dohodli na závěrech týkajících se aktuální krize („cestovní mapa Rady ECOFIN“)[4], mezi něž patřil návrh na posouzení úlohy ratingových agentur a řešení případných nedostatků. Konkrétně byla Komise požádána, aby prošetřila možné střety zájmů v procesu hodnocení, transparentnost metod ratingového hodnocení, prodlevy při opětovném posuzování ratingů a procesy schvalování regulačními orgány.Aby se vyjasnila úloha agentur a posoudila potřeba regulačních opatření, požádala na podzim 2007 Komise o radu Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry a Skupinu odborníků na evropské trhy s cennými papíry (ESME)[5]. Zhruba ve stejné době začaly provádět reformy v této oblasti i jiné země (USA, Japonsko), a od té doby se touto otázkou zabývaly důležité zprávy IOSCO[6], Fóra pro finanční stabilitu[7] a Výboru pro celosvětový finanční systém[8]. Mezitím samotné ratingové agentury navrhly některé reformy, které jsou připraveny realizovat[9].Zdá se, že samoregulace založená na dobrovolném dodržování kodexu IOSCO nepředstavuje odpovídající, spolehlivé řešení strukturálních nedostatků v tomto odvětví. Odvětví samotné sice navrhlo několik plánů samoregulace, většina z nich však není dostatečně přísná nebo důsledná, aby vyřešila závažné problémy a obnovila důvěru v trhy. Kromě toho by individuální přístup některých ratingových agentur neměl příslušný vliv na celý trh,


text: který je nutný pro zajištění rovných podmínek v rámci celé EU, a pokud možno i celosvětově. Z pohledu základních požadavků považuje Komise za celosvětový srovnávací standard revidovaný kodex chování IOSCO. Tento kodex ale má několik omezení, která musí být překonána, aby se zajistila skutečná použitelnost jeho zásad. Některá pravidla IOSCO jsou poměrně abstraktní a obecná; ta musí být v některých případech konkretizována a zkonsolidována, aby se dala jednodušeji použít v praxi a aby byla účinnější. Co je ještě důležitější, kodex nestanoví žádný mechanismus prosazování pravidel, ale pouze vybízí ratingové agentury, aby uvedly své důvody v případě, že je nedodržují (přístup „dodržuj nebo vysvětli“). Kodex samotný mohou doplňovat vymahatelná pravidla. Výslovně totiž stanoví, že ratingové agentury by měly dodržovat zákony a nařízení v jurisdikcích, ve kterých působí, a že součástí těchto zákonů může být přímá regulace ratingových agentur, která může obsahovat určité prvky kodexu.V USA, kde sídlí mateřské společnosti většiny ratingových agentur s významným vlivem v EU, jsou ratingové agentury předmětem regulace a dohledu od léta roku 2007[10]. S ohledem na globální povahu ratingového odvětví je důležité vyrovnat podmínky v EU a v USA tak, že se v EU stanoví předpisový rámec srovnatelný s rámcem používaným v USA, který bude vycházet ze stejných zásad.Ve světle těchto skutečností má tento návrh nařízení čtyři obecné cíle, jejichž účelem je zlepšit proces vydávání ratingů:- zaprvé zajistit, aby se ratingové agentury při ratingovém procesu vyhýbaly střetu zájmů, popř. aby jej aspoň odpovídajícím způsobem řešily,- zadruhé zlepšit kvalitu metodik, které ratingové agentury používají, a kvalitu ratingů,- zatřetí zvýšit transparentnost tak, že bude pro ratingové agentury stanovena povinnost zveřejňování informací,- začtvrté zajistit účinný rámec registrace a dohledu, aby se zabránilo praxi „forum shopping“ (tj. výběr soudu, který vydá co nejpříznivější rozsudek, dle konkrétních podmínek) a regulační arbitráži mezi jurisdikcemi v rámci EU.Komise hodlá vytvořit předpisový rámec pro vydávání ratingů s cílem zajistit vysokou úroveň důvěry investorů a ochrany spotřebitelů.1.2. Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuPrávo Společenství se zabývá pouze dvěma konkrétními aspekty ratingů:- Zatímco ratingy nejsou doporučení ve smyslu směrnice 2003/125/ES[11], kterou se provádí směrnice o zneužívání trhu[12], desátý bod odůvodnění směrnice 2003/125/ES stanoví, že ratingové agentury by měly zvážit přijetí vnitřních politik a postupů určených k zajištění toho, že jejich ratingy budou předkládány poctivě a že budou vhodným způsobem zveřejňovat jakékoli významné zájmy či střety zájmů týkající se finančních nástrojů nebo emitentů, ke kterým se jejich ratingy vztahují.- Směrnice o kapitálových požadavcích[13] (2006/48/ES) umožňuje použití externích ratingů pro stanovení rizikových vah a vyplývajících kapitálových požadavků aplikovaných na expozici banky nebo investiční firmy. Externí rating lze k tomuto účelu použít pouze tehdy, je-li externí ratingová agentura, která provádí hodnocení rizik, uznána příslušnými orgány. Mechanismus uznávání je obecně uveden v části 2 přílohy VI směrnice o kapitálových požadavcích. Příslušné vnitrostátní orgány mohou uznat externí ratingovou agenturu pouze v případě, že tato externí ratingová agentura splňuje požadavky, jako např. objektivitu, nezávislost, průběžný přezkum, důvěryhodnost a transparentnost. Za účelem podpory sbližování pravidel vydal Evropský výbor orgánů bankovního dohledu (CEBS) pokyny pro uznávání externích ratingových agentur[14].1.3. Konzultace zúčastněných stran a


text: posouzení dopadůJak je uvedeno v oddílu 1.1, požádala Komise na podzim 2007 Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry (CESR) a Skupinu odborníků na evropské trhy s cennými papíry (ESME), aby jí poradily v oblasti různých aspektů činnosti ratingových agentur a jejich role na finančních trzích, zejména pokud jde o strukturované financování. Obě skupiny vedly rozsáhlé konzultace s jednotlivými zúčastněnými stranami a poskytly Komisi širší pohled a více důkazů o úloze ratingových agentur v oblasti strukturovaného financování v kontextu současných problémů na trhu rizikových úvěrových produktů.Komise velmi podrobně sledovala postup prací CESR i ESME a současně vedla diskuze s ratingovými agenturami, přičemž požádala o komentář i další zúčastněné strany, včetně odvětvových svazů v oblasti pojišťovnictví, cenných papírů a bankovnictví a poskytovatelů informací. Na internetu probíhala mezi 31. červencem 2008 a 5. zářím 2008 otevřená konzultace[15]. Mezi respondenty prováděného průzkumu byly zastoupeny ratingové agentury, banky, investiční firmy, pojišťovny, správci fondů, kontrolní a regulační orgány, ministerstva financí, centrální banky a další zúčastněné strany, a to prostřednictvím individuálních nebo hromadných reakcí[16].1.4. Posouzení dopadůV souladu se svou politikou zlepšování právní úpravy provedla Komise hodnocení dopadů jednotlivých alternativ politiky. Vzala v úvahu čtyři varianty:- Varianta 1: zachování současného status quo (samoregulační přístup na základě kodexu IOSCO v kombinaci s jednotlivými iniciativami ratingových agentur);- Varianta 2: příprava evropského etického kodexu a vytvoření orgánu pro sledování dodržování kodexu ze strany ratingových agentur, i když bez pravomoci jej prosazovat;- Varianta 3: vydání (nezávazného) doporučení Komise;- Varianta 4: vydání legislativního opatření, které vytvoří rámec pro registraci a dohled nad ratingovými agenturami.Každá z těchto čtyř variant byla posouzena z hlediska čtyř kritérií: účinnost[17], jistota[18], společný rámec[19] a flexibilita[20]. Legislativní varianta měla oproti ostatním variantám zřetelné výhody, zejména pokud jde o účinnost a jistotu, protože ostatní varianty (samoregulační nebo doporučení) nemohou vést k právně závazným pravidlům a k mechanismu prosazování. Kromě toho je legislativa nejlepší možností pro zajištění společného rámce v rámci celé EU a působí jako účinná protiváha vůči jiným důležitým jurisdikcím, zejména USA.2. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU2.1. Právní základNávrh vychází z článku 95 Smlouvy o ES.2.2. Subsidiarita a proporcionalitaNávrh Komise na regulaci ratingových agentur je v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v čl. 5 odst. 2 Smlouvy o ES, jež požaduje po Společenství přijetí opatření pouze v případě, že samotné členské státy nemohou odpovídajícím způsobem dosáhnout cílů navrhovaného opatření a s ohledem na rozsah dopadu navrhovaného opatření je lze lépe zajistit na úrovni Společenství. Odvětví ratingových agentur je globální. Ratingy vydávané ratingovou agenturou se sídlem v jednom členském státě se používají a spoléhají na ně účastníci trhu v celé EU. Nedostatky nebo neexistence regulačního rámce pro ratingové agentury v jednom konkrétním členském státě by mohla mít nepříznivý vliv na účastníky trhu a na finanční trhy v celé EU. Proto jsou pro ochranu investorů a trhů před případnými nedostatky nezbytná přiměřená regulační pravidla platná v rámci celé EU.Je nutné stanovit společný rámec pro pravidla týkající se kvality ratingů, jež využívají finanční instituce regulované harmonizovanými pravidly Společenství. Jinak by existovalo riziko, že členské státy přijmou na vnitrostátní úrovni odchylná opatření. Tím by


