text:
služba poskytnuta během kalendářního čtvrtletí
 oznámení.
 Článek 57h
 Na základě žádosti povolí členské
 státy jakékoliv osobě povinné k dani, která režimy používá, aby tyto
 režimy používat přestala. Osoba povinná k dani informuje členský stát
 identifikace nejpozději 10 dní před koncem kalendářního
 čtvrtletí, od něhož již režimy nechce používat. Ukončení
 používání režimů nabývá účinnosti prvním dnem následujícího
 kalendářního čtvrtletí.
 Pokud se osoba povinná k dani rozhodne, že
 jeden z režimů přestane používat, bude po dobu alespoň jednoho
 kalendářního roku od data ukončení vyňata z používání tohoto
 režimu ve všech členských státech.
 Pododdíl 6
 Vynětí
 Článek 58
 Pokud osoba povinná k dani, která používá
 jeden ze zvláštních režimů, splňuje alespoň jedno kritérium pro
 vynětí podle článků 363 nebo 369e směrnice 2006/112/ES,
 členský stát identifikace danou osobou povinnou k dani z příslušného režimu
 vyjme.
 Osobu povinnou k dani smí ze zvláštních
 režimů vyjmout pouze členský stát identifikace.
 Členský stát identifikace může své
 rozhodnutí o vynětí založit na jakékoliv dostupné informaci,
 včetně informace poskytnuté jiným členským státem.
 Vynětí nabývá účinnosti prvním dnem
 následujícího kalendářního čtvrtletí.
 Článek 58a
 Pokud osoba povinná k dani, která jeden ze
 zvláštních režimů používá, neposkytla ani v jednom členském
 státě spotřeby službu, na kterou se daný režim vztahuje po dobu osmi
 po sobě následujících kalendářních čtvrtletí, má se za to, že
 ukončila své zdanitelné činnosti ve smyslu čl. 363
 písm. b) nebo čl. 369e písm. b) směrnice 2006/112/EC.
 Článek 58b
 Pokud je osoba povinná k dani vyňata
 z jednoho ze zvláštních režimů kvůli soustavnému porušování
 pravidel souvisejících s daným režimem, je taková osoba povinná k dani
 vyňata z daného režimu ve všech členských státech až do konce
 druhého kalendářního roku po kalendářním roce, v němž byla osoba
 povinná k dani z režimu vyňata.
 Má se za to, že osoba povinná k dani
 soustavně porušuje pravidla jednoho z režimů ve smyslu
 čl. 363 písm. d) nebo čl. 369e písm. d)
 směrnice 2006/112/ES alespoň v těchto případech:
 a) pokud nepodala přiznání k dani
 po dobu tří po sobě následujících kalendářních čtvrtletí;
 b) pokud neuhradila částku splatné
 daně po dobu tří po sobě následujících kalendářních
 čtvrtletí.
 Článek 58c
 Je-li osoba povinná k dani vyňata z
 jednoho ze zvláštních režimů, musí přímo u správce daně
 příslušného členského státu spotřeby splnit všechny své
 daňové povinnosti související s telekomunikačními službami,
 službami rozhlasového a televizního vysílání nebo elektronickými službami,
 včetně všech oprav přiznání k dani, která podala před
 vynětím z režimu, nebo včetně úhrady daně.
 Pododdíl 7
 Přiznání k dani
 Článek 59
 Každé zdaňovací období ve smyslu
 článku 364 nebo článku 369f směrnice 2006/112/ES je samostatným
 zdaňovacím obdobím.
 Pokud byla osoba povinná k dani zaregistrována
 v souladu s čl. 57g druhým pododstavcem tohoto nařízení do
 jednoho ze zvláštních režimů během zdaňovacího období, podá
 přiznání k dani za celé zdaňovací období.
 Článek 59a
 Pokud během zdaňovacího období
 nebyla v rámci zvláštních režimů poskytnuta žádná služba, podá osoba
 povinná k dani přiznání k dani, ve které bude uvedeno, že nebyly
 poskytnuty žádné služby (nulové přiznání k dani).
 Článek 60
 Částky uvedené na přiznáních k dani
 v rámci zvláštních režimů


text:
se nezaokrouhlují nahoru ani dolů na
 nejbližší celou peněžní jednotku. Přesná částka DPH musí být
 přiznána a uhrazena.
 Článek 61
 Jakmile je podáno přiznání k dani podle
 ustanovení článku 364 nebo článku 369f směrnice 2006/112/ES,
 veškeré následné změny číselných údajů v něm obsažených
 mohou být provedeny pouze formou změny tohoto přiznání k dani,
 nikoliv úpravou následného přiznání k dani. Je povoleno opakovaně
 podávat následné změny jednoho přiznání k dani.
 Takové změny přiznání jsou v rámci
 zvláštních režimů povoleny po dobu až pěti let ode dne podání
 původního přiznání. Tím se nemění právo jakéhokoliv
 členského státu spotřeby přijmout či požadovat podání
 takové změny osobou povinnou k dani.
 Pododdíl 8
 Měna
 Článek 61a
 Pokud členský stát identifikace, který
 nepřijal jako jednotnou měnu euro, rozhodne, že údaje
 v přiznání k dani musí být vyjádřeny v národní měně,
 řídí se tím všechny osoby povinné k dani.
 Pododdíl 9
 Platby
 Článek 62
 Částky daně hrazené podle
 článku 367 nebo článku 369i směrnice 2006/112/ES jsou
 částkami, které odpovídají přiznání k dani podanému podle
 článku 364 nebo článku 369f uvedené směrnice. Případné pozdější
 úpravy hrazených částek mohou být provedeny pouze s odkazem
 na uvedené přiznání k dani a nesmí být přiřazeny
 k jinému přiznání k dani ani upraveny v následném
 přiznání k dani. Všechny platby odkazují na referenční
 číslo příslušného přiznání k dani.
 Článek 63
 Členský stát identifikace, který
 přijme platbu vyšší, než je částka vyplývající z přiznání
 k dani podaného podle článku 364 nebo 369f směrnice
 2006/112/ES, vrátí přeplatek přímo dané osobě povinné k dani.
 Přijal-li členský stát identifikace
 částku na základě přiznání k dani, o němž se následně
 zjistí, že je nesprávné, a rozdělil-li již tento členský stát tuto
 částku mezi členské státy spotřeby, tyto členské státy
 vrátí přeplatek přímo osobě povinné k dani. V takovém
 případě tyto členské státy informují členský stát
 identifikace o částce takových přeplatků.
 Článek 63a
 Osoba povinná k dani provádí veškeré platby
 přímo členskému státu identifikace.
 Pokud provedená platba neodpovídá platbě
 vyplývající z přiznání k dani podanému podle článku 364 nebo 369f
 směrnice 2006/112/ES, zašle členský stát identifikace elektronickou
 cestou osobě povinné k dani upomínku opožděné platby daně
 během 10 dní po skončení lhůty uvedené v článku 367
 nebo 369i směrnice 2006/112/ES.
 Všechny následné upomínky a kroky k vybrání
 daně jsou odpovědností daného členského státu spotřeby.
 Článek 63b
 Pokud je přiznání k dani neúplné či
 nesprávné, pokud je podáno pozdě či pokud byla daň zaplacena
 pozdě, veškeré úroky, sankce či další poplatky jsou hrazeny
 přímo členskému státu spotřeby.
 Pododdíl 10
 Záznamy
 Článek 63c
 1. Záznamy, které vede osoba povinná k dani,
 obsahují tyto informace, které mají být považovány za dostatečně
 podrobné ve smyslu článků 369 a 369k směrnice 2006/112/ES:
 a) členský stát spotřeby, do
 něhož byla služba poskytnuta;
 b) druh poskytnuté služby;
 c) datum poskytnutí služby;
 d) základ daně;
 e) veškerá následná zvýšení nebo
 snížení základu daně;
 f) uplatněnou sazbu daně;
 g) částku splatné daně;
 h) datum a částku obdržených
 plateb;
 i) veškeré platby na účet
 obdržené před poskytnutím služby;
 j) je-li vystavena faktura, informace
 na ní uvedené;
 k) jméno

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
příjemce, je-li
 osobě povinné k dani známo;
 l) místo, kde je příjemce usazen
 nebo kde má bydliště nebo místo, kde se obvykle zdržuje, je-li osobě
 povinné k dani známo.
 2. Informace uvedené v odstavci 1 zaznamenává
 osoba povinná k dani tak, aby byly k dispozici bez prodlení a za
 jednotlivé poskytnuté služby.“
 Článek 2
 Toto nařízení vstupuje v platnost
 dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Použije se od 1. ledna 2015.
 Členské státy však povolí neusazeným
 osobám povinným k dani podávat informace požadované podle článku 360 nebo
 369c směrnice 2006/112/ES ve znění směrnice 2008/8/ES k
 registraci v rámci zvláštních režimů pro neusazené osoby povinné
 k dani, které poskytují telekomunikační služby, služby rozhlasového a
 televizního vysílání nebo elektronické služby osobám nepovinným k dani, od
 1. října 2014.
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za
 Radu
 předseda
 [1] Směrnice Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006
 o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř.
 věst. L 347, 11.12.2006, s. 1).
 [2] Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 282/2011
 ze dne 15. března 2011, kterým se stanoví prováděcí opatření ke
 směrnici 2006/112/ES o společném systému daně z přidané
 hodnoty (přepracování) (Úř. věst. L 77,
 23.3.2011, s. 1).
 [3] Směrnice Rady 2008/8/ES ze dne 12. února 2008,
 kterou se mění směrnice 2006/112/ES, pokud jde o místo
 poskytnutí služby (Úř. věst. L 44, 20.2.2008, s. 11).
 [4] Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.
 [5] Úř. věst. L 44,
 20.2.2008, s. 11.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 8.8.2018
 COM(2018) 576 final
 2018/0305(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EU-CTC, který byl zřízen Úmluvou ze dne 20. května 1987 o zjednodušení formalit ve zbožovém styku, a ve Smíšeném výboru EU-CTC, který byl zřízen Úmluvou ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu, pokud jde o výzvu, aby Spojené království přistoupilo k uvedeným úmluvám
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.PŘEDMĚT NÁVRHU
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve Smíšeném výboru EU-CTC
 11, který byl zřízen Úmluvou ze dne 20. května 1987 o zjednodušení formalit ve zbožovém styku, a ve Smíšeném výboru EU-CTC, který byl zřízen Úmluvou ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu (dále jen „smíšené výbory“) v souvislosti s předpokládaným přijetím rozhodnutí, pokud jde o výzvu, aby Spojené království Velké Británie a Severního Irska (dále jen „Spojené království“) přistoupilo k úmluvě o zjednodušení formalit ve zbožovém styku a k úmluvě o společném tranzitním režimu (dále jen „úmluvy“), oběma smíšenými výbory.
 2.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 2.1. Úmluvy
 Cílem úmluv je usnadnit pohyb zboží mezi Evropskou unií a ostatními zeměmi, které jsou smluvními stranami úmluv. Vstoupily v platnost dne 1. ledna 1988.
 Evropská unie je smluvní stranou úmluv.
 Země, jež jsou smluvními stranami úmluv, ale nejsou členy Unie, jsou uvedeny v úmluvách jako země společného tranzitního režimu.
 2.2. Smíšené výbory
 Úkolem smíšených výborů je spravovat úmluvy a zajistit jejich řádné provádění. Smíšené výbory vyzývají prostřednictvím rozhodnutí třetí země, aby k úmluvám přistoupily.
 Rozhodnutí smíšených výborů se přijímají na základě vzájemné dohody smluvních stran.
 2.3. •Zamýšlené akty smíšených výborů
 •Volba nástroje
 Sdělení Evropské komise Evropskému parlamentu a Radě z roku 2001 o strategii přípravy na přistoupení kandidátských zemí k úmluvám z roku 1987 mezi Evropským společenstvím a státy ESVO o společném tranzitním režimu a o zjednodušení formalit ve zbožovém styku
 22 následované sdělením Evropské komise Evropskému parlamentu a Radě z roku 2010 o strategii přípravy na přistoupení některých sousedních zemí k oběma úmluvám
 33, jakož i závěry Rady ze dne 14. dubna 2011 stvrzující přístup přijatý ve dvou výše uvedených sděleních podporuje úsilí řady zemí přistoupit k oběma úmluvám.
 Spojené království jakožto členský stát Evropské unie uplatňovalo úmluvy od jejich vstupu v platnost v roce 1988. Proto má dostatečné zkušenosti s uplatňování ustanovení úmluv a splňuje jakožto členský stát Unie technické podmínky stanovené ve sděleních z roku 2001 a roku 2010.
 Až Spojené království vystoupí z Evropské unie, úmluvy se na Spojené království automaticky přestanou uplatňovat, protože smluvní stranou je pouze Unie (a nikoli její členské státy). Přistoupení Spojeného království jakožto samostatné smluvní strany úmluv významně usnadní pohyb zboží mezi Unií, Spojeným královstvím a dalšími zeměmi společného tranzitního režimu.
 Pokud by jako součást dohody o vystoupení, o níž se momentálně podle článku 50 Smlouvy o Evropské unii jedná, vstoupila v platnost přechodná ustanovení dohodnutá mezi vyjednavači EU a Spojeného království, pak by se mezinárodní smlouvy včetně úmluv, jejichž smluvní stranou Unie je, uplatňovaly ve Spojeném království a pro něj ode dne


