text:
opatření
 odchylující se od směrnice o DPH, kterým se zavede zjednodušující
 opatření pro podniky, jejichž roční obrat nepřesahuje
 25 000 EUR.
 Právní základ
 Článek 395 směrnice o DPH
 Zásada subsidiarity
 Návrh spadá do výlučné pravomoci Evropské
 unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
 Zásada proporcionality
 Návrh je v souladu se zásadou
 proporcionality z těchto důvodů:
 Toto rozhodnutí se týká povolení
 udělovaného členskému státu na základě jeho vlastní žádosti a
 nezakládá žádnou povinnost.
 Vzhledem k omezené oblasti
 působnosti odchylky je zvláštní opatření úměrné sledovanému
 cíli.
 Volba nástrojů
 Navrhovaný nástroj: rozhodnutí Rady.
 Podle článku 395 směrnice o DPH je
 odchylka od společných pravidel možná pouze v případě, že
 ji jednomyslně povolí Rada na návrh Komise. Rozhodnutí Rady je kromě
 toho nejvhodnějším nástrojem, neboť může být určeno
 jednotlivým členským státům.
 4. DOPAD NA ROZPOČET
 Návrh nemá dopad na rozpočet EU, protože
 Belgie provede výpočet náhrady v souladu s článkem 6
 nařízení Rady (EHS, EURATOM) 1553/89.
 5. NEPOVINNÉ PRVKY
 Přezkum / revize / ustanovení o
 skončení platnosti
 Návrh obsahuje ustanovení o skončení
 platnosti.
 2012/0312 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se Belgii povoluje použít
 opatření odchylující se od článku 285 směrnice 2006/112/ES o společném
 systému daně z přidané hodnoty
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování
 Evropské unie,
 s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze
 dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané
 hodnoty[3],
 a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Belgie požádala dopisem,
 který Komise zaevidovala dne 21. června 2012, o povolení
 opatření odchylujícího se od článku 285 směrnice
 2006/112/ES s cílem zavést zvláštní režim, kterým se od daně
 z přidané hodnoty (DPH) osvobozují osoby povinné k dani, jejichž
 roční obrat nepřesahuje 25 000 EUR. Prostřednictvím
 tohoto opatření by byly tyto osoby povinné k dani osvobozeny od všech nebo
 některých povinností spojených s DPH, uvedených v hlavě XI kapitolách
 2 až 6 směrnice 2006/112/ES.
 (2) Komise o žádosti Belgie
 informovala ostatní členské státy dopisem ze dne 13. září 2012.
 Dopisem ze dne 17. září 2012 oznámila Komise Belgii, že má
 k dispozici všechny údaje potřebné k posouzení žádosti.
 (3) Podle článku 285
 směrnice 2006/112/ES mohou členské státy, jež nevyužily článek
 14 směrnice Rady 67/228/EHS[4],
 osvobodit od daně osoby povinné k dani, jejichž obrat nepřesahuje
 5 000 EUR. Belgie požádala o zvýšení této prahové hodnoty na 25 000
 EUR.
 (4) Vyšší prahová hodnota
 zvláštního režimu pro malé podniky je zjednodušujícím opatřením,
 neboť může podstatně snížit povinnosti nejmenších podniků
 spojené s DPH. Zvláštní režim je pro osoby povinné k dani dobrovolný.
 (5) Komise do svého návrhu
 směrnice s cílem zjednodušit povinnosti týkající se DPH ze dne 29.
 října 2004[5]
 zahrnula ustanovení, která členským státům umožňují stanovit
 prahové hodnoty ročního obratu pro osvobození z režimu DPH až do výše
 100 000 EUR nebo jejího ekvivalentu v národní měně, s
 možností tuto částku každoročně aktualizovat. Žádost
 předložená Belgií je s uvedeným návrhem v souladu.
 (6) Odchylka nemá dopad na
 vlastní zdroje Unie pocházející z DPH a má pouze zanedbatelný vliv na celkovou


text:
výši daňových příjmů vybraných členským státem na stupni
 konečné spotřeby,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Odchylně od článku 285 směrnice
 2006/112/ES se Belgii povoluje osvobodit od DPH osoby povinné k dani, jejichž
 roční obrat nepřesahuje 25 000 EUR.
 Belgie může tuto prahovou hodnotu zvýšit,
 aby byla zachována reálná hodnota osvobození od daně.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí se použije do dne, kdy vstoupí
 v platnost směrnice, kterou se mění prahové hodnoty ročního
 obratu pro osvobození osob povinných k dani od DPH, nebo, pokud nastane
 dříve, do dne 31. prosince 2015.
 Toto nařízení vstupuje v platnost
 prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí je určeno Belgickému
 království.
 V Bruselu dne
 Za
 Radu
 předseda
 [1] Úř. věst. L 347,
 11.12.2006, s. 1.
 [2] Úř. věst. L 71, 14.4.1967,
 s. 1303–1312.
 [3] Úř. věst. L 347,
 11.12.2006, s. 1.
 [4] Úř. věst. L 71, 14.4.1967, s. 1303–1312.
 [5] KOM(2004) 728 v konečném
 znění.

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
 |
 52010PC0794
 /* KOM/2010/0794 konecném znení - COD 2010/0380 */ Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004
 [pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 20.12.2010KOM(2010) 794 v konečném znění2010/0380 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004(Text s významem pro EHP a Švýcarsko)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUOdůvodnění a cíle návrhuCílem tohoto návrhu je aktualizovat nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 tak, aby odrážely změny ve vnitrostátních právních předpisech v oblasti systémů sociálního zabezpečení členských států a zohledňovaly změny ve společenské realitě, jež koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňují.Tento návrh také obsahuje návrhy správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení (dále jen „správní komise“), jejichž cílem je zlepšit a modernizovat acquis v souladu s čl. 72 písm. f) nařízení (ES) č. 883/2004.Cílem změn v tomto návrhu je zaručit právní jistotu zúčastněných stran.Obecné souvislostiTento návrh se týká pravidelné aktualizace nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009. Jeho cílem je zajistit řádnou koordinaci EU národních systémů sociálního zabezpečení. Odráží právní změny na vnitrostátní úrovni a zohledňuje nejnovější vývoj v oblasti přeshraniční mobility, která koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňuje.Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuPlatnými předpisy jsou nařízení (ES) č. 883/2004 (naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 988/2009) a nařízení (ES) č. 987/2009Je nutné nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 upravit, aby odpovídaly vývoji vnitrostátních právních předpisů a změnám společenské reality, jež koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňují. Kromě toho předložila správní komise příslušné návrhy, jejichž cílem je zlepšit koordinaci systémů. Uvedený návrhy společně s dalšími technickými úpravami znění jsou do tohoto návrhu začleněny. Tento návrh také aktualizuje a mění odkazy na vnitrostátní právní předpisy v některých přílohách nařízení.Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNevztahuje se na tento návrh.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮKonzultace zúčastněných stran211 Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentůČlenské státy byly vyzvány k předložení návrhů k různým změnám uvedených nařízení pro rok 2010. Správní komise také požadovala změny, které nařízení č. (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 aktualizují a vyjasňují.Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahuNávrhy, které jsou považovány za slučitelné s právními předpisy EU a s nimiž vyjádřila souhlas správní komise, jsou do tohoto návrhu začleněny.221 Příslušné vědecké/odborné oblastiKoordinace sociálního zabezpečení.222 Použitá metodikaDiskuze na dvou zasedáních správní komise v roce 2010 a v případě potřeby další projednání se zástupci správní komise z dotčených členských států za účelem vyjasnění, především podrobností týkajících se vnitrostátních právních předpisů.223 Hlavní konzultované organizace/odborníciSprávní komise a rovněž zástupci z jednotlivých dotčených členských států.2249 Shrnutí obdržených a použitých stanovisekNebyla zmíněna existence potenciálně závažných rizik s nevratnými důsledky.Souhlas správní komise aktualizovat, scelit a zlepšit znění a aktualizovat některé údaje členských států v přílohách nařízení č. (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009.226 Prostředky použité na zveřejnění odborného poradenstvíŽádné.Posouzení dopadůOd


text: 1. května 2010 se ve všech členských státech EU používají dvě modernizovaná nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení. Modernizovaná nařízení týkající se sociálního zabezpečení jsou výsledkem deseti let vyjednávání mezi členskými státy. Potřeba modernizace souvisí mj. se změnami ve vnitrostátních právních předpisech a judikaturou Soudního dvora Evropské unie.Členské státy mění své vnitrostátní právní předpisy v oblasti sociálního zabezpečení často. V důsledku toho mohou být odkazy na vnitrostátní právní předpisy v právních předpisech EU týkajících se koordinace systémů sociálního zabezpečení zastaralé, a tak při používání nařízení vyvolávat právní nejistotu zúčastněných stran.Odkazy na nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 je proto třeba aktualizovat, aby správně odrážela právní změny na vnitrostátní úrovni i změny společenské reality. Nařízení lze aktualizovat pouze nařízením.Jedním z hlavních znaků modernizovaných předpisů o koordinaci je zjednodušení. Zjednodušení nařízení povede k jejich snazší interpretaci a omezí rozsah rozporných stanovisek. Aby se zaručilo, že zjednodušená nařízení poskytnou právům občanů plnou ochranu, bylo třeba některá ustanovení změnit, zejména v oblasti použitelných právních předpisů a dávek v nezaměstnanosti. V ustanovení o určení použitelných právních předpisů pro případ, kdy osoba pracuje ve dvou nebo více členských státech, se kritérium „podstatné části činnosti“ rozšíří a význam pojmu „sídlo nebo místo podnikání“ se zpřesní. Změny v oblasti dávek v nezaměstnanosti jsou nezbytné, aby se zajistilo dostatečné řešení v případě, kdy osoba samostatně výdělečná činná byla pro případ nezaměstnanosti pojištěna v členském státě, v němž vykonávala činnost naposledy, ale vrátí se do svého členského státu bydliště, v němž pojištění pro případ nezaměstnanosti pro osoby samostatně výdělečně činné neexistuje.V posledních letech se objevil výrazný trend nových forem mobility. Nové struktury nabídky práce lze nalézt mj. v letecké dopravě, kde společnosti poskytují své služby z tzv. „mateřských letišť“ v různých členských státech. Komise uvažuje, že v roce 2011 připraví dokument o změněných vzorcích mobility ve vztahu k právu na volný pohyb pracovníků a sociálnímu zabezpečení, v němž vytýčí konkrétní opatření, které má Komise učinit k tomu, aby lépe reagovala na potřeby různých typů migrujících pracovníků. Aniž by Komise chtěla uvedený dokument předjímat, považuje za vhodné již nyní zpřesnit význam pojmu „sídlo nebo místo podnikání“ pro členy leteckých posádek, aby institucím napomohla při určování „sídla nebo místa podnikání“ a usnadnila používání nařízení (ES) č. 883/2004 v tomto odvětví. Jako zvlášť relevantní se zde jeví, že pojem „mateřského letiště“ byl již vymezen v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1899/2006 ze dne 12. prosince 2006, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví, a již se v uvedeném odvětví používá.Přestože se nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 používají od 1. května 2010, odráží stav vnitrostátních právních předpisů v členských státech k 26. lednu 2004 (v případě nařízení č. 883/2004) a k 17. prosinci 2008 (v případě nařízení (ES) č. 987/2009). Je v zájmu dotčených občanů, aby byla nařízení aktualizována v přiměřené době poté, co dojde ke změnám vnitrostátních právních předpisů členských států. Jen ta nařízení, která odpovídají