text: se vytvářely překážky pro dobré fungování vnitřního trhu a mělo by to na něj přímý negativní dopad, protože by se ratingové agentury vydávající ratingy, které pak používají finanční instituce ve Společenství, řídily v různých členských státech různými pravidly.Kromě toho je s ohledem na globální povahu a celosvětový vliv ratingového odvětví důležité sbližování pravidel regulujících vydávání ratingů v celosvětovém měřítku, aby se zajistila stejně vysoká úroveň důvěry investorů a ochrany spotřebitelů. Různé vnitrostátní právní úpravy v rámci EU by tento proces sbližování zkomplikovaly a mohly by oslabit pozici EU ve srovnání s důležitými režimy jinde.Navrhované nařízení je také proporcionální dle požadavků čl. 5 odst. 3 Smlouvy o ES. Není zaměřeno na všechny ratingové agentury, ale pouze na agentury, jejichž ratingy používají finanční instituce k regulačním účelům, tj. agentury s potenciálně velkým dopadem na finanční systém. Mnoho základních ustanovení návrhu je inspirováno kodexem IOSCO. Tím se značně omezí náklady na přizpůsobování, protože mnoho ratingových agentur již kodex dobrovolně dodržuje. Dále návrh bere v úvahu platnou úpravu ve významných zemích mimo EU, aby byl použitelný pro obchodní model globálně působících ratingových agentur, ale současně nezapomíná na menší agentury, které využívají méně komplexní obchodní model[21].2.3. Volba nástrojůZdá se, že legislativa EU je jedinou možností, jak dostatečně ochránit investory a evropské finanční trhy před rizikem nedbalosti ze strany ratingových agentur. Je nutný jednotný přístup, aby byl vytvořen rámec, ve kterém by mohly příslušné orgány členských států zajistit důsledné uplatňování nového souboru požadavků ratingovými agenturami v celém Společenství. Pro zajištění důsledného a jednotného přístupu v rámci celé Evropské unie je nejlepším nástrojem díky svému přímému účinku nařízení.V žádném členském státě není v současnosti zaveden ucelený režim pro registraci a dohled nad vydáváním ratingů. Směrnice, která dává členským státům určitou flexibilitu, aby se mohly rozhodnout, jak přizpůsobit svůj vnitrostátní právní řád novému rámci, tedy není účinným nástrojem.Jelikož zavádění do právního řádu jednotlivých členských států není nutné, může nařízení ihned vytvořit jednotný rámec, který je potřebný pro urychlené obnovení důvěry trhu v činnost ratingových agentur. Kromě toho představuje nařízení menší zátěž pro odvětví, protože v rámci celé Evropské unie bude platit jednotný soubor pravidel Společenství.2.4. KomitologieNávrh vychází z Lamfalussyho procesu pro regulaci finančních služeb. Hlavní část navrhovaného nařízení zavádí zásady, jejichž cílem je zajistit, aby i) vydávání ratingů nebylo ovlivněno střetem zájmů, ii) vydané ratingy byly vysoce kvalitní a iii) ratingové agentury postupovaly transparentně.Technické specifikace nutné pro vymezení zásad nařízení jsou uvedeny v příloze I a II nařízení. Aby bylo možné nařízení rychle přizpůsobit jakýmkoliv novým událostem, jež ovlivňují ratingovou činnost, může Komise technické specifikace uvedené v přílohách pozměňovat podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999[22]. Jelikož tato opatření mají obecnou působnost a jejich účelem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.2.5. Obsah návrhu2.5.1. Oblast působnosti (článek 2)Návrh zavádí právně závazný režim registrace a dohledu nad ratingovými agenturami vydávajícími ratingy, které jsou určeny zejména k použití k regulačním účelům úvěrovými institucemi, investičními podniky, pojišťovnami a zajišťovnami, subjekty kolektivního investování a penzijními fondy.2.5.2.


text: Nezávislost a předcházení střetu zájmů (články 5– 6 a oddíl A, B, C přílohy I)Chtějí-li ratingové agentury znovu získat důvěru trhu, je nutné další zlepšování v oblasti řešení organizačních požadavků a střetu zájmů. To vyžaduje reformu jejich struktury vnitřního řízení, zavedení přísné vnitřní kontroly a spolehlivých informačních linií, jasné oddělení ratingové funkce od obchodních pobídek. Externí dohled je posílen vnitřní kázní tak, že nezávislí nevýkonní členové správní nebo dozorčí rady ratingové agentury dostanou konkrétní úkoly pro zajištění účinné kontroly (článek 5 a oddíl A bod 2 přílohy I).Aby se zajistila nezávislost ratingů, musí ratingové agentury předcházet střetu zájmů a/nebo odpovídajícím způsobem tyto střety regulovat, jsou-li nevyhnutelné. Ratingové agentury jsou povinny zveřejňovat kompletní, včasné, jasné, stručné, konkrétní a důležité informace o střetech zájmů a zaznamenávat všechny významné hrozby pro nezávislost agentury nebo jejích zaměstnanců podílejících se na ratingovém procesu, společně s ochrannými opatřeními pro mírnění těchto hrozeb. Musí omezit svoji činnost na rating a související aktivity a neposkytovat konzultační a poradenské služby (článek 5 a oddíl B přílohy I).Agentury musí zavést odpovídající vnitřní politiky a postupy pro oddělení zaměstnanců podílejících se na ratingu od střetů zájmů a pro trvalé zajištění kvality, integrity a důkladnosti procesu ratingového hodnocení a přezkumu. V souvislosti s tím musí agentury vyčlenit pro své ratingové aktivity dostatečný počet zaměstnanců s odpovídajícími znalostmi a zkušenostmi a přijmout vhodná opatření pro rotaci analytiků a osob schvalujících ratingy (článek 6 a oddíl C přílohy I).Odměna zaměstnanců zapojených do ratingového procesu musí být stanovena především na základě kvality, přesnosti, důslednosti a integrity jejich práce (čl. 6 odst. 6).2.5.3. Kvalita ratingů (článek 7)Účelem ratingu je poskytnout důvěryhodnou a řádnou analýzu úvěrového rizika vypůjčovatele nebo emitenta na základě dostupných informací a ekonomické analýzy. Mnoho investorů se spoléhá na ratingové agentury, protože se jim nedostává odborných znalostí a/nebo zdrojů (časových a finančních), aby mohli provádět vlastní analýzu úvěrového rizika. Kromě toho mají ratingové agentury často k dispozici informace, které nejsou obecně účastníkům trhu dostupné. Teoreticky jsou tedy ratingy vydané ratingovými agenturami pro investory účinným prostředkem k měření a řízení úvěrových rizik, ale pouze jsou-li spolehlivé a kvalitní. Cílem navrhovaného nařízení je zlepšit kvalitu ratingů, což však nezbavuje investory, kteří činí investiční rozhodnutí, nutnosti přistupovat k ratingům obezřetně a pečlivě je posuzovat; stejně tak to neohrožuje nezávislost ratingového procesu nebo ratingů jako takových, za které nese ratingová agentura stále plnou odpovědnost.Aby mohli nároční uživatelé trhu (banky a jiní institucionální investoři) kontrolovat spolehlivost používaných metodik a prověřovat ratingy vydávané ratingovými agenturami, ale také aby se zvýšila tržní kázeň, musí ratingové agentury zveřejňovat metodiky, modely a základní předpoklady, které ve svém ratingovém procesu používají. Metody musí být aktuální a musí být podrobovány přezkumu. Změní-li agentura svoji ratingovou metodiku, musí ihned zveřejnit, na jaké ratingy bude mít tato změna pravděpodobně vliv, a urychleně je upravit. Dále musí ratingové agentury nepřetržitě své ratingy přezkoumávat. To je důležité pro zajištění jejich aktuálnosti a citlivosti vůči změnám finančních podmínek. Toto opatření by mělo zabránit ratingovým agenturám v tom, aby své úsilí a zdroje koncentrovaly na prvotní rating a zanedbávaly následné sledování,


