text:
výše náhrady škody
 1)
 Odpovídá-li dopravce za celkovou ztrátu zboží, bude
 patřičné odškodnění rovno hodnotě zboží v místě a v
 den, kdy muselo být podle smlouvy o přepravě dodáno. Dodání
 neoprávněné osobě se posuzuje jako ztráta.
 2)
 Při částečné ztrátě nebo
 poškození zboží poskytne dopravce náhradu škody jen ve výši snížené hodnoty.
 3)
 Hodnota zboží se určuje podle komoditní ceny
 na burze, a pokud taková cena nebyla stanovena, podle tržní ceny, nebo při
 neexistenci obou podle obecné hodnoty zboží stejného druhu a vlastností v
 místě dodání.
 4)
 U zboží, které je v důsledku své povahy
 vystaveno běžné ztrátě objemu nebo hmotnosti, odpovídá dopravce bez
 ohledu na dobu trvání přepravy jen za část úbytku, která
 přesáhne normální úbytek, jenž byl smluvními stranami stanoven ve
 smlouvě o přepravě, nebo jenž byl - při neexistenci
 takového ujednání - stanoven v platných předpisech či podle
 zvyklostí platných v místě dodání.
 5)
 Ustanoveními tohoto článku není dotčeno
 právo dopravce na přepravné, jak je sjednáno ve smlouvě o
 přepravě, nebo - při neexistenci takového ujednání - jak je
 stanoveno v příslušných vnitrostátních předpisech nebo podle
 zvyklostí.
 Článek 20 Nejvyšší
 částka odpovědnosti
 1)
 Dopravce neodpovídá s výhradou článku 21 a
 odstavce 4 tohoto článku v žádném případě za částku vyšší
 než 666,67 zúčtovacích jednotek za každé balení nebo jinou nákladovou
 jednotku, nebo za dvě zúčtovací jednotky za každý kilogram hmotnosti
 ztraceného nebo poškozeného zboží uvedeného v přepravní listině,
 podle toho, která částka je vyšší. Jestliže u balení nebo jiné nákladové
 jednotky jde o kontejner a jestliže v přepravní listině nejsou
 uvedeny jiné nákladové jednotky nebo balení než ty, jež jsou zabaleny v
 kontejneru, uplatní se místo 666,67 zúčtovacích jednotek částka 1 500
 zúčtovacích jednotek za kontejner bez uloženého zboží, a navíc
 25 000 zúčtovacích jednotek za zboží v kontejneru uložené.
 2)
 Bude-li pro upevnění zboží použit kontejner,
 paleta nebo obdobné přepravní zařízení, považuje se balení nebo jiné
 nákladové jednotky, které jsou v přepravní listině uvedeny jako
 zabalené v takovém přepravním zařízení nebo na něm, za balení
 nebo nákladové jednotky. V opačném případě se zboží v takovém
 přepravním zařízení nebo na něm považuje za jednu nákladovou
 jednotku. V případech, kdy bylo ztraceno nebo poškozeno přepravní
 zařízení samotné, považuje se toto zařízení, pokud nepatří dopravci
 nebo pokud je dopravce neposkytl jinak, za zvláštní nákladovou jednotku.
 3)
 Za škody v důsledku opožděného dodání
 odpovídá dopravce jen do výše jednonásobku přepravného. Poskytnuté náhrady
 škody podle odstavce 1 a první věty tohoto odstavce nesmí však celkem
 přesáhnout částku, která by podle odstavce 1 vyplynula za úplnou
 ztrátu zboží, ohledně něhož odpovědnost vznikla.
 4)
 Nejvyšší částky odpovědnosti uvedené v
 odstavci 1 se nepoužijí:
 a)
 jestliže byla povaha a vyšší hodnota zboží nebo
 přepravního zařízení výslovně zaznamenána v přepravní
 listině a dopravce tyto údaje nepopřel, nebo
 b)
 jestliže strany výslovně sjednaly vyšší
 částku odpovědnosti.
 5)
 Celková částka, kterou má jako náhradu za
 stejnou škodu poskytnout dopravce, další dopravce a jejich zaměstnanci a zástupci,
 nesmí překročit nejvyšší částku odpovědnosti stanovenou v
 tomto článku.
 Článek 21 Ztráta
 práva na omezení odpovědnosti
 1)
 Dopravce nebo další dopravce


text:
se nemůže
 dovolávat zproštění odpovědnosti nebo omezení odpovědnosti
 stanovené v této úmluvě nebo sjednané ve smlouvě o přepravě,
 jestliže se prokáže, že se škody dopustil sám jednáním nebo opomenutím s
 úmyslem škodu přivodit, nebo lehkomyslností s vědomím toho, že taková
 škoda pravděpodobně vznikne.
 2)
 Zaměstnanci jednající za dopravce nebo dalšího
 dopravce se rovněž nemohou dovolávat zproštění odpovědnosti a
 omezení odpovědnosti stanovené v této úmluvě nebo sjednané ve
 smlouvě o přepravě, jestliže se prokáže, že škodu způsobili
 některým ze způsobů uvedených v odstavci 1.
 Článek 22
 Věcný rozsah
 použití zproštění odpovědnosti a limitů odpovědnosti
 Zproštění odpovědnosti a limity
 odpovědnosti stanovené v této úmluvě nebo sjednané ve smlouvě o
 přepravě platí pro každý nárok z důvodu ztráty, poškození nebo
 opožděného dodání zboží, který je předmětem smlouvy o přepravě,
 bez ohledu na to, zda se nárok opírá o smlouvu o přepravě,
 nedovolené jednání nebo jiný právní důvod.
 KAPITOLA VI LHŮTY
 PRO UPLATNĚNÍ NÁROKŮ
 Článek 23 Oznámení
 škod
 1)
 Bezvýhradné přijetí zboží příjemcem
 zakládá domněnku, že dopravce dodal zboží ve stejné kvalitě a
 množství, v jakém je převzal k přepravě.
 2)
 Dopravce a příjemce mohou požadovat, aby byl
 stav a množství zboží při dodání zkontrolován za přítomnosti obou
 stran.
 3)
 Je-li ztráta nebo poškození zboží zjevně
 patrná, musí být každá výhrada příjemce učiněna písemně
 nejpozději při dodání a příjemce musí specifikovat obecný
 charakter škody, pakliže nedošlo ke společné kontrole stavu zboží
 dopravcem a příjemcem.
 4)
 Není-li ztráta nebo poškození zboží zjevně
 patrná, musí být každá výhrada příjemce učiněna písemně do
 7 kalendářních dnů po dodání zboží, přičemž bude uveden
 obecný charakter škody, a poškozený v tomto případě prokáže, že škoda
 vznikla v období, kdy se zboží nacházelo v péči dopravce.
 5)
 Za škody v důsledku opožděného dodání
 zboží nebude poskytnuta žádná náhrada, ledaže by příjemce mohl prokázat,
 že dopravci do jednadvaceti po sobě jdoucích kalendářních dnů po
 dodání zaslal oznámení o opožděném dodání a že toto oznámení bylo dopravci
 doručeno.
 Článek 24
 Promlčení
 1)
 Všechny nároky ze smlouvy podléhající této
 úmluvě se promlčují po uplynutí jednoho roku ode dne, kdy zboží bylo
 nebo mělo být dodáno příjemci. Na den, kdy lhůta začíná, se
 při výpočtu nebere zřetel.
 2)
 Ten, vůči komu byl vznesen nárok,
 může kdykoli během trvání lhůty tuto lhůtu prodloužit
 písemným prohlášením vůči poškozenému. Tuto lhůtu lze
 opětovně prodloužit dalším prohlášením nebo prohlášeními.
 3)
 Pro zastavení a přerušení promlčení se
 použijí příslušné zákony státu, kterými se řídí smlouva o
 přepravě. Ohlášením nároku v rozdělovacím řízení na provedení
 omezené odpovědnosti se promlčení přerušuje.
 4)
 Regresní nárok vůči osobě, která má
 odpovědnost podle této úmluvy, lze uplatnit i po uplynutí promlčecí
 lhůty stanovené v odstavcích 1 a 2, jestliže tento nárok bude vznesen do
 90 dnů ode dne, kdy osoba oprávněná ke vznesení postihu nárok
 uspokojila, nebo kdy byl nárok soudně zažalován, nebo jestliže řízení
 trvá déle podle příslušných zákonů státu, kde řízení probíhá.
 5)
 Promlčené nároky nelze uplatnit protižalobou
 ani námitkami.
 KAPITOLA VII OMEZENÍ
 VOLNOSTI PŘI UZAVÍRÁNÍ SMLUV
 Článek 25 Neplatná
 ujednání
 1)
 S výhradou článku 20 odstavec 4 je neplatné
 každé smluvní

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
ujednání za účelem vyloučení, omezení nebo zvýšení
 odpovědnosti dopravce, dalšího dopravce, jejich zaměstnanců nebo
 zástupců podle této úmluvy, přenesení důkazního břemene za
 tuto odpovědnost nebo zkrácení oznamovací a promlčecí lhůty
 podle článků 23 a 24. Každé ujednání za účelem postoupení
 nároků z pojištění zboží dopravci je rovněž neplatné.
 2)
 Nehledě na ustanovení odstavce 1 a na
 článek 21 jsou přípustná ta smluvní ustanovení, v nichž bude
 stanoveno, že dopravce neodpovídá za škody, jež:
 a)
 budou způsobeny jednáním nebo opomenutím
 vůdce plavidla, lodivoda nebo jiných osob, které loď obsluhují, nebo
 tlačného či vlečného člunu při nautickém vedení nebo při
 sestavování či rušení tlačné anebo vlečné soustavy, za
 předpokladu, že dopravce splnil veškeré povinnosti ohledně posádky
 stanovené v článku 3 odstavec 3, ledaže by se jednání nebo opomenutí
 dopustili s úmyslem škodu přivodit nebo lehkomyslností s vědomím, že
 taková škoda pravděpodobně vznikne;
 b)
 budou způsobeny požárem nebo výbuchem na
 palubě plavidla, ledaže bude prokázáno, že požár nebo výbuch byly
 způsobeny zaviněním dopravce nebo dalšího dopravce nebo jejich
 zaměstnanců či zástupců nebo vadou lodě;
 c)
 vzniknou na základě závad lodě ve
 vlastnictví dopravce nebo na základě závad najaté či pronajaté
 (charterové) lodě, existujících již před cestou, jestliže dopravce
 může prokázat, že závady nemohly být přes vynaložení
 patřičné péče odhaleny do začátku cesty.
 KAPITOLA VIII
 DODATEČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 26
 Společná havárie
 Touto úmluvou není dotčeno použití
 ustanovení smlouvy o přepravě nebo vnitrostátního práva o
 výpočtu škody a o povinnosti přispět v případě
 společné havárie.
 Článek 27
 Jiné použitelné
 předpisy a jaderné škody
 1)
 Tato úmluva nemění práva a povinnosti
 dopravce, jež jsou uvedeny v mezinárodních úmluvách nebo ve vnitrostátním právu
 o omezení odpovědnosti vlastníků vnitrozemských nebo námořních
 plavidel.
 2)
 Dopravce je zproštěn odpovědnosti, která
 mu podle této úmluvy přísluší, za škodu způsobenou jadernou havárií,
 jestliže podle zákonů a předpisů státu, jimiž se řídí
 odpovědnost v oblasti jaderné energie, odpovídá za škodu majitel jaderného
 zařízení nebo jiná oprávněná osoba.
 Článek 28
 Zúčtovací jednotka
 Zúčtovací jednotka uvedená v článku
 20 této úmluvy je zvláštní právo čerpání stanovené Mezinárodním
 měnovým fondem. Částky uvedené v článku 20 budou
 přepočteny na měnu státu podle hodnoty této měny v den rozsudku
 nebo v den, na němž se obě strany dohodnou. Hodnota měny
 smluvního státu, jenž je členem Mezinárodního měnového fondu, ke
 zvláštnímu právu čerpání se vypočte podle metody hodnocení, kterou
 Mezinárodní měnový fond v příslušný den skutečně používá
 pro své vlastní operace a transakce.
 Článek 29
 Doplňující vnitrostátní právo
 1)
 V případech neupravených touto úmluvou se
 smlouva o přepravě bude řídit právem toho státu, které si strany
 zvolily.
 2)
 Pokud k takové dohodě nedojde, bude
 uplatněno právo státu, s nímž je smlouva o přepravě
 nejtěsněji spojena.
 3)
 Má se za to, že smlouva o přepravě je
 nejtěsněji spojena se státem, ve kterém je umístěno hlavní místo
 podnikání dopravce v okamžiku uzavření smlouvy, jestliže přístav
 nakládky nebo místo převzetí zboží či přístav vykládky nebo
 místo dodání zboží či hlavní místo podnikání odesílatele je rovněž
 umístěno v tomto státě. Nenachází-li se žádná pobočka dopravce
 na souši, nýbrž dopravce uzavírá smlouvu o přepravě