text: vývoji vnitrostátních právních předpisů a jejichž ustanovení jsou jasná a kompletní, mohou zúčastněným stranám zajistit transparentnost a jistotu a mobilním občanům poskytnout plnou ochranu.Tento návrh usnadňuje koordinaci systémů sociálního zabezpečení v členských státech a přispívá k ochraně občanů, kteří se pohybují po EU. Většinu změn navrhly členské státy a správní komise. Odhaduje se, že návrh nařízení, kterým se mění současná ustanovení, nezpůsobí žádnou podstatnou změnu současné situace v oblasti koordinace sociálního zabezpečení, pokud jde o pracovní zatížení nebo náklady, které ponesou instituce a správy sociálního zabezpečení, pracovníci nebo zaměstnavatelé nebo ekonomicky neaktivní občané.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUShrnutí navrhovaných opatřeníTento návrh doplňuje, objasňuje a aktualizuje některá ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 s cílem reagovat na změny v právních předpisech členských států týkajících se sociálního zabezpečení a změněné vzorce mobility, jež koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňují. Změny usnadní účinné používání právních předpisů EU týkajících se koordinace systémů sociálního zabezpečení a zlepší ochranu jednotlivců, kteří se pohybují po EU.Právní základČlánek 48 Smlouvy o fungování EU.Zásada subsidiarityZásada subsidiarity se uplatňuje tehdy, pokud návrh nespadá do výlučné pravomoci EU.Členské státy nemohou dostatečným způsobem dosáhnout cílů návrhu z těchto důvodů:Činnost EU v podobě koordinačních opatření v oblasti sociálního zabezpečení je vyžadována článkem 48 SFEU a je nezbytná k tomu, aby se mohlo plně vykonávat právo na volný pohyb uvedené ve SFEU. Bez této koordinace by volný pohyb mohl zůstat mrtvou literou, neboť občané by byli méně nakloněni tomu využívat svého práva, pokud by toto právo vedlo v podstatě ke ztrátě práv již získaných podle sociálního zabezpečení jiného členského státu. Právní předpisy EU v oblasti sociálního zabezpečení nemají nahrazovat jednotlivé vnitrostátní systémy. Je třeba zdůraznit, že navrhované pozměňující nařízení není harmonizačním opatřením a nepřesahuje to, co je nutné pro zajištění účinné koordinace. Návrh v podstatě usiluje o aktualizaci stávajících pravidel koordinace tak, aby odrážely právní změny, jež byly na vnitrostátní úrovni provedeny, a aby se provedly změny nezbytné z důvodu změněné společenské reality. Usiluje také o to doplnit a zlepšit znění nařízení s cílem poskytnout ochranu právům občanů, pokud se pohybují po EU.Ačkoli návrh proto vychází hlavně z příspěvků členských států, nemohly by členské státy tato ustanovení přijmout na vnitrostátní úrovni, neboť to by mohlo být v rozporu s nařízeními. Aby byla nařízení v Evropské unii skutečně použitelná, je proto třeba zajistit odpovídající úpravu jejich hlavních částí a příloh.Koordinace sociálního zabezpečení se týká přeshraničních případů, v nichž nemůže žádný členský stát jednat samostatně. Koordinační právní předpisy EU nahrazují četné stávající dvoustranné dohody. To nejenže členským státům usnadňuje koordinaci sociálního zabezpečení, ale rovněž zaručuje rovné zacházení s občany EU, kteří jsou pojištěni v souladu s vnitrostátními právními předpisy v oblasti sociálního zabezpečení.Opatření EU lépe dosáhne cílů návrhu z následujícího důvodu / následujících důvodů:Koordinace systémů sociálního zabezpečení má smysl pouze na úrovni EU. Cílem je zajistit, aby koordinace systémů sociálního zabezpečení účinně fungovala ve všech členských státech. Základem a opodstatněním tohoto úsilí je volný pohyb osob v rámci EU.V dané souvislosti neexistují žádné kvalitativní ukazatele, nařízení se však týkají každého občana EU, který se, ať už


text: z jakéhokoli důvodu, pohybuje na území Evropské unie.Tento návrh je čistě koordinačním opatřením, které je možné přijmout pouze na úrovni EU. Členské státy zůstávají odpovědné za organizaci a financování svých vlastních systémů sociálního zabezpečení.Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity.Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů:Nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 vyžadují tuto formu opatření, neboť nařízení lze změnit pouze nařízením. Opatření se nedotýká samotného systému koordinace. Členské státy zůstávají výhradně odpovědnými za organizaci a financování svých systémů sociálního zabezpečení.Návrh usnadňuje členským státům a jejich institucím koordinovat systémy sociálního zabezpečení a jeho cílem je poskytnout ochranu jednotlivcům, kteří se pohybují po Evropské unii, tím, že aktualizuje a zlepšuje určitá ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 a některé přílohy nařízení (ES) č. 883/2004. Tato pozměňovaná ustanovení vycházejí především z návrhů členských států, což znamená, že je jakékoli případné finanční a administrativní zatížení minimalizováno a je úměrné výše uvedeným cílům. Bez aktualizace nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 by bylo finanční a administrativní zatížení naopak pravděpodobně větší, neboť ustanovení by neodrážela změněné potřeby členských států.Volba nástrojůNavrhované nástroje: nařízení.Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů:Neexistuje žádné jiné řešení, neboť nařízení může být změněno pouze nařízením.4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU.5. NEPOVINNÉ PRVKYEvropský hospodářský prostor a ŠvýcarskoNavrhovaný předpis má význam pro Evropský hospodářský prostor a Švýcarsko, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor a Švýcarsko.Podrobné vysvětlení návrhuČlánek 1Článek 1 se týká změn nařízení (ES) č. 883/2004.A. Změna článku 91. Změna čl. 9 odst. 1V článku 9 by se odkaz na čl. 1 odst . 1 v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 měl považovat za odkaz na „čl. 1 písm. l)“. Dále by se oznámení o smluvních ustanoveních podle druhého pododstavce čl. 1 písm. l) nařízení (ES) č. 883/2004 mělo provádět odděleně od prohlášení učiněného podle článku 9 nařízení (ES) č. 883/2004, jehož je předpokladem.2. Změna čl. 9 odst. 2Ustanovení čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004 by mělo být změněno, aby bylo v souladu s druhý pododstavcem čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004.B. Změna čl. 12 odst. 1Navrhovaná změna vyjasňuje, že vyslaná osoba nemůže být nahrazena jinou vyslanou osobou poté, co období vyslání první osoby skončí. Slovo „vyslaná“ bylo omylem vynecháno.C. Změna čl. 13 odst. 1V současném znění čl. 13 odst. 1 se podmínka výkonu „podstatné části“ činnosti nevztahuje na případy, kdy osoba pracuje ve dvou nebo více členských státech pro různé podniky nebo zaměstnavatele. To není v souladu se záměrem sjednaným v Radě, zejména ne v případě, kdy činnost vykonávaná v členském státě bydliště je relativně malá. Účelem této změny je vyjasnit, že podmínka výkonu „podstatné části“ činnosti se vztahuje také na osobu, jež obvykle pracuje pro různé podniky nebo zaměstnavatele ve dvou nebo více členských státech. V případě, že podmínka „podstatné části“ činnosti nebyla splněna v členském státě bydliště, jsou použitelnými právními předpisy právní předpisy toho členského státu, na jehož území


text: se sídlo nebo místo podnikání nebo zaměstnavatele nachází. Není-li možné určit jeden členský stát, na jehož území se sídlo nebo místo podnikání nachází, například v případě, kdy dva nebo více zaměstnavatelů mají sídlo ve dvou různých členských státech mimo členský stát bydliště, použije se právo členského státu bydliště. Cílem změny je zamezit obcházení použitelných právních předpisů při respektování zásady jednoduchosti a praktičnosti.D. Změna čl. 36 odst. 2aUstanovení čl. 36 odst. 2a nařízení (ES) č. 883/2004 by mělo být změněno, aby byla osobní oblast působnosti v souladu s osobní oblastí působnosti zbytku hlavy III kapitoly 2 nařízení (ES) č. 883/2004 a se třetím pododstavcem čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 987/2009, jenž se zabývá obdobnou záležitostí v oblasti nemocenské, peněžitého příspěvku v mateřství a rovnocenné dávky pro otce.E. Změna čl. 65 odst. 5Změna se týká případu, kdy osoba samostatně výdělečná činná byla pojištěna pro případ nezaměstnanosti v členském státě, v němž naposledy vykonávala činnost, a poté, co je osobou nezaměstnanou, se vrátí do svého členského státu bydliště, v němž pro osoby samostatně výdělečně činné pojištění pro případ nezaměstnanosti neexistuje.V takovém případě, narozdíl od zaměstnaných osob, není převod povinnosti vyplácet dávky v nezaměstnanosti z členského státu, v němž osoba naposledy vykonávala činnost, členskému státu bydliště možný, neboť právní předpisy členského státu bydliště dávky v nezaměstnanosti pro samostatně výdělečné osoby neznají. Nicméně v souladu s účelem článku 65, jejž potvrdila judikatura Soudního dvora (viz rozhodnutí Soudního dvora týkající se článku 71 nařízení 1408/71, jenž odpovídá novému článku 65 nařízení č. 883/2004, např. věc C-454/93 Van Gestel , Sb. rozh. 1995, s. I-1707, věc 58/87 Rebmann , Sb. rozh. 1988, s. 3467), mají osoby, na něž se uvedený článek vztahuje, právo, stanou-li se nezaměstnanými, vrátit se do státu svého bydliště a hledat zde práci. Smyslem tohoto článku je, že tyto osoby mají vzhledem ke svým úzkým vazbám nejlepší vyhlídky při znovuzačlenění na trh práce v členském státě svého bydliště. Z tohoto důvodu nemá být jejich právo na sociální dávky omezeno, zejména pokud jsou tyto dávky protiplnění jimi zaplacených příspěvků (věc C-228/07 Petersen , Sb. rozh. 2008, s. I-6989). Kromě toho Evropský soud pro lidská práva rozhodl, že právo na dávky v nezaměstnanosti související s platbami příspěvků do fondu pojištění pro případ nezaměstnanosti má být jakožto finanční právo subsumováno pod ochranu poskytovanou článkem 1 protokolu č. 1 evropské úmluvy (věc Gaygusuz v. Austria).F. Změna čl. 71 odst. 2Během diskusí vyšla najevo potřeba vyjasnit postup hlasování správní komise. Navrhovaný postup hlasování odráží nový vývoj zavedený Lisabonskou smlouvou, zejména novým článkem 48 SFEU.Článek 2Článek 2 se týká změn nařízení (ES) č. 987/2009.A. Změna čl. 6 odst. 1Znění tohoto odstavce bylo přepracováno, aby více odpovídalo znění dohodnutému v Radě. V ustanovení odst. 1 písm. b) je nyní vyjasněno, že právní předpisy členského státu bydliště nemohou být používány prozatímně, pokud dotyčná osoba nevykonává v členském státě bydliště žádnou činnost.B. Změna čl. 14 odst. 5Změna vyjasňuje, že okrajové a pomocné činnosti, které jsou z časového hlediska a hlediska hospodářské návratnosti nevýznamné, se při určování použitelných právních předpisů podle hlavy