text: což by mohlo být na újmu průběžné kvalitě ratingů.2.5.4. Povinnosti zveřejňování a transparentnosti (články 8–11 a oddíly B, D a E přílohy I)Současná krize odhalila slabá místa v metodách a modelech používaných agenturami k hodnocení strukturovaných finančních nástrojů, které byly konstruovány s cílem zajistit vysokou důvěru investorů, a v komunikaci agentur s trhy a investory o charakteristikách a omezeních ratingů strukturovaných finančních nástrojů a o základních předpokladech používaných modelů.Návrh ukládá ratingovým agenturám povinnost zveřejňovat ratingy neselektivně a včas, pokud nejsou distribuovány pouze na základě předplatného. Jeho cílem je umožnit investorům, aby rozlišovali ratingy strukturovaných produktů a tradičních produktů (podnikových, státních), a to tak, že vyžaduje použití jiné ratingové kategorie pro strukturované finanční nástroje nebo poskytování dalších informací o jejich rizikovém profilu. Pro nevyžádané ratingy platí zvláštní požadavky na zveřejňování (článek 8).Aby se zajistila dostatečná transparentnost vnitřních procesů a postupů, musí ratingové agentury zveřejňovat některé důležité informace, např. o střetech zájmů, o metodikách a základních předpokladech ratingu a o obecné povaze jejich politiky odměn. Kromě toho musí pravidelně zveřejňovat údaje o historických podílech selhání u jednotlivých ratingových kategorií a poskytovat příslušným orgánům určité materiály, například seznam 20 největších klientů podle tržeb (článek 9 a oddíl E přílohy I).Aby se zajistila dostupnost příslušných standardizovaných údajů o výkonnosti ratingových agentur, které umožní účastníkům trhu srovnávání v rámci celého odvětví, vytvoří CESR veřejně dostupný centrální archiv těchto údajů (čl. 9 odst. 2).Aby se obnovila důvěra veřejnosti v ratingové odvětví, musí ratingové agentury zveřejňovat výroční zprávu o transparentnosti (článek 10 a část III oddílu E přílohy I) a vést záznamy o své činnosti (články 5–7 a body 7–9 oddílu B přílohy I).2.5.5. Registrace (články 12–17) a dohled (články 19–31)Činnost ratingových agentur, jejichž ratingy jsou určené k použití finančními institucemi, které je používají k regulačním účelům, aby splňovaly legislativu Společenství, bude podléhat předchozí registraci. Návrh stanoví podmínky a postup pro udělení a zrušení registrace. (články 12–17).Ratingová činnost prováděná ratingovou agenturou v Evropské unii má vliv na všechny trhy EU, proto by se měli do procesu registrace zapojit všichni regulátoři v Evropské unii. Návrh zavádí jediný vstupní bod pro registraci, CESR, který ideálně zajistí vyřizování žádostí „pod jednou střechou“ a bude působit jako ústřední místo pro informování a koordinaci všech vnitrostátních regulátorů v zemích EU. Odpovědnost za registraci a dohled nad ratingovými agenturami nese příslušný orgán domovského členského státu, tj. členského státu, ve kterém má ratingová agentura sídlo. Tento příslušný orgán má z hlediska fyzické přítomnosti nejlepší pozici k bezprostřednímu dohledu nad ratingovou agenturou. Kromě toho jsou navrhována konkrétní opatření pro skupiny ratingových agentur; při zkoumání žádostí o registraci předložených skupinou ratingových agentur musí dotčené příslušné orgány vzít v úvahu strukturu skupiny a dohodnout se na zprostředkovateli, který bude odpovídat za koordinaci procesu registrace (článek 14).Aby mohl CESR působit jako jediný vstupní bod, měl by se aktivně účastnit procesu registrace od samého začátku a měl by být oprávněn předkládat doporučení k udělení nebo zrušení registrace příslušným orgánem domovského členského státu a žádat o opětovné přezkoumání návrhů rozhodnutí (článek 17). Registrace bude nabývat účinku po zveřejnění Komisí v


text: Úředním věstníku Evropské unie (článek 14). Komise bude pravidelně vydávat aktualizovaný seznam registrovaných ratingových agentur.Návrh vytváří mechanismus, který zajistí účinné prosazování tohoto nařízení. Dává příslušným orgánům nezbytné pravomoci, aby zajistily dodržování nařízení ze strany ratingových agentur v rámci celého Společenství. Při vykonávání svých povinností nesmějí příslušné orgány zasahovat do obsahu ratingů (čl. 20 odst. 1). Aby se zajistil účinný dohled a podpořila společná kultura dohledu, návrh vyžaduje konkrétní formy spolupráce mezi příslušnými orgány členských států. Kromě toho obsahuje opatření pro posílenou spolupráci v případě skupiny ratingových agentur, a to prostřednictvím koordinace činností dohledu zprostředkovatelem (článek 25). S ohledem na mezinárodní rozměr odvětví ratingu je také nutné zajistit výměnu informací se státy mimo EU (článek 29).2.6. Rozpočtové důsledkyNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.2008/0217 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo ratingových agenturách (Text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[23],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[24],vzhledem k těmto důvodům:(1) Ratingové agentury hrají důležitou úlohu na celosvětových bankovních trzích a trzích cenných papírů, protože jejich ratingy používají investoři, vypůjčovatelé, emitenti a vlády pro svá informovaná rozhodnutí o investicích a financování. Úvěrové instituce, investiční podniky, pojišťovny, životní pojišťovny, zajišťovny, subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění mohou tyto ratingy používat jako referenční údaje pro výpočet svých kapitálových požadavků pro účely platební schopnosti nebo pro výpočet rizik plynoucích z jejich investiční činnosti. V důsledku toho mají ratingy značný dopad na důvěru investorů a spotřebitelů. Je tedy mimořádně důležité, aby byly ratingy používané ve Společenství nezávislé, objektivní a co nejkvalitnější.(2) V současnosti má většina ratingových agentur sídlo mimo Společenství. Většina členských států nereguluje činnost ratingových agentur ani podmínky pro vydávání ratingů. Navzdory jejich značné důležitosti pro fungování finančních trhů jsou ratingové agentury jen v omezené míře regulovány legislativou Společenství, a to zejména směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/6/ES ze dne 28. ledna 2003 o obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem[25]. Kromě toho se ratingových agentur týkají i směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí[26]. Je tedy důležité stanovit pravidla, která zajistí, aby byly všechny ratingy využívané finančními institucemi regulovanými legislativou Společenství vysoce kvalitní a aby byly vydávány ratingovými agenturami, jež podléhají přísným požadavkům. Komise bude pokračovat ve spolupráci s mezinárodními partnery směřující ke sbližování pravidel pro ratingové agentury.(3) Ratingové agentury mohou dobrovolně uplatňovat kodex chování ratingových agentur vydaný Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry ( Code of Conduct Fundamentals for Credit Rating Agencies, dále jen „kodex IOSCO“). V roce 2006 byl ve sdělení Komise o ratingových agenturách[27] vyzván Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry (dále „CESR“), aby sledoval dodržování kodexu IOSCO a každoročně předkládal Komisi zprávu.(4) Na zasedání ve dnech 13. a 14. března