text:
na
 palubě svého plavidla, má se za to, že smlouva je nejtěsněji
 spojena se státem, ve kterém je plavidlo evidováno nebo jehož vlajku nese,
 pokud se v tomto státě nachází i místo nakládky nebo místo převzetí
 či hlavní místo podnikání odesílatele.
 4)
 Právem státu, kde se zboží nachází, se řídí
 skutečné záruky přiznané dopravci ohledně nároků
 stanovených v článku 10 odstavec 1.
 KAPITOLA IX
 PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE
 ROZSAHU POUŽITÍ
 Článek 30
 Přeprava na
 určitých vnitrozemských vodních cestách
 1)
 Každý stát může při podpisu této úmluvy
 nebo při její ratifikaci, přijetí, schválení nebo při
 přístupu k ní prohlásit, že tuto úmluvu nepoužije na smlouvy týkající se
 přepravy na určitých vnitrozemských vodních cestách na svém území,
 jež nepodléhají mezinárodnímu plavebnímu režimu a nepředstavují spojnici
 mezi těmito mezinárodními vodními cestami. Takové prohlášení však nelze
 učinit s cílem vyloučit veškeré důležité vodní cesty tohoto
 státu.
 2)
 Je-li předmětem smlouvy o
 přepravě vnitrozemskou plavbou přeprava zboží bez
 překládky, jak na vodních cestách neuvedených v prohlášení podle odstavce
 1 tohoto článku, tak i na vodních cestách uvedených v tomto prohlášení,
 bude tato úmluva použita rovněž pro tuto smlouvu, ledaže by trasa projetá
 na vodních cestách uvedených na druhém místě byla delší.
 3)
 Je-li předmětem smlouvy o
 přepravě vnitrozemskou plavbou přeprava zboží bez
 překládky, jak na vodních cestách neuvedených v prohlášení podle odstavce
 1 tohoto článku, tak i na vodních cestách uvedených v tomto prohlášení,
 bude tato úmluva použita rovněž pro tuto smlouvu, ledaže by trasa projetá
 na vodních cestách uvedených na druhém místě byla delší. Bylo-li učiněno
 prohlášení podle odstavce 1, může každý další smluvní stát prohlásit, že
 ani on nepoužije žádná ustanovení této úmluvy na smlouvy zmíněné v tomto
 prohlášení.
 4)
 Prohlášení učiněné podle tohoto odstavce
 je účinné v okamžiku vstupu této úmluvy v platnost v
 případě státu, který učinil prohlášení v souladu s odstavcem 1,
 nejdříve však v okamžiku vstupu úmluvy v platnost pro stát, který
 učinil prohlášení podle tohoto odstavce. Prohlášení podle odstavců 1
 a 3 může být kdykoliv zcela nebo zčásti vzato zpět oznámením
 depozitáři s uvedením okamžiku, k němuž pozbývá účinnosti.
 Zpětvzetí prohlášení nemá žádný vliv na již uzavřené smlouvy.
 Článek 31
 Rozšíření místního
 rozsahu použití
 Každý stát může při podpisu této
 úmluvy, při její ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu
 k ní či kdykoli později prohlásit, že použije tuto úmluvu:
 a)
 na smlouvy o přepravě, v nichž leží
 přístav nakládky nebo místo převzetí a přístav vykládky nebo
 místo určení na jeho výsostném území;
 b)
 odchylně od článku 1 odstavec 5 i na
 bezúplatné přepravy.
 Článek 32
 Regionální předpisy
 o odpovědnosti
 1)
 Každý stát může při podpisu této úmluvy,
 při jejím přijetí, schválení nebo přístupu k ní či
 kdykoli později učinit prohlášení, že s ohledem na přepravu
 zboží mezi přístavy nakládky či místy převzetí a přístavy
 vykládky či místy dodání, z nichž oba jsou umístěny na jeho výsostném
 území nebo jedno místo je umístěno na jeho výsostném území a druhé na
 území státu, který učinil stejné prohlášení, neodpovídá dopravce za škody,
 které byly způsobeny jednáním nebo opomenutím vůdce plavidla,
 lodivoda nebo jiné


text:
osoby, která plavidlo obsluhuje, nebo tlačného či
 vlečného člunu při nautickém vedení nebo při sestavování
 tlačné nebo vlečné sestavy, za podmínky, že dopravce splnil své
 povinnosti ohledně posádky stanovené v článku 3 odstavec 3, ledaže by
 jejich jednání nebo opomenutí bylo uskutečněno s úmyslem
 způsobit škodu nebo lehkomyslně a s vědomím, že taková škoda
 pravděpodobně vznikne.
 2)
 Předpis o odpovědnosti podle odstavce 1
 nabývá účinnosti mezi dvěma smluvními státy současně se
 vstupem úmluvy v platnost pro druhý stát, který učinil totéž prohlášení.
 Učinil-li některý stát toto prohlášení po vstupu úmluvy v platnost,
 nabude předpis o odpovědnosti podle odstavce 1 účinnosti první
 den měsíce, který následuje tři měsíce po okamžiku, kdy bylo
 toto prohlášení oznámeno depozitáři. Tento předpis o
 odpovědnosti se uplatní pouze na smlouvy o přepravě, které budou
 uzavřeny poté, kdy předpis o odpovědnosti vstoupí v platnost.
 3)
 Prohlášení učiněné podle odstavce 1
 může být kdykoliv vzato zpět oznámením depozitáři. V
 případě zpětvzetí pozbývá předpis o odpovědnosti podle
 odstavce 1 platnosti první den měsíce následujícího po oznámení nebo k
 pozdějšímu datu uvedenému v tomto oznámení. Zpětvzetí neplatí pro
 smlouvy o přepravě, které byly uzavřeny před pozbytím
 platnosti tohoto předpisu o odpovědnosti.
 KAPITOLA X
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 33
 Podpis, ratifikace,
 přijetí, schválení, přístup
 1)
 Tato úmluva bude v hlavním sídle depozitáře k
 dispozici k podpisu pro všechny státy po dobu jednoho roku. Lhůta k
 podpisu počíná dnem, kdy depozitář oznámí, že jsou k dispozici k
 dispozici veškeré autentické verze této úmluvy.
 2)
 Státy se mohou stát smluvními stranami této úmluvy,
 a)
 jestliže ji podepíší bez výhrady ratifikace,
 přijetí nebo schválení, nebo
 b)
 jestliže ji podepíší s výhradou ratifikace,
 přijetí nebo schválení a poté ji ratifikují, přijmou nebo schválí,
 nebo
 c)
 jestliže k ní přistoupí po uplynutí lhůty
 stanovené k podpisu.
 3)
 Ratifikační listiny, listiny o přijetí,
 schválení nebo přístupu budou uloženy u depozitáře.
 Článek 34 Vstup v
 platnost
 1)
 Tato úmluva vstoupí v platnost první den
 měsíce, který následuje po uplynutí tří měsíců od okamžiku,
 k němuž podepsalo tuto úmluvu pět států bez výhrady ratifikace,
 přijetí nebo schválení nebo u depozitáře uložilo ratifikační
 listinu, listinu o přijetí, schválení nebo listinu o přístupu.
 2)
 Pro každý stát, který podepíše tuto úmluvu bez
 výhrady ratifikace, přijetí nebo schválení nebo uloží ratifikační
 listinu, listinu o přijetí, schválení nebo listinu o přístupu u
 depozitáře po vstupu této úmluvy v platnost, vstoupí úmluva v platnost
 prvním dnem měsíce následujícího po uplynutí lhůty tří
 měsíců od okamžiku podpisu úmluvy bez výhrady ratifikace,
 přijetí nebo schválení, nebo uložení ratifikační listiny, listiny o
 přijetí, schválení nebo listiny o přístupu u depozitáře.
 Článek 35
 Výpověď
 1)
 Tuto úmluvu může smluvní stát
 vypovědět po uplynutí jednoho roku od okamžiku, kdy pro
 příslušný stát vstoupila v platnost.
 2)
 Oznámení o výpovědi se ukládá u
 depozitáře.
 3)
 Výpověď nabývá účinnosti prvním dnem
 měsíce, který následuje po uplynutí jednoho roku od okamžiku uložení
 oznámení o výpovědi nebo po delším časovém úseku, který je v oznámení
 uveden.
 Článek 36 Revize a
 změna
 Depozitář svolá konferenci smluvních
 států k revizi nebo změně úmluvy, jestliže to vyžaduje


text:
alespoň jedna třetina smluvních států.
 Článek 37
 Revize nejvyšších
 částek odpovědnosti a účtovacích jednotek
 1)
 Nehledě na ustanovení článku 36 je
 depozitář povinen, jestliže je předložen návrh na revizi částek
 uvedených v článku 20 odstavec 1 nebo na nahrazení jednotky stanovené v
 článku 28 jinou jednotkou, na žádost nejméně jedné čtvrtiny
 smluvních stran této úmluvy všem členům Evropské hospodářské
 komise OSN, Ústřední komise pro plavbu po Rýně a Dunajské komise a
 dále všem smluvním státům tento návrh předložit a svolat konferenci,
 jejímž výhradním účelem bude změna částek uvedených v
 článku 20 odstavec 1 nebo nahrazení jednotky stanovené v článku 28
 jinými jednotkami.
 2)
 Tato konference může být svolána nejdříve
 šest měsíců ode dne doručení takového návrhu.
 3)
 Všechny smluvní státy této úmluvy jsou
 oprávněny se konference zúčastnit bez ohledu na to, zda jsou
 členy organizací uvedených v odstavci 1 nebo nikoliv.
 4)
 O změnách rozhoduje dvoutřetinová
 většina smluvních států úmluvy přítomných na konferenci a
 účastnících se hlasování, za předpokladu, že při hlasování je
 přítomna nejméně polovina smluvních států úmluvy.
 5)
 Při poradách o změně částek
 uvedených v článku 20 odstavec 1 bere konference v úvahu zkušenosti
 získané z událostí vedoucích ke škodním událostem a zejména rozsah takto
 vzniklých škod, změny reálné hodnoty peněz a vliv zamýšlené
 změny na pojistné náklady.
 6)
 a)
 Změna částek podle tohoto článku
 může vstoupit v účinnost nejdříve pět let poté, kdy byla
 tato úmluva otevřena k podpisu, a nejdříve pět let poté, kdy
 vstoupila v platnost předchozí změna podle tohoto článku.
 b)
 Částka nesmí být zvýšena tak, aby
 překročila částku, která odpovídá nejvyšší částce
 odpovědnosti stanovené v této úmluvě včetně 6 % p. a.
 počítaných podle složeného úrokování ode dne, kdy byla tato úmluva
 otevřena k podpisu.
 c)
 Částka nesmí být zvýšena tak, aby
 překročila částku, která odpovídá trojnásobku nejvyšší
 částky odpovědnosti stanovené v této úmluvě.
 7)
 Depozitář oznámí všem smluvním státům
 každou změnu, o které bylo rozhodnuto podle odstavce 4. Taková změna
 se považuje za přijatou po uplynutí lhůty 18 měsíců ode dne
 oznámení, pokud během této lhůty nesdělí depozitáři
 nejméně čtvrtina států, které byly v době rozhodování o
 změně smluvními státy, že tuto změnu nepřijímají; v takovém
 případě je změna odmítnuta a nenabude účinnosti.
 8)
 Změna považovaná podle odstavce 7 za
 přijatou vstoupí v platnost 18 měsíců po svém přijetí.
 9)
 Všechny smluvní státy jsou touto změnou vázány,
 pokud tuto úmluvu v souladu s článkem 35 nevypoví nejpozději šest
 měsíců před vstupem této změny v platnost.
 Výpověď nabývá účinnosti se vstupem změny v platnost.
 10)
 Jestliže bylo rozhodnuto o změně, avšak
 neuplynula lhůta 18 měsíců pro její přijetí, je stát, který
 se během této lhůty stane smluvním státem, touto změnou vázán,
 jestliže příslušná změna vstoupí v platnost. Stát, který se stane
 smluvním státem po uplynutí této lhůty, je vázán změnou přijatou
 podle odstavce 7. V případech uvedených v tomto odstavci je stát touto
 změnou vázán, jakmile tato změna vstoupí v platnost nebo jakmile
 vstoupí v platnost pro tento stát tato úmluva, pokud tento okamžik nastane
 později.
 Článek 38
 Depozitář
 1)
 Tato úmluva bude