text: II nařízení (ES) č. 883/2004 nebudou zohledňovat. Činnosti jako takové zůstávají relevantní pro používání vnitrostátních právních předpisů v oblasti sociálního zabezpečení; v případě, že okrajová činnost zakládá účast na sociálním zabezpečení, odvody se platí v členském státě příslušným pro celkový příjem ze všech činností.Změna sleduje dva cíle:1) zjednodušit stávající ustanovení zrušením rozlišování mezi „souběžnými“ a „střídavými“ činnostmi a zvýšit tak právní jistotu osob, které vykonávají skutečnou a efektivní činnost v jednom členském státě a souběžně pouze okrajovou činnosti v jiném členském státě, a2) vyhnout se možnému zneužívání ustanovení o použitelných právních předpisech v nařízení (ES) č. 883/2004.C. Vložení odstavce 5a v článku 14Tato změna zajišťuje, že se pojem „sídlo nebo místo podnikání“ používá v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie a jinými nařízeními EU. Změna slouží jako základní kámen pro další prvky, jež správní komise vymezí.Za „sídlo nebo místo podnikání“ se pro členy leteckých posádek považuje „mateřské letiště“. Pojem „mateřské letiště“ je v tomto odvětví uznáván a používán a je již vymezen v nařízení (EHS) č. 3922/91, což zjednodušuje a odůvodňuje jeho používání v oblasti koordinace systémů sociálního zabezpečení. Odkaz na „mateřské letiště“ pro členy leteckých posádek neovlivňuje zásadu, že k určení použitelných právních předpisů na základě hlavy II nařízení (ES) č. 883/2004 má být případ každého člena posádky posuzován samostatně a na základě objektivních informací.D. Změna čl. 15 odst. 1Tato změna uvádí v soulad znění tohoto článku s konečnou dohodou v druhém čtení Evropského parlamentu v postupu spolurozhodování při příjímání nařízení (ES) č. 987/2009 o informování dotčené osoby v případech vyslání o použitelných právních předpisech.E. Změna čl. 54 odst. 2Změna napravuje chybu učiněnou při právně-lingvistické revizi v Radě a navrací ustanovení jeho původní význam.F. Vložení čl. 55 odst. 7Vkládá se nový odstavec, aby se postup při vývozu dávek použil obdobně v případě, na který se vztahuje nové ustanovení čl. 65 odst. 5 písm. b) nařízení (ES) č. 883/2004, s výjimkou ustanovení týkajícího se časového omezení uvedeného v čl. 55 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 987/2009.G. Změna čl. 56 odst. 2Znění je třeba změnit, aby se vztahovalo na případy, kdy se osoba, na níž se vztahuje nový čl. 65 odst. 5 písm. b) nařízení (ES) č. 883/2004, dodatečně registruje také u úřadů práce ve státě, v němž naposledy vykonávala činnost.V takovém případě by měly mít přednost povinnosti a činnosti související s hledáním zaměstnání ze strany nezaměstnané osoby ve státě posledního zaměstnání či činnosti, jelikož tento stát poskytuje dotčené osobě dávky. Nové znění upřednostňuje povinnosti a činnosti související s hledáním zaměstnání ve státě, který poskytuje dávky, a vylučuje negativní efekt, který by jejich nesplnění v jiném členském státě mělo.PřílohaA. Změna přílohy X nařízení (ES) č. 883/2004Příloha X uvádí zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky. V oddílu „NIZOZEMSKO“ se zákon o pomoci v invaliditě pro mladé zdravotně postižené ze dne 24. dubna 1997 (Wajong) nahradí předpisem „Zákon o podpoře pro mladé zdravotně postižené osoby při práci a zaměstnání ze dne 24. dubna 1997“ (Wet Wajong).Jako v případě dřívějšího zákona stanoví nový zákon podporu příjmu pro mladé zdravotně postižené osoby, které mají


text: z důvodu svého zdravotního postižení omezenou pracovní schopnost a jejichž příjem je nižší než zákonem stanovená minimální mzda. Mladé zdravotně postižené osoby, které splňují určité podmínky, mohou pobírat podporu příjmu k vyrovnání jejich příjmu až na úroveň zákonem stanovené minimální mzdy v případě, že jejich příjem z pracovní činnosti je nižší než 75 % zákonem stanovené minimální mzdy. Ochrana příjmu může být přiznána také mladým zdravotně postiženým osobám, které studují a potřebují finanční podporu, jakož i mladým osobám, které nemohou pracovat vůbec, tj. osobám, které jsou zcela a trvale neschopné práce.Tento nový údaj týkající se Nizozemska byl posouzen správní komisí a podpora příjmu byla uznána jako zvláštní nepříspěvková peněžitá dávka ve smyslu článku 70 nařízení (ES) č. 883/2004.V oddílu „SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“ se pro Spojené království uvede nová zvláštní nepříspěvková peněžitá dávka, a to zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu.Hlavním účelem tohoto příspěvku je s ohledem na hospodářskou a sociální situaci ve Spojeném království zaručit příjem na úrovni životního minima. Zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu je určen osobám, jejichž záznamy o placení příspěvků nebo finanční situace je taková, že zaměstnanecký a podpůrný příspěvek, jenž je příspěvkovou dávkou, nelze vyplácet, nebo jen v nedostatečné výši.Zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu byl správní komisí uznán za zvláštní nepříspěvkovou peněžitou dávku ve smyslu článku 70 nařízení (ES) č. 883/2004, který může být v příloze nařízení (ES) č. 883/2004 uveden.V oddílu „SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“ se také z přílohy odstraní podpora příjmu. Vznik nových dávek bez průzkumu majetkových poměrů (dávka při hledání zaměstnání, zaměstnanecký a podpůrný příspěvek a státní důchodový kredit) má za následek, že z podpory příjmu se stala dávka omezeného životního minima vyplácená osobám s žádným, nebo velmi nízkým příjmem. Vzhledem k tomu, že sociální pomoc je z působnosti nařízení (ES) č. 883/2004 vyloučena, podpora příjmu má být ze seznamu vyřazena.B. Změna přílohy XI nařízení (ES) č. 883/20041. Změna oddílu „NIZOZEMSKO“Údaje odst. 1 písm. h) rozšiřují nárok důchodce a jeho rodinných příslušníků, kteří jsou pojištěni podle právních předpisů jiného členského státu, na poskytování věcných dávek během pobytu v Nizozemsku a poskytuje důchodcům a jejich rodinným příslušníkům dodatečné výhody v oblasti dávek v nemoci.Ustanovení odst. 1 písm. g) může být zrušeno, neboť náhrada bez nároku byla v souvislosti se zavedením povinné spoluúčasti do nizozemského systému zdravotního pojištění nahrazena.Ostatní změny přílohy XI se týkají jazykových úprav k zajištění konzistence v odkazech na nizozemské právní předpisy.2010/0380 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004(Text s významem pro EHP a Švýcarsko)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 48 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[1],v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:1. Aby se zohlednily právní změny v některých členských státech a zajistila právní jistota zúčastněných stran, je třeba nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES)


text: č. 987/2009 upravit2. Příslušné návrhy správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení, jejichž cílem je zlepšit a modernizovat acquis Unie, byly předloženy. Dohodnuté návrhy byly do tohoto nařízení zařazeny.3. Změny v sociální realitě mohou koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivnit. V reakci na tyto změny se navrhují změny v oblasti určování použitelných právních předpisů a dávek v nezaměstnanosti.4. Mělo by být vyjasněno, že v případě, že osoba pracuje ve dvou nebo více členských státech, se podmínka výkonu „podstatné části činnosti“ ve smyslu čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 vztahuje také na osoby pracující pro různé podniky nebo zaměstnavatele.5. V souvislosti s růzností a vývojem podmínek, za kterých jsou profesní činnosti vykonávány, je nezbytné situaci vysoce mobilních pracovníků zohlednit. Nové struktury nabídky práce jsou patrné mj. v odvětví letecké dopravy. Propojovat použitelné právní předpisy vztahující se na členy leteckých posádek s členským státem, v němž se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele, jenž je zaměstnává, je účelné pouze tehdy, když existuje dostatečně úzké spojení se sídlem nebo místem podnikání. Při používání nařízení (ES) č. 883/2004 v případě členů leteckých posádek se považuje za vhodné pojmu „mateřské letiště“ rozumět jako specifikaci pojmu „sídlo nebo místo podnikání“.6. Ustanovení čl. 65 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2004 by mělo být změněno, aby se zajistilo, že osoby samostatně výdělečně činné obdrží dávky v souladu s právními předpisy příslušného členského státu, a při návratu do členského státu bydliště se jim poskytly nejlepší vyhlídky na znovuzačlenění na trhu práce v tomto členském státě bydliště.7. Nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto:8. V čl. 9 odst. 1 se první věta nahrazuje tímto:„1. Členské státy písemně oznámí Evropské komisi prohlášení učiněná podle čl. 1 písm. l), právní předpisy a systémy uvedené v článku 3, uzavřené úmluvy uvedené v čl. 8 odst. 2 a minimální dávky uvedené v článku 58, jakož i jejich následné podstatné změny.“9. V článku 9 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Tato oznámení se předkládají Evropské komisi každý rok a jsou v potřebné míře zveřejňována.“10. V článku 12 se odstavec 1 nahrazuje tímto:„1. Osoba, která jako zaměstnanec provozuje v členském státě činnost jménem zaměstnavatele, jenž zde běžně vykonává své činnosti, a která je tímto zaměstnavatelem vyslána do jiného členského státu, aby zde konala práci jménem tohoto zaměstnavatel, podléhá i nadále právním předpisům prvního členského státu, nepřesahuje-li předpokládaná doba trvání takové práce dvacet čtyři měsíců a není-li daná osoba vyslána za účelem nahrazení jiné vyslané osoby.“11. V článku 13 se odstavec 1 nahrazuje tímto:„1. Na osobu, která jako zaměstnanec obvykle pracuje ve dvou nebo více členských státech, se vztahují:a) právní předpisy členského státu, na jehož území má bydliště, vykonává-li podstatnou část své činnosti v tomto státě, nebob) nevykonává-li podstatnou část své činnosti v členském státě, na jehož území má bydliště:i) právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele, je-li zaměstnána jedním podnikem nebo zaměstnavatelem,