text:
vystoupení do 31. prosince 2020. Přistoupení Spojeného království k úmluvám má proto být účinné až v okamžiku, kdy se právní předpisy Unie (včetně uvedených úmluv) přestanou uplatňovat ve Spojeném království a pro něj.
 Komise se vyzývá, aby tento návrh rozhodnutí přijala a aby jej předala Radě.
 Rozhodnutí smíšených výborů, kterými bude Spojené království vyzváno, aby přistoupilo k úmluvám, se stane pro smluvní strany závazné v souladu s článkem 2 obou uvedených rozhodnutí, který stanoví, že rozhodnutí vstoupí v platnost dnem jejich přijetí „Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí“.
 V souladu s čl. 11 odst. 3 úmluvy o zjednodušení formalit ve zbožovém styku a čl. 15 odst. 3 úmluvy o společném tranzitním režimu se rozhodnutí, pokud jde o výzvy třetím zemím, aby přistoupily k úmluvám, uvádějí smluvními stranami účinnost v souladu s jejich vlastními právními předpisy.
 3.POSTOJ, KTERÝ MÁ BÝT ZAUJAT JMÉNEM UNIE
 Navrhuje se přijmout rozhodnutí, aby se Spojené království vyzvalo k přistoupení k úmluvám, aby se tyto úmluvy uplatňovaly ihned poté, co Spojené království vystoupí z Unie, nebo pokud přechodná ustanovení dohodnutá vyjednavači EU a Spojeného království vstoupí v platnost jako součást dohody o vystoupení, o níž se momentálně podle článku 50 Smlouvy o Evropské unii jedná, aby se uplatňovaly ode dne, kdy se ve Spojeném království a pro něj přestanou uplatňovat právní předpisy Unie (včetně těchto úmluv).
 Cílem navrhovaného postoje je usnadnit obchod mezi Unií, Spojeným královstvím a současnými zeměmi společného tranzitního režimu. Přistoupením Spojeného království k úmluvám se očekávají významné a hmatatelné výhody pro obchodníky a celní správy, protože se zjednoduší tranzitní formality a usnadní se pohyb zboží.
 Navrhovaný postoj je v souladu se společnou obchodní politikou.
 4.PRÁVNÍ ZÁKLAD:
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Ustanovení čl. 11 odst. 3 úmluvy o zjednodušení formalit ve zbožovém styku a čl. 15 odst. 3 úmluvy o společném tranzitním režimu stanoví, že smíšené výbory prostřednictvím rozhodnutí vyzývají třetí zemi, aby ve smyslu čl. 1 odst. 2 úmluvy o zjednodušení formalit ve zbožovém styku a čl. 3 odst. 1 písm. c) úmluvy o společném tranzitním režimu přistoupily k úmluvám.
 4.1.2.Použití na stávající případ
 Smíšené výbory jsou orgány zřízené smluvně, konkrétně úmluvou o zjednodušení formalit ve zbožovém styku (článek 10) a úmluvou o společném tranzitním režimu (článek 14).
 Rozhodnutí, které mají smíšené výbory přijmout, představují akty s právními účinky. Uvedená rozhodnutí budou podle mezinárodního práva závazná v souladu s článkem 15 úmluvy o zjednodušení formalit ve zbožovém styku a článkem 20 úmluvy o společném tranzitním režimu.
 Spojené království nebude v okamžiku rozhodování smíšeného výboru o výzvě třetí zemí, je však v zájmu Unie zajistit, že Spojené království k úmluvám přistoupí jako samostatná smluvní strana ode dne, kdy ve Spojeném království a pro něj přestanou platit právní předpisy Unie (včetně uvedených úmluv). Je proto nutné připravit přijetí výzvy k přistoupení


text:
k těmto úmluvám smíšenými výbory tak, aby se Spojené království v okamžiku, kdy se stane třetí zemí, mohlo bez prodlení stát zvláštní smluvní stranou.
 Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec úmluv.
 Procesněprávním základem navrhovaných rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Máli plánovaný akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.
 Zjednodušení dosažená výzvou Spojenému království, aby přistoupilo k úmluvám, se týkají účinných přeshraničních postupů. Hlavní cíl a obsah zamýšlených aktů se proto týkají společné obchodní politiky.
 Hmotněprávním základem navrhovaných rozhodnutí je tudíž článek 207 SFEU.
 4.3.Závěry
 Právním základem navrhovaných rozhodnutí by měl být článek 207 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 2018/0305 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EU-CTC, který byl zřízen Úmluvou ze dne 20. května 1987 o zjednodušení formalit ve zbožovém styku, a ve Smíšeném výboru EU-CTC, který byl zřízen Úmluvou ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu, pokud jde o výzvu, aby Spojené království přistoupilo k uvedeným úmluvám
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Úmluva ze dne 20. května 1987 o zjednodušení formalit ve zbožovém styku
 4
 4 a Úmluva ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu
 5
 5 (dále jen „úmluvy“) byly uzavřeny mezi Evropským hospodářským společenstvím, Rakouskou republikou, Finskou republikou, Islandskou republikou, Norským královstvím, Švédským královstvím a Švýcarskou konfederací dne 20. května 1987 a v platnost vstoupily dne 1. ledna 1988.
 (2)Spojené království Velké Británie a Severního Irska (dále jen „Spojené království“) vyjádřilo přání přistoupit k úmluvám jako samostatná smluvní strana ode dne, kdy tyto úmluvy nebudou ve Spojeném království a pro něj platit.
 (3)Podle čl. 11 odst. 3 úmluvy o zjednodušení formalit ve zbožovém styku může smíšený výbor zřízený uvedenou úmluvou prostřednictvím rozhodnutí vyzvat třetí země, aby k úmluvě přistoupily.
 (4)Podle čl. 15 odst. 3 úmluvy o společném tranzitním režimu může smíšený výbor zřízený uvedenou úmluvou prostřednictvím rozhodnutí vyzvat třetí země, aby k úmluvě přistoupily.
 (5)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v těchto smíšených výborech, protože rozhodnutí vyzvat Spojené království, aby k úmluvám přistoupilo jako samostatná smluvní strana, bude pro Unii závazné.
 (6)Tyto úmluvy zajišťují účinné přeshraniční postupy při obchodování mezi smluvními stranami.
 (7)Spojené království nebude v okamžiku rozhodování smíšeného výboru o výzvě třetí zemí, je však v zájmu Unie zajistit, že Spojené království k úmluvám přistoupí jako samostatná smluvní strana


text:
ode dne, kdy ve Spojeném království a pro něj přestanou platit právní předpisy Unie (včetně uvedených úmluv).
 (8)Obě úmluvy stanoví, že pokud je třetí země vyzvána, aby se stala smluvní stranou, učiní tak uložením listiny o přistoupení, a že přistoupení nabývá účinku prvním dnem druhého měsíce následujícího po uložení listiny o přistoupení.
 (9)Vzhledem k tomuto harmonogramu a proto, aby se v okamžiku, kdy se Spojené království stane třetí zemí, mohlo bez prodlení stát zvláštní smluvní stranou, je třeba připravit přijetí výzev k přistoupení smíšenými výbory.
 (10)Přistoupení Spojeného království k úmluvám by měla být účinné až ode dne, kdy se na Spojené království nebudou úmluvy vztahovat jakožto na členský stát Evropské unie, nebo pokud se Evropská unie a Spojené království dohodnou na přechodných ustanoveních, podle nichž by se úmluvy uplatňovaly ve Spojeném království a pro něj, ode dne, kdy tato přechodná ustanovení přestanou platit,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Smíšeném výboru EU-CTC, který byl zřízen Úmluvou ze dne 20. května 1987 o zjednodušení formalit ve zbožovém styku, pokud jde o výzvu, aby Spojené království přistoupilo k uvedené úmluvě, vychází z návrhu aktu smíšeného výboru v příloze tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie ve Smíšeném výboru EU-CTC, který byl zřízen Úmluvou ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu, pokud jde o výzvu, aby Spojené království přistoupilo k uvedené úmluvě, vychází z návrhu aktu smíšeného výboru v příloze tohoto rozhodnutí.
 Článek 3
 Jakmile Spojené království splní technické podmínky přistoupení k úmluvám nebo jakmile poskytne přesvědčivé záruky, že technické podmínky budou splněny včas přede dnem účinnosti úmluvy pro Spojené království jakožto smluvní stranu, zástupce Unie ve smíšených výborech uvedených v článku 1 a 2 navrhne rozhodnutí, aby se Spojené království vyzvalo k přistoupení k úmluvám a aby se o těchto úmluvách hlasovalo v souladu s článkem 1 a 2 tohoto rozhodnutí.
 Článek 4
 Po přijetí se rozhodnutí Smíšeného výboru EU-CTC pro zjednodušení formalit ve zbožovém styku a rozhodnutí Smíšeného výboru EU-CTC pro společný tranzitní režim zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
 Článek 5
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 1 Země společného tranzitního režimu.
 (2)
 2 COM(2001)289 final.
 (3)
 3 KOM(2010)668 v konečném znění.
 (4)
 4 Úř. věst. L 134, 22.5.1987, s. 2
 (5)
 5 Úř. věst. L 226, 13.8.1987, s. 2
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 8.8.2018
 COM(2018) 576 final
 PŘÍLOHA
 EMPTY
 Návrh rozhodnutí Rady
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve Smíšeném výboru EU-CTC, který byl zřízen Úmluvou ze dne 20. května 1987 o zjednodušení formalit ve zbožovém styku, a ve Smíšeném výboru EU-CTC, který byl zřízen Úmluvou ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu, pokud jde o výzvu, aby Spojené království přistoupilo k uvedeným úmluvám
 PŘÍLOHA
 Návrh rozhodnutí č. .../2018 smíšeného výboru zřízeného Úmluvou ze dne 20. května 1987 o zjednodušení formalit ve zbožovém styku ze dne ... 2018,
 pokud jde o výzvu, aby Spojené království Velké Británie a Severního Irska přistoupilo k uvedené