text: 2008 schválila Evropská rada soubor závěrů, kterými reagovala na hlavní slabá místa zjištěná ve finančním systému. Jedním z cílů bylo zlepšit fungování trhu a motivačních struktur, včetně úlohy ratingových agentur.(5) Má se za to, že se ratingovým agenturám nepodařilo včas ve svých ratingových hodnoceních zohlednit zhoršující se tržní podmínky. Toto selhání lze nejlépe napravit opatřeními týkajícími se střetu zájmů, kvality ratingů, transparentnosti ratingových agentur, jejich vnitřního řízení a dohledu nad jejich činností. Uživatelé ratingů by neměli slepě spoléhat na ratingy. Měli by se co nejvíce snažit provádět vlastní analýzu a k využívání ratingů přistupovat s náležitou opatrností.(6) Je nutné stanovit společný rámec pravidel týkajících se kvality ratingů, které využívají finanční instituce regulované harmonizovanými pravidly Společenství. Jinak by existovalo riziko, že členské státy budou na vnitrostátní úrovni přijímat odchylná opatření. To by mělo přímý negativní dopad na dobré fungování vnitřního trhu a vedlo by to k vytváření překážek, protože by se ratingové agentury vydávající ratingy pro použití finančními institucemi ve Společenství řídily v různých členských státech různými pravidly. Kromě toho by mohly odchylné požadavky na kvalitu ratingů vést k různé úrovni ochrany investorů a spotřebitelů.(7) Aby zabránily případnému střetu zájmů, měly by ratingové agentury omezit své činnosti na vydávání ratingů. Ratingová agentura by neměla mít možnost poskytovat konzultační či poradenské služby. Zejména by ratingová agentura neměla připravovat návrhy nebo doporučení týkající se konstrukce strukturovaného finančního nástroje. Na druhou stranu by však ratingové agentury měly mít možnost poskytovat doplňkové služby, jestliže to nevede k vytváření případného střetu zájmů s vydáváním ratingů.(8) Ratingové agentury by měly zavést odpovídající vnitřní politiky a postupy pro zaměstnance podílející se na ratingovém procesu, aby se zabránilo střetu zájmů a zajistila se trvalá kvalita, integrita a důslednost procesu vydávání a přezkumu ratingů.(9) Ratingové agentury by se měly vyhýbat střetům zájmů a případné střety zájmů, které jsou nevyhnutelné, řešit odpovídajícím způsobem, aby byla zajištěna jejich nezávislost. Ratingové agentury by měly včas zveřejňovat informace o střetech zájmů. Dále by měly vést záznamy o všech významných rizikách pro nezávislost agentury a svých zaměstnanců podílejících se na ratingovém procesu i o uplatňovaných ochranných opatřeních, jejichž cílem je tato rizika zmírnit.(10) Aby se zajistila nezávislost ratingového procesu na obchodních zájmech ratingové agentury jako společnosti, měly by ratingové agentury zajistit, aby ve správní nebo dozorčí radě byli alespoň tři nevýkonní členové, kteří by měli být nezávislí ve smyslu bodu 13 oddílu III doporučení Komise 2005/162/ES o úloze nevýkonných členů správní rady nebo členů dozorčí rady a o výborech správní nebo dozorčí rady společností kótovaných na burze[28]. Kromě toho musí mít většina členů správní nebo dozorčí rady, včetně všech nezávislých členů, dostatečné odborné znalosti v oblasti finančních služeb.(11) Aby se zabránilo střetům zájmů, neměla by odměna nezávislých členů správní nebo dozorčí rady záviset na obchodních výsledcích agentury.(12) Ratingová agentura by měla pro svou ratingovou činnost vyčlenit dostatečný počet zaměstnanců s odpovídajícími znalostmi a zkušenostmi. Zejména by ratingová agentura měla zajistit, aby byly zajištěny dostatečné lidské a finanční zdroje na vydávání ratingů a jejich sledování a aktualizaci.(13) Dlouhodobé vztahy s týmiž hodnocenými subjekty nebo jejich spřízněnými


text: třetími stranami by mohly ohrozit nezávislost analytiků a osob, které ratingy schvalují. Proto by mělo docházet k rotaci těchto analytiků a osob.(14) Ratingové agentury by měly používat striktní, systematické a souvislé metodiky, jejichž výsledkem jsou ratingy, jež mohou být ověřeny na základě historických zkušeností. Ratingové agentury by měly zajistit řádné vedení, aktualizaci a pravidelné komplexní přezkoumávání metodik, modelů a základních předpokladů ratingu používaných pro stanovení ratingů. Jestliže nedostatek spolehlivých dat nebo složitost struktury nového typu, zejména u strukturovaných finančních nástrojů, vede k pochybnostem, zda je ratingová agentura schopna zpracovat důvěryhodný rating, měla by ratingová agentura od vydání ratingu upustit nebo již vydaný rating stáhnout.(15) Aby se zajistila kvalita ratingů, měla by ratingová agentura přijmout opatření pro zajištění spolehlivosti informací, které při provádění ratingového hodnocení používá. Za tímto účelem může ratingová agentura mimo jiné spoléhat na nezávisle auditované účetní závěrky a veřejně dostupné informace, ověření jiným uznávaným poskytovatelem služeb, vlastní přezkoumání náhodně vybraných vzorků obdržených informací nebo na smluvní ujednání, která jasně stanoví odpovědnost hodnoceného subjektu nebo jeho spřízněné třetí strany, jsou-li informace poskytnuté podle smlouvy vědomě nepravdivé nebo zavádějící nebo jestliže hodnocený subjekt nebo jeho spřízněná třetí strana nepřistupují k přesnosti informací s přiměřenou náležitou péčí, jak je stanoveno v podmínkách smlouvy.(16) Metodiky, modely a základní předpoklady ratingu používané ratingovou agenturou musí být pravidelně přezkoumávány, aby se do nich odpovídajícím způsobem promítaly měnící se podmínky na trzích podkladových aktiv. S cílem zajistit transparentnost by měly být zveřejněny veškeré podstatné změny metodik a praxe, postupů a procesů ratingové agentury ještě předtím, než vejdou v účinnost, pokud mimořádné tržní podmínky nevyžadují okamžitou změnu ratingu.(17) Ratingová agentura by měla vhodným způsobem upozorňovat na rizika, včetně uvedení analýzy citlivosti příslušných předpokladů. Tato analýza by měla vysvětlit, jak mohou různé události na trhu, které způsobují pohyby parametrů zabudovaných do modelu, ovlivnit změny ratingů (např. nestálost). Ratingová agentura by měla zajistit, aby byly údaje o historických podílech selhání u jejích ratingových kategorií ověřitelné a měřitelné a aby představovaly pro zájemce dostatečný základ pro porozumění historické výkonnosti každé ratingové kategorie a toho, zda a jak se ratingové kategorie mění. Je-li s ohledem na povahu ratingu nebo jiné okolnosti historický podíl selhání nevhodný, statisticky neplatný nebo by jinak mohl uvést uživatele ratingu v omyl, měla by ratingová agentura podat vhodná vysvětlení. Tyto informace by měly být v maximální možné míře srovnatelné se současnými obvyklými vzory používanými v tomto odvětví, aby investorům pomohly při srovnávání výkonnosti různých ratingových agentur.(18) Za určitých okolností mohou mít strukturované finanční nástroje jiné dopady než tradiční podnikové dluhové nástroje. Pro investory by mohlo být zavádějící, kdyby se pro oba typy nástrojů používaly stejné ratingové kategorie bez dalšího vysvětlení. Ratingové agentury by měly hrát důležitou úlohu při zvyšování povědomí uživatelů ratingu o specifikách strukturovaných finančních produktů oproti tradičním produktům. Ratingové agentury by tedy měly buď používat pro hodnocení strukturovaných finančních nástrojů jiné ratingové kategorie, nebo poskytnout dodatečné informace o odlišných rizikových charakteristikách těchto produktů.(19) Ratingové agentury by měly přijmout opatření, aby zabránily situacím, kdy emitenti požádají o předběžné ratingové hodnocení dotčeného strukturovaného finančního nástroje více