text: neboii) právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele a mimo členský stát bydliště, je-li zaměstnána dvěma nebo více podniky nebo zaměstnavateli a nejméně jeden z těchto podniků má sídlo nebo místo podnikání mimo členský stát, na jehož území má bydliště, neboiii) právní předpisy členského státu, na jehož území má bydliště, je-li zaměstnána dvěma a více podniky nebo zaměstnavateli, kteří mají sídlo nebo místo podnikaní v různých členských státech mimo členský stát bydliště.“12. V článku 36 se odstavec 2a nahrazuje tímto:„2a. Příslušná instituce nemůže pojištěné osobě, která utrpěla pracovní úraz nebo onemocněla nemocí z povolání a která má nárok na dávky ze strany této instituce, odmítnout udělit povolení uvedené v čl. 20 odst. 1, pokud této osobě nemůže být přiměřené léčení poskytnuto na území členského státu, ve kterém má bydliště, v lékařsky odůvodnitelné lhůtě s přihlédnutím k jejímu aktuálnímu zdravotnímu stavu a k pravděpodobnému průběhu nemoci.“13. V článku 65 se odstavec 5 nahrazuje tímto:„5.a) Nestanoví-li písmeno b) jinak, nezaměstnaná osoba uvedená v první a druhé větě odstavce 2 pobírá dávky v souladu s právními předpisy členského státu svého bydliště, jako by se na ni tyto právní předpisy vztahovaly během její poslední činnosti jako zaměstnance nebo osoby samostatně výdělečně činné. Tyto dávky poskytuje instituce místa bydliště.b) Jestliže právní předpisy členského státu bydliště nestanoví pojištění pro osoby samostatně výdělečně činné pro případ nezaměstnanosti, nezaměstnaná osoba uvedená v první a druhé větě odstavce 2, která byla pro případ nezaměstnanosti pojištěna v členském státě, v němž byla naposled činná jako osoba samostatně výdělečně činná, pobírá dávky podle právních předpisů tohoto členského státu.c) Pracovník, který není příhraničním pracovníkem a který pobíral dávky na účet příslušné instituce členského státu, jehož právní předpisy se na něj naposledy vztahovaly, však po návratu do členského státu bydliště nejdříve pobírá dávky podle článku 64, přičemž pobírání dávek podle písmena a) se mu pozastavuje po dobu, během které pobírá dávky podle právních předpisů, jež se na něj vztahovaly naposledy.“7. V článku 71 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Pravidla správní komise se vypracují vzájemnou dohodou jejích členů.Ve všech ostatních případech se správní komise usnáší kvalifikovanou většinou, jak je vymezena Smlouvami.Rozhodnutí o otázkách výkladu uvedených v čl. 72 písm. a) se v potřebné míře zveřejňují.“14. 8. Přílohy X a XI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.Článek 2Nařízení (ES) č. 987/2009 se mění takto:1. V článku 6 se odstavec 1 se mění takto:a) písmeno b) se nahrazuje tímto:„b) právní předpisy členského státu, na jehož území má dotyčná osoba bydliště, vykonává-li zaměstnání nebo samostatně výdělečnou činnost ve dvou nebo více členských státech a vykonává-li část své činnosti nebo činností v tomto členském státě nebo není-li výdělečně činná jako zaměstnanec nebo jako osoba samostatně výdělečně činná“;b) písmeno c) se nahrazuje tímto:„c) v ostatních případech právní předpisy členského státu, o jejichž uplatňování bylo požádáno nejdříve, pokud osoba vykonává činnost nebo činnosti ve dvou nebo více členských státech.“2. V článku 14 se odstavec 5 nahrazuje tímto:„5. Pro účely čl. 13 odst. 1 základního nařízení se osobou, „která jako


text: zaměstnanec obvykle pracuje ve dvou nebo více členských státech“, rozumí osoba, která vykonává souběžně nebo střídavě pro stejný podnik nebo zaměstnavatele nebo pro různé podniky nebo zaměstnavatele jednu nebo více oddělených činností, s výjimkou okrajových činností, ve dvou nebo více členských státech.“3. V článku 14 se vkládá nový odstavec 5a, který zní:„5a. Pro účely hlavy II základního nařízení se „sídlem nebo místem podnikání“ rozumí sídlo nebo místo podnikání, kde jsou přijímána zásadní rozhodnutí a kde jsou vykonávány funkce jeho ústřední správy.V případě členů leteckých posádek poskytujících služby v oblasti osobní letecké přepravy nebo přepravy zboží se „sídlem nebo místem podnikání“ vymezeným v hlavě II základního nařízení rozumí „mateřské letiště“ podle definice v příloze III nařízení Rady (EHS) č. 3922/91[2] o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví.“4. V čl. 15 odst. 1 se druhá věta nahrazuje tímto:„Tato instituce vydá dotyčné osobě potvrzení uvedené v čl. 19 odst. 2 prováděcího nařízení a neprodleně zpřístupní instituci určené příslušným orgánem členského státu, ve kterém je činnost provozována, informace týkající se použitelných právních předpisů vztahujících se na dotyčnou osobu v souladu s čl. 11 odst. 3 písm. b) nebo článkem 12 základního nařízení.“5. V článku 54 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Pro účely čl. 62 odst. 3 základního nařízení sdělí příslušná instituce členského státu, jehož právní předpisy se na dotyčnou osobu vztahovaly během jejího posledního zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, instituci místa bydliště na její žádost neprodleně všechny údaje potřebné pro výpočet dávek v nezaměstnanosti, které je schopna získat v členském státě, v němž má sídlo, zejména výši pobíraného platu nebo příjmu ze samostatné výdělečné činnosti.“6. V článku 55 se doplňuje nový odstavec 7, který zní:„7. Odstavce 1 až 6 se použijí obdobně pro osoby uvedené v čl. 65 odst. 5 písm. b) základního nařízení, s výjimkou odst. 1 písm. c) tohoto článku.“7. V článku 56 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Vyžadují-li právní předpisy použitelné v dotyčných členských státech splnění některých povinností a/nebo činností souvisejících s hledáním zaměstnání ze strany nezaměstnané osoby, mají přednost povinnosti a/nebo činnosti související s hledáním zaměstnání požadované od nezaměstnané osoby v členském státě, který dávky poskytuje.Nesplnění všech povinností a/nebo činností souvisejících s hledáním zaměstnání v členském státě, který dávky neposkytuje, ze strany nezaměstnané osoby nemá vliv na dávky přiznané v druhém členském státě.“Článek 3Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V [...] dne [...].Za Evropský parlament Za Radupředseda/předsedkyně předseda/předsedkyněPŘÍLOHAPříloha X a XI nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto:1. Příloha X se mění takto:a) v oddílu „NIZOZEMSKO“ se písmeno a) nahrazuje tímto:„a) Zákon o podpoře pro mladé zdravotně postižené osoby při práci a zaměstnání ze dne 24. dubna 1997 (Wet Wajong)“;b) v oddílu „SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“:i) se zrušuje písmeno c),ii) se doplňuje nové písmeno e), které zní:„e) Zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu (Employment and Support Allowance Income-related – Welfare Reform Act 2007 a Welfare Reform Act (Northern Ireland) 2007).“2. Příloha XI se mění takto:Oddíl „NIZOZEMSKO" se


text: mění takto:i) v odstavci „1. Zdravotní pojištění“ se zrušuje písmeno g),ii) doplňuje se nové písmeno h), které zní:„h) Pro účely čl. 18 odst. 1 tohoto nařízení mají osoby uvedené v odst. 1 písm. a) bodě ii) této přílohy, které dočasně pobývají v Nizozemsku, s ohledem na čl. 11 odst. 1, 2 a 3 a čl. 19 odst. 1 zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) nárok na věcné dávky ze strany instituce místa pobytu v souladu s přístupem uplatňovaným vůči pojištěným osobám v Nizozemsku, jakož i na věcné dávky poskytované podle obecného zákona o mimořádných léčebných výdajích (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten).“,iii) v odstavci 2 se slova „(nizozemských právních předpisů o obecném starobním pojištění)“ nahrazují slovy „(obecného zákona o starobním důchodu)“,iv) v odst. 2 písm. b) se slova „podle výše uvedených právních předpisů“ nahrazují slovy „podle výše uvedených právních předpisů“,v) v odst. 2 písm. g) se slova „(nizozemského zákona o obecném pojištění pozůstalých)“ nahrazují slovy „(zákona o obecném pojištění pozůstalých)“,vi) v odstavci 3 se slova „(nizozemského zákona o obecném pojištění pozůstalých)“ nahrazují slovy „(zákona o obecném pojištění pozůstalých)“,vii) v odst. 3 písm. d) se slova „podle uvedených právních předpisů“ nahrazují slovy „podle výše uvedených právních předpisů“,viii) v odst. 4 písm. a) bodě i) první odrážce se slova „zákona o pracovní neschopnosti“ nahrazují slovy „ zákona o invalidním pojištění“,ix) v odst. 4 písm. a) bodě ii) se slova „(zákon o pracovní neschopnosti osob samostatně výdělečně činných)“ nahrazují slovy „(zákon o pojištění osob samostatně výdělečně činných pro případ pracovní neschopnosti)“.[1] Úř. věst. C , , s. .[2] Úř. věst. L 373, 31.12.1991, s. 4.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 14.10.2019
 COM(2019) 462 final
 2019/0220(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru a v podvýboru pro obchod a investice zřízených Rámcovou dohodou o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé, pokud jde o přijetí rozhodnutí o jednacím řádu smíšeného výboru a o jednacím řádu podvýboru pro obchod a investice
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru a v podvýboru pro obchod a investice zřízených Rámcovou dohodou o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé (dále jen „dohoda“) k zamýšlenému přijetí jednacího řádu smíšeného výboru a jednacího řádu podvýboru pro obchod a investice.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Rámcová dohoda o partnerství a spolupráci mezi EU a Mongolskem
 Cílem dohody je vytvořit posílené partnerství mezi EU, jejími členskými státy a Mongolskem a prohloubit a zlepšit spolupráci v otázkách společného zájmu, jež bude výrazem sdílených hodnot a společných zásad. Dohoda vytvoří soudržný a právně závazný rámec pro vztahy EU s Mongolskem. Dohoda vstoupila v platnost dne 1. listopadu 2017.
 2.2.Smíšený výbor a podvýbor pro obchod a investice
 Smíšený výbor se zřizuje článkem 56 dohody. Jeho hlavními úkoly jsou: a) zajistit řádné fungování a provádění této dohody; b) stanovovat priority ohledně cílů této dohody; c) vydávat doporučení pro prosazování cílů této dohody.
 Smíšený výbor vydává doporučení a případně přijímá rozhodnutí za účelem zajištění účinnosti konkrétních aspektů dohody. Smíšený výbor se schází na vhodné vysoké úrovni. Smíšený výbor přijme svůj jednací řád. Může zřídit specializované pracovní skupiny, které se zabývají specifickými otázkami.
 Podvýbor pro obchod a investice se zřizuje článkem 28 dohody. Jeho úkolem je pomáhat smíšenému výboru při plnění jeho úkolů ve všech oblastech spolupráce týkající se obchodu a investic.
 2.3.Zamýšlený akt smíšeného výboru a podvýboru pro obchod a investice
 Smíšený výbor přijme rozhodnutí o přijetí svého jednacího řádu a specializovaných pracovních skupin. Podvýbor pro obchod a investice přijme rozhodnutí o přijetí svého jednacího řádu (dále jen „zamýšlený akt“).
 Účelem zamýšlených aktů je přijmout v souladu s čl. 28 odst. 3 a čl. 56 odst. 6 dohody jednací řád, který bude základem pro organizaci smíšeného výboru, a jednací řád podvýboru pro obchod a investice a specializovaných pracovních skupin, aby bylo možno dohodu provádět.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie, by měl vést k přijetí jednacího řádu smíšeného výboru EU-Mongolsko a jednacího řádu podvýboru pro obchod a investice a specializovaných pracovních skupin. Postoj by měl vycházet z návrhů rozhodnutí smíšeného výboru a podvýboru pro obchod a investice.
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“.
 Pojem „akty s