text:
uložena u vlády Maďarské
 republiky.
 2)
 Depozitář
 a)
 sdělí všem státům, které se
 účastnily Diplomatické konference o Budapešťské úmluvě o
 smlouvě o přepravě zboží po vnitrozemských vodních cestách, za
 účelem kontroly současný text úmluvy v oficiální jazykové verzi,
 která nebyla k dispozici v době konání konference;
 b)
 informuje všechny státy uvedené v písmenu a) výše o
 každém návrhu na změnu textu sděleného podle písmene a) výše;
 c)
 určí datum, kdy všechny oficiální jazykové
 verze úmluvy budou uvedeny do vzájemné shody a budou považovány za autentické;
 d)
 sdělí všem státům uvedeným v písmenu a)
 výše datum určený v souladu s písmenem c) výše;
 e)
 předá všem státům pozvaným na
 Diplomatickou konferenci o Budapešťské úmluvě o smlouvě o
 přepravě zboží po vnitrozemských vodních cestách a těm, které
 podepsaly tuto úmluvu nebo k ní přistoupily, ověřené kopie této
 úmluvy;
 f)
 informuje veškeré státy, které podepsaly tuto
 úmluvu nebo k ní přistoupily,
 i.
 o každém novém podpisu, oznámení nebo prohlášení s
 uvedením okamžiku, kdy k podpisu, uložení, oznámení nebo k prohlášení došlo;
 ii.
 o okamžiku vstupu této úmluvy v platnost;
 iii.
 o každé výpovědi této úmluvy s uvedením
 okamžiku, k němuž výpověď nabývá účinnosti;
 iv.
 o každé změně úmluvy přijaté podle
 článku 36 nebo 37 s uvedením okamžiku, k němuž změna vstupuje v
 platnost;
 v.
 o každém sdělení vyžadovaném na základě
 ustanovení této úmluvy.
 3)
 Po vstupu této úmluvy v platnost předá
 depozitář ověřený opis úmluvy k registraci a ke
 zveřejnění podle článku 102 Charty Organizace spojených
 národů.
 Dáno v Budapešti dne 22. června 2001 v
 jednom původním vyhotovení, jehož německé, francouzské, anglické,
 nizozemské a ruské znění jsou stejně autentická.
 NA DŮKAZ TOHO tuto úmluvu podepsali
 zmocnění signatáři, pověření k tomu svými vládami.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52005SC0508
 Předloha Rozhodnutí smíšeného výboru EHP kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP - Předloha společného postoje Společenství /* SEK/2005/0508 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 19.4.2005SEK(2005) 508 v konečném zněníPředlohaROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHPkterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP- Předloha společného postoje Společenství - (předložená Komisí)ODŮVODNĚNÍ1. Pro zajištění nezbytné právní jistoty a jednotnosti má Smíšený výbor EHP začlenit veškeré příslušné právní předpisy Společenství do Dohody o EHP co nejdříve po jejich přijetí.2. Smíšený výbor EHP by měl proto přijmout připojenou předlohu rozhodnutí za účelem změny přílohy XIII Dohody o EHP doplněním nedávno přijatého acquis v oblasti dopravy. Rozhodnutí se týká tohoto nařízení:32004 R 0881 : Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 881/2004 ze dne 29. dubna 2004 o zřízení Evropské agentury pro železnice (Úř. věst. L 164, 30. 4. 2004, s. 1, ve znění opravy v Úř. věst. L 220, 21. 6. 2004).3. Předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP stanoví rámec pro účast států ESVO EHP v Evropské agentuře pro železnice, mimo jiné zejména opatření týkající se finančního příspěvku států ESVO EHP, uplatňování Protokolu o výsadách a imunitách Evropských Společenství a příslušných pravidel podle uvedeného protokolu státy ESVO EHP, jakož i postupů pro jejich účast ve výboru zřízeném nařízením, tj. plnou účast se stejnými právy a povinnostmi jako členské státy EU, s výjimkou hlasovacího práva.4. Ustanovení čl. 1 odst. 3 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 2894/94 o některých prováděcích pravidlech k Dohodě o EHP uvádí, že Rada zaujímá postoj Společenství k rozhodnutím, jimiž se s podstatnými změnami rozšiřují právní předpisy Společenství.5. Předloha rozhodnutí Smíšeného výboru EHP se předkládá Radě ke schválení, po němž při nejbližší příležitosti Komise předloží postoj Společenství ve Smíšeném výboru EHP.PředlohaROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHPkterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:1. Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. ... / ... ze dne ...[1].2. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 881/2004 ze dne 29. dubna 2004 o zřízení Evropské agentury pro železnice[2], ve znění opravy v Úř. věst. L 220, 21. 6. 2004, s. 3, si klade za cíl zvýšit úroveň interoperability železničních systémů a vypracovávat společný přístup k bezpečnosti evropského železničního systému.3. Činnosti agentury mohou ovlivnit úroveň železniční interoperability a bezpečnosti v Evropském hospodářském prostoru.4. Nařízení (ES) č. 881/2004, ve znění opravy v Úř. věst. L 220, 21. 6. 2004, s. 3, by proto mělo být začleněno do Dohody, aby byla umožněna plná účast států ESVO v Evropské agentuře pro železnice,ROZHODL TAKTO:Článek 1Příloha XIII Dohody se mění podle přílohy tohoto rozhodnutí.Článek 2Znění nařízení (ES) č. 881/2004, ve znění opravy v Úř. věst. L 220, 21. 6. 2004, s. 3, v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie , jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost


text: dnem [...] za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody*.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne [...].Za Smíšený výbor EHPpředseda nebo předsedkynětajemníci Smíšeného výboru EHPPŘÍLOHArozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. [...]Za bod 42e (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES) přílohy XIII Dohody se vkládá nový bod, který zní:„42f. 32004 R 0881 : Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 881/2004 ze dne 29. dubna 2004 o zřízení Evropské agentury pro železnice (Úř. věst. L 164, 30. 4. 2004, s. 1), ve znění opravy v Úř. věst. L 220, 21. 6. 2004, s. 3.Pro účely Dohody se nařízení upravuje takto:a) Není-li níže stanoveno jinak a bez ohledu na ustanovení protokolu 1 k Dohodě, má se za to, že výrazy „členský stát“ nebo „členské státy“ a další výrazy odkazující na jeho/jejich veřejnoprávní subjekty obsažené v nařízení zahrnují kromě svého významu v nařízení i státy ESVO a jejich veřejnoprávní subjekty. Použije se odstavec 11 protokolu 1.b) Pokud jde o státy ESVO, je agentura v případě potřeby nápomocna Kontrolnímu úřadu ESVO nebo Stálému výboru při výkonu jejich příslušných úkolů.c) V pracovních skupinách zřízených agenturou jsou přiměřeně zastoupeny státy ESVO.d) V článku 23 se doplňuje nový odstavec, který zní:„Státy ESVO použijí na agenturu a její zaměstnance Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství a příslušná pravidla přijatá podle uvedeného protokolu.“e) V článku 24 se doplňuje nový odstavec, který zní:„5. Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství může výkonný ředitel agentury zaměstnávat na základě smluv státní příslušníky států ESVO, kteří v plném rozsahu požívají svých občanských práv.“f) V čl. 25 odst. 2 písm. b) se slova „Evropskému parlamentu, Radě a Komisi“ nahrazují slovy „Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Kontrolnímu úřadu ESVO“.g) V článku 26 se doplňuje nový odstavec, který zní:„5. Státy ESVO se plně podílejí na činnosti správní rady a mají v jejím rámci stejná práva a povinnosti jako členské státy EU, s výjimkou hlasovacího práva.“h) V článku 33 se doplňuje nový odstavec, který zní:„4. Byla-li inspekce provedena ve státě ESVO, zašle agentura zprávu rovněž Kontrolnímu úřadu ESVO.“i) V čl. 37 odst. 1 se doplňuje nová věta, která zní:„Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise se pro účely uplatňování tohoto nařízení vztahuje rovněž na jakékoliv dokumenty agentury týkající se států ESVO.“j) V článku 38 se doplňuje nový odstavec, který zní:„10. Státy ESVO se podílejí na finančním příspěvku Společenství uvedeném v první odrážce odstavce 2. Pro tento účel se použijí obdobně postupy uvedené v čl. 82 odst. 1 písm. a) a protokolu 32 k Dohodě.““Předběžná poznámkaSoučasně s přijetím tohoto rozhodnutí Smíšeného výboru EHP by mělo být rovněž přijato toto společné prohlášení:Společné prohlášení pro zanesení do schváleného zápisu o rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, kterým se do Dohody začleňuje nařízení (ES) č. 881/2004.„Po přijetí tohoto rozhodnutí Smíšeného výboru EHP a do jeho vstupu v platnost může správní rada


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52005PC0161
 Návrh rozhodnutí Rady ohledně dočasného zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice (Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice 2001/18/ES /* KOM/2005/0161 konecném znení */
 V Bruselu dne 26.4.2005KOM(2005) 161 v konečném znění.NávrhROZHODNUTÍ RADYohledně dočasného zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice 2001/18/ES.(předložená Komisí)ODŮVODNĚNÍ1. Ve věci uvedení na trh geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie T25) bylo rozhodnutím Komise 98/293/ES ze dne 22. dubna 1998 v souladu se směrnicí Rady 90/220/EHS rozhodnuto udělit souhlas k uvedení produktu na trh.2. Dne 3. srpna 1998 francouzské orgány udělily souhlas k uvedení tohoto produktu na trh.3. Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS, se postupy týkající se oznámení o uvedení na trh geneticky modifikovaných organismů, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.4. V souladu s článkem 16 směrnice 90/220/EHS informovaly dne 8. května 2000 rakouské orgány Komisi o rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej geneticky modifikované kukuřice a udaly důvody svého rozhodnutí.5. Vědecký výbor pro rostliny usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska k tomuto produktu.6. Dne 9. ledna, jakož i 9. a 17. února 2004 předložilo Rakousko Komisi dodatečné informace podporující svá vnitrostátní opatření ohledně kukuřice linie T25.7. Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové vědecké důkazy, které by zrušily platnost posouzení rizika pro životní prostředí v případě kukuřice linie T25 a které by odůvodnily zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Rakousku.8. Za těchto okolností Komise s přihlédnutím k článku 23 směrnice 2001/18/ES přijme rozhodnutí postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice, a v této souvislosti se použijí články 5 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.9. Vzhledem k tomu, že Vědecký výbor pro rostliny a Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudily, že tento produkt nepředstavuje riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí, připravila Komise předlohu rozhodnutí, ve kterém žádá Rakousko o zrušení opatření týkajících se kukuřice linie T25.10. Předloha rozhodnutí byla předložena v souladu s čl. 5 odst. 2 rozhodnutí 1999/468/ES k vyjádření stanoviska výboru zřízenému podle článku 30 směrnice 2001/18/ES.11. Výbor nezaujal po konzultaci dne 29. listopadu 2004 k předloze stanovisko, a proto Komise předloží v souladu s čl. 5 odst. 4 rozhodnutí 1999/468/ES Radě neprodleně návrh opatření, která mají být přijata, a uvědomí o tom Evropský parlament.12. Podle čl. 5 odst. 6 rozhodnutí 1999/468/ES se Rada může s ohledem na tento případný postoj usnést o návrhu kvalifikovanou většinou ve lhůtě tří měsíců v souladu s čl. 30 odst. 2 směrnice 2001/18/ES. Pokud se Rada v této tříměsíční lhůtě kvalifikovanou většinou usnesla, že s návrhem nesouhlasí, Komise jej znovu projedná; pokud po uplynutí této lhůty Rada navrhovaná prováděcí opatření nepřijala ani nevyjádřila nesouhlas s návrhem na prováděcí opatření, přijme navrhovaná prováděcí opatření Komise.NávrhROZHODNUTÍ RADYohledně dočasného zákazu používání a prodeje