text: ratingových agentur, aby zjistili, která ratingová agentura nabízí nejlepší rating navrhovaného nástroje. Této praxi by se měli vyhýbat i emitenti.(20) Ratingová agentura by měla vést záznamy o metodice ratingů a pravidelně aktualizovat její změny a také vést záznamy o důležitých prvcích dialogu mezi analytikem a hodnoceným subjektem nebo jeho spřízněnými třetími stranami.(21) Aby se zajistila vysoká úroveň důvěry investorů a spotřebitelů ve vnitřní trh, měly by ratingové agentury, které vydávají ratingy využívané k regulačním účelům finančními institucemi ve Společenství, podléhat registraci. Je tedy nezbytné stanovit podmínky a postup vydání, pozastavení a zrušení takové registrace.(22) Ratingová agentura registrovaná příslušném orgánem příslušného členského státu by měla mít možnost vydávat ratingy v rámci celého Společenství. Je tedy nezbytné zavést jednotnou registraci pro všechny ratingové agentury s platností v celém Společenství.(23) Některé ratingové agentury se skládají z několika právnických osob, které společně tvoří skupinu ratingových agentur. Při registraci každé ratingové agentury, která je součástí takové skupiny, by měly příslušné orgány dotčených členských států koordinovat hodnocení žádostí předložených ratingovými agenturami, které patří do stejné skupiny.(24) Pro předkládání žádostí o registraci je nutné zřídit jediné místo. Žádosti o registraci by měl přijímat CESR, který by poté měl účinně informovat příslušné orgány všech členských států. Zkoumání žádostí o registraci by ale mělo probíhat na vnitrostátní úrovni a měl by se jím zabývat příslušný orgán. Aby bylo možné účinně vyřizovat agendu ratingových agentur, měly by příslušné orgány v rámci CESR vytvořit operativní síť podporovanou efektivní IT infrastrukturou a zřídit podvýbor specializující se na oblast ratingu ve všech kategoriích aktiv hodnocených ratingovými agenturami.(25) V listopadu 2008 Komise zřídila skupinu na vysoké úrovni, která se bude zabývat budoucí architekturou dohledu nad finančními službami v Evropě, včetně role CESR.(26) Dohled nad ratingovou agenturou by měl provádět příslušný orgán domovského členského státu, v případě skupiny ratingových agentur ve spolupráci s příslušnými orgány ostatních dotčených členských států a pod koordinací CESR.(27) Aby se udržela vysoká úroveň důvěry investorů a spotřebitelů a aby byla umožněna průběžná kontrola ratingů využívaných finančními institucemi ve Společenství, měly by být ratingové agentury se sídlem mimo Společenství povinny založit ve Společenství dceřinou společnost, která by umožnila účinný dohled nad jejich činností ve Společenství.(28) Je vhodné vytvořit mechanismus, který by zajistil účinné prosazování tohoto nařízení. Příslušné orgány členských států by měly mít k dispozici nezbytné prostředky pro zajištění toho, aby ratingy určené k použití ve Společenství byly vydávány v souladu s tímto nařízením. Jelikož by měla být zachována analytická nezávislost ratingové agentury při vydávání ratingů, neměly by příslušné orgány zasahovat do podstaty ratingů a do metodik, na jejichž základě ratingová agentura své ratingy určuje.(29) Aby se zajistila účinnost dohledu a zabránilo se duplicitě úkolů, měly by příslušné orgány členských států spolupracovat.(30) Jestliže příslušný orgán domovského členského státu nepřijme nezbytná opatření, aby eliminoval pochybení ratingové agentury, měly by mít příslušné orgány jiných členských států možnost zasáhnout a přijmout odpovídající opatření.(31) Je nutné posílit sbližování pravomocí příslušných orgánů, aby bylo dosaženo rovnocenné míry prosazování pravidel v rámci celého vnitřního trhu.(32) CESR by měl zajistit soudržnost při uplatňování tohoto nařízení. Měl by posílit


text: a zprostředkovat spolupráci příslušných orgánů při činnostech dohledu a převzít koordinační úlohu při každodenním dohledu. Proto by měl CESR vytvořit mechanismus zprostředkování, jenž by zajistil jednotný přístup ze strany příslušných orgánů.(33) Členské státy by měly stanovit pravidla postihů pro případ porušení tohoto nařízení a zajistit jejich uplatňování. Tyto postihy by měly být účinné, přiměřené a odrazující.(34) Jakákoliv výměna nebo přenos informací mezi příslušnými orgány, jinými orgány, úřady nebo osobami by měly odpovídat pravidlům o předávání osobních údajů stanoveným ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů[29].(35) Přísnější a jasnější právní rámec, v němž budou ratingové agentury vykonávat svou činnost, by měl také v příslušných případech usnadnit využití občanskoprávních řízení s ratingovými agenturami v souladu s právní úpravou odpovědnosti platnou v členských státech.(36) Opatření nezbytná pro uplatňování tohoto nařízení by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. června 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[30].(37) Komise by měla být zejména oprávněna změnit přílohu I a II nařízení, které stanoví konkrétní kritéria, podle nichž se posuzuje dodržování povinností ze strany ratingové agentury z hlediska vnitřní organizace, uspořádání činnosti, pravidel pro zaměstnance, prezentace ratingů a zveřejňování údajů. Jelikož jsou tato opatření obecného významu a jejich cílem je změnit jiné než podstatné prvky tohoto nařízení, musí být přijata regulativním postupem s kontrolou stanoveným v článku 5a rozhodnutí 1999/468/ES.(38) Jelikož cíle přijímaného opatření, konkrétně zajistit vysokou úroveň ochrany spotřebitelů a investorů na základě vytvoření společného rámce s ohledem na kvalitu ratingů, které používají finanční instituce působící na vnitřním trhu, nemohou být s ohledem na stávající nedostatečnou vnitrostátní legislativu a skutečnost, že většina stávajících ratingových agentur je usazena mimo Společenství, uspokojivě dosaženy na úrovni členských států, a mohou být tedy lépe dosaženy na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření podle zásady subsidiarity stanovené v článku 5 Smlouvy. Podle zásady proporcionality stanovené ve stejném článku nesahá toto nařízení nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:HLAVA I PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICEČlánek 1PředmětToto nařízení zavádí společný přístup k zajištění vysoké kvality ratingů používaných ve Společenství, a tím přispívá k hladkému fungování vnitřního trhu při současném dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitelů a investorů. Stanoví podmínky pro vydávání ratingů a pravidla organizace a jednání ratingových agentur za účelem zajistit v praxi jejich nezávislost a vyhnout se střetu zájmů.Článek 2Oblast působnosti1. Toto nařízení se vztahuje na ratingy, které jsou určeny k použití pro regulační nebo jiné účely úvěrovými institucemi ve smyslu směrnice 2006/48/ES, investičními podniky ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES[31], pojišťovnami v oblasti působnosti směrnice Rady 73/239/EHS[32], pojišťovnami ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES[33], zajišťovnami ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES[34], subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) ve smyslu směrnice [2009/XX/ES[35]] nebo institucemi zaměstnaneckého penzijního pojištění ve smyslu směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES[36] a které se zveřejňují nebo distribuují na základě předplatného.2. Toto nařízení se nevztahuje na soukromé ratingy. Nevztahuje se


text: na ratingy vydávané veřejnými orgány, jejichž ratingy se nezveřejňují a nejsou placeny hodnoceným subjektem.Článek 3Definice1. Pro účely tohoto nařízení se použijí následující definice:a) „rating“ znamená posouzení úvěruschopnosti subjektu, úvěrového závazku, dluhového nebo obdobného finančního nástroje nebo emitenta takových závazků, které se vydává za použití zavedeného a definovaného systému ratingových kategorií;b) „ratingová agentura“ znamená právnickou osobu, jejíž běžnou a hlavní činností je vydávání ratingů;c) „domovský členský stát“ znamená členský stát, ve kterém má ratingová agentura sídlo;d) „analytik“ znamená osobu, která vykonává analytické funkce nezbytné pro vydání ratingu;e) „hodnocený subjekt“ znamená právnickou osobu, jejíž úvěruschopnost je v ratingu explicitně nebo implicitně hodnocena, bez ohledu na to, zda si rating vyžádala sama či nikoliv nebo zda pro tento rating poskytla informace;f) „ratingová kategorie“ znamená ratingový symbol, který se používá k identifikaci odlišných ratingů pro každou třídu ratingů, aby bylo možné rozlišovat různé rizikové parametry různých typů hodnocených subjektů, emitentů a finančních nástrojů;g) „spřízněná třetí strana“ znamená původce, organizátora, sponzora, poskytovatele služeb nebo jakoukoli jinou třetí stranu, která vyvíjí součinnost s ratingovou agenturou jménem hodnoceného subjektu, včetně jakékoli osoby přímo nebo nepřímo s tímto subjektem spojené prostřednictvím kontroly;h) „kontrola“ znamená vztah mezi mateřským podnikem a jeho dceřinou společností ve smyslu článku 1 směrnice Rady 83/349/EHS[37] anebo podobný vztah mezi jakoukoli fyzickou nebo právnickou osobou a podnikem;i) „finanční nástroje“ znamená nástroje uvedené v oddílu C přílohy I směrnice 2004/39/ES;j) „strukturovaný finanční nástroj“ znamená nástroj vyplývající ze sekuritizační transakce nebo systému transakcí ve smyslu čl. 4 bodu 36 směrnice 2006/48/ES;k) „skupina ratingových agentur“ znamená skupinu podniků, která se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností ve smyslu článku 1 a článku 2 směrnice 83/349/EHS[38], jakož i podniků navzájem propojených vztahem ve smyslu čl. 12 odst. 1 směrnice 83/349/EHS, jejichž běžnou a hlavní činností je vydávání ratingů.2. Pro účely odst. 1 písm. a) se ratingy nepovažují za doporučení ve smyslu čl. 1 bodu 3 směrnice Komise 2003/125/ES[39].Článek 4Použití ratingůÚvěrové instituce, investiční podniky, pojišťovny a zajišťovny, subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění uvedené v článku 2 smí použít k regulačním účelům pouze ratingy vydané ratingovými agenturami usazenými ve Společenství a registrovanými v souladu s tímto nařízením.Investiční podniky a úvěrové instituce uvedené v článku 1 směrnice 2004/39/ES by neměly vykonávat jménem svých klientů příkazy týkající se finančních nástrojů, kterým byl přidělen rating, pokud rating nevydala ratingová agentura registrovaná v souladu s tímto nařízením.HLAVA IIVYDÁVÁNÍ RATINGŮČlánek 5Nezávislost a předcházení střetu zájmů1. Ratingová agentura zajistí, aby vydávání ratingů nebylo ovlivněno žádným stávajícím nebo potenciálním střetem zájmů nebo obchodním vztahem ratingové agentury, která rating vydává, jejích řídících pracovníků, zaměstnanců nebo jakékoli osoby s agenturou přímo či nepřímo spojené prostřednictvím kontroly.2. Pro zajištění souladu s odstavcem 1 musí ratingová agentura splnit požadavky stanovené v oddílech A a B přílohy I.Článek 6Zaměstnanci1. Ratingová agentura zajistí, aby zaměstnanci, kteří se přímo účastní zpracování ratingů, měli odpovídající znalosti a zkušenosti pro jim přidělené úkoly.2. Ratingová agentura zajistí, aby zaměstnanci, kteří se přímo účastní zpracování ratingů, nesměli zahajovat ani se účastnit jednání o poplatcích nebo platbách s jakýmkoli hodnoceným