text:
úmluvě
 SMÍŠENÝ VÝBOR,
 s ohledem na Úmluvu o zjednodušení formalit ve zbožovém styku
 1
 ze dne 20. května 1987 (dále jen „úmluva“), a zejména na čl. 11 odst. 3 této úmluvy,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Spojené království Velké Británie a Severního Irska (dále jen „Spojené království“) vyjádřilo přání přistoupit k úmluvě jako samostatná smluvní strana ode dne, kdy se již tato úmluva nebude uplatňovat ve Spojeném království a pro něj.
 (2) Výměna zboží se Spojeným královstvím by byla usnadněna zjednodušením formalit, které se týkají zbožového styku mezi Spojeným královstvím a Evropskou unií, Islandskou republikou, Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie, Norským královstvím, Republikou Srbsko, Švýcarskou konfederací a Tureckou republikou.
 (3) Aby se dosáhlo tohoto usnadnění, je vhodné vyzvat Spojené království, aby k úmluvě přistoupilo.
 (4) Přistoupení Spojeného království k úmluvě by mělo být účinné až ode dne, kdy se na Spojené království přestane úmluva vztahovat jakožto na členský stát Evropské unie, nebo pokud se Evropská unie a Spojené království dohodnou na přechodných ustanoveních, podle nichž by se úmluva uplatňovala ve Spojeném království a pro něj, ode dne, kdy tato přechodná ustanovení přestanou platit,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Spojené království se vyzývá, aby přistoupilo k úmluvě v souladu s článkem 11a úmluvy ode dne, kdy přestane být členským státem Evropské unie, nebo ode dne, kdy se přestanou používat přechodná ustanovení mezi Evropskou unií a Spojeným královstvím, podle nichž úmluva platila ve Spojeném království a pro něj.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne
 Za smíšený výbor
 předseda
 Philip Kermode
 Návrh rozhodnutí č. .../2018 smíšeného výboru zřízeného Úmluvou ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu
 ze dne ... 2018,
 pokud jde o výzvu, aby Spojené království Velké Británie a Severního Irska přistoupilo k uvedené úmluvě
 SMÍŠENÝ VÝBOR,
 s ohledem na Úmluvu o společném tranzitním režimu
 2
 ze dne 20. května 1987 (dále jen „úmluva“), a zejména na čl. 15 odst. 3 písm. e) této úmluvy,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Spojené království Velké Británie a Severního Irska (dále jen „Spojené království“) vyjádřilo přání přistoupit k úmluvě jako samostatná smluvní strana ode dne, kdy se již tato úmluva nebude uplatňovat ve Spojeném království a pro něj.
 (2) Pohyb zboží se Spojeným královstvím by byl usnadněn společným tranzitním režimem pro zboží přepravované mezi Spojeným královstvím a Evropskou unií, Islandskou republikou, Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie, Norským královstvím, Republikou Srbsko, Švýcarskou konfederací a Tureckou republikou.
 (3) Aby se dosáhlo tohoto usnadnění, je vhodné vyzvat Spojené království, aby k úmluvě přistoupilo.
 (4) Přistoupení Spojeného království k úmluvě by mělo být účinné až ode dne, kdy se na Spojené království přestane úmluva vztahovat jakožto na členský stát Evropské unie, nebo pokud se Evropská unie a Spojené království dohodnou na přechodných ustanoveních, podle nichž by se úmluva uplatňovala ve Spojeném království a pro něj, ode dne, kdy tato přechodná ustanovení přestanou platit,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Spojené království se vyzývá, aby přistoupilo k úmluvě v souladu s článkem 15a úmluvy ode dne, kdy přestane být členským státem Evropské unie, nebo ode


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52009PC0354
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 7.7.2009KOM(2009) 354 v konečném znění2009/0094 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 1234/2007 („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“), pokud jde o období intervence 2009 a 2010 u másla a sušeného odstředěného mlékaDŮVODOVÁ ZPRÁVAV průběhu posledních 12 měsíců se situace na trhu s mlékem a mléčnými výrobky dramaticky zhoršila. Po prudkém nárůstu cen v roce 2007 a vysokých cenách potravin v EU a na světovém trhu došlo v posledních šesti měsících roku 2008 a v roce 2009 ke značnému propadu cen, což ovlivnilo příjmy producentů mléka. Výrazně se snížily ceny mléka dodávaného do mlékáren.Propad cen na světovém trhu je především dán kombinací zvýšené produkce ve světě, a zejména pak poklesem celosvětové poptávky v důsledku finanční a hospodářské krize. Tento pokles cen na světových trzích přímo ovlivnil tržní ceny v EU, které klesly z úrovně 30–40 centů za litr mléka na přibližně 21 centů za litr, tedy na úroveň záchranné sítě EU. Při této cenové úrovni lze pokrýt různé výrobní náklady, nikoli však fixní náklady mnoha méně výkonných producentů mléka a již vůbec ne úplné náklady zahrnující využití vlastní půdy, pracovní síly a kapitálu. Ačkoli v reakci na rychle rostoucí ceny potravin se mléčné kvóty v roce 2008 zvýšily o 2 %, produkce mléka v EU se v kvótovém roce 2008/09 snížila o 0,6 %, což vedlo k celkové produkci mléka, která byla 4,2 % pod celkovou úrovní kvóty.Komise v lednu 2009 zahájila podporu soukromého skladování másla, opětovně zavedla vývozní náhrady pro mléčné výrobky, pokračovala v nákupu intervenčního másla nad maximální množství 30 000 tun a sušeného odstředěného mléka nad maximální množství 109 000 tun v rámci systému nabídkových řízení za ceny, které se velmi blížily pevným cenám intervenčního nákupu.Vývozní náhrady byly stanoveny nanejvýš uvážlivě a obezřetně, aby se zabránilo podbízení cen na světovém trhu.Na základě množství, které bylo nakoupeno v rámci intervence (do 25. června 2009: 81 000 tun másla; 203 000 tun sušeného odstředěného mléka), se ukazuje, že na trhu i nadále přetrvává závažná nerovnováha, která je v určité míře sezónní povahy, neboť produkce vrcholí v prvním pololetí. Ukončení intervence dne 31. srpna 2009 podle jednotného nařízení o společné organizaci trhů by pravděpodobně způsobilo pád cen pod intervenční úroveň, způsobilo vážné narušení trhu a promítlo se do beztak již velmi nízkých výstupních cen zemědělské produkce.Z důvodu výjimečné situace by v probíhajícím období intervence měla být veřejná intervence u másla a sušeného odstředěného mléka prodloužena prostřednictvím nabídkového řízení do 28. února 2010. Navíc vzhledem k tomu, že není jisté, kdy by mělo dojít k očekávanému zotavení trhu s mlékem a mléčnými výrobky, by Komise měla mít oprávnění prodloužit rovněž prostřednictvím nabídkového řízení intervenci na období 2010/11, pokud si to vyžádá situace na trhu.Tato opatření budou signalizovat důvěru v budoucnost trhu s mlékem a mléčnými výrobky. Ve střednědobém a dlouhodobém výhledu se očekává oživení poptávky a návrat k běžným cenám, jakmile se zlepší hospodářská a finanční situace a chování kupujících bude opět obvyklé.2009/0094 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYkterým


text: se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 1234/2007 („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“), pokud jde o období intervence 2009 a 2010 u másla a sušeného odstředěného mlékaRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Z důvodů zvýšené nabídky ve světě a snížení poptávky v souvislosti s finanční a hospodářskou krizí došlo na světových trzích ke značnému propadu cen mléčných výrobků. Ceny mléčných výrobků na trhu Společenství výrazně klesly. Díky kombinaci tržních opatření přijatých od počátku tohoto roku se ceny ve Společenství stabilizovaly zhruba na úrovních regulované ceny. Je velmi důležité, aby byla uvedená opatření na podporu trhu, zejména pak veřejná intervence, nadále uplatňována tak dlouho, jak to bude zapotřebí s cílem zabránit dalšímu snižování cen a narušení trhu Společenství.(2) Ustanovení čl. 11 písm. e) nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty[3], stanoví, že veřejnou intervenci u másla a sušeného odstředěného mléka lze použít od 1. března do 31. srpna.(3) Vzhledem k předpokládané situaci na trhu je nezbytné stanovit, aby veřejná intervence u másla a sušeného odstředěného mléka pokračovala po 31. srpnu 2009, a bude-li to nezbytné, do 28. února 2010.(4) Navíc, pokud budou existovat předpoklady, že tržní ceny výrazně klesnou, a tím naruší trh či jej ohrozí, Komise by měla mít oprávnění prodloužit intervenční období u másla a sušeného odstředěného mléka po 31. srpnu 2010, a bude-li to nezbytné, do 28. února 2011,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Odchylně od ustanovení čl. 11 písm. e) nařízení (ES) č. 1234/2007 skončí období 2009, během něhož lze použít intervenci u másla a sušeného odstředěného mléka, dne 28. února 2010.Článek 2Odchylně od ustanovení čl. 11 písm. e) nařízení (ES) č.1234/2007 může Komise postupem podle čl. 195 odst. 2 uvedeného nařízení rozhodnout o pokračování veřejné intervence prostřednictvím nabídkového řízení po 31. srpnu 2010, a bude-li to zapotřebí, do 28. února 2011, pokud se předpokládá, že ceny v odvětví mléka a mléčných výrobků na trhu Společenství výrazně klesnou, a tím naruší trh či jej ohrozí.Článek 3V souladu s postupem podle čl. 195 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 přijme Komise opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení.Článek 4Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dneZa RadupředsedaFINANČNÍ VÝKAZ | Fichefin/09/MS/dz Ares 143713 rev1 6.142.2009.1 |DATUM: 11.6.2009 |1. | ROZPOČTOVÝ OKRUH: 05 02 12 02 05 02 12 04 | POLOŽKY: p.m. 16 980 747 EUR |2. | NÁZEV: Nařízení Rady, kterým se stanoví odchylka od nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o období intervence u másla a sušeného odstředěného mléka |3. | PRÁVNÍ ZÁKLAD: Článek 37 Smlouvy |4. | CÍLE: Stanovit vzhledem k předpokládané situaci na trhu a klesajícím tržním cenám pokračování veřejné intervence u másla a sušeného odstředěného mléka po 31. srpnu 2009, a bude-li to nezbytné, do 28.


text: února 2010. |5. | FINANČNÍ DOPADY | OBDOBÍ 12 MĚSÍCŮ (v milionech EUR) | BĚŽNÝ FINANČNÍ ROK 2009 (v milionech EUR) | NÁSLEDUJÍCÍ FINANČNÍ ROK 2010 (v milionech EUR) |5.0 | VÝDAJE - FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU ES (NÁHRADY/INTERVENCE) - VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ - JINÝCH SUBJEKTŮ | - | 9,2 |5.1 | PŘÍJMY - VLASTNÍ ZDROJE ES (DÁVKY/CLA) - VNITROSTÁTNÍ | - | - |2011 | 2012 | 2013 | 2014 |5.0.1 | ODHADOVANÉ VÝDAJE | 13,5 | 4,2 | - | - |5.1.1 | ODHADOVANÉ PŘÍJMY | - | - | - | - |5.2 | METODA VÝPOČTU: Náklady v souvislosti s prodloužením období, během něhož může pokračovat intervenční nákup, vychází z tohoto předpokladu: Na základě struktury spotřeby na jaře 2009 a očekávané struktury výroby v období od září 2009 do ledna 2010 se odhaduje, že v průběhu daného prodlouženého období bude v rámci intervence nakoupeno 50 000 tun sušeného odstředěného mléka a 31 000 tun másla. Kromě toho se předpokládá, že toto doplňkové množství bude uskladněno na dobu dvou let a následně prodáno na trhu za intervenční cenu. V případě technických nákladů se použily částky z rozpočtu na rok 2009. Na základě uvedených předpokladů a odhadů budou v rozpočtových letech 2010 až 2012 činit odhadované výdaje u másla 12,5 milionu EUR. Ve stejných rozpočtových letech budou celkové výdaje u sušeného odstředěného mléka činit 14,4 milionů EUR. |6.0 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z POLOŽEK ZAČLENĚNÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | ANO NE |6.1 | MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? | ANO NE |6.2 | BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET? | ANO NE |6.3 | BUDE POTŘEBA ZAČLENIT POLOŽKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ? | ANO NE |POZNÁMKY: |[1] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[2] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[3] Úř. věst. L 299, 16.11.2007, s. 1.