text:
geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. linie T25) v Rakousku podle směrnice 2001/18/ES(Text s významem pro EHP)(Pouze německé znění je závazné)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/18/ES ze dne 12. března 2001 o záměrném uvolňování geneticky modifikovaných organismů do životního prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/220/EHS[1], a zejména na čl. 23 odst. 2 této směrnice,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutím Komise 98/293/ES ze dne 22. dubna 1998 o uvedení geneticky modifikované kukuřice ( Zea mays L. T25) na trh podle směrnice Rady 90/220/EHS[2] bylo rozhodnuto udělit souhlas k uvedení produktu na trh.(2) Dne 3. srpna 1998 francouzské orgány udělily souhlas k uvedení tohoto produktu na trh.(3) Podle čl. 35 odst. 1 směrnice 2001/18/ES, která nahradila směrnici 90/220/EHS[3], se postupy týkající se oznámení o uvedení geneticky modifikovaných organismů na trh, které nejsou ukončeny do 17. října 2002, posuzují podle směrnice 2001/18/ES.(4) Dne 8. května 2000 Rakousko informovalo Komisi o rozhodnutí dočasně zakázat používání a prodej geneticky modifikované kukuřice a udalo důvody svého rozhodnutí v souladu s čl.16 odst. 1 směrnice 90/220/EHS.(5) Vědecký výbor pro rostliny usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové významné vědecké důkazy, které nebyly brány v úvahu během původního hodnocení dokumentace a které by mohly být podnětem k přezkoumání původního stanoviska k tomuto produktu.(6) Dne 9. ledna, jakož i 9. a 17. února 2004 předložilo Rakousko Komisi dodatečné informace podporující svá vnitrostátní opatření ohledně kukuřice linie T25.(7) Evropský úřad pro bezpečnost potravin usoudil, že údaje předložené Rakouskem nepředstavovaly nové vědecké důkazy, které by zrušily platnost posouzení rizika pro životní prostředí v případě kukuřice linie T25 a které by odůvodnily zákaz používání a prodeje tohoto produktu v Rakousku.(8) Za těchto okolností není důvod považovat tento produkt za riziko pro lidské zdraví nebo životní prostředí.(9) Rakousko by proto mělo tato opatření zrušit.(10) Výbor zřízený podle článku 30 směrnice 2001/18/ES nezaujal po konzultaci dne 29. listopadu 2004 postupem podle čl. 30 odst. 2 uvedené směrnice stanovisko k opatřením uvedeným v předloze rozhodnutí Komise,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Opatření přijatá Rakouskem za účelem zákazu používání a prodeje geneticky modifikované kukuřice, jejíž uvedení na trh je povoleno rozhodnutím 98/293/ES, nejsou oprávněná podle ustanovení článku 23 směrnice 2001/18/ES.Článek 2Rakousko podnikne potřebné kroky k dosažení souladu s tímto rozhodnutím nejpozději 20 dní po jeho vyhlášení.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno Rakouské republice.V Bruselu dneZa Radupředseda/předsedkyně
 [1] Úř. věst. L 106, 17.4.2001, s. 1.
 [2] Úř. věst. L 131, 5.5.1998, s. 30.
 [3] Úř. věst. L 117, 8.5.1990, s. 15.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52007PC0410
 Návrh nařízení Rady o finančním nařízení pro 10. evropský rozvojový fond /* KOM/2007/0410 konecném znení - CNC 2007/0154 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 16.7.2007KOM(2007) 410 v konečném znění2007/0154 (CNC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo finančním nařízení pro 10. evropský rozvojový fond(předložená Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVADne 25. června 2005 byla v Lucemburku revidována Dohoda o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na straně jedné a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000.Finanční rámec pro období 2008-2013 nezbytný pro provedení této dohody o partnerství byl přijat Radou a zakotven ve vnitřní dohodě ze dne 17. července 2006. Týká se závazků stanovených na období šesti let, a to počínaje lednem 2008. Aby bylo možno tento finanční rámec provést, vnitřní dohoda zřizuje zejména 10. evropský rozvojový fond (dále jen „ERF“) a v čl. 10 odst. 2 předpokládá, že před vstupem dohody o partnerství AKT-ES v platnost by mělo být přijato finanční nařízení.Cílem tohoto sdělení Komise je předložit návrh na finanční nařízení pro 10. evropský rozvojový fond. Návrh byl co nejvíce sladěn s ustanoveními finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství, které bylo revidováno dne 13. prosince 2006 (dále jen „souhrnné finanční nařízení“), a zároveň bylo přihlédnuto k specifičnosti ERF, jehož financování nespadá do rozpočtu EU.Na rozdíl od souhrnného finančního nařízení neexistují žádná prováděcí pravidla doplňující finanční nařízení pro ERF. Přesto si některé záležitosti, jež nemusí být nutně široce pojednány ve finančním nařízení, zasluhují objasnění. Takové objasnění již ale poskytují prováděcí pravidla souhrnného finančního nařízení, a proto aby nedocházelo k opakování, Komise navrhuje, aby v případě potřeby některé články odkazovaly přímo na zmíněná prováděcí pravidla souhrnného finančního nařízení.Jak je stanoveno v čl. 10 odst. 2 vnitřní dohody, návrh Komise je předložen Radě za účelem jeho přijetí, jakož i Účetnímu dvoru a Evropské investiční bance za účelem vydání stanoviska.Hlavní změny v porovnání s finančním nařízením pro 9. evropský rozvojový fond:1. Přizpůsobení struktury souhrnnému finančnímu nařízení.2. Zjednodušení: ustanovení týkající se příspěvků členských států, která jsou podrobně vypracována ve vnitřní dohodě, není nutno znovu opakovat ve finančním nařízení. Ustanovení, která představovala některé články prováděcích pravidel k souhrnnému finančnímu nařízení obsažené v nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002, byla nahrazena odkazem na příslušný článek nebo články zmíněného nařízení. Ustanovení, která představovala některé články souhrnného finančního nařízení a vyžadovala další objasnění nebo stanovení prováděcích pravidel, byla doplněna odkazem na příslušné články nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.2007/0154 (CNC)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo finančním nařízení pro 10. evropský rozvojový fondRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na Dohodu o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy na straně jedné a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000[1] a revidovanou v Lucemburku dne 25. června 2005[2] (dále jen „dohoda AKT-ES“),s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství (dále jen „rozhodnutí o přidružení“) [3] ve znění rozhodnutí Rady 2007/249/ES ze dne 19. března 2007[4], a zejména na čl. 23


text: odst. 4 tohoto rozhodnutí,s ohledem na rozhodnutí č. 1/2006 Rady ministrů AKT-ES ze dne 2. června 2006, kterým se upřesňuje víceletý finanční rámec na období 2008-2013 a upravuje revidovaná dohoda o partnerství AKT-ES[5],s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008-2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES[6] (dále jen „vnitřní dohoda“), a zejména na čl. 10 odst. 2 uvedené dohody,s ohledem na návrh Komise[7],s ohledem na stanovisko Účetního dvora[8],s ohledem na stanovisko Evropské investiční banky[9],vzhledem k těmto důvodům:(1) Je třeba vymezit podrobná pravidla pro vyplácení příspěvků členských států do 10. evropského rozvojového fondu (dále jen „ERF“) zřízeného vnitřní dohodou a pro rozdělování finanční pomoci pro zámořské země a území, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES.(2) Měla by být stanovena pravidla pro nakládání s veškerými zůstatky pocházejícími z předchozích evropských rozvojových fondů, zvláště v souvislosti s podrobným postupem pro jejich převádění do 10. ERF, a prováděcí pravidla pro tento postup, nebo důsledky jejich uvolnění ve vztahu k příspěvkům členských států.(3) Je třeba stanovit podmínky, v souladu s nimiž bude Účetní dvůr uplatňovat své pravomoci ve vztahu k ERF.(4) Je třeba stanovit podmínky, v souladu s nimiž Evropská investiční banka (dále jen „EIB“) spravuje zdroje ERF.(5) Ustanovení týkající se kontroly zdrojů ERF spravovaných EIB, kterou bude provádět Účetní dvůr, by měla odpovídat trojstranné dohodě uzavřené mezi Účetním dvorem, EIB a Komisí[10] zmíněné v čl. 248 odst. 4 Smlouvy.(6) Je vhodné zajistit řádné, rychlé a efektivní plnění programů a projektů financovaných podle dohody AKT-ES a vymezit řídící postupy, které budou průhledné a snadno použitelné a které usnadní decentralizaci úkolů a povinností.(7) Je třeba vymezit podrobná pravidla, v souladu s nimiž pověřená schvalující osoba, v úzké spolupráci s vnitrostátní schvalující osobou, přijme nezbytná opatření, která budou nutná k zajištění náležitého provádění operací.(8) Z důvodů účinnosti a pro zjednodušení by měl být v tomto rozhodnutí v co největší míře brán zřetel na nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství[11], jakožto základní kámen reformy vnitřní správy Komise. Obdobně by se mělo v některých případech použít nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství[12].(9) Všechny změny v porovnání s finančním nařízením ze dne 27. března 2003 pro 9. evropský rozvojový fond[13] by měly přispět k dosažení cílů reforem Komise, zlepšit nebo zajistit řádné finanční řízení a zvýšit ochranu finančních zájmů Společenství před podvody a jiným protiprávním jednáním, a tak zvýšit legalitu a řádnost finančních operací.(10) Na základě praktických zkušeností jsou některé změny v porovnání s finančním nařízením pro 9. evropský rozvojový fond nezbytné s cílem zjednodušit plnění ERF a realizaci základních cílů politiky a uzpůsobit některé požadavky na řízení a dokumentaci. Je zvláště nutné


text: zvýšit průhlednost, a to poskytováním informací o příjemcích finančních prostředků Společenství .(11) Rozpočtová zásada řádného finančního řízení by měla vést k účelné a účinné vnitřní kontrole plnění zdrojů ERF.(12) Co se týká zdrojů ERF, měly by se umožnit ad hoc finanční příspěvky členských států a ostatních dárcovských zemí na projekty nebo programy řízené Komisí.(13) Na ERF by se měla vztahovat zásada specifikace.(14) Co se týká způsobů plnění zdrojů ERF, v zájmu srozumitelnosti je nutno přepracovat ustanovení o centralizované, decentralizované a společné správě obsažená ve finančním nařízení pro 9. evropský rozvojový fond a je nutno vyjasnit některé požadavky . Zejména by se měly zjednodušit požadavky na společnou správu, podmínky pro přenášení úkolů a kritéria pro využívání vnitrostátních veřejnoprávních subjektů s cílem usnadnit jejich uplatňování a reagovat na rostoucí provozní potřeby .(15) Zákaz pověřovat úkoly plnění ERF soukromé subjekty by měl být s ohledem na centralizovanou správu upraven, neboť se ukázalo, že podmínky tohoto zákazu jsou zbytečně přísné. Mělo by být např. možné, aby Komise využila služeb určité cestovní kanceláře nebo subjektu organizujícího konference k zajištění náhrady nákladů účastníkům konferencí, za předpokladu, že tato soukromá společnost nevykonává žádnou pravomoc volného uvážení.(16) Co se týká účetního, je nutno vyjasnit jeho odpovědnost za ověřování účetních závěrek na základě finančních informací, jež mu předloží schvalující osoby. Za tímto účelem by měl být účetní zmocněn k provádění kontroly informací, jež získala pověřená schvalující osoba, a měl by mít právo vznést v případě potřeby výhrady.(17) Měly by být vyjasněny podmínky a omezení finanční odpovědnosti všech účastníků finančních operací a jakýchkoli jiných osob, které se účastní plnění ERF .(18) Předpisy upravující vymáhání pohledávek by měly být vyjasněny a zpřísněny tak, aby byly lépe ochráněny finanční zájmy Společenství. Zejména je nutno upřesnit podmínky, za nichž je nutno uhradit ERF úroky z prodlení.(19) Je nutno stanovit promlčecí lhůty, po jejichž marném uplynutí skončí uplatnitelnost nároků. Pro Společenství neplatí na rozdíl od vnitrostátních právních řádů mnohých z jeho členských států žádné promlčecí lhůty znemožňující po uplynutí určité doby uplatnění finančních pohledávek. Společenství není omezeno promlčecí lhůtou ani při vymáhání svých pohledávek vůči třetím osobám. Zavedení této promlčecí doby by mělo být v souladu se zásadou řádného finančního řízení.(20) V souladu se souhrnným finančním nařízením a se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby [14] je nutno vyjasnit pravidla pro vyloučení ze zadávacího řízení. Je nutno rozlišovat jednoznačně mezi povinným vyloučením a vyloučením na základě správní sankce. V zájmu právní jistoty a proporcionality je dále nutno stanovit maximální dobu vyloučení. Může být stanovena výjimka z pravidel pro vyloučení v případě nákupu dodávek za zvláště výhodných podmínek buď od dodavatele, který s konečnou platností ukončuje svou podnikatelskou činnost, nebo od správce konkursní podstaty či likvidátora, anebo v rámci soudního vyrovnání nebo obdobného postupu v souladu s vnitrostátním právem .(21) V kontextu ERF je vhodné umožnit použití ústřední databáze týkající se zájemců nebo uchazečů v situacích, které vedou k vyloučení, zřízené podle nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002.(22)