text: subjektem, spřízněnou třetí stranou nebo jakoukoli osobou přímo či nepřímo spojenou s hodnoceným subjektem prostřednictvím kontroly.3. Ratingová agentura zajistí, aby zaměstnanci, kteří se přímo účastní zpracování ratingů, splňovali požadavky stanovené v oddíle C přílohy I.4. Ratingová agentura zajistí, aby analytici a osoby, které ratingy schvalují, nebyli zapojeni do poskytování ratingových služeb témuž hodnocenému subjektu nebo jeho spřízněným třetím stranám po dobu delší než čtyři roky. Za tímto účelem zřídí mechanismus pravidelné rotace těchto analytiků a osob.Doba, po kterou analytici a osoby, které ratingy schvalují, nesmí být zapojeni do poskytování ratingových služeb hodnocenému subjektu nebo spřízněným třetím stranám uvedeným v prvním pododstavci, nesmí být kratší než dva roky.5. Odstavec 4 se nevztahuje na ratingovou agenturu, která zaměstnává méně než 50 zaměstnanců a přijímá opatření pro zajištění objektivity analytiků ve vztahu k hodnocenému subjektu nebo spřízněným třetím stranám.6. Odměna a hodnocení výkonu analytiků a osob, které schvalují ratingy, nesmí být závislé na výši výnosu, který ratingová agentura získá od hodnocených subjektů nebo spřízněných třetích osob, kterým analytikové nebo osoby, které schvalují ratingy, poskytují služby.Článek 7Metodiky ratingového hodnocení1. Ratingová agentura zveřejňuje metodiky, modely a klíčové předpoklady, které používá při zpracování ratingu.2. Ratingová agentura zajišťuje, aby ratingy, které vyhotovuje a šíří, byly založeny na analýze všech jí dostupných informací, které jsou podle jejích ratingových metodik relevantní. Přijme veškerá potřebná opatření, aby informace, které používá při udělování ratingů, byly dostatečně kvalitní a pocházely ze spolehlivých zdrojů.3. Jestliže ratingová agentura používá existující rating nebo ratingy vypracované jinou ratingovou agenturou pro podkladová aktiva nebo strukturované finanční nástroje, nesmí odmítnout vydat rating subjektu nebo finančního nástroje proto, že část tohoto subjektu nebo finančního nástroje již byla dříve ohodnocena jinou ratingovou agenturou.Ratingová agentura zaznamená všechny případy, kdy při zpracování ratingu sníží existující ratingové hodnocení vypracované jinou ratingovou agenturou pro podkladová aktiva nebo strukturované finanční nástroje, a uvede důvod nižšího hodnocení.4. Ratingová agentura sleduje ratingy a v případě potřeby své ratingy přezkoumává. Ratingová agentura zavede interní opatření pro sledování vlivu změn makroekonomických podmínek a podmínek na finančních trzích na ratingy.5. Při změně ratingových metodik, modelů nebo klíčových předpokladů ratingová agentura:a) neprodleně zveřejní pravděpodobný rozsah ovlivněných ratingů za použití stejných komunikačních prostředků, jaké byly použity pro jejich distribuci;b) přezkoumá ovlivněné ratingy co možná nejdříve, nejpozději však do 6 měsíců od změny, a v mezičase tyto ratingy sleduje;c) přehodnotí všechny ratingy, které byly na těchto metodikách, modelech nebo předpokladech založeny.Článek 8Zveřejnění a prezentace ratingů1. Ratingová agentura neselektivně a včas zveřejní každý rating i každé rozhodnutí o přerušení ratingového hodnocení.První pododstavec se nevztahuje na ratingy, které se distribuují na základě předplatného.2. Ratingy jsou prezentovány v souladu s požadavky stanovenými v oddíle D přílohy I.3. Pokud ratingová agentura vydává rating pro strukturované finanční nástroje, splní jeden z následujících požadavků:a) ratingové kategorie, které mohou být přiřazeny strukturovaným finančním nástrojům, musí být jasně odlišeny od kategorií, které se mohou používat pro hodnocení jiných typů hodnocených subjektů nebo finančních nástrojů;b) zveřejní zprávu, která poskytne podrobný popis metodiky použité ke stanovení ratingu a vysvětlení, jak se liší od stanovení ratingu pro jakýkoli jiný typ hodnoceného subjektu nebo finančního


text: nástroje, jakož i jak se liší parametry úvěrového rizika souvisejícího s určitým strukturovaným finančním instrumentem od rizik souvisejících s jakýmkoli jiným typem hodnoceného subjektu nebo finančního nástroje.4. Ratingová agentura zveřejní své politiky a postupy pro nevyžádané ratingy.5. Pokud ratingová agentura vydává nevyžádaný rating, uvede v něm, že se hodnocený subjekt nebo spřízněná třetí strana neúčastnily zpracování ratingu a že ratingová agentura neměla přístup k účetnictví a dalším relevantním interním dokumentům hodnoceného subjektu nebo jeho spřízněné třetí strany.Nevyžádané ratingy musí být označeny odlišnou ratingovou kategorií.Článek 9Všeobecné a pravidelné zveřejňování informací1. Ratingová agentura v plném rozsahu zveřejňuje a okamžitě aktualizuje informace stanovené v příloze I oddílu E části I.2. Ratingové agentury zpřístupňují v archivu zřízeném CESR informace o své historické výkonnosti a informace o dřívějších ratingových činnostech. Archiv je přístupný pro veřejnost.3. Ratingová agentura každoročně zpřístupní příslušnému orgánu domovského členského státu informace stanovené v příloze I oddílu E části II bodu 2. Příslušné orgány domovského státu tyto informace nezveřejní.Článek 10Zpráva o transparentnostiRatingová agentura každoročně zveřejní zprávu o transparentnosti, která obsahuje informace stanovené v příloze I oddílu E části III. Ratingová agentura tuto výroční zprávu zveřejní nejpozději tři měsíce po skončení každého finančního roku a zajistí, aby byla přístupná na jejích internetových stránkách po dobu nejméně pěti let.Článek 11Poplatky za zveřejněníRatingová agentura nesmí za informace poskytnuté v souladu s články 7 až 10 požadovat poplatky.HLAVA IIIDOHLED NAD RATINGOVOU ČINNOSTÍKAPITOLA I POSTUP REGISTRACEČlánek 12Požadavky na registraci1. Ratingová agentura může požádat o registraci, aby zajistila, že její ratingy mohou pro regulační účely používat úvěrové instituce, investiční podniky, pojišťovny a zajišťovny, subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) a instituce zaměstnaneckého penzijního pojištění uvedené v článku 2, pokud se jedná o právnickou osobu usazenou ve Společenství.2. Registrace je po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie v souladu s čl. 15 odst. 3 platná pro celé území Společenství.3. Registrovaná ratingová agentura musí trvale splňovat podmínky pro počáteční registraci.Ratingová agentura informuje příslušný orgán domovského členského státu o veškerých zásadních změnách podmínek pro počáteční registraci.4. Příslušný orgán domovského členského státu provede registraci ratingové agentury, pokud tato splňuje podmínky pro vydávání ratingů stanovené v tomto nařízení.5. Příslušné orgány nesmí registraci podmínit dalšími požadavky, které nejsou uvedeny v tomto nařízení.Článek 13Žádost o registraci1. Ratingová agentura podá žádost o registraci CESR. Žádost obsahuje informace stanovené v příloze II.2. Žádost o registraci může podat skupina ratingových agentur. V takovém případě členové skupiny pověří jednoho ze členů skupiny, aby podal žádost CESR jménem celé skupiny. Pověřená ratingová agentura poskytne informace stanovené v příloze II o každém členovi skupiny.3. CESR předá žádost příslušnému orgánu domovského členského státu do 10 dní od jejího obdržení a informuje příslušné orgány ostatních členských států o tomto předání.Článek 14Přezkoumání žádosti příslušnými orgány1. Příslušný orgán domovského členského státu do 10 dní od obdržení žádostio registraci prověří, zda je tato žádost úplná.Pokud žádost není úplná, příslušný orgán domovského členského státu stanoví lhůtu, v níž musí ratingová agentura poskytnout dodatečné informace.2. Při obdržení úplné žádosti příslušný orgán domovského členského státu předá tuto žádost příslušným orgánům ostatních členských států a CESR.3. Jestliže žádost