text:
 Avis juridique important
 |
 52004SC1215
 Předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP kterým se mění protokol 31 o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody připojený k dohodě - Předloha společného postoje Společenství - /* SEK/2004/1215 konecném znení */
 Předloha ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP kterým se mění protokol 31 o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody připojený k dohodě -Předloha společného postoje Společenství -(předlozená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. Protokol 31 k Dohodě o EHP obsahuje konkrétní ustanovení o spolupráci mezi Společenstvím a státy ESVO EHP mimo čtyři svobody.2. Přilozená předloha rozhodnutí Smíseného výboru EHP má změnit protokol 31 a rozsířit spolupráci smluvních stran dohody v oblasti kultury a zahrnovat:32004 D 0626: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 626/2004/ES ze dne 31. března 2004, kterým se mění rozhodnutí č. 508/2000/ES o programu Kultura 2000.3. Podle čl. 1 odst. 3 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 2894/94 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP Rada u takovýchto rozhodnutí zaujímá postoj Společenství na návrh Komise.4. Předloha rozhodnutí Smíseného výboru EHP se předkládá Radě ke schválení, po němz při nejblizsí přílezitosti Komise předlozí postoj Společenství ve Smíseném výboru EHP.Předloha ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP kterým se mění protokol 31 o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody připojený k dohoděSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění protokolu upravujícího Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, dále jen ,dohoda", a zejména na článek 86 a 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Protokol 31 k dohodě byl pozměněn rozhodnutím Smíseného výboru EHP č. .../... ze dne .... [1][1] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].(2) Je vhodné rozsířit spolupráci smluvních stran dohody tak, aby zahrnovala rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 626/2004/ES ze dne 31. března 2004, kterým se mění rozhodnutí č. 508/2000/ES o programu Kultura 2000 [2].[2] Úř. věst. L 99, 3.4.2004, s. 3.(3) Proto je třeba změnit protokol 31 k dohodě, aby s účinkem od 1. ledna 2005 umozňoval tuto rozsířenou spolupráci,ROZHODL TAKTO:Článek 1V čl. 13 odst. 4 se ve čtvrté odrázce (rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 508/2000/ES) protokolu 31 k dohodě vkládájí tato slova:,, ve znění:- 32004 D 0626: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 626/2004/ES ze dne 31. března 2004 (Úř. věst. L 99, 3.4.2004, s. 3)."Článek 2Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po posledním oznámení Smísenému výboru EHP podle čl. 103 odst. 1 dohody [3].[3] Ústavní pozadavky nebyly oznámeny. [Ústavní pozadavky byly oznámeny.]Pouzije se ode dne 1. ledna 2005.Článek 3Toto rozhodnutí se zveřejní v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dneZa Smísený výbor EHPpředseda/předsedkynětajemníciSmíseného výboru EHP


text:
 |
 52011PC0860
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o evropských fondech rizikového kapitálu /* KOM/2011/0860 v konečném znění - 2011/0417 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.
 SOUVISLOSTI NÁVRHU
 V porovnání s
 konkurenčními světovými centry špičkových technologií a inovací, zejména
 Spojenými státy, je odvětví rizikového kapitálu v Evropě roztříštěné a
 rozptýlené. Tato fragmentace a rozptýlení vede ke statisticky významné neochotě
 investorů investovat do fondů rizikového kapitálu. Některé členské státy mají
 specializované režimy pro fondy rizikového kapitálu, které stanoví pravidla
 týkající se složení portfolia, technik investování a způsobilých
 investičních cílů. Většina členských států však tyto speciální režimy pro fondy
 rizikového kapitálu zavedeny nemá a místo toho uplatňuje obecné předpisy pro
 obchodní společnosti a ukládá povinnost prospektů pro činnosti všech správců
 fondů, kteří chtějí nabízet „soukromé umísťování“ rizikového kapitálu ve svých
 jurisdikcích.
 V důsledku
 roztříštěnosti předpisů je pro potenciální investory do „rizikového kapitálu“,
 jako jsou movití jednotlivci, penzijní fondy nebo pojišťovny, obtížné a
 nákladné rozhodnout se pro investování do rizikového kapitálu. Roztříštěnost
 předpisů rovněž brání tomu, aby specializované fondy rizikového kapitálu
 získaly významnou částku kapitálu ze zahraničí.
 S výše uvedeným
 problémem úzce souvisí otázka, zda Evropa na financování inovačních
 začínajících odvětví vyčleňuje dostatečné množství finančních prostředků.
 Zatímco Spojené státy v období 2003–2010 do fondů rizikového kapitálu převedly
 zhruba 131 mld. EUR, evropské fondy rizikového kapitálu v tomto období získaly
 pouze 28 mld. EUR.
 V současné době potenciální
 investoři preferují investice do vlastního kapitálu společností před rizikovým
 kapitálem. V referenčním období 2003–2010 dosáhly fondy zaměřené na rizikový
 kapitál objemu 64 mld. EUR z celkových 437 mld. EUR investovaných v širší
 oblasti vlastního kapitálu společností. Rizikový kapitál tedy tvořil pouhých
 14,6 % z celé skupiny, přičemž vlastní kapitál společností zaujímal
 85,4 %. Pokud se podíváme na jednotlivé roky tohoto referenčního období,
 zjistíme, že finanční prostředky získané pro vlastní kapitál společností každý
 rok výrazně přesahovaly prostředky získané pro rizikový kapitál.
 Dokud bude
 přetrvávat tato nerovnováha ve prospěch vlastního kapitálu společností, tedy
 odvětví, které investuje do vyspělých společností a organizuje účelový odkup
 akcií využívající pákový efekt, nebudou dostupné finanční prostředky směrovány k
 financování vlastního kapitálu za účelem zakládání a rozjezdu podniků, které
 právě procházejí rizikovou počáteční fází ve svém vývoji. Nedostatek finančních
 zdrojů, které jsou v současnosti směrovány do rizikového kapitálu, je přímo
 odpovědný za nedostatečnou velikost průměrných evropských fondů rizikového
 kapitálu.
 Průměrná velikost
 evropského fondu rizikového kapitálu je výrazně menší, než je optimální
 velikost tohoto typu finančního nástroje. Zatímco ve Spojených státech průměrný
 fond rizikového kapitálu spravuje aktiva v hodnotě zhruba 130 mil. EUR,
 velikost průměrného evropského fondu rizikového kapitálu činí zhruba 60 mil.
 EUR.
 V důsledku toho
 hraje rizikový kapitál v tomto okamžiku jen nevýznamnou roli ve financování
 malých a středních podniků. Malé a střední podniky jsou převážně závislé na
 úvěrech u bank. Bankovní úvěry tvoří více než 80 % jejich finančních
 zdrojů, zatímco pouze 2 % zajišťují subjekty specializující se na rizikový
 kapitál. Ve Spojených státech tato hodnota činí 14 %.
 Tato zjištění jsou
 obzvláště alarmující, jelikož řada malých a středních podniků musela od
 finanční krize v letech 2008 a 2009 platit mnohem vyšší


text:
úrokové sazby za
 bankovní úvěry.[1]
 V důsledku finanční krize v letech 2008 a 2009 navíc došlo k výraznému
 poklesu poskytování a navyšování úvěrů malým a středním podnikům ze strany
 bank, a tak tyto podniky naléhavě hledají a potřebují alternativní zdroje
 financování.[2]
 Rizikový kapitál dosud tuto viditelnou mezeru nedokázal zaplnit z důvodu nedostatečných
 kapitálových zdrojů.
 V důsledku
 neexistence efektivního odvětví rizikového kapitálu evropští inovátoři a
 inovační obchodní společnosti zdaleka nevyužívají svůj obchodní potenciál. To
 má následně negativní dopad na konkurenceschopnost Evropy ve světě. Názorně to
 můžeme ukázat, srovnáme-li relativní důležitost investic rizikového kapitálu
 jako finančního nástroje (vyjádřeno jako procento HDP) na vysoce inovačním
 trhu, jakým jsou Spojené státy (0,14 %), s evropským průměrem
 (0,03 %).
 Tuto situaci potvrzuje i posouzení z pohledu celkového portfolia fondů
 rizikového kapitálu spravovaných určitým správcem fondu. Podle nejnovějších
 údajů Evropské asociace soukromého a rizikového kapitálu (EVCA) 98 % správců
 fondů rizikového kapitálu v Evropě spravuje portfolio fondů, které by se
 dostaly pod hranici 500 mil. EUR stanovenou směrnicí o správcích
 alternativních investičních fondů.[3]
 Řešení těchto problémů a podpora evropských
 podnikatelů hraje tudíž zásadní roli. Prosperující evropský trh rizikového
 kapitálu je jedním z cílů celkové strategie Evropa 2020[4]. Evropská rada také na svém
 zasedání v únoru 2011 vyzvala k odstranění zbývajících překážek v právních
 předpisech pro přeshraniční investice rizikového kapitálu. Evropská komise se
 následně v Aktu o jednotném trhu[5]
 zavázala k zajištění, že do roku 2012 bude možné, aby fondy rizikového kapitálu
 ustavené v kterémkoli členském státě mohly získávat kapitál a svobodně
 investovat v celé EU. Nový rámec pro fondy rizikového kapitálu je rovněž jednou
 z hlavních priorit akčního plánu pro malé a střední podniky [vložte odkaz],
 jehož cílem je posílit růst malých a středních podniků prostřednictvím zlepšení
 jejich přístupu k financování. Sdělení Komise „Plán stability a růstu“ přijaté
 dne 12. října 2011 rovněž uvádí usnadnění přístupu k rizikovému kapitálu jako
 důležitý nástroj k podpoře růstu v rámci EU, a proto vyzývá Evropský parlament
 a Radu, aby rychle přijaly příslušné návrhy.[6]
 Navrhované nařízení se těmito problémy zabývá.
 Zavedlo jednotné požadavky na správce subjektů kolektivního investování, které
 fungují pod označením „evropský fond rizikového kapitálu“. Zavádí požadavky, pokud jde o investiční portfolio, techniky
 investování a způsobilé podniky, na které se kvalifikovaný fond rizikového kapitálu může zaměřit. Rovněž představuje jednotná pravidla pro kategorie
 investorů, na které se může kvalifikovaný fond rizikového kapitálu zaměřit, a pro vnitřní organizaci správců, kteří takové kvalifikované
 fondy nabízejí. Protože se na správce subjektů kolektivního investování, které
 fungují pod označením „evropský fond rizikového kapitálu“, budou vztahovat stejná pevná pravidla v celé EU, budou moci využívat
 výhod plynoucích z jednotných požadavků na registraci a průkaz platný pro celou
 EU, což napomůže vytvořit rovné podmínky pro všechny účastníky na trhu rizikového kapitálu.
 Jednotná pravidla pro fondy rizikového
 kapitálu také poskytnou důležitý impuls pro rozvoj dalších oblastí regulace
 investic rizikového kapitálu. Obezřetnostní rámce pro pojišťovny (Solventnost
 II) a banky (nařízení a směrnice o kapitálových požadavcích) považují investice
 do rizikového kapitálu za vysoce rizikové pro účely výpočtu kapitálových
 požadavků. Komise posoudí dopady těchto požadavků s cílem stanovit, zda je
 třeba