text: S ohledem na granty je nutné určité vyjasnění v článku 103, zejména co se týká oblasti působnosti. Za účelem zlepšení správy grantů a zjednodušení postupů by mělo být umožněno udělování grantů buď na základě rozhodnutí daného orgánu, nebo na základě písemné dohody s příjemci , a mělo by se povolit použití jednorázových a paušálních plateb vedle tradičnější metody úhrady skutečně vynaložených nákladů . Požadavky na kontroly a záruky by měly být úměrnější souvisejícím finančním rizikům .(23) Pravidlo, podle něhož mají být granty udělovány na základě výzvy k podávání návrhů, se v praxi osvědčilo. Zkušenosti však ukázaly, že v některých případech povaha činnosti vylučuje možnost výběru příjemců. Mělo by se proto výslovně uznat, že dochází k takovýmto výjimečným případům.(24) V případě grantů poskytovaných na provozní náklady se pravidlo, podle kterého musí být potřebná dohoda podepsána do čtyř měsíců po začátku rozpočtového roku příjemce, ukázalo být zbytečně nepružným. Tato lhůta by proto měla být stanovena na šest měsíců.(25) Jelikož granty by měly být i nadále udělovány na základě kritérií pro výběr a kritérií pro zadání, není nutné, aby tato kritéria vyhodnocoval vždy výbor. Výběrová kritéria by měla být hodnocena jinými, flexibilnějšími způsoby.(26) V zájmu jasnosti by mělo být zjednodušeno pravidlo týkající se požadavků na zadávání zakázek, které by měli příjemci grantů uplatňovat. Navíc by měl být výslovně upraven případ, kdy provádění činnosti vyžaduje udělení finanční podpory třetím osobám,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:ČÁST PRVNÍ HLAVNÍ USTANOVENÍHLAVA I PŘEDMĚT A OBLAST PŮSOBNOSTIČLÁNEK 1Toto nařízení stanoví pravidla pro sestavování a plnění zdrojů 10. evropského rozvojového fondu (ERF) a pro předkládání účtů a jejich audit.Článek 21. Komise přebírá úkoly Společenství stanovené v článku 57 dohody AKT-ES a v rozhodnutí o přidružení.Za tímto účelem zajistí plnění operací prováděných se zdroji ERF přidělenými v podobě nevratné podpory, bez úrokových příspěvků, a provádění plateb v souladu s tímto nařízením.2. Pro účely tohoto nařízení jedná Komise na vlastní odpovědnost a v mezích přidělených zdrojů.Článek 3Evropská investiční banka, jednající jménem Společenství, spravuje investiční prostředky i úrokové příspěvky a provádí operace s nimi v souladu s pravidly vymezenými v části druhé. V této souvislosti jedná Evropská investiční banka jménem Společenství a na jeho riziko.Evropská investiční banka zajistí plnění operací prováděných prostřednictvím úvěrů z jejích vlastních zdrojů kombinovaných v případech, kdy to bude vhodné, s úrokovými příspěvky čerpanými z grantových zdrojů ERF.Článek 4Ustanovení této části a ustanovení části třetí jsou použitelná výhradně ve vztahu k plnění zdrojů ERF spravovaných Komisí. Tato ustanovení nesmějí být vykládána jako zakládající jakékoli povinnosti na straně Komise v souvislosti s plněním zdrojů ERF spravovaných Evropskou investiční bankou (EIB).Článek 51. Není-li stanoveno jinak, rozumí se státy AKT v tomto nařízení také orgány definované či zástupci definovaní v článcích 13 a 14 přílohy IV dohody AKT-ES, které mohou tyto státy řádně pověřit výkonem svých povinností podle uvedené dohody.2. Rozpočtový rok začíná 1. ledna a končí 31. prosince.HLAVA II FINANČNÍ ZÁSADYČLÁNEK 6Zdroje ERF jsou sestavovány a plněny v souladu s níže uvedenými zásadami stanovenými v tomto nařízení:a) zásadou finanční přesnosti,b) zásadou zúčtovací jednotky,c) zásadou specifikace,d) zásadou řádného finančního řízení,e) zásadou průhlednosti.KAPITOLA 1 ZÁSADA


text: FINANČNÍ PŘESNOSTIČLÁNEK 71. Žádný příjem ani výdaj nesmí být uskutečněn, pokud není zaúčtován do prostředků přidělených ERF.2. Výdaje nelze přidělovat nebo schvalovat nad rámec prostředků přidělených ERF.3. Úrok, který vytvoří fondy v majetku ERF, se zapíše jako příjem ERF.Článek 81. Úroky z částek předběžného financování jsou přiděleny příslušnému programu nebo akci a odečtou se od dlužné částky, jež má být vyplacena příjemci.2. Společenstvím nepřísluší úroky v těchto případech:a) předfinancování, pokud se nejedná o významné částky;b) předfinancování v rámci veřejných zakázek ve smyslu článku 91;c) zálohy vyplácené členům orgánů a zaměstnancům podle služebního řádu úředníků Evropských společenství a pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských Společenství (dále jen „služební řád“);d) předfinancování vyplácené v rámci společného řízení ve smyslu čl. 20 odst. 1 bodu 3.3. Na provádění odstavců 1 a 2 se obdobně vztahují články 3, 4 a 4a nařízení (ES, Euroatom) č. 2342/2002 ve znění nařízení (ES, Euroatom) č. 478/2007.KAPITOLA 2 ZÁSADA ZÚČTOVACÍ JEDNOTKYČLÁNEK 9Zdroje ERF jsou sestavovány a realizovány v eurech a účty jsou vedeny v eurech.Pro účely správy finančních prostředků zmíněné v článku 39 však může účetní provádět operace v eurech nebo v ostatních měnách.KAPITOLA 3 ZÁSADA SPECIFIKACEČLÁNEK 10Zdroje ERF jsou určeny na zvláštní účely podle hlavních nástrojů spolupráce, jak je popsáno ve finančním protokolu dohody AKT-ES a rozhodnutí o přidružení.Ve vztahu k státům AKT jsou tyto nástroje vymezeny ve finančním protokolu v příloze Ib dohody AKT-ES. Přidělování zdrojů vychází taktéž z ustanovení vnitřní dohody a přihlíží ke zdrojům určeným na pokrytí nákladů spojených s programováním a plněním podle článku 6 uvedené dohody.Pro zámořské země a území jsou tyto nástroje vymezeny v příloze II A a rozhodnutí o přidružení. Přidělování těchto zdrojů přihlíží rovněž k nerozdělené rezervě uvedené v čl. 3 odst. 4 uvedené přílohy a ke zdrojům určeným na studie nebo na opatření týkající se technické pomoci podle čl. 1 odst. 1 písm. c) uvedené přílohy.KAPITOLA 4 ZÁSADA ŘÁDNÉHO FINANČNÍHO ŘÍZENÍČLÁNEK 111. Použití zdrojů ERF musí být v souladu se zásadou řádného finančního řízení, konkrétně se zásadami hospodárnosti, účinnosti a účelnosti.2. Zásada hospodárnosti vyžaduje, aby zdroje použité při provádění činností byly k dispozici ve správnou dobu, v dostatečném množství a přiměřené kvalitě a za nejvýhodnější cenu.Zásada účinnosti se týká dosažení co nejlepšího vztahu mezi použitými prostředky a dosaženými výsledky.Zásada účelnosti se týká dosažení stanovených cílů a zamýšlených výsledků.3. Jsou stanoveny konkrétní, měřitelné, dosažitelné, odpovídající a časově vymezené cíle. Dosažení těchto cílů se sleduje pomocí ukazatelů pokroku.Článek 12V zájmu zlepšení rozhodování jsou nutná tato hodnocení:a) před použitím zdrojů ERF je provedeno hodnocení ex ante týkající se operace, která má být provedena,b) operace je podrobena hodnocení ex post s cílem zajistit, aby požadované výsledky odpovídaly použitým prostředkům.Článek 131. Zásada řádného finančního řízení vyžaduje, aby zdroje ERF byly plněny v souladu s účelnou a účinnou vnitřní kontrolou, která odpovídá jednotlivým způsobům řízení.2. Pro účely plnění zdrojů ERF se vnitřní kontrolou rozumí postup použitelný na všech úrovních řízení, jehož smyslem je poskytovat přiměřené záruky, že bylo dosaženo těchto cílů:a) účinnosti, účelnosti a hospodárnosti operací;b) spolehlivosti výkazů;c) ochrany majetku a informací;d) předcházení podvodům a nesrovnalostem


text: a jejich odhalování;e) náležitého řízení rizik souvisejících s legalitou a správností uskutečněných operací, s přihlédnutím k víceleté povaze programů a k povaze dotyčných plateb.KAPITOLA 5 ZÁSADA PRŮHLEDNOSTIČLÁNEK 141. Zdroje ERF se sestavují a plní a účty se vedou v souladu se zásadou průhlednosti.2. Roční odhady závazků a plateb podle článku 7 vnitřní dohody jsou spolu s účty ERF zmíněnými v článku 118 tohoto nařízení zveřejňovány v Úředním věstníku Evropské unie .3. Komise vhodným způsobem zpřístupní informace o příjemcích finančních prostředků z ERF, které má k dispozici, v případě plnění zdrojů ERF centralizovaným řízením a přímo jejími útvary, a informace o příjemcích finančních prostředků, které poskytnou subjekty, jež byly úkoly plnění pověřeny v rámci jiných způsobů řízení.Při zpřístupnění těchto informací musí být řádně dodrženy požadavky na zachování důvěrnosti, zejména na ochranu osobních údajů, jak jsou stanoveny ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2001 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů, a dále požadavky na bezpečnost s přihlédnutím ke zvláštnostem každého způsobu řízení uvedeného v článku 20.HLAVA III ZDROJE A PŘÍSPĚVKY ČLENSKÝCH STÁTŮKAPITOLA 1 SLOŽENÍ ZDROJŮ ERFČLÁNEK 15Zdroje ERF se skládají z částek stanovených v článku 1 vnitřní dohody.Článek 1 6Komise může spravovat finanční příspěvky členských států a ostatních dárcovských zemí jejich jménem, v obou případech včetně jejich veřejných nebo polostátních agentur, nebo finanční příspěvky mezinárodních organizací na určité projekty nebo programy financované z ERF podle příslušného základního právního aktu.HLAVA IV PLNĚNÍ ZDROJŮ ERFKAPITOLA 1 OBECNÁ USTANOVENÍČLÁNEK 17Komise může v rámci svých vlastních útvarů přenést své pravomoci spojené s plněním zdrojů ERF v souladu s podmínkami vymezenými tímto nařízení m a jejími vnitřními pravidly a v rozsahu stanoveném v nástroji, kterým jsou pravomoci přenášeny. Pověřené osoby mohou jednat pouze v rozsahu pravomocí výslovně na ně přenesených.Článek 1 81. Všem subjektům zapojeným do finančních procesů a osobám podílejícím se na plnění, správě, auditu nebo kontrole zdrojů ERF je zakázáno přijímat jakákoli opatření, která by mohla přivodit střet jejich vlastních zájmů se zájmy Společenství. Pokud by k takové situaci došlo, upustí dotyčná osoba od realizace takového opatření a postoupí celou záležitost příslušnému orgánu.2. Ke střetu zájmů dochází, je-li z rodinných důvodů, z důvodů citových vazeb, z důvodů politické nebo národní spřízněnosti, z ekonomických důvodů nebo z důvodů jiných společných zájmů s příjemcem ohrožen nestranný a objektivní výkon funkcí účastníka finančních operací nebo jiné osoby podle odstavce 1.Článek 19Pro účely této hlavy se „zaměstnancem“ rozumí osoby, na něž se vztahuje služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství (dále jen „služební řád“).KAPITOLA 2 ZPŮSOBY PLNĚNÍODDÍL 1 OBECNÁ USTANOVENÍČlánek 20Komise zajistí plnění zdrojů ERF v souladu s ustanoveními článků 2 1 až 29 některým z těchto způsobů:1. prostřednictvím decentralizované správy;2. prostřednictvím centralizované správy;3. prostřednictvím společné správy s mezinárodními organizacemi.ODDÍL 2 DECENTRALIZOVANÁ SPRÁVAČlánek 21Komise