text: o registraci podává skupina ratingových agentur, příslušné orgány dotčených domovských členských států při registraci úzce spolupracují. Určí mezi sebou zprostředkovatele s přihlédnutím k následujícím kritériím:a) místo, kde skupina ratingových agentur vykonává nebo se chystá vykonávat nejdůležitější část svých ratingových činností ve Společenství;b) místo, kde skupina ratingových agentur dosahuje nebo kde se očekává, že bude dosahovat, hlavní část příjmů skupiny.4. Zprostředkovatel koordinuje přezkoumání žádosti podané skupinou ratingových agentur a zajišťuje, aby příslušné orgány sdílely veškeré informace potřebné pro přezkoumání žádosti.5. V případě žádosti o registraci podané jednou ratingovou agenturou příslušný orgán domovského členského státu přezkoumá žádost a vyhotoví posudek, zda registraci provést či zamítnout.V případě žádosti podané skupinou ratingových agentur příslušné orgány dotčených domovských členských států žádost o registraci přezkoumají společně a dohodnou se, zda registraci provést či zamítnout.Článek 15Rozhodnutí o registraci ratingové agentury1. Příslušný orgán domovského členského státu do 40 dní od obdržení úplné žádosti a před registrací sdělí CESR odůvodněný návrh rozhodnutí o registraci nebo návrh na zamítnutí. V případě žádosti podané skupinou ratingových agentur zprostředkovatel sdělí CESR výsledek společného posouzení.CESR do 15 dní od obdržení tohoto sdělení sdělí své stanovisko k žádosti. CESR může příslušný orgán dotčeného domovského členského státu vyzvat, aby přehodnotil návrh na rozhodnutí o registraci, pokud dojde k názoru, že podmínky nutné pro registraci stanovené v hlavě II nejsou splněny, nebo aby přehodnotil návrh na zamítnutí, pokud dojde k názoru, že podmínky nutné pro registraci stanovené v tomto nařízení splněny jsou.2. Příslušný orgán domovského členského státu rozhodne do 15 dní od obdržení stanoviska CESR. Pokud se příslušný orgán domovského členského státu se stanoviskem CESR rozchází, uvede důvody svého rozhodnutí. Pokud stanovisko nebude předloženo, příslušný orgán domovského členského státu rozhodne do 30 dní od sdělení návrhu rozhodnutí o registraci podle odstavce 1 CESR. Pokud se jedná o skupinu ratingových agentur, příslušný orgán každého domovského členského státu rozhodne na základě výsledku společného posouzení podle čl. 14 odst. 5.Dotčené ratingové agentury budou informovány do 10 dní od přijetí rozhodnutí o provedení nebo zamítnutí registrace, zda byly či nebyly zaregistrovány. Pokud příslušný orgán domovského členského státu odmítne ratingovou agenturu zaregistrovat, musí dotčené ratingové agentuře sdělit důvody, které vedly k jeho rozhodnutí registraci zamítnout.3. Příslušný orgán domovského členského státu informuje o provedené registraci Evropskou komisi, CESR a ostatní příslušné orgány.Evropská komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie aktualizovaný seznam ratingových agentur registrovaných v souladu s tímto nařízením do 30 dní od oznámení ze strany příslušného orgánu domovského členského státu.Článek 16Registrační poplatekPříslušný orgán domovského členského státu může ratingové agentuře účtovat registrační poplatek. Registrační poplatek je úměrný procedurálním nákladům v daném členském státu.Článek 17Zrušení registrace1. Příslušný orgán domovského členského státu zruší registraci ratingové agentury, jestliže ratingová agentura:a) se výslovně vzdá registrace nebo neprovedla za předchozích šest měsíců žádný rating;b) dosáhla registrace na základě nepravdivých informací nebo jakýchkoli jiných neregulérních prostředků;c) již nesplňuje podmínky, za nichž byla zaregistrována;d) porušila ustanovení tohoto nařízení, které stanoví podmínky pro výkon činnosti ratingových agentur.2. Příslušné orgány domovského členského státu ratingových agentur, které patří ke skupině, navzájem úzce spolupracují. Provedou společné posouzení, které koordinuje zprostředkovatel. Dohodnou se na


text: nutnosti zrušit registraci. Příslušný orgán každého domovského členského státu přijímá rozhodnutí na základě této dohody.3. CESR nebo příslušný orgán z jiného členského státu, v němž se používají ratingy vydané dotčenou ratingovou agenturou, může požádat příslušný orgán domovského členského státu, aby přezkoumal, zda jsou splněny podmínky pro zrušení registrace. Jestliže příslušný orgán domovského členského státu rozhodne, že registraci dotčené ratingové agentury nezruší, uvede důvody svého rozhodnutí.4. Příslušný orgán domovského členského státu informuje Evropskou komisi, CESR a ostatní příslušné orgány o zrušení registrace, které nabývá okamžitého účinku v celém Společenství.Evropská komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie aktualizovaný seznam ratingových agentur, jejichž registrace byla zrušena, do 30 dní od oznámení ze strany příslušného orgánu domovského členského státu.KAPITOLA II CESR A PŘÍSLUŠNÉ ORGÁNYČlánek 18Evropský výbor regulátorů trhů s cennými papíry1. CESR poskytuje v případech daných tímto nařízením příslušným orgánům poradenství. Příslušné orgány jeho rady zváží před přijetím jakéhokoli konečného rozhodnutí podle tohoto nařízení.2. CESR do [do jednoho roku od vstupu tohoto nařízení v platnost] vydá pokyny pro:a) postup registrace a mechanismy koordinace mezi příslušnými orgány a s CESR;b) postupy a činnosti příslušných orgánů při prosazování pravidel;c) všeobecné standardy pro prezentování informací, které ratingové agentury zveřejňují v souladu s čl. 9 odst. 2 a přílohou I oddílem E částí II bodem 1.3. CESR zveřejní do [do jednoho roku od vstupu tohoto nařízení v platnost] a poté každý rok zprávu o uplatňování tohoto nařízení.4. CESR bude v případě potřeby spolupracovat s Evropským výborem regulátorů trhů s cennými papíry zřízeným na základě rozhodnutí Komise 2004/5/ES[40] a Evropským výborem orgánů dozoru nad pojišťovnictvím a zaměstnaneckým penzijním pojištěním zřízeným na základě rozhodnutí Komise 2004/6/ES[41].Článek 19Příslušné orgány1. Každý členský stát určí příslušný orgán pro účely tohoto nařízení.2 Příslušné orgány jsou vybaveny dostatečnými personálními zdroji, aby byly schopny uplatňovat toto nařízení.Článek 20Pravomoci příslušných orgánů1. Při vykonávání svých povinností podle tohoto nařízení nezasahují příslušné orgány členských států do obsahu ratingů.2. Aby mohly plnit své povinnosti, mají příslušné orgány veškeré dohlížecía vyšetřovací pravomoci potřebné pro výkon jejich funkcí. Své pravomoci vykonávají:a) přímo;b) ve spolupráci s jinými orgány; neboc) podáním žádosti u příslušných soudních orgánů.3. Příslušné orgány členských států mají tyto pravomoci:a) mít přístup k jakémukoli dokumentu v jakékoli formě a obdržet nebo pořídit jeho kopii;b) požadovat informace od jakékoli osoby a v případě potřeby obeslat jakoukoli osobu a klást jí otázky za účelem získání informací;c) provádět kontroly na místě s ohlášením nebo bez ohlášení;d) požadovat výpisy telefonních hovorů a datových přenosů.Článek 21Opatření v oblasti dohledu1. Příslušný orgán domovského členského státu může přijmout tato opatření:a) zrušit registraci v souladu s článkem 17;b) uložit dočasný zákaz vydávání ratingů s účinkem v celém Společenství;c) uložit pozastavení používání ratingů s účinkem v celém Společenství;d) přijmout vhodná opatření k zajištění, aby ratingové agentury nadále splňovaly zákonné požadavky;e) vydat veřejná oznámení v případě, že ratingová agentura poruší své povinnosti stanovené v tomto nařízení;f) předat záležitost příslušným soudním orgánům k trestnímu stíhání.2. Příslušné orgány neuplatní pravomoci určené v odstavci 1 a článku 22, dokud nesdělí CESR odůvodněný návrh rozhodnutí. CESR vyjádří své stanovisko k návrhu rozhodnutí do 15 dní