text:
kapitálové požadavky změnit ve střednědobém a dlouhodobém horizontu.
 Zavedení celoevropského rámce pro fondy rizikového kapitálu s jednotnými
 pravidly pro složení portfolia a provozními podmínkami, jak je předpokládá toto
 nařízení, může takové posouzení usnadnit.
 Akční plán pro malé a střední podniky rovněž
 zdůrazňuje, že společné chápání pojmu fond rizikového kapitálu bude dobrým
 odrazovým můstkem pro další průzkum společně s řešeními členských států v
 oblasti daňových problémů, které mohou bránit přeshraničnímu investování do
 těchto fondů. V roce 2012 Komise dokončí šetření daňových překážek
 přeshraničních investic rizikového kapitálu s úmyslem v roce 2013
 představit řešení zaměřená na odstranění překážek a zároveň zamezení vyhýbání
 se daňovým povinnostem a daňovým únikům. Odpovídající řešení – ač nezávislá na
 tomto nařízení – jsou jeho důležitým doplňkem pro rozvoj plně funkčního trhu
 pro fondy rizikového kapitálu a pro malé a střední podniky
 v rámci EU. Zajistila by účinné kapitálové toky do kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu a
 nakonec i kvalifikovaných podniků v portfoliu, do kterých fondy investují.
 Navrhované nařízení doplňuje navrhované
 nařízení o evropských fondech pro sociální podnikání (EFSP). Záměrem obou
 návrhů je dosáhnout různých cílů a oba návrhy, pokud budou přijaty, budou existovat
 souběžně jako samostatné, vzájemně nezávislé právní akty.
 2.
 VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 2.1.
 Konzultace se zúčastněnými stranami
 Otázka rizikového kapitálu se řeší již od roku
 1998, kdy Komise uznala důležitost vytvoření dobře fungujícího trhu rizikového
 a rozvojového kapitálu[7],
 jehož podstatnou součástí je rizikový (spekulativní) kapitál, ve svém sdělení o
 akčním plánu pro rizikový kapitál.[8]
 Od té doby Komise shromáždila další důkazy prostřednictvím specializovaných
 seminářů, konzultací a expertních skupin, které se věnovaly stávajícím právním,
 regulačním a daňovým překážkám bránícím optimálnímu fungování trhů rizikového
 kapitálu.
 Dne 15. června 2011 útvary Komise zahájily
 veřejnou konzultaci[9]
 týkající se hlavních prvků případného evropského rámce pro fondy rizikového
 kapitálu, která byla ukončena dne 10. srpna 2011. Přišlo 48 příspěvků,
 které jsou k dispozici na této internetové stránce: http://ec.europa.eu/internal_market/consultations/2011/venture_capital_en.htm.
 2.2.
 Posouzení dopadů
 V souladu se svou politikou „zlepšování právní úpravy“ provedla Komise posouzení
 dopadů týkající se možností politiky. Tyto alternativy
 zahrnují širokou škálu možností:
 ·
 zavedení nového pasu pro rizikový kapitál v rámci
 směrnice 2011/61/EC (o správcích alternativních investičních fondů),
 ·
 nižší nebo žádné hranice v rámci směrnice
 o správcích alternativních investičních fondů,
 ·
 zavedení zvláštních pravidel pro rizikový kapitál v
 rámci prováděcích ustanovení směrnice o správcích alternativních
 investičních fondů („úroveň 2“),
 ·
 zavedení pasu pro rizikový kapitál jako
 samostatného zákonného nástroje,
 ·
 vytvoření správní sítě pro vymáhání vzájemného
 uznávání vnitrostátních pravidel, kterými se řídí rizikový kapitál nebo
 „soukromé umísťování“.
 Všechny tyto možnosti byly posuzovány z
 hlediska obecných cílů, konkrétně šlo o to zajistit, aby evropské malé a
 střední podniky byly konkurenceschopnější na světovém trhu, ale také z hlediska
 specifičtějších a operativních cílů této iniciativy: (i) zavést evropské pojetí
 „fondu rizikového kapitálu“, (ii) vytvořit evropský systém podpory
 přeshraničního získávání prostředků pro fondy rizikového kapitálu, (iii)
 vytvořit společný regulatorní přístup, kterým se budou tyto fondy řídit, včetně
 vytvoření sítě pro regulatorní spolupráci v oblasti dohledu nad takovými
 investičními fondy.
 Dále byly analyzovány dopady včetně nákladů a
 výhod pro správce


text:
fondů rizikového kapitálu, malé a střední podniky,
 společnost, ekonomiku jako celek, životní prostředí a v rámci globálního
 kontextu. Závěry analýzy hovoří ve prospěch zavedení pasu pro rizikový kapitál
 jako samostatného nástroje. Z této upřednostňované varianty by měly těžit
 správci fondů rizikového kapitálu, protože by zlepšila podmínky pro jejich působení
 v EU, což následně povede ke snížení nákladů na dodržování předpisů a
 administrativních nákladů a zpřístupnění nových příležitostí pro získávání
 finančních prostředků. Výsledkem by mělo být více obchodních příležitostí a
 více finančních prostředků směrovaných do mladých a inovačních malých a
 středních podniků, což následně posílí konkurenceschopnost a růst evropského
 hospodářství.
 Zohledněny byly připomínky výboru pro
 posouzení dopadů vyjádřené v jeho stanovisku ze dne 11. listopadu 2011. Analýza problémů byla zejména podepřena vysvětlením, do jaké míry lze
 nízkou úroveň přeshraničního získávání prostředků rizikového kapitálu připisovat
 roztříštěnosti pravidel v EU. Varianty byly lépe spojeny s konkrétními
 zjištěnými problémy a analýza jejich dopadů byla prohloubena. Byla upřesněna opatření spojená se sledováním a plněním požadavků.
 3.
 PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 3.1.
 Právní základ
 Návrh vychází z článku 114 Smlouvy o fungování
 Evropské unie (dále jen „SFEU“), jakožto nejvhodnějšího
 právního základu v této oblasti. Cílem návrhu je především zlepšení
 spolehlivosti a právní jistoty činností při uvádění na trh prováděných
 subjekty, které používají označení „evropský fond rizikového kapitálu“. Při sledování tohoto cíle návrh zavádí jednotné normy týkající se
 složení portfolia „evropských fondů rizikového kapitálu“, investičních
 nástrojů, které tyto fondy mohou používat, a investičních cílů způsobilých pro
 financování prostřednictvím fondů kolektivního investování, které fungují pod
 označením „evropský fond rizikového kapitálu“.
 Návrh rovněž zavádí jednotná pravidla pro
 kategorie investorů, kteří jsou považováni za způsobilé k investicím do
 „evropských fondů rizikového kapitálu“. Nařízení je považováno za nejvhodnější
 právní nástroj k zavedení jednotných požadavků zaměřených na všechny účastníky
 na trhu rizikového kapitálu – investory do rizikového kapitálu, fondy
 rizikového kapitálu a cílové společnosti pro financování rizikového kapitálu.
 Nařízení je rovněž považováno za nejvhodnější nástroj k vytvoření jednotných
 pravidel pro určení, kdo může být investorem do rizikového kapitálu, kdo může
 používat označení „evropský fond rizikového
 kapitálu“
 a typů podniků, které mohou získávat finanční prostředky z těchto
 kvalifikovaných fondů. Nařízení je považováno za
 nejvhodnější nástroj k zajištění toho, aby se na všechny účastníky vztahovaly
 jednotné požadavky ohledně přispívání do „evropských fondů rizikového
 kapitálu“ a investičních strategií a nástrojů používaných „evropskými fondy rizikového kapitálu“.
 3.2.
 Zásada subsidiarity a proporcionality
 Základním cílem návrhu je vytvoření
 důvěryhodného, bezpečného a právně stabilního tržního prostředí pro uvádění evropských fondů rizikového kapitálu na trh. Stanovení základních vlastností evropského
 fondu rizikového kapitálu, ve smyslu složení portfolia, investičních nástrojů,
 investičních cílů a způsobilých skupin investorů, nelze ponechat na volném
 uvážení členských států, jelikož by tak došlo k rozdílnému a rozpornému
 uplatňování těchto určujících požadavků v rámci EU. Jednotné definice a
 provozní požadavky proto musí hrát ústřední roli při zavádění souboru
 společných pravidel v rámci evropského trhu pro fondy rizikového kapitálu v EU
 a jejich správce. Kromě toho se na všechny správce subjektů kolektivního
 investování fungujících na tomto trhu, kteří používají označení „evropský fond rizikového kapitálu“, musí vztahovat stejné organizační požadavky a požadavky


text:
na kodex chování.
 Pokud jde o registraci správců „evropských fondů rizikového kapitálu“ a dohled nad nimi, je cílem návrhu vytvořit rovnováhu
 mezi nutností účinného dohledu nad evropskými fondy rizikového kapitálu, zájmem příslušných vnitrostátních orgánů státu, kde
 mají takové fondy sídlo nebo jsou nabízeny způsobilým kategoriím investorů, a
 koordinační úlohou Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy. Za účelem
 vytvoření hladkého procesu dohledu ověří příslušný orgán v členském státě,
 kde má správce kvalifikovaného „evropského fondu rizikového
 kapitálu“
 bydliště, registrační dokumentaci předloženou žádajícím správcem a po
 posouzení, zda žadatel poskytuje dostatečnou záruku své schopnosti splnit
 požadavky nařízení, žadatele zaregistruje. Při
 dohledu nad registrovaným správcem spolupracuje příslušný orgán, který správce
 zaregistroval, s příslušnými orgány v těch členských státech, kde je
 kvalifikovaný fond nabízen. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vede
 centrální databázi se seznamem všech registrovaných správců, kteří jsou
 způsobilí používat označení evropský fond rizikového
 kapitálu.
 Pokud jde o proporcionalitu, návrh stanoví
 odpovídající rovnováhu mezi veřejným zájmem podpory rozvoje likvidnějších trhů
 rizikového kapitálu a efektivitou nákladů
 navrhovaných opatření. Zajištěním jednoduchého registračního systému návrh plně
 zohlednil nutnost vyvážit bezpečnost a spolehlivost spojenou s používáním
 označení „evropský
 fond rizikového kapitálu“ s efektivním
 fungováním trhu rizikového kapitálu a náklady pro
 jednotlivé zúčastněné strany.
 3.3.
 Soulad s články 290 a 291 SFEU
 Dne 23. září 2009 Komise přijala návrhy
 nařízení, kterými se zřizuje Evropský orgán pro bankovnictví (dále jen „EBA“), Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění
 (dále jen „EIOPA“) a Evropský orgán pro cenné
 papíry a trhy (dále jen „ESMA“). V této souvislosti Komise připomíná prohlášení týkající se
 článků 290 a 291 SFEU, která učinila při přijetí nařízení zřizujících evropské
 orgány dohledu, podle kterých: „Pokud jde o postup přijímání regulačních
 norem, zdůrazňuje Komise jedinečný charakter odvětví finančních služeb, který
 vyplývá z Lamfalussyho struktury a který je výslovně uznán v prohlášení 39
 ke Smlouvě o fungování EU. Komise má však závažné pochybnosti o tom, zda omezení
 její úlohy při přijímaní aktů v přenesené pravomoci a prováděcích opatření jsou
 v souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování EU.“
 3.4.
 Představení návrhu
 Článek 1 – Oblast působnosti
 Článek 1 vymezuje
 rozsah působnosti zamýšleného nařízení. Článek objasňuje, že označení „evropský fond rizikového kapitálu“ je vyhrazeno správcům
 takových fondů, které splňují soubor jednotných kritérií kvality, jež se
 vztahují k nabízení jejich kvalifikovaných fondů rizikového
 kapitálu v rámci Unie. V tomto ohledu článek 1 zdůrazňuje
 cíl spočívající ve vytvoření jednotného pojetí toho, co tvoří kvalifikovaný
 fond rizikového kapitálu. Toto pojetí
 je rozvíjeno, aby bylo zajištěno hladké uvádění těchto fondů na trh v celé
 Unii.
 Článek 2 – Rozsah použitelnosti
 Článek 2 podrobně
 stanoví, že se toto nařízení vztahuje na správce subjektů
 kolektivního investování, jak je definováno v čl. 3 odst. 1 písm. b) tohoto
 nařízení, kteří jsou usazeni v Unii a registrováni u příslušného orgánu svého
 domovského členského státu v souladu se směrnicí 2011/61/ES,
 a za předpokladu, že spravují portfolia kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, jejichž spravovaná aktiva v
 souhrnu nepřevyšují hodnotu 500 milionů EUR.
 Článek 3 – Definice
 Článek 3 obsahuje
 základní definice vymezující rozsah použitelnosti navrhovaného nařízení.