text: obecně zajistí plnění zdrojů ERF:a) prostřednictvím decentralizované správy se státy AKT v souladu s podmínkami stanovenými v dohodě AKT-ES a za dodržení ustanovení o rozdělení úkolů uvedených v článku 57 uvedené dohody a v článcích 34, 35 a 36 přílohy IV zmíněné dohody;b) prostřednictvím decentralizované správy se zámořskými zeměmi a územími v souladu s podmínkami stanovenými v rozhodnutí o přidružení a v opatřeních, jimiž se uvedené rozhodnutí provádí.Článek 2 21. V případě decentralizované správy zajistí Komise plnění zdrojů ERF v souladu s podrobnými pravidly vymezenými v odstavcích 2, 3 a 4, aniž je dotčeno pověřování zbývajícími úkoly subjektů uvedených v čl. 25 odst. 3.2. Státy AKT nebo zámořské země a území přijímající prostředky:a) provádějí pravidelné kontroly s cílem zajistit, aby opatření financovaná ze zdrojů ERF byla prováděna správně;b) přijmou odpovídající opatření k zabránění výskytu nesrovnalostí a podvodů a v případě potřeby zahájí právní kroky ke zpětnému získání prostředků nesprávně vyplacených.3. Za účelem zajištění toho, aby prostředky byly využívány v souladu s příslušnými pravidly a v rozsahu pravomocí, které jí byly svěřeny, zavede Komise proces schvalování účetních postupů nebo finančních opravných mechanismů umožňujících jí splnit její povinnosti vyplývající z dohody AKT-ES, především z článku 34 odst. 1 přílohy IV uvedené dohody, a z rozhodnutí o přidružení, zejména z článků 20 a 32 uvedeného rozhodnutí.4. Třetí země, které byly pověřeny úkoly plnění ERF, zajistí v souladu s čl. 14 odst. 3 náležité roční následné zveřejnění příjemců finančních prostředků z ERF.Článek 23Provádění operací financo vaných ze zdrojů ERF zajišťované státy AKT nebo zámořskými zeměmi a územími podléhá kontrole Komise.Tato kontrola může být vykonávána buď předběžným schválením, nebo kontrolou ex post, nebo kombinovaným postupem v souladu s ustanoveními dohody AKT-ES, rozhodnutí o přidružení a opatřeními, kterými se uvedené rozhodnutí provádí.Článek 2 4V závislosti na stupni decentralizace stanoveném v dohodě AKT-ES, v rozhodnutí o přidružení a v opatřeních, kterými se uvedené rozhodnutí provádí, doporučí Komise státům AKT a zámořským zemím a územím přijímajícím prostředky, aby při výkonu pravomocí, které jim byly svěřeny v rámci dohody AKT-ES a rozhodnutí o přidružení, dodržovaly zásadu řádného finančního řízení uvedenou v článku 11, zejména pak postupné uplatňování těchto předpokladů:a) průhledné postupy zadávání veřejných zakázek a poskytování grantů, které jsou nediskriminační a vylučují jakýkoliv střet zájmů;b) účinný a účelný systém vnitřní kontroly pro řízení operací, který zahrnuje účinné oddělení povinností schvalující osoby a účetního nebo odpovídajících funkcí;c) systém účtování, který umožňuje ověření správného využití zdrojů ERF a zachycení tohoto využití v účtech ERF;d) nezávislý externí audit provedený vnitrostátní institucí pro provádění nezávislých externích auditů;e) v případě přímých zakázek podle čl. 101 odst. 1 odpovídající předpisy pro správu a kontrolu místních zálohových účtů a pro stanovení povinností místního správce zálohových účtů a místního účetního.Pro účely použití prvního pododstavce začlení Komise se souhlasem států AKT a zámořských zemí a území přijímajících prostředky odpovídající ustanovení do smluv o financování uvedených v čl. 70 odst. 3.ODDÍL 3 CENTRALIZOVANÁ SPRÁVAČlánek 251. V případech, kdy Komise plní zdroje ERF cen tralizovaným způsobem, jsou úkoly spojené s plněním prováděny v souladu s odstavci 2 až 4 tohoto


text: článku a s články 26 až 29 přímo v útvarech Komise, nebo nepřímo.Nepřímé plnění podle odstavců 2 až 4 tohoto článku a článků 27 až 29 se při decentralizovaném řízení použije také v případě, kdy jsou zbývající úkoly svěřeny subjektům uvedeným v odstavci 3 tohoto článku.2. Komise nesmí přenést své prováděcí pravomoci vyplývající z dohody AKT-ES nebo z rozhodnutí o přidružení na třetí strany, pokud je s nimi spojena značná míra uvážení, které předpokládá politickou volbu. Svěřené úkoly spojené s plněním musí být jasně stanoveny a v plném rozsahu kontrolovány.Při svěřování úkolů plnění ERF musí být dodržena zásada řádného finančního řízení a musí být zajištěna viditelnost činnosti Společenství. Úkoly spojené s plněním svěřené tímto způsobem nesmějí vést ke střetu zájmů.3. V rozsahu uvedeném v odstavci 2 může Komise pověřit plněním úkolů souvisejících s výkonem veřejné moci, zejména úkolů spojených s plněním:a) výkonné agentury zřízené v souladu s nařízením Rady (ES) č. 58/2003[15];b) vnitrostátní veřejnoprávní nebo soukromoprávní subjekty, které plní úkoly veřejné správy a poskytují dostatečné finanční záruky pro plnění úkolů, kterými jsou pověřeny.Komise každoročně informuje Radu o daných případech, agenturách a subjektech. Poskytuje přiměřené odůvodnění pro využívání vnitrostátních agentur.4. Plnění odpovídajících zdrojů ERF agenturou uvedenou v odst. 3 písm. a) provádí ředitel této agentury.5. Vykonávají-li úkoly plnění ERF agentury a subjekty uvedené v odstavci 3, provádějí pravidelné kontroly v zájmu zaručení toho, že operace, které mají být financovány ze zdrojů ERF, jsou plněny správným způsobem.Tyto agentury a subjekty přijmou odpovídající opatření k zabránění nesrovnalostem a podvodům a v případě potřeby zahájí právní kroky ke zpětnému získání prostředků nesprávně vyplacených nebo nevhodně použitých.Článek 2 6Plní-li Komise zdroje ERF nepřímým centralizovaným řízením, vyžádá si nejprve u subjektů, které tímto plněním pověří, důkaz o existenci a řádném fungování:a) průhledných postupů při zadávání veřejných zakázek a při poskytování grantů, které jsou nediskriminační a vylučují jakýkoliv střet zájmů a které jsou v souladu s hlavami V a VII;b) účinného a účelného systému vnitřní kontroly pro řízení operací, který zahrnuje účinné oddělení povinností schvalující osoby a účetního nebo odpovídajících funkcí;c) systému účtování, který umožňuje ověření správného využití zdrojů ERF a zachycení tohoto využití v účtech ERF;d) nezávislého externího auditu;e) přístupu veřejnosti k informacím na úrovni stanovené nařízeními Společenství;f) náležitého ročního následného zveřejnění příjemců finančních prostředků z ERF v souladu s čl. 14 odst. 3.Komise může, s náležitým přihlédnutím k mezinárodně uznávaným standardům, uznat, že auditní a účetní systém a systém zadávání veřejných zakázek a poskytování grantů agentur a subjektů uvedených v čl. 25 odst. 3 jsou obdobou jejích vlastních systémů.Článek 2 7Komise zajišťuje pravidelný dohled nad plněním svěřených úkolů a jeho vyhodnocení a kontrolu. Při provádění kontrol bere v úvahu rovnocennost kontrolních systémů vlastním kontrolním systémům.Článek 28Komise nesmí pověřit opatřeními, kterými se realizují prostředky získané ze zdrojů ERF, jakými jsou platby a zpětné získávání prostředků, jiné externí soukromoprávní subjekty nebo orgány, s výjimkou případů uvedených v čl. 25 odst. 3 prvním pododstavci písm. b) nebo zvláštních případů týkajících se plateb, které mají být provedeny ve prospěch příjemců určených Komisí, jejichž podmínky a výše byly určeny Komisí


text: a jejichž provádění nezahrnuje volné uvážení subjektu nebo orgánu uskutečňujícího platbu.Mezi úkoly, kterými lze pověřit na základě smlouvy jiné externí soukromoprávní subjekty nebo orgány než ty, jež jsou uvedeny v čl. 25 odst. 3 prvním pododstavci písm. b), patří úkoly vyžadující technické dovednosti a administrativní, přípravné nebo pomocné úkoly, které nesouvisejí s výkonem veřejné moci ani s využitím volného uvážení.ODDÍL 4 SPOLEčNÁ SPRÁVA S MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMIČlánek 291. Plní-li Komise zdroje ERF společným řízením, jsou některými úkoly plnění ERF pověřeny mezinárodní organizace, a to v těchto případech:a) jsou-li Komise a mezinárodní organizace vázány dlouhodobou rámcovou dohodou upravující správní a finanční stránky jejich spolupráce;b) vypracuje-li Komise a mezinárodní organizace společný projekt nebo program;c) v případech, kdy jsou finanční prostředky od více dárců sdíleny, ale nejsou vyčleněny na konkrétní výdaje nebo druhy výdajů, tzn. v případě činností financovaných větším počtem dárců.Tyto organizace používají v souvislosti se svými účetními, auditorskými a kontrolními postupy a postupy týkajícími se zadávání veřejných zakázek normy poskytující záruky obdobné mezinárodně uznávaným normám.2. Plnění operací financovaných ze zdrojů ERF, které provádějí mezinárodní organizace, podléhá kontrole Komise. Kontrola je vykonávána buď předběžným schválením, nebo kontrolou ex post , nebo kombinovaným postupem.3. Jednotlivé dohody o poskytnutí finančních prostředků uzavřené s mezinárodními organizacemi musí obsahovat přesná ustanovení o plnění úkolů, jimž jsou tyto mezinárodní organizace pověřeny.4. Mezinárodní organizace, které jsou pověřeny některými úkoly plnění ERF, zajistí každý rok v souladu s čl. 14 odst. 3 patřičné následné zveřejnění příjemců finančních prostředků z ERF.KAPITOLA 3 ÚČASTNÍCI FINANČNÍCH OPERACÍČLÁNEK 3 0Komise poskytne každému účastníku finančních operací zdroje nezbytné k plnění jeho povinností a listinu podrobně popisující jeho úkoly, práva a povinnosti.ODDÍL 1 ZÁSADA ODDěLENÍ FUNKCÍČlánek 31Funkce schvalující osoby a účetního musí být oddělené a vzájemně neslučitelné.ODDÍL 2 SCHVALUJÍCÍ OSOBAČlánek 321. V souvislosti s plněním operací zmíněných v článku 2 vykonává Komise povinnosti schvalující osoby.2. Komise určí zaměstnance patřičné úrovně, které pověří povinnostmi schvalující osoby, rozsah přenesených pravomocí a možnost těchto osob tyto pravomoci dále přenést na jiné osoby.3. Pravomoci schvalující osoby jsou přenášeny nebo dále přenášeny pouze na zaměstnance.4. Pověřené nebo dále pověřené schvalující osoby mohou jednat pouze v mezích stanovených v aktu o pověření. Příslušné pověřené schvalující osobě nebo dále pověřené schvalující osobě může být na její odpovědnost při plnění jejích úkolů nápomocen s určitými operacemi nezbytnými k plnění zdrojů ERF a k předkládání účtů jeden či více zaměstnanců.Článek 3 3Schvalující osoba odpovídá za:a) plnění příjmů a výdajů v souladu se zásadou řádného finančního řízení;b) zajišťování jejich legality a řádnosti.Článek 3 41. K plnění výdajů přijímají pověřené schvalující osoby a dále pověřené schvalující osoby finanční závazky a popřípadě právní závazky, potvrzují výdaje a schvalují platby a provádějí předběžné úkony nezbytné pro plnění zdrojů ERF.2. Plnění příjmů zahrnuje sestavování odhadů pohledávek, zjištění nároků, které mají být uplatněny, a vydávání inkasních příkazů. K tomu patří také případné vzdání se zjištěných pohledávek.Článek 3 5S výjimkou případů, kdy se jedná o centralizovanou správu, jsou operace související s prováděním programů nebo projektů plněny vnitrostátní nebo regionální schvalující osobou podle článku 35 přílohy IV dohody AKT-ES a podle prováděcích opatření