text: od obdržení tohoto sdělení.První pododstavec se nepoužije v případě naléhavosti, zejména v situaci ohrožující řádné fungování finančních trhů. V tomto případě příslušný orgán neprodleně informuje CESR o přijatém rozhodnutí.Článek 22Jednání jiných příslušných orgánů než příslušného orgánu domovského členského státuPokud má příslušný orgán členského státu důvod věřit, že registrovaná ratingová agentura, která působí na jeho území, porušuje povinnosti vyplývající z tohoto nařízení, informuje příslušný orgán domovského členského státu.Jestliže po prodiskutování případu mezi dotčenými příslušnými orgány příslušný orgán domovského členského státu odmítne jednat nebo není schopen přijmout účinná opatření nebo jestliže se poté, co příslušný orgán domovského členského státu přijal opatření, ukáže, že tato opatření jsou nedostatečná pro ochranu zájmů investorů dotčeného členského státu nebo řádného fungování trhů, příslušný orgán tohoto členského státu může, poté co informoval příslušný orgán domovského členského státu, přijmout veškerá vhodná opatření s výjimkou opatření uvedených v čl. 21 odst. 1 písm. a), b) a c). Přijetí těchto opatření předem konzultuje s CESR.KAPITOLA III SPOLUPRÁCE MEZI PŘÍSLUŠNÝMI ORGÁNYČlánek 23Povinnost spolupracovatPříslušné orgány členských států spolupracují, pokud je to nutné pro účely tohoto nařízení, a to i v případech, že vyšetřované jednání nepředstavuje porušení žádného nařízení platného v dotčeném členském státě.Článek 24Spolupráce v případě žádosti o kontrolu na místě nebo šetření1. Příslušný orgán jednoho členského státu může požádat příslušný orgán jiného členského státu o pomoc při kontrolách na místě nebo šetřeních.Příslušný orgán informuje CESR o všech žádostech uvedených v prvním pododstavci. V případě šetření nebo kontroly s účinkem přesahujícím hranice může CESR převzít koordinaci takového šetření nebo kontroly.2. Pokud příslušný orgán obdrží od příslušného orgánu jiného členského státu žádost, aby provedl kontrolu na místě nebo šetření, učiní některý z následujících kroků:a) sám provede kontrolu na místě nebo šetření;b) umožní příslušnému orgánu, který žádost podal, aby se účastnil kontroly na místě nebo šetření;c) umožní příslušnému orgánu, který žádost podal, aby sám provedl kontrolu na místě nebo šetření;d) jmenuje auditory nebo odborníky, kteří provedou kontrolu na místě nebo šetření;e) podělí se s ostatními příslušnými orgány o konkrétní úkoly související s činnostmi dohledu.Článek 25Spolupráce příslušných orgánů v případě skupiny ratingových agentur1. V případě skupiny ratingových agentur podle čl. 14 odst. 3 se příslušné orgány dotčených domovských členských států před přijetím opatření v souladus tímto nařízením navzájem konzultují.2. Činnost příslušných orgánů dotčených domovských členských států plánuje a koordinuje zprostředkovatel uvedený v čl. 14 odst. 3.3. Zprostředkovatel a příslušné orgány dotčených členských států zavedou mechanismy koordinace pro následující oblasti:a) informace, které si předávají příslušné orgány;b) případy, kdy se příslušné orgány musí navzájem konzultovat;c) případy, kdy si příslušné orgány předávají úkoly dohledu v souladu s článkem 24.Článek 26Předávání úkolů mezi příslušnými orgányPříslušný orgán domovského členského státu může předat jakýkoli ze svých úkolů příslušnému orgánu jiného členského státu, pokud s tím uvedený orgán souhlasí. Předávání úkolů nemá vliv na odpovědnost určeného příslušného orgánu.Článek 27Zprostředkování1. CESR zřídí mechanismus pro zprostředkování, který má pomoci nalézt společné stanovisko dotčených příslušných orgánů.2. V případě, že se příslušné orgány členských států neshodnou na posudku nebo kroku podle tohoto nařízení, předloží příslušné orgány tuto záležitost CESR ke zprostředkování. Příslušné orgány zohlední stanovisko CESR.Článek


text: 28Služební tajemství1. Povinnost zachovávat služební tajemství platí pro všechny osoby, které pracují nebo pracovaly pro příslušný orgán nebo pro všechny orgány nebo osoby, jimž příslušný orgán předal úkoly, včetně auditorů a odborníků, s nimiž příslušný orgán uzavřel smluvní poměr. Informace, na které se vztahuje služební tajemství, nesmí být zpřístupněny žádným třetím osobám ani orgánům s výjimkou případů, kdy je takovéto zpřístupnění nutné pro soudní řízení.2. Veškeré informace vyměňované mezi příslušnými orgány podle tohoto nařízení jsou považovány za důvěrné s výjimkou případů, kdy příslušný orgán v okamžiku jejich sdělení uvede, že dané informace mohou být zpřístupněny, nebo kdy je takovéto zpřístupnění nutné pro soudní řízení.KAPITOLA IV SPOLUPRÁCE SE TŘETÍMI ZEMĚMIČlánek 29Dohoda o výměně informacíPříslušné orgány mohou uzavírat dohody o výměně informací s příslušnými orgány třetích zemí pouze v případě, že zpřístupněné informace podléhají zárukám zachování služebního tajemství, které jsou alespoň rovnocenné zárukám stanoveným v článku 28. Takováto výměna informací musí souviset s výkonem úkolů těchto příslušných orgánů.Pro předávání osobních údajů třetím zemím členské státy použijí směrnici 95/46/ES.Článek 30Zpřístupnění informacíPříslušný orgán členského státu může zpřístupnit informace, které obdržel od příslušného orgánu jiného členského státu nebo od příslušných orgánů třetích zemí, pouze v případě, že příslušný orgán dotčeného členského státu obdržel výslovný souhlas příslušného orgánu, který mu informace poskytl, a – kde je to vhodné – že informace budou zpřístupněny výhradně pro účely, pro které příslušný orgán poskytl souhlas.HLAVA IVSANKCE, POSTUP VÝBORU, PŘEDKLÁDÁNÍ ZPRÁV, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍKAPITOLA I Sankce, postup výboru a předkládání zprávČlánek 31SankceČlenské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení ustanovení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nutná pro jejich uplatňování. Sankce se vztahují přinejmenším na případy hrubého profesního pochybení a nedostatku náležité péče. Sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.Členské státy oznámí tato ustanovení Komisi nejpozději do [šest měsíců od vstupu tohoto nařízení v platnost] a neprodleně ji informují o všech následných změnách, které se jich týkají.Článek 32Změny přílohKomise může přílohy pozměnit, aby zohlednila vývoj na finančních trzích, zejména v souvislosti s novými finančními nástroji a s přihlédnutím ke sbližování postupů dohledu.Opatření určená ke změně jiných než podstatných prvků tohoto nařízení se přijímají regulativním postupem s kontrolou podle čl. 33 odst. 2.Článek 33Postup výboru1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry zřízený na základě rozhodnutí Komise 2001/528/ES[42].2. Při odkazu na tento odstavec se použije čl. 5a odst. 1 až 4 a článek 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na ustanovení článku 8 uvedeného rozhodnutí.Článek 34ZprávaKomise do [tři roky od vstupu tohoto nařízení v platnost] posoudí uplatňování tohoto nařízení včetně posouzení spolehlivosti ratingů ve Společenství a přiměřenosti odměňování ratingových agentur hodnocenými subjekty (model „emitent platí“) a předloží zprávu Evropskému parlamentu a Radě Evropské unie.KAPITOLA II Přechodná a závěrečná ustanoveníČlánek 35Přechodná ustanoveníRatingové agentury, které působily ve Společenství před [datum vstupu tohoto nařízení v platnost], přijmou veškerá opatření potřebná pro dosažení souladu s tímto nařízením a podají žádost o registraci do [šest měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost] .Ratingové agentury uvedené v prvním pododstavci ukončí vydávání ratingů, jestliže byla registrace zamítnuta.Článek 36Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po