text:
právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
 1
 .
 4.1.2.Použití na stávající případ
 Smíšený výbor a podvýbor pro obchod a investice jsou orgány zřízené dohodou, konkrétně Rámcovou dohodou o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé.
 Akty, které mají tyto orgány přijmout, představují akty s právními účinky. Podle čl. 56 odst. 2 dohody přijímají totiž smíšený výbor a podvýbor pro obchod a investice rozhodnutí, jež jsou pro strany závazná.
 Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje‐li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze‐li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.
 Pokud jde o zamýšlený akt, který sleduje současně několik cílů nebo který má několik složek, jež jsou nerozlučně spojeny, aniž je jedna vůči druhé vedlejší, musí hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU zahrnovat výjimečně různé odpovídající právní základy.
 4.2.2.Použití na stávající případ
 Zamýšlené akty jsou zaměřeny na prosazování cílů dohody a usnadnění jejího provádění. Jednací řád smíšeného výboru upravuje obecné fungování orgánu zřízeného na základě dohody. Oblast, do níž rozhodnutí spadá, musí být proto posuzována s ohledem na dohodu v celém jejím rozsahu
 2
 .
 V tomto konkrétním případě je převažujícím cílem a složkou dohody spolupráce s rozvojovou zemí (článek 209 SFEU)
 3
 . Vhodným právním základem by tak měl být článek 209 SFEU.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 209 ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 5.Zveřejnění zamýšleného aktu
 Vzhledem k tomu, že akt smíšeného výboru stanoví jeho jednací řád, je vhodné jej po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.
 2019/0220 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru a v podvýboru pro obchod a investice zřízených Rámcovou dohodou o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé, pokud jde o přijetí rozhodnutí o jednacím řádu smíšeného výboru a o jednacím řádu podvýboru pro obchod a investice
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 209 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Rámcová dohoda o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na


text:
straně druhé (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. listopadu 2017.
 (2)Ustanovením čl. 56 odst. 1 dohody se zřizuje smíšený výbor, jehož úkolem je zajistit řádné fungování a provádění dohody.
 (3)Podle čl. 56 odst. 6 dohody má smíšený výbor přijmout svůj jednací řád a podle čl. 56 odst. 4 může smíšený výbor zřídit specializované pracovní skupiny.
 (4)Ustanovením čl. 28 odst. 1 dohody se zřizuje podvýbor pro obchod a investice.
 (5)Podle čl. 28 odst. 3 dohody má podvýbor pro obchod a investice přijmout svůj jednací řád.
 (6)Aby se zajistilo účinné provádění dohody, měl by být jednací řád smíšeného výboru přijat co nejdříve.
 (7)Je proto vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie ve smíšeném výboru a v podvýboru pro obchod a investice. Postoj Unie ve smíšeném výboru a v podvýboru pro obchod a investice by měl vycházet z připojených návrhů rozhodnutí smíšeného výboru a podvýboru pro obchod a investice,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být jménem Unie zaujat ve smíšeném výboru EU-Mongolsko, pokud jde o zamýšlené přijetí jeho jednacího řádu, vychází z návrhu rozhodnutí smíšeného výboru připojeného k tomuto rozhodnutí.
 Postoj, který má být jménem Unie zaujat v podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko, pokud jde o zamýšlené přijetí jeho jednacího řádu, vychází z návrhu rozhodnutí podvýboru pro obchod a investice připojeného k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Věc C-399/12, Německo v. Rada (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (2)
 Věc C-244/17, Komise v. Rada (Kazachstán), ECLI:EU:C:2018:662, bod 40.
 (3)
 Pokud jde o oblast působnosti rozvojové politiky, viz věc C-377 Komise v. Rada (Filipíny), body 36–37.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 14.10.2019
 COM(2019) 462 final
 PŘÍLOHY
 návrhu rozhodnutí Rady
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie ve smíšeném výboru a v podvýboru pro obchod a investice zřízených Rámcovou dohodou o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé, pokud jde o přijetí rozhodnutí o jednacím řádu smíšeného výboru a o jednacím řádu podvýboru pro obchod a investice
 PŘÍLOHA I
 Rozhodnutí č. 1/ smíšeného výboru zřízeného Rámcovou dohodou o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé (dále jen „smíšený výbor EU-Mongolsko“)
 ze dne ...,
 kterým se přijímá jeho jednací řád
 SMÍŠENÝ VÝBOR EU-MONGOLSKO,
 s ohledem na Rámcovou dohodu o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 56 uvedené dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Dohoda vstoupila v platnost dne 1. listopadu 2017.
 (2)Podle čl. 56 odst. 6 přijme smíšený výbor EU-Mongolsko svůj jednací řád,
 ROZHODL TAKTO:
 Jediný článek
 Přijímá se jednací řád smíšeného výboru EU-Mongolsko uvedený v příloze.
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu/Ulánbátaru dne
 Za smíšený výbor EU-Mongolsko
 předseda (předsedkyně)
 PŘÍLOHA
 JEDNACÍ ŘÁD SMÍŠENÉHO VÝBORU EU-MONGOLSKO
 Článek 1
 Složení a předsednictví
 1.
 Smíšený výbor zřízený podle článku 56 Rámcové dohody o


text:
partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé (dále jen „smíšený výbor EU-Mongolsko“) plní úkoly stanovené v článku 56 dohody.
 2.
 Smíšený výbor EU-Mongolsko se skládá ze zástupců stran vymezených dohodou na nejvyšší možné úrovni.
 3.
 Smíšenému výboru EU-Mongolsko předsedá střídavě po dobu jednoho kalendářního roku ministr zahraničních věcí Mongolska a vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku. Předsedové mohou předsedáním všem nebo některým zasedáním smíšeného výboru EU-Mongolsko pověřit vyššího úředníka.
 Článek 2
 Zasedání
 1.
 Smíšený výbor EU-Mongolsko obvykle zasedá jednou ročně, pokud se strany nedohodnou jinak. Zasedání smíšeného výboru EU-Mongolsko svolává předseda. Zasedání se konají střídavě v Bruselu a Ulánbátaru v den stanovený vzájemnou dohodou. Mimořádná zasedání smíšeného výboru EU-Mongolsko se mohou konat na žádost kterékoli ze stran, pokud se tak strany dohodnou.
 2.
 Výjimečně, pokud s tím obě strany souhlasí, mohou zasedání smíšeného výboru EU-Mongolsko probíhat rovněž za použití technických prostředků, například prostřednictvím videokonference.
 Článek 3
 Delegace
 1.
 Každá strana před každým zasedáním smíšeného výboru EU-Mongolsko informuje předsedu o zamýšleném složení své delegace.
 2.
 Předseda po dohodě se stranami může k účasti na zasedání přizvat odborníky nebo zástupce jiných subjektů jako pozorovatele, nebo aby poskytli informace o konkrétní záležitosti. Strany se dohodnou na podmínkách, za kterých se tito odborníci nebo zástupci jiných subjektů mohou zasedání účastnit.
 Článek 4
 Informování veřejnosti
 1.
 Zasedání smíšeného výboru EU-Mongolsko nejsou veřejná, pokud předseda po dohodě se stranami nerozhodne jinak. Pokud strana předloží smíšenému výboru EU-Mongolsko informace, jež označí za důvěrné, nakládá s nimi druhá strana jako s takovými.
 2.
 Smíšený výbor EU-Mongolsko může vydávat prohlášení pro veřejnost, pokud je to považováno za vhodné.
 Článek 5
 Sekretariát
 Funkci tajemníků smíšeného výboru EU-Mongolsko vykonávají společně zástupce Evropské služby pro vnější činnost a zástupce vlády Mongolska. Jsou informováni o veškeré komunikaci předsedy nebo adresované předsedovi, včetně komunikace jakýmikoli písemnými prostředky, jako je elektronická pošta.
 Článek 6
 Program zasedání
 1.
 Předseda připraví pro každé zasedání smíšeného výboru EU-Mongolsko předběžný program. Předběžný program je spolu se souvisejícími dokumenty stranám zaslán nejméně 21 dnů před datem zasedání.
 2.
 Kterákoli ze stran může požádat předsedu o zařazení určitého bodu na program zasedání.
 3.
 Program zasedání přijímá smíšený výbor EU-Mongolsko na začátku každého zasedání. Na program zasedání mohou být zařazeny i jiné body než ty, které jsou uvedeny v předběžném programu, pokud se tak strany dohodnou.
 4.
 Tajemníci smíšeného výboru EU-Mongolsko předběžný program smíšeného výboru EU-Mongolsko zveřejní před zasedáním.
 5.
 Ve zvláštních případech může předseda po dohodě se stranami zkrátit lhůty uvedené v odstavci 1 tak, aby se zohlednily potřeby konkrétního případu.
 Článek 7
 Dohodnutý zápis
 1.
 Závěry ze zasedání smíšeného výboru EU-Mongolsko se zaznamenají ve formě dohodnutého zápisu.
 2.
 Předseda shrne závěry dosažené smíšeným výborem EU-Mongolsko na každém zasedání. Na základě uvedených závěrů vypracují oba tajemníci společně návrh zápisu ze zasedání, pokud možno na jeho konci nebo nejpozději do 30 kalendářních dnů od data zasedání.
 3.
 Smíšený výbor EU-Mongolsko schválí návrh, pokud možno na konci zasedání nebo nejpozději do 45 kalendářních dnů od data zasedání nebo do