text:
Jsou v
 něm definovány klíčové pojmy jako například kvalifikovaný
 fond rizikového kapitálu, kvalifikované investiční
 nástroje a kvalifikované investiční cíle. Cílem těchto definic je
 v podstatě stanovení pevné dělicí čáry mezi pojetím kvalifikovaného
 fondu rizikového kapitálu a dalších fondů, které se
 angažují v jiných, méně specializovaných investičních strategiích,
 například v oblasti vlastního kapitálu společností.
 V souladu s cílem přesného vymezení
 kvalifikovaných fondů v souvislosti s nimiž správce fondu rizikového
 kapitálu bude těžit z práv podle čl. 3 písm. a) tohoto nařízení, stanoví,
 že kvalifikovaný fond rizikového
 kapitálu je fond, který vyčleňuje alespoň 70 procent svých celkových
 kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu na investice do
 malých a středních podniků (dále jen „MSP“), které emitují kapitálové nástroje nebo
 nástroje kvazivlastního kapitálu přímo investorovi do
 rizikového kapitálu („investiční cíle“). Z toho vyplývá,
 že např. provozní výdaje účtované kvalifikovanému fondu
 rizikového kapitálu, což může být dohodnuto s investory, musí být pokryty
 ze zbývajících 30 procent upsaných kapitálových vkladů.
 Je důležité upřesnit, že fondy rizikového
 kapitálu musejí tyto nástroje získávat přímo od emitujících MSP. Přímá akvizice
 představuje zásadní záruku, protože se snaží odlišit kvalifikované fondy
 rizikového kapitálu od širší kategorie fondů investujících do vlastního
 kapitálu společností (které obchodují s vydanými cennými papíry na sekundárních
 trzích). Článek 3 obsahuje další definice nezbytné pro uplatňování navrhovaného
 nařízení.
 Článek 4 – Používání označení „evropský fond rizikového
 kapitálu“
 Článek 4 obsahuje
 klíčovou zásadu, že pouze fondy, které splňují jednotná kritéria stanovená
 tímto nařízením, jsou způsobilé k používání označení „evropský fond rizikového
 kapitálu“ při nabízení kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu
 v celé Unii.
 Článek 5 – Složení portfolia
 Článek 5 obsahuje
 podrobné ustanovení ohledně složení portfolia, jež charakterizuje evropský fond
 rizikového kapitálu.
 V tomto ohledu článek 5 obsahuje jednotná pravidla pro investiční cíle
 kvalifikovaných fondů rizikového
 kapitálu, způsobilé investiční nástroje, pravidla týkající se
 limitů, při kterých může kvalifikovaný fond rizikového kapitálu zvýšit expozici vůči riziku.
 S cílem umožnit kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu určitou míru flexibility
 v jejich řízení investic a likvidity by bylo povoleno obchodování na
 sekundárním trhu do maximální hodnoty nepřesahující 30 procent celkových
 kapitálových vkladů a nesplacených kapitálových investic.
 Článek 6 – Způsobilí investoři
 Článek 6 obsahuje
 podrobná ustanovení o investorech způsobilých k investicím do kvalifikovaných
 fondů rizikového
 kapitálu: podle tohoto článku mohou být kvalifikované fondy
 nabízeny pouze investorům, kteří jsou uznáni jako profesionální investoři podle
 směrnice 2004/39/ES. Nabízení jiným investorům jako
 například některým jednotlivcům s vysokým čistým jměním je povoleno, pouze
 pokud do fondu vloží minimální příspěvek ve výši 100 000 EUR a pokud se správce
 fondu řídí určitými postupy, aby si mohl být přiměřeně jistý, že jsou tito jiní
 investoři schopni učinit svá vlastní investiční rozhodnutí a rozumějí
 souvisejícím rizikům.
 Článek 7 – Pravidla chování a předcházení
 střetu zájmů
 Článek 7 obsahuje
 obecné zásady, kterými se řídí chování správce kvalifikovaného rizikového kapitálu,
 zejména při provádění činností fondu a ve vztazích s investory.
 Článek 8 – Střet zájmů
 Článek 8 obsahuje
 pravidla k řešení střetu zájmů správcem rizikového kapitálu. Tato pravidla rovněž
 požadují, aby měl správce zavedená nezbytná organizační a administrativní
 opatření za účelem řádného vyřešení střetu zájmů.


text:
Článek 9 – Další
 organizační požadavky
 Článek 9 vyžaduje,
 aby správce fondu rizikového kapitálu udržoval
 odpovídající lidské a technické zdroje, jakož i dostatečný kapitál
 nezbytný pro řádnou správu kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu.
 Článek 10 – Ocenění
 Článek 10 se
 zabývá oceněním aktiv kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu. Tato pravidla by měla
 být uvedena ve stanovách každého kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu.
 Článek 11 – Výroční zprávy
 Článek 11 obsahuje
 pravidla týkající se výročních zpráv, které by správci fondu rizikového
 kapitálu měli připravovat ve vztahu ke kvalifikovaným fondům rizikového
 kapitálu, jež spravují. Zpráva uvede složení portfolia fondu a činnosti z
 minulého roku.
 Článek 12 – Informování investorů
 Článek 12 obsahuje
 klíčové požadavky týkající se zveřejňování informací,
 které jsou povinností správce fondu rizikového kapitálu ve vztahu ke kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu. Tyto požadavky
 zejména stanoví informační povinnosti vykonávané před uzavřením smluv týkající
 se investiční strategie kvalifikovaného fondu a cílů, používaných
 investičních nástrojů, informací o nákladech a souvisejících poplatcích a
 poměru rizika a výnosů u dané investice navrhované ze strany
 kvalifikovaného fondu. Dále zahrnují informace o způsobu výpočtu odměny
 správce fondu rizikového kapitálu.
 Článek 13 – Dohled
 Článek 13 uvádí,
 že s cílem zajistit, aby byl příslušný orgán domovského členského státu schopen
 dohlížet na plnění jednotných požadavků stanovených tímto nařízením ze strany
 správce fondu rizikového kapitálu; informuje správce fondu rizikového kapitálu
 příslušný orgán o svém záměru nabízet kvalifikované fondy rizikového kapitálu
 pod označením „evropský
 fond rizikového kapitálu“. Správce také poskytne nezbytné informace,
 včetně informací o opatřeních přijatých s cílem zajistit soulad s tímto
 nařízením a fondech, které má v úmyslu nabízet. Jakmile je příslušný orgán přesvědčen,
 že požadované informace jsou úplné a opatření vhodná ke splnění požadavků
 stanovených v tomto nařízení, zaregistruje správce fondu rizikového kapitálu.
 Tato registrace je platná v celé Unii a umožňuje správci fondu rizikového
 kapitálu nabízet kvalifikované fondy rizikového kapitálu pod označením „evropské fondy rizikového
 kapitálu“.
 Článek 14 – Aktualizace informací o
 kvalifikovaných fondech rizikového kapitálu
 Článek 14 obsahuje
 pravidla o okolnostech, za kterých je třeba informace dodané příslušnému orgánu
 domovského členského státu aktualizovat.
 Článek 15 – Přeshraniční oznámení
 Článek 15 popisuje
 přeshraniční oznamovací proces mezi příslušnými orgány dohledu, který je
 zahájen registrací správce fondu rizikového kapitálu.
 Článek 16 – Databáze Evropského orgánu pro
 cenné papíry a trhy
 Článek 16 pověřuje
 Evropský orgán pro cenné papíry a trhy vést centrální
 databázi se seznamem všech kvalifikovaných fondů
 rizikového kapitálu, které jsou v Unii registrované.
 Článek 17 – Dohled příslušného orgánu
 Článek 17 stanoví,
 že na požadavky tohoto nařízení dohlíží příslušný orgán domovského členského
 státu.
 Článek 18 – Dohlížecí pravomoci
 Článek 18 podrobně
 uvádí seznam dohlížecích pravomocí, jež mají příslušné orgány k dispozici,
 aby mohly zajistit plnění jednotných kritérií obsažených v nařízení.
 Článek 19 – Sankce
 Článek 19 obsahuje
 ustanovení o sankcích k zajištění řádného dodržování požadavků tohoto nařízení.
 Článek 20 – Porušení klíčových ustanovení
 Článek 20 stanoví,
 že za porušení klíčových ustanovení tohoto nařízení, jakými jsou např.
 ustanovení o složení portfolia, způsobilých investorech a používání označení „evropský fond rizikového
 kapitálu“, by měly být uloženy
 sankce v podobě zákazu používání uvedeného označení a


text:
výmaz správce daného
 fondu rizikového kapitálu z rejstříku.
 Článek 21 – Spolupráce
 v oblasti dohledu
 Článek 21 obsahuje
 pravidla týkající se výměny informací v oblasti dohledu mezi příslušnými orgány
 v domácím a hostitelském členském státě a Evropským orgánem pro cenné papíry a
 trhy.
 Článek 22 – Služební tajemství
 Článek 22 obsahuje
 ustanovení týkající se nezbytné úrovně služebního tajemství, která by se měla
 vztahovat na všechny příslušné vnitrostátní orgány a na Evropský orgán pro
 cenné papíry a trhy (ESMA).
 Článek 23 – Podmínky pro zplnomocnění
 Článek 23 stanoví
 podmínky, za kterých je Komise zplnomocněna k přijímání aktů v přenesené
 pravomoci.
 Článek 24 – Přezkum
 Článek 24 obsahuje
 ustanovení o přezkumu navrhovaného nařízení a případných návrzích Komise na
 jeho úpravu.
 4.
 ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Unie.
 2011/0417 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o evropských fondech rizikového kapitálu
 (Text s významem pro EHP)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování
 Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,[10]
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropské centrální
 banky,[11]
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru,[12]
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Rizikový kapitál poskytuje finanční prostředky
 podnikům, které jsou obecně velmi malé, v prvotních stádiích existence a mají
 velký potenciál pro růst a rozšiřování. Fondy rizikového kapitálu těmto
 podnikům také poskytují cenné odborné schopnosti a znalosti, obchodní
 kontakty, hodnotu obchodní značky a strategické poradenství. Poskytováním
 finančních prostředků a poradenství těmto podnikům fondy rizikového kapitálu
 stimulují hospodářský růst, přispívají k vytváření pracovních míst, podporují
 inovační podniky, zvyšují jejich investice do výzkumu a vývoje a posilují
 podnikavost, inovace a konkurenceschopnost v Unii.
 (2)
 Je nutné stanovit společný rámec pravidel pro
 používání označení „evropský fond rizikového kapitálu“, zejména co se týče
 složení portfolia fondů, které jsou pod tímto označením provozovány, jejich
 způsobilých investičních cílů, investičních nástrojů, jež mohou používat, a
 kategorií investorů, kteří jsou způsobilí k investování do těchto fondů podle
 jednotných pravidel v Unii. Při neexistenci tohoto společného rámce hrozí, že
 by členské státy na vnitrostátní úrovni přijímaly odchylná opatření, což by
 mělo přímý negativní dopad na řádné fungování vnitřního trhu a vedlo by to
 k vytváření překážek na vnitřním trhu, protože fondy rizikového kapitálu, které
 chtějí působit v celé Unii, by se musely řídit různými pravidly v různých
 členských státech. Kromě toho by mohly odchylné požadavky na složení portfolia,
 investiční cíle a způsobilé investory vést k různé úrovni ochrany investorů
 a způsobovat nejasnosti ohledně investičního návrhu určitého „evropského
 fondu rizikového kapitálu“. Investoři by dále měli mít možnost porovnávat
 investiční návrhy různých fondů rizikového kapitálu. Je nezbytné odstranit
 značné překážky pro přeshraniční získávání finančních prostředků do fondů
 rizikového kapitálu, zamezit narušení hospodářské soutěže mezi těmito fondy a
 zabránit dalším možným překážkám pro obchod a značnému narušení hospodářské
 soutěže v budoucnosti. V důsledku toho je vhodným právním základem článek 114
 Smlouvy o fungování EU vykládaný podle ustálené judikatury Soudního dvora
 Evropské unie.
 (3)
 Je nezbytné přijmout nařízení,