text: k rozhodnutí o přidružení v úzké spolupráci s Komisí v souladu s články 34, 35 a 36 přílohy IV dohody AKT-ES.Článek 3 6Jestliže se pověřená schvalující osoba dozví o problémech při provádění postupů spojených s e správou zdrojů ERF, naváže ve spolupráci s vnitrostátní či regionální schvalující osobou veškeré kontakty potřebné k nápravě situace a podnikne veškeré nezbytné kroky.Může například dočasně převzít funkci vnitrostátní nebo regionální schvalující osoby, jestliže tato neplní či není schopna plnit povinnosti pro ni vyplývající z dohody AKT-ES; v takovém případě může být Komisi poskytnuta ze zdrojů přidělených příslušnému státu AKT finanční náhrada za dodatečnou administrativní práci.Článek 3 71. Pověřená schvalující osoba zavádí v souladu s minimálními standardy přijatými Komisí a s náležitým přihlédnutím k rizikům, kter á jsou spojena s prostředím řízení a s povahou financovaných akcí, organizační strukturu a postupy vnitřního řízení a kontrol, které jsou vhodné k plnění jejích úkolů, včetně případných následných kontrol.2. Před schválením operace jsou provozní a finanční hlediska ověřena osobami, které se nepodílely na zahájení operace. Zahájení operace a předběžné a následné ověření této operace jsou samostatnými úkony.3. Všichni pracovníci odpovědní za kontrolu řízení finančních operací musí mít nezbytné odborné znalosti a dovednosti. Musí dodržovat zvláštní kodex profesních norem stanovený Komisí.4. Pracovník pověřený finančním řízením a kontrolou operací, který se domnívá, že rozhodnutí, které má na žádost nadřízeného učinit nebo schválit, vykazuje nesrovnalost nebo porušuje zásadu řádného finančního řízení nebo profesní pravidla, která musí dodržovat, o tom písemně uvědomí pověřenou schvalující osobu a v případě její nečinnosti komisi uvedenou v čl. 54 odst. 3.V případě podvodu nebo korupce nebo jakéhokoli jiného protiprávního jednání, které by mohlo poškodit zájmy Společenství, uvědomí pracovník orgány a subjekty určené příslušnými právními předpisy.Článek 3 8Pověřená schvalující osoba podává Komisi každoročn ě zprávu o své činnosti spolu s finančními informacemi a informacemi o řízení, které potvrzují, že informace obsažené ve zprávě podávají pravdivý a úplný obraz, vyjma případů, je-li uvedeno jinak v případných výhradách týkajících se vymezených oblastí příjmů a výdajů.Zpráva uvádí výsledky operací odkazem na stanovené cíle, rizika spojená s těmito operacemi, využití poskytnutých prostředků a účinnost a účelnost systému vnitřní kontroly. S výroční zprávou o činnosti a s dalšími informacemi se seznámí interní auditor. Nejpozději do 15. června každého roku předá Komise Evropskému parlamentu a Radě shrnutí výroční zprávy o činnosti za uplynulý rok.ODDÍL 3 ÚčETNÍČLÁNEK 391. Komise jmenuje účetního, který odpovídá za:a) řádné provádění plateb, inkaso příjmů a vybírání zjištěných pohledávek;b) přípravu a předkládání účetních závěrek v souladu s hlavou VIII;c) vedení účtů souvisejícíchi) s přidělenými prostředky podle článku 15, s výjimkou prostředků na investice, a s úrokovými příspěvky;ii) se závazky podle článku 70;iii) s platbami, příjmy a dlužnými částkami;d) stanovení účetních pravidel a metod včetně účtové osnovy v souladu s hlavou VIII;e) stanovení a potvrzení účetních systémů a případně potvrzení platnosti systémů stanovených pověřenou schvalující osobou za účelem poskytnutí nebo objasnění účetních údajů;f) správu pokladny a výzvy členským státům k poskytnutí příspěvků.Účetní je oprávněn ověřovat dodržování kritérií pro potvrzení podle prvního pododstavce písm. e).2. Účetní získává veškeré informace nezbytné k sestavování


text: účtů, které poskytují pravdivý obraz o plnění zdrojů ERF, od pověřené schvalující osoby a od EIB, které zaručují spolehlivost těchto informací.Článek 4 01 Než Komise příjme účetní závěrku, schválí ji nejprve účetní, který osvědčí, že účetní závěrka s přiměřenou jistotou poskytuje věrný a poctivý obraz o finanční situaci ERF.K tomuto účelu se účetní přesvědčí, že:a) účetní závěrka byla zpracována v souladu s účetními pravidly, postupy a systémy účtování, jež byly pro vedení účtů ERF vytvořeny na jeho odpovědnost podle tohoto nařízení;b) do účetní závěrky byly zaznamenány veškeré příjmy a výdaje.Pověřená schvalující osoba poskytne veškeré informace, které účetní potřebuje ke splnění svých povinností.Schvalující osoba nese i nadále plnou odpovědnost za řádné využívání finančních prostředků, které spravuje, a za legalitu a správnost výdajů uskutečněných v její pravomoci.Článek 411. Účetní má pravomoc provést kontrolu obdržených informací, stejně jako jakoukoli další kontrolu, již považuje za nezbytnou ke schválení účetní závěrky. V případě potřeby vznese účetní výhrady a přesně vysvětlí povahu a rozsah těchto výhrad.Článek 4 2Účetní je jako jediný oprávněn spravovat hotovost a ekvivalenty hotovosti. Odpovídá za jejich úschovu.Článek 4 3Není-li stanoveno v tomto nařízení jinak, pouze účetní může při plnění svých povinností pověřit některými úkoly své podřízené.Tyto úkoly se stanoví v pověřovacím aktu.Oddíl 4 PLATEBNÍ ZPROSTřEDKOVATELČLÁNEK 4 41. K provádění plateb uvedený ch v čl. 37 odst. 1 a 4 přílohy IV dohody AKT-ES nebo v prováděcích opatřeních k rozhodnutí o přidružení založí účetní (je-li to vhodné) pro platby v národních měnách států AKT nebo v místních měnách zámořských zemí a území účty u finančních institucí ve státech AKT a v zámořských zemích a územích a pro platby v eurech a ostatních měnách účty u finančních institucí v členských státech.2. Tyto finanční instituce, které působí jako platební zprostředkovatelé, uskutečňují platby podle pokynů účetního.3. V souladu s čl. 37 odst. 2 přílohy IV dohody AKT-ES nebudou vklady na účtech u finančních institucí ve státech AKT a v zámořských zemích a územích úročeny a tyto instituce neobdrží za své služby žádnou odměnu.V souladu s čl. 1 odst. 6 vnitřní dohody budou vklady na účtech u finančních institucí v členských státech úročeny. Tyto úroky budou připisovány ve prospěch jednoho z účtů uvedených ve zmíněném článku.Článek 4 5Vztahy mezi Komisí a platebními zprostředkovateli uvedenými v článku 37 přílohy IV dohody AKT-ES nebo v prováděcích opatřeních k rozhodnutí o přidružení jsou smluvně upraveny. Po podpisu se opisy těchto smluv zasílají pro informaci Účetnímu dvoru.Článek 4 61. Komise převede ze zvláštních účtů založených podle čl. 59 odst. 3 částky potřebné k doplnění účtů otevřených na její jméno v souladu s článkem 44. Tyto převody jsou prováděny na základě potřeby peněžních prostředků na projekty a programy.2. Komise se bude snažit provádět výběry ze zvláštních účtů zmíněných v čl. 59 odst. 3 prvním pododstavci způsobem, který zaručí, že rozdělování prostředků Komise na těchto účtech bude odpovídat výši příspěvků vložených jednotlivými členskými státy do ERF.Článek 4 7Podpisy zaměstnanců Komise, kteří jsou oprávněni provádět operace s účty ERF, jsou předány příslušným bankám při otevření účtů nebo, v případě zaměstnanců, kteří získají oprávnění po


text: otevření účtů, po určení těchto zaměstnanců .Oddíl 5 SPRÁVCE PLATEBČLÁNEK 4 81. Za účelem provádění plateb uvedených v článku 4 4 účetní jmenuje správce plateb k uskutečňování místních plateb prostřednictvím účtu platebního zprostředkovatele.2. Správci plateb jsou vybíráni z úředníků nebo v případě potřeby a pouze v řádně odůvodněných případech ze zaměstnanců.Článek 491. O jmenování správce plateb rozhodne účetní na základě řádně odůvodněného návrhu příslušné schvalující osoby. V tomto rozhodnutí jsou stanoveny příslušné odpovědnosti a povinnosti správce plateb a schvalující osoby.V rozhodnutí jsou upřesněny přinejmenším tyto náležitosti:a) četnost vypracovávání podpůrných dokladů a postup jejich vyhotovování;b) postup, jenž je třeba dodržet při doplňování účtu platebního zprostředkovatele;c) doba platnosti oprávnění, jenž správci plateb udělil účetní;d) totožnost jmenovaného správce plateb.Účetní rozhoduje rovněž o změně rozhodnutí uvedeného v prvním pododstavci na základě řádně odůvodněného návrhu příslušné schvalující osoby.2. Správce plateb může podle pokynu účetního provést řádně schválené platby třetím stranám v mezích kladného zůstatku na účtu platebního zprostředkovatele u banky.3. Správce plateb dodržuje pravidla pro proplácení výdajů stanovená v článku 83.Článek 5 0 Doplňování místních bankovních účtůÚčetní doplňuje účty platebních zprostředkovatelů a zajišťuje finanční kontrolu z hlediska zřizování bankovních účtů, přenesení podpisového práva a kontrol na místě i v centralizovaném účetnictví.Účty platebních zprostředkovatelů mohou být dotovány přímo různými místními příjmy, jako jsou příjmy vyplývající z:a) různých náhrad,b) inkasních příkazů.KAPITOLA 4ODPOVĚDNOST ÚČASTNÍKŮ FINANČNÍCH OPERACÍODDÍL 1 OBECNÁ PRAVIDLAČLÁNEK 5 11. Aniž jsou dotčena případná disciplinární opatření, mohou být pověřené schvalující osoby a dále pověřené schvalující osoby kdykoli dočasně nebo s konečnou platností zbaveny pověření orgánem, který je pověřil.2. Aniž jsou dotčena případná disciplinární opatření, může být účetní kdykoli Komisí dočasně nebo s konečnou platností zbaven své funkce.3. Aniž jsou dotčena případná disciplinární opatření, mohou být správci plateb kdykoli dočasně nebo s konečnou platností zbaveni pověření orgánem, který je pověřil.Článek 5 21. Touto kapitolou není dotčena trestněprávní odpovědnost, kterou mají účastníci finančních operací uvedení v článku 5 1 za podmínek stanovených použitelným vnitrostátním právem a platnými předpisy o ochraně finančních zájmů Společenství a o boji proti korupci zaměstnanců nebo úředníků členských států.2. Aniž jsou dotčeny články 53 až 56 tohoto nařízení, má každá schvalující osoba nebo účetní disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem.V případě podvodu, korupce nebo jiného protiprávního jednání, které by mohlo poškodit zájmy Společenství, je záležitost postoupena příslušným orgánům nebo subjektům.Oddíl 2Pravidla vztahující se na schvalující osobyČLÁNEK 5 3Finanční odpovědnost schvalující osoby podle čl. 5 2 odst. 2 se uplatní zejména v případě, kdy:a) schvalující osoba úmyslně nebo z hrubé nedbalosti stanoví nárok na úhradu prostředků, vydá inkasní příkaz, přidělí výdaj na závazek nebo podepíše platební příkaz v rozporu s tímto nařízením;b) schvalující osoba úmyslně nebo z hrubé nedbalosti opomene vystavit doklad o pohledávce nebo opomene vydat nebo zdrží vydání inkasního příkazu nebo zdrží vydání platebního příkazu, a může tak způsobit soukromoprávní odpovědnost Komise vůči třetím osobám.Článek 5 41. Pokud se pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba domnívá, že rozhodnutí, které má učinit, vykazuje nesrovnalost nebo je v rozporu se zásad ami řádného finančního řízení, uvědomí o tom písemně orgán, který ji pověřil.