text:
kteréhokoli jiného data, na němž se smíšený výbor EU-Mongolsko dohodne. Jakmile smíšený výbor EU-Mongolsko schválí návrh zápisu, předseda podepíše jeho dva prvopisy. Každá ze stran dohody obdrží jeden prvopis.
 Článek 8
 Rozhodnutí a doporučení
 1.
 Smíšený výbor EU-Mongolsko může za účelem dosažení cílů dohody přijímat rozhodnutí nebo doporučení.
 2.
 Rozhodnutí či doporučení smíšeného výboru EU-Mongolsko nesou označení „rozhodnutí“, případně „doporučení“, za kterým následuje pořadové číslo, datum přijetí a popis daného předmětu. Každé rozhodnutí musí obsahovat datum, ke kterému vstupuje v platnost.
 3.
 Smíšený výbor EU-Mongolsko může přijímat rozhodnutí nebo doporučení, vyžaduje-li to daná situace, písemným postupem.
 4.
 Rozhodnutí a doporučení smíšeného výboru EU-Mongolsko se vyhotovují ve dvou prvopisech podepsaných předsedou.
 5.
 Strany mohou zveřejnit rozhodnutí a doporučení smíšeného výboru EU-Mongolsko ve svých úředních věstnících.
 Článek 9
 Náklady
 1.
 Každá strana nese náklady, které jí vzniknou v souvislosti s účastí na zasedáních smíšeného výboru EU-Mongolsko, a to jak náklady na zaměstnance, cestovní výlohy a diety, tak náklady na poštovné a telekomunikace. Každá strana nese náklady, které jí vzniknou v souvislosti s tlumočením na zasedáních a s překlady.
 2.
 Náklady související s pořádáním zasedání a rozmnožováním dokumentů nese hostitelská strana zasedání.
 Článek 10
 Specializované pracovní skupiny
 1.
 Smíšený výbor EU-Mongolsko může zřídit specializované pracovní skupiny, které mu pomáhají plnit jeho úkoly.
 2.
 Smíšený výbor EU-Mongolsko může rozhodnout o zrušení kterékoli specializované pracovní skupiny, přijmout nebo změnit jejich mandát.
 3.
 Specializované pracovní skupiny mají rozhodovací pravomoci. Předkládají po každém svém zasedání smíšenému výboru EU-Mongolsko podrobné zprávy o své činnosti a mohou vydávat doporučení určená smíšenému výboru EU-Mongolsko.
 Článek 11
 Změna jednacího řádu
 Jednací řád může být změněn na základě společné dohody stran v souladu s článkem 8.
 PŘÍLOHA II
 Rozhodnutí č. 1/.... podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko zřízeného Rámcovou dohodou o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé (dále jen „podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko“)
 ze dne ...,
 kterým se přijímá jeho jednací řád
 PODVÝBOR PRO OBCHOD A INVESTICE EU-MONGOLSKO,
 s ohledem na Rámcovou dohodu o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 28 uvedené dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Podle článku 28 dohody byl zřízen podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko, aby pomáhal smíšenému výboru při plnění jeho úkolů ve všech oblastech, na které se vztahuje hlava IV dohody (Spolupráce v oblasti obchodu a investic).
 (2)Podle čl. 28 odst. 3 dohody přijme podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko svůj jednací řád,
 ROZHODL TAKTO:
 Jediný článek
 Přijímá se jednací řád podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko uvedený v příloze.
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu/Ulánbátaru dne
 Za podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko
 předseda (předsedkyně)
 PŘÍLOHA
 JEDNACÍ ŘÁD PODVÝBORU PRO OBCHOD A INVESTICE EU-MONGOLSKO
 Článek 1
 Složení a předsednictví
 1.
 Podvýbor zřízený podle článku 28 Rámcové dohody o partnerství a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Mongolskem na straně druhé (dále jen „podvýbor


text:
pro obchod a investice EU-Mongolsko“) plní úkoly stanovené v čl. 28 odst. 2 dohody.
 2.
 Podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko se skládá ze zástupců Unie a Mongolska na vhodné úrovni a předsedá mu střídavě po dobu jednoho kalendářního roku zástupce odpovědného útvaru Evropské komise na straně EU a [...] na straně Mongolska.
 Článek 2
 Zasedání
 1.
 Podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko zasedá každý rok krátce před zasedáním smíšeného výboru EU-Mongolsko. Zasedání podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko svolává předseda. Zasedání se konají střídavě v Bruselu a Ulánbátaru v den stanovený vzájemnou dohodou. Zvláštní zasedání podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko se mohou konat na žádost kterékoli ze stran, pokud se tak strany dohodnou.
 2.
 Pokud se tak strany dohodnou, mohou se zasedání podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko výjimečně konat prostřednictvím videokonference.
 Článek 3
 Delegace
 1.
 Každá strana před každým zasedáním podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko informuje předsedu o zamýšleném složení své delegace.
 2.
 Předseda po dohodě se stranami může k účasti na zasedání přizvat odborníky nebo zástupce jiných subjektů jako pozorovatele, nebo aby poskytli informace o konkrétní záležitosti. Strany se dohodnou na podmínkách, za kterých se tito pozorovatelé a zástupci jiných subjektů mohou zasedání účastnit.
 Článek 4
 Informování veřejnosti
 1.
 Nerozhodne-li předseda jinak po dohodě se stranami, jsou zasedání podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko neveřejná. Pokud strana předloží podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko informace, jež označí za důvěrné, nakládá s nimi druhá strana jako s takovými.
 2.
 Podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko může vydávat prohlášení a zprávy pro veřejnost, pokud je to považováno za vhodné.
 Článek 5
 Sekretariát
 1.
 Funkci tajemníků podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko vykonávají společně zástupce odpovědného útvaru Evropské komise a zástupce Ministerstva zahraničních věcí Mongolska.
 Článek 6
 Program zasedání
 1.
 Předseda připraví pro každé zasedání podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko předběžný program.
 2.
 Kterákoli ze stran může požádat předsedu o zařazení určitého bodu na program zasedání.
 3.
 Program zasedání přijímá podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko na začátku každého zasedání. Na program zasedání mohou být zařazeny i jiné body než ty, které jsou uvedeny v předběžném programu, pokud se tak strany dohodnou.
 4.
 Tajemníci podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko předběžný program podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko zveřejní před zasedáním.
 Článek 7
 Zápis ze zasedání
 1.
 Závěry ze zasedání podvýboru EU-Mongolsko pro obchod a investice se zaznamenají ve formě dohodnutého zápisu.
 2.
 Předseda shrne závěry dosažené podvýborem pro obchod a investice EU-Mongolsko a podá o nich zprávu smíšenému výboru EU-Mongolsko. Na základě uvedených závěrů vypracují oba tajemníci společně návrh zápisu ze zasedání, pokud možno na jeho konci nebo nejpozději do 30 kalendářních dnů od data zasedání.
 3.
 Podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko schválí návrh, pokud možno na konci zasedání nebo nejpozději do 45 kalendářních dnů od data zasedání nebo do kteréhokoli data, na němž se podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko dohodne.
 Článek 8
 Rozhodnutí
 1.
 Podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko se může dohodnout na rozhodnutích, pokud je tak stanoveno v dohodě.
 2.
 Rozhodnutí


text:
podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko nesou označení „rozhodnutí podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko“, za kterým následuje pořadové číslo, datum jejich přijetí a popis daného předmětu. Každé rozhodnutí musí obsahovat datum, ke kterému vstupuje v platnost.
 3.
 Podvýbor pro obchod a investice EU-Mongolsko může přijímat svá rozhodnutí, vyžaduje-li to daná situace, písemným postupem.
 4.
 Rozhodnutí podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko se vyhotovují ve dvou prvopisech podepsaných předsedou.
 5.
 Strany mohou zveřejnit rozhodnutí podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko ve svých příslušných úředních věstnících.
 Článek 9
 Náklady
 1.
 Každá strana nese náklady, které jí vzniknou v souvislosti s účastí na zasedáních podvýboru pro obchod a investice EU-Mongolsko, a to jak náklady na zaměstnance, cestovní výlohy a diety, tak náklady na poštovné a telekomunikace. Každá strana nese náklady, které jí vzniknou v souvislosti s tlumočením na zasedáních a s překlady.
 2.
 Náklady související s pořádáním zasedání a rozmnožováním dokumentů nese hostitelská strana zasedání.
 Článek 10
 Změna jednacího řádu
 Jednací řád může být změněn na základě společné dohody stran.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 20.7.2016
 COM(2016) 479 final
 2016/0230(COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o zahrnutí emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování v důsledku využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví do rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 525/2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací vztahujících se ke změně klimatu
 (Text s významem pro EHP)
 {SWD(2016) 246 final}{SWD(2016) 249 final}
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.
 SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •
 Odůvodnění a cíle návrhu
 Změna klimatu představuje přeshraniční problém, který nelze řešit pouze prostřednictvím opatření na vnitrostátní nebo místní úrovni. EU od roku 1992 usiluje o rozvoj společných řešení a prosazuje celosvětová opatření k zvládání změny klimatu.
 V prosinci 2015 byla na 21. konferenci smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu (dále jen „úmluva UNFCCC“) přijata Pařížská dohoda. Dohoda obsahuje dlouhodobý cíl a objasňuje, že k plnění dlouhodobých cílů v oblasti zmírňování změny klimatu zásadním způsobem přispěje i využívání půdy a lesů
 1
 .
 Tento návrh rovněž provádí závazky EU podle Pařížské dohody o změně klimatu. Dne 10. června 2016 předložila Komise návrh na ratifikaci Pařížské dohody ze strany EU
 2
 . Za tímto návrhem následovalo posouzení Pařížské dohody Komisí
 3
 .
 Pokyny Evropské rady k začlenění využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „LULUCF“) do rámce politiky EU v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 se odrážejí taktéž v zamýšleném vnitrostátně stanoveném příspěvku EU. EU oznámila, že jejím cílem je „absolutní snížení emisí na úrovni celého hospodářství oproti referenčnímu roku“ dosahující „alespoň 40% snížení domácích emisí“, přičemž tento cíl zahrnuje 100 % emisí EU. Co se týká LULUCF, bylo doplněno, že „jakmile to technické podmínky umožní a v každém případě do roku 2020 bude stanovena politika týkající se způsobu zahrnutí využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví do rámce pro omezování emisí skleníkových plynů do roku 2030“
 4
 .
 Cílem tohoto návrhu je určit, jak bude odvětví LULUCF od roku 2021 začleněno do rámce politiky EU v oblasti klimatu. Kjótský protokol ukládá v současné době omezení, pokud jde o to, jak musí EU a každý z jejích členských států zajistit, aby odvětví LULUCF neprodukovalo další emise. Kjótský protokol však na konci roku 2020 pozbude platnosti. V rámci EU je proto nutno řízení odvětví LULUCF dále rozvíjet.
 •
 Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Stávající rámec politiky EU v oblasti klimatu do roku 2020 zahrnuje většinu odvětví a skleníkových plynů. Skládá se ze dvou hlavních prvků:
 a) systému EU pro obchodování s emisemi (EU ETS)
 5
 b) odvětvími mimo systém EU pro obchodování s emisemi se zabývá rozhodnutí o „sdílení úsilí“.
 Pokrok při plnění cílů pro rok 2020 je zajištěn prostřednictvím povinností týkajících se podávání výročních zpráv a kontrol souladu, jak je stanoveno v nařízení (EU) č. 525/2013
 6
 .
 Na emise a pohlcení
 7
 skleníkových plynů v odvětví LULUCF se v současnosti vztahují mezinárodní závazky pouze na základě Kjótského protokolu, a to