text:
kterým se stanoví
 jednotná pravidla pro evropské fondy rizikového kapitálu a příslušné povinnosti
 pro jejich správce ve všech členských státech, kteří chtějí získávat kapitál v
 celé Unii a používat označení „evropský fond rizikového kapitálu“. Tyto
 požadavky by měly zajistit důvěru investorů, kteří chtějí do fondů rizikového
 kapitálu investovat.
 (4)
 Definování kvalitativních požadavků pro používání
 označení „evropský fond rizikového kapitálu“ formou nařízení by zajistilo, že
 tyto požadavky budou přímo platné pro správce subjektů kolektivního
 investování, které získávají finanční prostředky pod tímto označením. To by
 zamezilo existenci odlišných vnitrostátních požadavků v důsledku provádění
 směrnice, a tak zajistilo jednotné podmínky pro používání tohoto označení.
 Nařízení by vyžadovalo, aby správci subjektů kolektivního investování, které
 používají toto označení, museli dodržovat stejná pravidla v celé Unii, což by
 zároveň posílilo důvěru investorů, kteří chtějí investovat do fondů rizikového
 kapitálu. Nařízení by rovněž zjednodušilo složitou regulaci a snížilo náklady
 správců na plnění často odlišných vnitrostátních pravidel, kterými se fondy
 rizikového kapitálu řídí, zejména v případě správců, kteří chtějí získávat
 finanční prostředky ze zahraničí. Nařízení by rovněž přispělo k eliminaci
 narušení hospodářské soutěže.
 (5)
 S cílem vyjasnit vztah mezi tímto nařízením a
 pravidly týkajícími se subjektů kolektivního investování a jejich správců je
 nezbytné stanovit, že se toto nařízení vztahuje pouze na správce jiných
 subjektů kolektivního investování než SKIPCP v souladu s článkem 1
 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES ze dne 13. července 2009 o
 koordinaci právních a správních předpisů týkajících se subjektů kolektivního
 investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP)[13], které jsou usazené v Unii a
 registrované u příslušného orgánu ve svém domovském členském státě v souladu se
 směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2011/61/ES ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně
 směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU)
 č. 1095/2010.[14] Kromě toho by se toto nařízení mělo vztahovat jen
 na správce, kteří spravují portfolia kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu,
 jejichž celková spravovaná aktiva nepřekročí hranici ve výši 500 milionů EUR.
 Aby byl výpočet tohoto omezení funkční, měla by být Komise zmocněna přijímat
 akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o
 fungování Evropské unie, pokud jde o upřesnění výpočtu této hranice. Při výkonu
 této pravomoci by Komise měla přihlédnout k opatřením, která přijala v souladu
 s čl. 3 odst. 6 písm. a) směrnice 2011/61/ES s cílem zajistit konzistentnost
 pravidel o subjektech kolektivního investování.
 (6)
 Na správce subjektů kolektivního investování, kteří
 nechtějí používat označení „evropský fond rizikového kapitálu“, by se toto
 nařízení vztahovat nemělo. V těchto případech nadále platí stávající
 vnitrostátní pravidla a obecná pravidla Unie.
 (7)
 Toto nařízení by mělo stanovit jednotná pravidla
 týkající se povahy kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, zejména podniků
 v portfoliu, do nichž mohou kvalifikované fondy rizikového kapitálu
 investovat, a investičních nástrojů, které mohou být použity. To je nezbytné,
 aby bylo možné jasně oddělit kvalifikovaný fond rizikového kapitálu od
 ostatních alternativních investičních fondů, které se angažují v jiných,
 méně specializovaných investičních strategiích, například v oblasti vlastního
 kapitálu společností.
 (8)
 V souladu s cílem přesného vymezení subjektů
 kolektivního investování, na něž se bude toto nařízení


text:
vztahovat, a za účelem
 zajištění jejich zaměření na poskytování kapitálu malým podnikům v prvotních fázích
 jejich existence, by mělo být označení „evropský fond rizikového kapitálu“
 omezeno pouze na ty fondy, které vyčlení alespoň 70 procent svých celkových
 kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu na investice do
 těchto podniků ve formě nástrojů vlastního nebo kvazivlastního kapitálu.
 (9)
 Za účelem zavedení zásadní záruky, která odliší
 kvalifikované fondy rizikového kapitálu podle tohoto nařízení od širší
 kategorie alternativních investičních fondů, které obchodují s emitovanými
 cennými papíry na sekundárních trzích, je potřeba omezit působení
 kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu pouze na investování do přímo emitovaných
 nástrojů.
 (10)
 S cílem umožnit správcům fondů rizikového kapitálu
 určitou míru flexibility v řízení investic a likvidity jejich
 kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu by mělo být povoleno obchodování na
 sekundárních trzích do maximální hodnoty nepřesahující 30 procent celkových
 kapitálových vkladů a nesplacených kapitálových investic. Krátkodobé držení hotovosti
 a peněžních ekvivalentů by nemělo být při výpočtu tohoto limitu zohledněno.
 (11)
 S cílem zajistit, aby označení „evropský fond rizikového
 kapitálu“ bylo spolehlivé a snadno rozpoznatelné pro investory v celé
 Unii, mělo by toto nařízení stanovit, že označení „evropský fond rizikového
 kapitálu“ smějí v rámci uvádění kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na
 trh v celé Unii používat pouze správci fondů rizikového kapitálu, které splňují
 jednotná kritéria kvality stanovená v tomto nařízení.
 (12)
 S cílem zajistit jasný a snadno rozpoznatelný
 profil kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu, který odpovídá jejich účelu,
 měla by existovat jednotná pravidla pro složení portfolia a techniky
 investování, které mohou být u těchto kvalifikovaných fondů používány.
 (13)
 S cílem zajistit, aby kvalifikované fondy
 rizikového kapitálu nepřispívaly k vytváření systémových rizik a aby
 se ve svých investičních aktivitách soustředily na podporu kvalifikovaných
 společností v portfoliu, nemělo by být na úrovni těchto fondů povoleno
 půjčování nebo využívání pákového efektu. Aby však fond mohl pokrýt mimořádné
 potřeby likvidity, které se mohou objevit mezi výzvou investorům k převedení
 upsaného kapitálu a skutečným připsáním kapitálu na jeho účty, měly by být
 povoleny krátkodobé půjčky.
 (14)
 S cílem zajistit, aby kvalifikované fondy
 rizikového kapitálu byly nabízeny investorům, kteří mají znalosti, zkušenosti a kapacitu k tomu, aby na sebe převzali
 rizika s těmito fondy spojená, a aby byla zachována důvěra investorů v kvalifikované
 fondy rizikového kapitálu, měly by být stanoveny
 určité speciální záruky. Kvalifikované fondy rizikového kapitálu by tudíž měly
 být v zásadě nabízeny jen investorům z řad profesionálních klientů nebo
 takovým, které lze považovat za profesionální klienty v souladu se směrnicí
 Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích
 finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a
 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady
 93/22/EHS.[15]
 Tato kategorie zahrnuje správce fondů rizikového kapitálu, kteří sami investují
 do fondů rizikového kapitálu. Aby však bylo možné vytvořit dostatečně širokou
 investorskou základnu pro investice do fondů rizikového kapitálu, je rovněž
 žádoucí, aby k těmto kvalifikovaným fondům rizikového kapitálu měli přístup i
 další investoři, včetně jednotlivců s vysokým čistým jměním. Pro tyto jiné
 investory by měly být stanoveny speciální záruky, aby se zajistilo, že
 kvalifikované fondy


text:
rizikového kapitálu budou nabízeny pouze investorům s
 vhodným profilem pro uskutečnění takových investic. Tyto záruky vylučují
 nabízení prostřednictvím programů pravidelného spoření.
 (15)
 S cílem zajistit, aby označení „evropský fond
 rizikového kapitálu“ používali pouze správci fondů rizikového kapitálu, které
 splňují jednotná kritéria kvality, pokud jde o jejich působení na trhu, mělo by
 toto nařízení stanovit pravidla chování a vztahu správce fondu rizikového
 kapitálu a jeho investorů. Z téhož důvodu by toto nařízení mělo také stanovit
 jednotné podmínky týkající se řešení střetu zájmů těmito správci. Tato pravidla
 by měla rovněž vyžadovat, aby správce měl přijata nezbytná organizační
 a administrativní opatření pro zajištění správného řešení střetů zájmů.
 (16)
 Pro zajištění integrity označení „evropský fond
 rizikového kapitálu“ by toto nařízení mělo rovněž obsahovat kritéria kvality
 týkající se organizace správce fondu rizikového kapitálu. Toto nařízení by
 tudíž mělo stanovit jednotné, přiměřené požadavky týkající se potřeby udržovat
 dostatečné technické a lidské zdroje i vlastní finanční prostředky pro řádnou
 správu kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu.
 (17)
 Pro účely ochrany investorů je nezbytné zajistit,
 aby aktiva kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu byla řádně oceněna.
 Stanovy kvalifikovaného fondu rizikového kapitálu by tudíž měly obsahovat
 pravidla o oceňování aktiv. Tak by měla být zajištěna poctivost a transparentnost
 oceňování.
 (18)
 S cílem zajistit, aby správci fondů rizikového
 kapitálu, které používají označení „evropský fond rizikového kapitálu“, řádně
 vykazovali činnosti fondu, měla by být stanovena jednotná pravidla pro výroční
 zprávy.
 (19)
 Pro zajištění integrity označení „evropský fond
 rizikového kapitálu“ v očích investorů je nezbytné, aby toto označení používali
 pouze správci fondů rizikového kapitálu, jejichž investiční politika a
 investiční cíle jsou plně transparentní. Toto nařízení by tudíž mělo stanovit
 jednotná pravidla týkající se požadavků na zveřejňování, která jsou závazná pro
 správce fondů rizikového kapitálu ve vztahu k investorům. Zejména by měly
 být stanoveny informační povinnosti vykonávané před uzavřením smluv ve vztahu k
 investiční strategii a cílům kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu,
 používaným investičním nástrojům, informacím o nákladech a souvisejících
 poplatcích a poměru rizika a výnosů u dané investice navrhované ze strany
 kvalifikovaného fondu. S cílem dosáhnout vysoké míry transparentnosti by tyto
 informační požadavky měly zahrnovat také informace o způsobu stanovení odměny
 správce fondu rizikového kapitálu.
 (20)
 S cílem zajistit účinný dohled nad plněním
 jednotných požadavků uvedených v tomto nařízení by měl na to, zda správci
 fondů rizikového kapitálu dodržují jednotné požadavky stanovené v tomto
 nařízení, dohlížet příslušný orgán domovského členského státu. Správce fondu
 rizikového kapitálu, který chce svůj kvalifikovaný fond nabízet pod označením
 „evropský fond rizikového kapitálu“, by tudíž měl o svém záměru uvědomit
 příslušný orgán svého domovského členského státu. Jestliže byly poskytnuty
 všechny nezbytné informace a přijata vhodná opatření, aby byly splněny
 požadavky tohoto nařízení, příslušný orgán by měl správce fondu rizikového
 kapitálu zaregistrovat. Tato registrace by měla být platná v celé Unii.
 (21)
 S cílem zajistit účinný dohled nad dodržováním stanovených
 jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat pravidla týkající se
 okolností, za nichž je zapotřebí informace poskytnuté příslušnému orgánu v
 domovském členském státě aktualizovat.
 (22)
 Pro zajištění účinného dohledu nad plněním
 stanovených požadavků by toto nařízení mělo rovněž stanovit proces
 přeshraničních oznámení mezi příslušnými