text: Pokud orgán, který ji pověřil, vydá pověřené nebo dále pověřené schvalující osobě písemně odůvodněný příkaz k přijetí výše uvedeného rozhodnutí, jsou pověřená schvalující osoba nebo dále pověřená schvalující osoba zproštěny odpovědnosti.2. V případě dalšího pověření v rámci útvaru zůstává pověřená schvalující osoba odpovědná za účinnost a účelnost zavedených vnitřních systémů řízení a kontroly a za výběr dále pověřené schvalující osoby.3. Zvláštní komise pro finanční nesrovnalosti zřízená Komisí podle nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002 je oprávněna určit, zda došlo ve vztahu k ERF k finanční nesrovnalosti a jaké jsou její případné důsledky. V souvislosti se správou zdrojů ERF vykonávanou Komisí jsou případy postupovány této komisi v souladu s článkem 75 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002.Na základě stanoviska komise rozhodne Komise o zahájení disciplinárního řízení nebo řízení z důvodu finanční odpovědnosti. Pokud komise odhalí systémové problémy, podá pověřené schvalující osobě (za předpokladu, že tato není dotčenou osobou) a internímu auditorovi zprávu s doporučeními.Oddíl 3Pravidla vztahující se na účetní a SPRÁVCE PLATEBČLÁNEK 5 5Účetní má disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem. Může být odpovědný zejména v těchto případech porušení povinností:a) ztratí nebo poškodí hotovost, majetek a doklady, které mu byly svěřeny;b) provede neoprávněnou změnu na bankovních účtech nebo poštovních žirových účtech;c) přijme nebo vyplatí částky, které neodpovídají částkám na inkasních nebo platebních příkazech;d) opomene vybrat splatné příjmy.Článek 5 6Správce plateb má disciplinární a finanční odpovědnost za podmínek stanovených služebním řádem. Může být odpovědný zejména v těchto případech porušení povinností:a) ztratí nebo poškodí hotovost, majetek a doklady, které mu byly svěřeny;b) nepředloží příslušné doklady k platbám, které uskutečnil;c) provede platby jiným než oprávněným osobám;d) opomene vybrat splatné příjmy.KAPITOLA 5PŘÍJMOVÉ OPERACEODDÍL 1 POSKYTOVÁNÍ ZDROJů ERFČLÁNEK 5 71. Roční příspěvky členských států za rok n stanoví do 10. prosince roku n-1 Rada kvalifikovanou většinou na návrh Komise, jak je uvedeno v článku 8 vnitřní dohody.2. Komise předloží návrh uvedený v odstavci 1 ve stejné době jako sdělení Radě o výkazu závazků, plateb a roční výše výzvy k poskytnutí příspěvků, které mají být provedeny v běžném a dvou následujících rozpočtových obdobích, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 vnitřní dohody.3. Rozhodnutí Rady stanoví celkové částky pro celý rok n . Částky spravované Komisí a částky spravované EIB jsou uvedeny zvlášť.Článek 5 81. Platby příspěvků členských států se uskutečňují v měsíčních splátkách, které jsou hrazeny podle těchto zásad:a) každá splátka představuje jednu dvanáctinu roční částky;b) členské státy hradí splatné příspěvky nejpozději první pracovní den každého měsíce;c) Komise o tom členské státy informuje s předstihem, nejpozději dva týdny před požadovaným zaúčtováním;d) z důvodu správy pokladny může Komise v průběhu prvního čtvrtletí vyzvat k zaplacení dvou předpokládaných dvanáctin;e) v průběhu roku může Komise popřípadě po konzultaci s EIB předložit Radě návrh na změnu celkových částek v souladu s aktualizovanými prognózami. Rada rozhodne do 21 kalendářních dnů. Vede-li tento návrh ke snížení celkových částek, Komise je oprávněna snížit v souladu s tím měsíční splátky.2. U každé splátky příspěvků jsou v souladu s články 1 až 5 upřesněny tyto údaje:a) výše příspěvků požadovaná na financování operací ERF řízených


text: Komisí;b) výše příspěvků požadovaná na financování operací ERF řízených Evropskou investiční bankou, včetně úrokových příspěvků.3. Výše plateb, které mají být uhrazeny každým členským státem a které jsou zmíněny v odstavci 2 tohoto článku, je pro každou z částek podle odstavce 2 tohoto článku stanovena tak, aby odpovídala poměru příspěvků daného státu do ERF vymezenému v čl. 1 odst. 2 vnitřní dohody.4. Výzvy k zaplacení příspěvků čerpají nejprve částku stanovenou ve vnitřních dohodách předchozích ERF, a to v časovém pořadí.Článek 591. Finanční příspěvky členských států jsou vyjádřeny v eurech.2. Každý členský stát hradí částku svého příspěvku v eurech.3. Příspěvky, u nichž se jedná o platby Komisi podle čl. 58 odst. 2 písm. a), jsou převáděny každým členským státem ve prospěch zvláštního účtu nazvaného „Komise Evropských společenství – Evropský rozvojový fond“ otevřeného u centrální banky daného členského státu nebo u finanční instituce určené členským státem. Částka těchto příspěvků je na těchto účtech ponechána do chvíle, kdy je třeba provést platby uvedené v článku 37 přílohy IV dohody AKT-ES nebo v prováděcích opatřeních k rozhodnutí o přidružení.Příspěvky, u nichž se jedná o platby Evropské investiční bance podle čl. 58 odst. 2 písm. b) tohoto nařízení, jsou převáděny každým členským státem v souladu s článkem 146 na účet otevřený u EIB jménem každého členského státu.Je-li třeba, poskytne Komise při provádění rozhodnutí Rady zmíněných v článku 57 a 58 odpovídající technickou pomoc.Článek 6 01. Není-li splátka příspěvků splatná podle tohoto článku uhrazena v příslušné lhůtě stanovené v čl. 5 8 odst. 1 písm. b), bude příslušný členský stát požádán o zaplacení úroků z neuhrazené částky.2. Úroky z neuhrazených částek budou účtovány ve výši dvou procentních bodů nad úrokovou mírou používanou Evropskou centrální bankou pro její hlavní operace refinancování první pracovní den měsíce, na který připadá splatnost částky, jak je zveřejněno v řadě C Úředního věstníku Evropské unie . Tato sazba je navýšena o čtvrtinu procentního bodu za každý měsíc prodlení.Úroky jsou splatné za celé období prodlení a jsou počítány od prvního kalendářního dne následujícího po uplynutí lhůty úhrady příslušné splátky.3. Úroky z prodlení splatné Komisi podle čl. 58 odst. 2 písm. a) tohoto nařízení jsou připisovány na jeden z účtů uvedených v čl. 1 odst. 6 vnitřní dohody.Úroky z prodlení splatné Evropské investiční bance podle čl. 58 odst. 2 písm. b) tohoto nařízení jsou připisovány Evropské investiční bance.Článek 6 15. Po skončení platnosti finančního protokolu uvedeného v příloze Ib dohody AKT-ES je část příspěvků, kterou jsou členské státy ještě povinny zaplatit v souladu s článkem 57, vyžádána Komisí v souladu s podmínkami stanovenými v tomto nařízení.Oddíl 2Odhady pohledávekČLÁNEK 6 21. Příslušná schvalující osoba učiní první odhad pohledávek pro všechna opatření a situace, které mohou založit pohledávku Evropskému rozvojovému fondu nebo vést k její změně.2. Odchylně od odstavce 1 se nemusí provádět odhad pohledávek, dokud členské státy neposkytnou Komisi své příspěvky do ERF v souladu s články 57 a 58 tohoto nařízení. Pro tyto částky vydává příslušná schvalující osoba inkasní příkaz.3. Na provádění odstavce 1 se obdobně vztahuje článek 77 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 ve


text: znění nařízení (ES, Euratom) č. 478/2007.ODDÍL 3 ZJIšTěNÍ POHLEDÁVEKČLÁNEK 6 31. Zjištění pohledávek je úkon, kterým pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba:a) ověřuje, zda dluh existuje;b) určí nebo ověří existenci a výši dluhu;c) ověřuje podmínky splatnosti dluhu.2. Zdroje ERF poskytnuté Komisi a veškeré pohledávky identifikované jako jisté, s pevnou částkou a splatné musejí být zjištěny inkasním příkazem předloženým účetnímu a oznámením o dluhu zaslaným dlužníkovi, přičemž oboje vyhotoví příslušná schvalující osoba.3. Neoprávněně vyplacené částky budou vybrány zpět.4. Co se týká podmínek, za nichž se do ERF platí úroky z prodlení, použije se obdobně článek 86 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 478/2007.Oddíl 4Schválení inkasaČLÁNEK 6 41. Schválení inkasa je úkon, při kterém vydá příslušná pověřená nebo dále pověřená schvalující osoba vystavením inkasního příkazu pokyn účetnímu vybrat zjištěnou pohledávku.2. Aniž jsou dotčeny povinnosti států AKT nebo zámořských zemí a území, může Komise formálně zjišťovat pohledávky od jiných subjektů než států prostřednictvím vykonatelného rozhodnutí ve smyslu článku 256 Smlouvy o ES.3. Na provádění odstavců 1 a 2 se obdobně vztahují články 81 a 84 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 478/2007.Oddíl 5InkasoČLÁNEK 651. Účetní provádí inkasní příkazy řádně vystavené příslušnou schvalující osobou. Zajistí s náležitou pečlivostí, aby ERF obdržel své příjmy a aby byla zachována jeho práva.2. Účetní získá dlužné částky prostřednictvím jejich započtení proti shodné výši závazků, které mají ERF nebo Společenství vůči dlužníkovi, jež má potvrzenu pohledávku za ERF nebo Společenství s jistotou určenou, v pevné výši a splatnou.3. Co se týká přímých a nepřímých decentralizovaných zakázek zmíněných v hlavě VI, pokud pohledávky, které má ERF za vnitrostátní schvalující osobou, nejsou uhrazeny během předepsaných lhůt, přijme příslušná schvalující osoba veškerá nezbytná opatření k zajištění skutečné úhrady splatných částek, včetně případného pozastavení používání tohoto druhu opatření ve spojitosti s tímto státem nebo touto zámořskou zemí a tímto územím.4. Pokud se pověřená schvalující osoba hodlá vzdát nebo částečně vzdát inkasa zjištěné pohledávky, ujistí se, že toto vzdání se je řádné a v souladu se zásadami řádného finančního řízení a proporcionality. Rozhodnutí o vzdání se inkasa musí být odůvodněno. Schvalující osoba může převést oprávnění k vydání takových rozhodnutí pouze za podmínek stanovených Komisí v nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 478/2007.5. Schvalující osoba může stanovenou pohledávku zrušit nebo upravit.6. Nároky ERF vůči třetím stranám a nároky třetích stran vůči ERF se promlčují po pěti letech.7. Na provádění odstavců 1 až 6 se obdobně vztahují články 82 až 85 a 87 až 89 nařízení (ES, Euratom) č. 2342/2002 ve znění nařízení (ES, Euratom) č. 478/2007.KAPITOLA 6VÝDAJOVÉ OPERACEODDÍL 1 OBECNÁ USTANOVENÍČLÁNEK 6 6Každý výdaj musí být přidělen, potvrzen, schválen a zaplacen.Oddíl 2Závazek výdajůČLÁNEK 6 7Závazku výdajů předchází rozhodnutí o financování přijaté Komisí nebo orgány, na které Komise přenesla příslušné pravomoci.Článek 6 81. Finanční závazek Komise je operací, kterou se rezervují prostředky nezbytné k pokrytí následných úhrad sloužících ke splnění právního závazku.2. Právní závazek Komise je úkon, kterým příslušná schvalující osoba přijímá vůči třetím stranám závazek, který vede k zaúčtování výdaje