text:
až do roku 2020. V současné době se provádí rozhodnutí o LULUCF (529/2013/EU), které zajistí lepší systémy započítávání do roku 2020. Bez právního rámce, který toto provádění konsoliduje a který stanoví platná pravidla pro období po roce 2020, by mohl být způsob začlenění LULUCF do celkového rámce v EU různorodý. Rozdíly mezi jednotlivými členskými státy, pokud jde o pravidla vykazování a započítávání, by měly negativní dopad na optimální fungování jednotného trhu.
 •
 Soulad s ostatními politikami Unie
 Právní návrh týkající se zahrnutí problematiky LULUCF do rámce politiky EU v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 je klíčovou součástí strategie Komise k vytvoření odolné energetické unie s pomocí progresivní politiky v oblasti změny klimatu, která podporuje její dimenzi týkající se dekarbonizace. Návrh je nezbytný rovněž k dokončení integrovaného rámce pro politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030, který Evropská rada schválila v říjnu 2014.
 Podle mezinárodních pravidel na základě Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu a Kjótského protokolu jsou emise související s využíváním biomasy vykazovány a započítávány v rámci LULUCF, tj. v případě využívání biomasy v odvětví energetiky se emisní faktor pokládá za nulový. Takto je zabráněno zdvojenému započítání emisí.
 2.
 PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •
 Právní základ
 Články 191 až 193 Smlouvy o fungování Evropské unie potvrzují a upřesňují pravomoci EU v oblasti změny klimatu. Právním základem tohoto návrhu je článek 192.
 •
 Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Změna klimatu představuje přeshraniční problém, který nelze řešit pouze prostřednictvím opatření na vnitrostátní nebo místní úrovni. Pravomoc Evropské unie přijímat opatření v oblasti změny klimatu vyplývá z článku 191 Smlouvy o fungování Evropské unie. Jelikož se EU zabývá závazky v oblasti změny klimatu společně, je nutno řešit koordinovaně i problematiku LULUCF.
 •
 Proporcionalita
 Zahrnutí problematiky LULUCF do rámce stanoveného do roku 2030 poskytne společný rámec pro způsob započítávání tohoto odvětví do společného cíle EU v oblasti snížení emisí. Volba opatření při sledování různých cílů souvisejících s LULUCF bude na členských státech, čímž je plně dodržena i zásada subsidiarity.
 •
 Volba nástroje
 Evropská rada schválila pro politiku v oblasti klimatu a energetiky mezi roky 2021 a 2030 jednotný závazný cíl spočívající v celkovém snížení emisí skleníkových plynů na úrovni celého hospodářství oproti úrovním z roku 1990 alespoň o 40 %. Od členských států se vyžaduje, aby přispěly k potřebnému snížení emisí, a požadavky jsou uloženy rovněž Evropské agentuře pro životní prostředí. Tento návrh doprovází návrh nařízení [] o závazném každoročním snižování emisí skleníkových plynů členskými státy v období 2021–2030 pro potřeby odolné energetické unie a za účelem splnění závazků podle Pařížské dohody a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací vztahujících se ke změně klimatu, jež zahrnuje více než polovinu těchto emisí skleníkových plynů, a cíle návrhu lze dosáhnout nejlépe prostřednictvím nařízení.
 3.
 VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •
 Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 V souvislosti s tímto návrhem nebylo provedeno žádné


text:
hodnocení ex post ani kontrola účelnosti.
 •
 Konzultace se zúčastněnými stranami
 V období od března do června 2015 provedla Evropská komise veřejné konzultace ohledně toho, jak se co nejlépe zabývat emisemi ze zemědělství, lesnictví a jiného využívání půdy na základě rámce politiky EU v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030. K jednotlivým možnostem koncepce politiky bylo obdrženo celkem 138 příspěvků, přičemž polovina respondentů jednoznačně neupřednostňovala žádnou z možností. Jedna třetina respondentů, především ekologické nevládní organizace a lesnické organizace, byly pro to, aby oblast využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví byla vedena jako samostatný pilíř v rámci politiky v oblasti klimatu, což znamená, že tato možnost byla upřednostňována nejvíce (případy bez uvedení odpovědí se nezapočítávaly). Nejmenší podporu získala možnost sloučení zemědělství a LULUCF do samostatného pilíře nespadajícího do oblasti působnosti rozhodnutí o „sdílení úsilí“. Jelikož byl soubor názorů velmi rozsáhlý, nebyla žádná jednotlivá možnost zvažovaná Komisí schopna odrážet všechna tato stanoviska. Započítávání považovala většina respondentů za klíčové pro ekologickou vyváženost. Byl projeven velký zájem o zjednodušení paralelních systémů vykazování a o zachování referenčních úrovní pro lesy.
 •
 Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Kvantitativní posouzení budoucích dopadů v EU je v souladu s analýzami, které byly provedeny pro návrh týkající se rámce do roku 2030 a nařízení [] o závazném každoročním snižování emisí skleníkových plynů členskými státy v období 2021–2030 pro potřeby odolné energetické unie a za účelem splnění závazků podle Pařížské dohody. Vypracováním scénářů pro EU pověřila Komise Národní technickou univerzitu v Aténách, Mezinárodní ústav pro aplikovanou systémovou analýzu a organizaci EuroCare.
 •
 Posouzení dopadů
 Posouzení dopadů bylo připraveno a vypracováno zcela v souladu s platnými pokyny k zlepšování právní úpravy a bylo vyhodnoceno Výborem pro kontrolu regulace, od něhož obdrželo kladné stanovisko. Do konečného znění byla zahrnuta zlepšení doporučená výborem.
 V závěrech posouzení dopadů byl jako upřednostňovaná možnost určen samostatný pilíř politiky pro LULUCF, který se bude využívat i nadále společně s pravidlem nulového pasivního zůstatku. Bude povolena určitá omezená míra flexibility mezi LULUCF a odvětvími mimo systém obchodování s emisemi, což je odůvodněno potřebou vyplývající z nižšího potenciálu zemědělství k zmírňování změny klimatu a z podílu odvětví zemědělství v jednotlivých členských státech. Tato možnost by byla slučitelná s cíli v oblastech zabezpečení potravin a biologické rozmanitosti a nevedla by k negativním dopadům na zaměstnanost. Takováto hybridní možnost by omezila změny celkové koncepce, a minimalizovala by tudíž administrativní zátěž a byrokracii, přičemž by současně maximalizovala příspěvky k celkovému dosažení cílů EU pro rok 2030. Zahrnutí LULUCF na základě takovéto hybridní možnosti by vybízelo rovněž k dalším zmírňujícím opatřením v odvětví půdy a lesnictví, bylo by tudíž zcela v souladu s dlouhodobou vizí týkající se omezení růstu teploty, jak je stanovena v Pařížské dohodě.
 •
 Účelnost a zjednodušování právních předpisů
 V souladu se závazkem Komise týkajícím se zlepšování právní úpravy byl návrh vypracován souhrnně, na základě transparentnosti a trvalé spolupráce se zúčastněnými stranami.
 Jelikož se započítávání v rámci LULUCF provádí na úrovni jednotlivých členských států za odborné podpory výzkumných ústavů či agentur, dopadne související administrativní zátěž a


text:
náklady na dodržování předpisů pouze na členské státy, Komisi a Evropskou agenturu pro životní prostředí. Mikropodniky, malé a střední podniky ani žádné jiné podniky nejsou podle současných právních předpisů povinny vykazovat údaje. Návrh tuto situaci nemění.
 Zdaleka nejvýznamnější navrhovanou změnou je sloučit dva stávající paralelní systémy vykazování do jednoho. Tím se členským států i Komisi sníží administrativní zátěž a náklady. Co se týče administrativních dopadů změn pravidel pro započítávání, měly by být dle očekávání minimální, protože příslušná pravidla pro započítávání již byla vypracována v návaznosti na rozhodnutí o LULUCF č. 529/2013/ EU. Administrativní náklady plynoucí ze stávajícího režimu byly analyzovány v posouzení dopadů, které bylo připojeno k návrhu stávajícího rozhodnutí o LULUCF (SWD(2012) 41 final).
 Tento návrh poukazuje na flexibilitu a synergie nákladově efektivního zmírnění mezi všemi činnostmi souvisejícími se zemědělstvím a využíváním půdy. Návrh je v souladu se směrnicí o zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství (INSPIRE) (směrnice 2007/2/ES) týkající se digitálních a zeměpisných údajů.
 Návrh nepředstavuje iniciativu v rámci Programu pro účelnost a účinnost právních předpisů.
 •
 Základní práva
 Jelikož navrhovaná politika je určena především členským státům jakožto institucionálním aktérům, je v souladu s Listinou základních práv.
 4.
 ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Nepřímé dopady na rozpočty členských států budou záviset na volbě vnitrostátních politik a opatření k snižování emisí skleníkových plynů a jiných zmírňujících opatření v odvětví využívání půdy, na něž se vztahuje tato iniciativa, v jednotlivých zemích. Návrh odstraňuje jeden rámec (ze stávajících dvou) pro podávání zpráv a v porovnání se započítáváním vyžadovaným podle Kjótského protokolu proces započítávání zjednodušuje. To sníží správní náklady členských států a Evropské komise. Tento návrh má velmi omezené důsledky pro rozpočet EU, které jsou představeny v připojeném legislativním finančním výkazu.
 5.
 OSTATNÍ PRVKY
 •
 Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Při zvažování možností umožňujících větší využívání flexibility je vždy třeba mít na paměti ekologickou vyváženost. Činnosti v oblasti zmírňování změny klimatu v odvětví LULUCF by měly vést k dodatečnému, měřitelnému a udržitelnému posilování propadů uhlíku. Zajištění těchto podmínek vyžaduje důkladný systém monitorování, vykazování a ověřování.
 Mezinárodní povinnosti podle rámce úmluvy UNFCCC budou znamenat, že zprávy budou i nadále podávány jednou ročně. Monitorování a vykazování vychází i nadále z požadavků stanovených v nařízení (EU) č. 525/2013, které je pro tento účel tímto nařízením pozměněno. Nařízení (EU) č. 525/2013 by mělo být dále doplněno s cílem vytvořit pro všechna odvětví mimo systém obchodování s emisemi, včetně LULUCF, komplexní rámec pro monitorování a zajištění souladu po roce 2020. Tato ustanovení mají být začleněna do řízení energetické unie, s ohledem na něž se v pracovním programu Komise předpokládá předložení návrhu do konce roku 2016, a mohou být v rámci tohoto návrhu dále zjednodušena. Započítávání opatření v odvětví LULUCF je nejlépe umožněno v delších obdobích. Aby odvětví LULUCF bylo integrováno s ostatními odvětvími mimo systém obchodování s emisemi, budou se každých pět let provádět kontroly souladu.
 •
 Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu
 Článek 1: Předmět
 Tento článek objasňuje, že nařízení stanoví závazky členských států za účelem splnění závazku Unie v oblasti snižování emisí skleníkových plynů