text:
orgány dohledu, který se spustí na
 základě registrace správce fondu rizikového kapitálu v jeho domovském státě.
 (23)
 Za účelem zachování transparentních podmínek pro uvádění
 kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh v celé Unii by Evropský
 orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) měl být pověřen vedením centrální databáze
 obsahující všechny kvalifikované fondy rizikového kapitálu registrované v
 souladu s tímto nařízením.
 (24)
 Pro zajištění účinného dohledu nad dodržováním stanovených
 jednotných kritérií by toto nařízení mělo obsahovat seznam pravomocí dohledu,
 které by příslušné orgány měly mít k dispozici.
 (25)
 S cílem zajistit řádné uplatňování by toto nařízení
 mělo obsahovat sankce za porušení jeho hlavních ustanovení, konkrétně pravidel
 týkajících se složení portfolia, záruk souvisejících s identitou způsobilých
 investorů a používání označení „evropský fond rizikového kapitálu“ pouze
 registrovanými správci fondů rizikového kapitálu. Mělo by být stanoveno, že
 porušení těchto hlavních ustanovení s sebou nese zákaz používání tohoto
 označení a výmaz správce fondu rizikového kapitálu z rejstříku.
 (26)
 Příslušné orgány v domovském a hostitelském
 členském státě a ESMA by si měly vyměňovat informace týkající se dohledu.
 (27)
 Účinná spolupráce v oblasti regulace mezi subjekty
 pověřenými dohledem nad dodržováním jednotných kritérií stanovených v tomto
 nařízení vyžaduje, aby se na všechny příslušné vnitrostátní orgány a ESMA
 vztahovala vysoká úroveň profesního tajemství.
 (28)
 Technické normy ve finančních službách by měly
 zajistit důslednou harmonizaci a vysokou úroveň dohledu v celé Unii.
 Vzhledem k vysoce odborným znalostem, jimiž ESMA disponuje, by bylo účinné a
 vhodné pověřit tento orgán vypracováním návrhů prováděcích technických norem
 bez politických rozhodnutí a jejich předložením Komisi.
 (29)
 Komise by měla být zmocněna k přijetí prováděcích
 technických norem prostřednictvím prováděcích aktů v souladu s článkem 291
 Smlouvy o fungování Evropské unie a v souladu s článkem 15 nařízení Evropského
 parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského
 orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o změně rozhodnutí
 č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES.[16] ESMA by měl být pověřen
 vypracováním návrhu prováděcích technických norem týkajících se formátu a
 metody postupu oznamování uvedeného v článku 15.
 (30)
 Za účelem upřesnění požadavků stanovených v tomto
 nařízení by měla být Komise v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování
 Evropské unie zmocněna přijímat akty, pokud jde o upřesnění metod, které se
 použijí k výpočtu a sledování hraničních hodnot vztahujících se
 k tomuto nařízení, a určení druhů střetů zájmů, kterých se správci fondů
 rizikového kapitálu musejí vyvarovat, a kroků, které je třeba v tomto ohledu
 podniknout. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti
 vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.
 (31)
 Komise by při přípravě a vypracování aktů
 v přenesené pravomoci měla zajistit souběžné, včasné a vhodné předání
 příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
 (32)
 Nejpozději čtyři roky poté, co toto nařízení
 vstoupí v platnost, by měl být proveden přezkum tohoto nařízení za účelem
 zohlednění vývoje trhu rizikového kapitálu. Na základě tohoto přezkumu by
 Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu případně doprovázenou
 legislativními změnami.
 (33)
 Toto nařízení dodržuje základní práva a ctí zásady
 uznávané Listinou základních


text:
práv Evropské unie, včetně práva na respektování
 soukromého a rodinného života (článek 7) a svobodu podnikání (článek 16).
 (34)
 Zpracovávání osobních údajů prováděné v členských
 státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů
 členských států, zejména nezávislých veřejných orgánů určených členskými státy,
 se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46 ze dne 24. října 1995
 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném
 pohybu těchto údajů[17].
 Zpracovávání údajů prováděné Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy v
 rámci tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů se
 řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 45/2001 ze dne 18. prosince
 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů
 orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[18].
 (35)
 Přijetím tohoto nařízení by nemělo být dotčeno
 uplatňování pravidel státní pomoci na kvalifikované fondy rizikového kapitálu.
 (36)
 Cílů tohoto nařízení, zejména zajištění, aby se na uvádění
 kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh vztahovaly jednotné požadavky,
 nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států. Unie může tedy přijímat
 opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5
 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality
 stanovenou v uvedeném článku toto nařízení zajišťuje jednoduchý registrační
 systém pro správce fondů rizikového kapitálu, a tím plně zohledňuje potřebu
 vyvážit bezpečnost a spolehlivost spojenou s používáním označení „evropský fond
 rizikového kapitálu“ s efektivním fungováním trhu rizikového kapitálu a náklady
 pro jednotlivé zúčastněné strany. Toto nařízení tudíž nepřekračuje rámec toho,
 co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 KAPITOLA I
 PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
 Článek 1
 Toto nařízení stanoví jednotné požadavky pro
 ty správce subjektů kolektivního investování, kteří chtějí používat označení
 „evropský fond rizikového kapitálu“, a podmínky pro uvádění subjektů
 kolektivního investování pod tímto označením na trh v Unii, čímž přispívá
 k hladkému fungování vnitřního trhu. Toto nařízení rovněž stanoví jednotná
 pravidla týkající se nabízení kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu
 způsobilým investorům v Unii, složení portfolia kvalifikovaných fondů
 rizikového kapitálu, způsobilých investičních nástrojů a technik, které
 používají kvalifikované fondy rizikového kapitálu, jakož i organizace,
 transparentnosti a chování správců fondů rizikového kapitálu, kteří uvádějí
 kvalifikované fondy rizikového kapitálu na trh v Unii.
 Článek 2
 1.
 Toto nařízení se vztahuje na správce subjektů
 kolektivního investování definované v čl. 3 písm. b), kteří jsou
 usazeni v Unii a podléhají registraci u příslušných orgánů svého domovského
 členského státu v souladu s čl. 3 odst. 3 písm. a) směrnice
 2011/61/ES, za předpokladu, že tito správci spravují portfolia kvalifikovaných
 fondů rizikového kapitálu, u nichž celková hodnota spravovaných aktiv
 nepřesahuje částku 500 milionů EUR, nebo, v členských státech, kde euro
 není úřední měnou, odpovídající hodnotu v národní měně ke dni vstupu tohoto
 nařízení v platnost.
 2.
 Při výpočtu hraniční hodnoty uvedené
 v odstavci 1 správci subjektů kolektivního investování, kteří spravují
 jiné fondy než kvalifikované fondy rizikového kapitálu, nemusí sčítat aktiva
 spravovaná v těchto jiných fondech.
 3.
 Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené
 pravomoci v souladu s článkem 23, které stanoví metody výpočtu hraniční
 hodnoty uvedené v odstavci 1


text:
tohoto článku a metody průběžného sledování
 souladu s touto hraniční hodnotou.
 Článek 3
 4.
 Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
 (a)
 „kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu“ se
 rozumí subjekt kolektivního investování, který investuje alespoň 70 % celkových
 kapitálových vkladů a nesplaceného upsaného kapitálu do aktiv, která
 představují kvalifikované investice;
 (b)
 „subjektem kolektivního investování“ se rozumí subjekt,
 který získává kapitál od většího množství investorů s cílem investovat tento
 kapitál ve prospěch těchto investorů v souladu se stanovenou investiční
 politikou a který není povinen získat povolení podle článku 5 směrnice
 2009/65/ES;
 (c)
 „kvalifikovanými investicemi“ se rozumí nástroje
 investování do vlastního kapitálu nebo kvazivlastního kapitálu, které jsou emitované:
 –
 kvalifikovaným podnikem v portfoliu a získané přímo
 kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu od kvalifikovaného podniku v
 portfoliu nebo
 –
 kvalifikovaným podnikem v portfoliu výměnou za
 majetkový cenný papír vydaný kvalifikovaným podnikem v portfoliu nebo
 –
 podnikem, jehož je kvalifikovaný podnik
 v portfoliu dceřinou společností, který byl získán kvalifikovaným fondem
 rizikového kapitálu výměnou za kapitálový nástroj vydaný kvalifikovaným
 podnikem v portfoliu;
 (d)
 „kvalifikovaným podnikem v portfoliu“ se rozumí
 podnik, který v době investice kvalifikovaným fondem rizikového kapitálu
 nebyl registrován na regulovaném trhu definovaném v čl. 4 odst. 1
 bodě 14 směrnice 2004/39/ES, který zaměstnává méně než 250 zaměstnanců a jehož
 roční obrat není vyšší než 50 milionů EUR, nebo jehož roční rozvaha nepřesahuje
 43 milionů EUR a který není sám subjektem kolektivního investování;
 (e)
 „vlastním kapitálem“ se rozumí vlastnický podíl v podniku,
 který má podobu akcií nebo jiné formy účasti na kapitálu kvalifikovaného
 podniku v portfoliu, jenž byl vydán investorům;
 (f)
 „kvazivlastním kapitálem“ se rozumí jakýkoli
 nástroj, u něhož je výnos založen především na ziscích nebo ztrátách
 kvalifikovaného podniku v portfoliu a který není zajištěn v případě selhání;
 (g)
 „uváděním na trh“ se rozumí přímé nebo nepřímé nabízení
 nebo umísťování podílových jednotek nebo akcií fondu rizikového kapitálu, který
 správce fondu rizikového kapitálu spravuje, investorům s bydlištěm nebo se
 sídlem v Unii z podnětu správce nebo jeho jménem;
 (h)
 „upsaným kapitálem“ se rozumí jakýkoli závazek,
 kterým se daná osoba zavazuje nabýt podíl ve fondu rizikového kapitálu nebo do
 tohoto fondu učinit kapitálové vklady;
 (i)
 „správcem fondu rizikového kapitálu“ se rozumí
 právnická osoba, jejímž předmětem podnikatelské činnosti je správa jednoho nebo
 více kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu;
 (j)
 „domovským členským státem“ se rozumí členský stát,
 v němž je správce fondu rizikového kapitálu usazen nebo zde má své sídlo;
 (k)
 „hostitelským členským státem se rozumí členský
 stát, který není jeho domovským členským státem, v němž správce fondu
 rizikového kapitálu nabízí kvalifikované fondy rizikového kapitálu
 v souladu s tímto nařízením;
 (l)
 „příslušným orgánem“ se rozumí vnitrostátní orgán,
 jejž domovský členský stát na základě právních předpisů pověří registrací
 správců subjektů kolektivního investování uvedených v článku 2 odstavci 1.
 KAPITOLA II
 PODMÍNKY POUŽÍVÁNÍ OZNAČENÍ „EVROPSKÝ FOND RIZIKOVÉHO KAPITÁLU“
 Článek 4
 Správci fondů rizikového kapitálu, kteří
 splňují požadavky stanovené v této kapitole, jsou oprávněni používat
 označení „evropský fond rizikového kapitálu“ v rámci uvádění
 kvalifikovaných fondů rizikového kapitálu na trh v Unii.
 Článek 5
 1.
 Správce fondu rizikového kapitálu zajistí, aby při
 získávání jiných