text:
pro období od roku 2021 do roku 2030 a pravidla pro započítávání a kontrolu souladu.
 Článek 2: Oblast působnosti
 Tento článek vymezuje oblast působnosti nařízení. Odráží oblast působnosti stávajících právních předpisů EU pro členské státy podle Kjótského protokolu (rozhodnutí č. 529/2013/EU). Oblast působnosti se v zásadě musí vztahovat na lesní a zemědělská půdu a půdu, u níž došlo ke změně využívání z tohoto využití nebo na toto využití. Navrhovaný přístup ruší souběžný rámec pro podávání zpráv podle Kjótského protokolu a systém zjednodušuje s rámcem vykazování „založeným na využívání půdy“ podle úmluvy UNFCCC. Oblast působnosti zahrnuje skleníkové plyny CO2, CH4 a N2O.
 Článek 3: Definice
 Tento článek stanoví zvláštní terminologii.
 Článek 4: Závazky
 Každý členský stát musí zajistit, aby odvětví LULUCF nemělo po uplatnění pravidel započítávání stanovených v nařízení a s přihlédnutím k flexibilitě na jeho území žádné čisté emise. Na tuto zásadu se v posouzení dopadů odkazuje jako na „pravidlo nulového pasivního zůstatku“.
 Článek 5: Obecná pravidla započítávání
 Tento článek stanoví obecná pravidla, která mají zabránit zdvojenému započítání, řešit přechody mezi různými kategoriemi využití půdy a započítávat každý zásobník uhlíku s výjimkou zásobníků, na něž se vztahuje pravidlo „de minimis“. Vychází důsledně z obecných pravidel započítávání stanovených v rozhodnutí č. 529/2013/EU a přidává dynamické pravidlo pro přechod mezi jednotlivými kategoriemi využití půdy.
 Článek 6: Započítávání pro zalesněnou půdu a odlesněnou půdu
 Tento článek objasňuje zvláštní pravidla započítávání při změně využití půdy z lesní půdy (odlesněná půda) a na lesní půdu (zalesněná půda). Tyto kategorie započítávání využití půdy jsou započítávány pomocí přístupu založeného na „hrubé/čisté hodnotě“, tj. započítávání emisí a pohlcení v daném období v plném rozsahu. To je v podstatě stejné jako v rozhodnutí č. 529/2013/EU vyjma zavedení možnosti použít při přeměně jiných kategorií využití půdy na lesní půdu období v délce 30 let namísto standardní hodnoty. Použití této hodnoty místo standardní hodnoty by mělo být v inventuře skleníkových plynů jednotlivých členských států předložené UNFCCC v souladu s pokyny Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) řádně odůvodněno.
 Článek 7: Započítávání pro obhospodařovanou ornou půdu, obhospodařované pastviny a obhospodařované mokřady
 Tento článek objasňuje zvláštní pravidla započítávání pro obhospodařovanou ornou půdu, pastviny a mokřady, včetně kategorií půdy, u níž došlo k přeměně z těchto kategorií a na tyto kategorie. Tato změna ve využívání půdy se započítává v poměru k emisím nebo pohlcení v porovnání s historickou referenční úrovní.
 To je v podstatě stejné jako v rozhodnutí č. 529/2013/EU s výjimkou toho, že je navrhována novější historická referenční úroveň s cílem zlepšit přesnost odhadů, zajistit lepší sladění se zbytkem odvětví mimo systém obchodování s emisemi a zjednodušit započítávání omezením potřeby historické časové řady.
 Článek 8: Započítávání pro obhospodařovanou lesní půdu
 Tento článek stanoví pravidla započítávání pro obhospodařovanou lesní půdu pomocí referenční úrovně pro lesy s cílem vyloučit vlivy přírodních faktorů a faktorů spjatých se zvláštnostmi jednotlivých zemí. Vychází důsledně z příslušných pravidel stanovených v rozhodnutí č. 529/2013/EU. Tento článek stanoví rovněž rámec EU pro řízení a správu, který se má vzhledem ke skončení platnosti Kjótského protokolu používat po roce 2020. Ustanovení mají zlepšit


text:
přesnost a transparentnost referenčních úrovní pro lesy a proces jejich stanovení. To by mělo zahrnovat konzultace se zúčastněnými stranami v členských státech a přezkum za pomoci odborníků z členských států.
 Článek 9: Započítávání pro výrobky z vytěženého dřeva
 Tento článek stanoví přístup k započítávání tohoto zásobníku uhlíku pro zalesněnou půdu a obhospodařovanou lesní půdu. Metodika se v porovnání s rozhodnutím č. 529/2013/EU v podstatě nezměnila.
 Článek 10: Započítávání pro přírodní škodlivé činitele
 Tento článek členským státům umožňuje vyjmout z jejich záznamů emise z přírodních škodlivých činitelů (lesní požáry, invaze škůdců atd.). Metodika se v porovnání s rozhodnutím č. 529/2013/EU v podstatě nezměnila. Stanovení úrovně pozadí bude muset být v případě neexistence přezkumu podle Kjótského protokolu transparentní. Komise bude proto dohlížet na dodržování platných pokynů a pravidel.
 Článek 11: Flexibilita
 Tento článek členským státům umožňuje kompenzovat emise z jedné kategorie započítávání využití půdy odstraněním z jiné kategorie započítávání využití půdy na jejich území. Členským státům umožňuje rovněž kumulovat čistá pohlcení vykázaná v jejich záznamech během desetiletého období. Nadbytečná pohlcení lze převést na jiný členský stát s cílem pomoci zajistit dodržení pravidla nulového pasivního zůstatku. Členské státy musí rovněž zajistit odpovídající monitorování, které je v souladu s tímto nařízením, aby mohly flexibilitu využít.
 Článek 12: Kontrola souladu
 Tento článek objasňuje požadavky týkající se zajištění náležitého monitorování ze strany členských států pro účely započítávání a zavádí pravidelné kontroly souladu prováděné Komisí. K zajištění vysoké úrovně kvality bude Komisi při této práci napomáhat Evropská agentura pro životní prostředí.
 Článek 13: Registr
 Tento článek se týká využívání registru pro transakce, přičemž současně zajišťuje, aby nedocházelo k zdvojenému započítání.
 Článek 14: Výkon přenesené pravomoci
 Návrh zmocňuje Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci příslušnými postupy.
 Článek 15: Přezkum
 Přezkum všech prvků nařízení za účelem zjištění, zda i nadále plní svůj účel, má být proveden v roce 2024 a poté každých pět let.
 Článek 16: Změny nařízení (EU) č. 525/2013
 Nařízení (EU) č. 525/2013 je pozměněno s cílem zajistit, aby byly v rámci uvedeného nařízení zachovány požadavky na vykazování, které se v současnosti vztahují na LULUCF. Členské státy musí každoročně podávat zprávy o svých příslušných emisích skleníkových plynů a budou muset i nadále podávat každé dva roky zprávy o vykazování odhadů a o politikách a opatřeních provedených k zajištění splnění jejích cílů. Požadavky na monitorování jsou u LULUCF posíleny, aby byla zajištěna ekologická vyváženost započítávání.
 2016/0230 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o zahrnutí emisí skleníkových plynů a jejich pohlcování v důsledku využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví do rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 525/2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací vztahujících se ke změně klimatu
 (Text s významem pro EHP)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a


text:
sociálního výboru
 8
 ,
 s ohledem na stanovisko Výboru regionů
 9
 ,
 v souladu s řádným legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)V závěrech ze zasedání Evropské rady ve dnech 23. a 24. října 2014 týkajících se rámce politiky v oblasti klimatu a energetiky do roku 2030 byl schválen závazný cíl, jímž je snížit do roku 2030 domácí emise skleníkových plynů na úrovni celého hospodářství alespoň o 40 % oproti roku 1990. Na zasedání Rady dne 6. března 2015 byl tento příspěvek Unie a jejích členských států formálně schválen jako zamýšlený vnitrostátně stanovený příspěvek.
 (2)V závěrech ze zasedání Evropské rady se předpokládalo, že tento cíl bude EU plnit kolektivně, a to co nejhospodárnějším způsobem, přičemž odvětví, na něž se vztahuje systém obchodování s emisemi, sníží v porovnání s rokem 2005 emise do roku 2030 o 43 % a odvětví, na něž se systém obchodování s emisemi nevztahuje, o 30 % a úsilí bude rozdělováno na základě relativního HDP na hlavu.
 (3)Dne 10. června 2016 předložila Komise návrh na ratifikaci Pařížské dohody ze strany EU. Tento legislativní návrh je součástí provádění závazku Unie v oblasti snižování emisí na úrovni celého hospodářství, jak bylo potvrzeno v zamýšleném vnitrostátně stanoveném příspěvku Unie a jejích členských států, který byl dne 6. března 2015 předložen sekretariátu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „UNFCCC“)
 10
 .
 (4)Pařížská dohoda stanoví mimo jiné dlouhodobý cíl v souladu s cílem udržet globální nárůst teploty výrazně pod úrovní 2°C ve srovnání s úrovní před průmyslovou revolucí a nadále usilovat o to, aby tento nárůst nepřesáhl 1,5°C ve srovnání s úrovní před průmyslovou revolucí. V zájmu dosažení tohoto cíle by smluvní strany měly připravit, oznámit a zachovat vzájemně návazné vnitrostátně stanovené příspěvky. Pařížská dohoda nahrazuje přístup přijatý v rámci Kjótského protokolu z roku 1997, jehož platnost skončí v roce 2020. Pařížská dohoda vyžaduje rovněž rovnováhu mezi antropogenními emisemi ze zdrojů a snížením skleníkových plynů pomocí propadů v druhé polovině tohoto století a vyzývá smluvní strany, aby podle potřeby přijaly opatření k ochraně a zvyšování propadů a rezervoárů skleníkových plynů, včetně lesů.
 (5)Evropská rada na zasedání ve dnech 23. a 24. října 2014 uznala rovněž četné cíle odvětví zemědělství a využívání půdy s nižším potenciálem pro zmírňování změny klimatu, jakož i nutnost zajistit soudržnost cílů Unie v oblastech zabezpečení potravin a změny klimatu. Evropská rada Komisi vybídla, aby prozkoumala nejlepší způsob podpory udržitelného zintenzivnění produkce potravin, při zajištění optimálního příspěvku daného odvětví k omezování emisí skleníkových plynů a k jejich pohlcování, a to včetně zalesňování, a aby jakmile to technické podmínky umožní a v každém případě do roku 2020 stanovila politiku týkající se způsobu zahrnutí využívání půdy, změny ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „LULUCF“) do rámce pro omezování emisí skleníkových plynů do roku 2030.
 (6)Odvětví LULUCF může přispívat ke zmírňování změny klimatu několika způsoby, zejména snižováním emisí, jakož i zachováváním a posilováním propadů a zásob uhlíku. Pro účinnost opatření, jejichž hlavním cílem je zvýšit pohlcování uhlíku, mají zásadní význam dlouhodobá stabilita a adaptabilita zásobníků uhlíku.
 (7)Rozhodnutí