text: výdajů, snížení počtu zaměstnanců ve státní správě, úpravy důchodů státních zaměstnanců, zredukování ostatních programových výdajů a snížení kapitálových výdajů.b) Předloží parlamentu právní předpisy na reformu režimu osobního zadlužení za účelem lepší rovnováhy zájmů věřitelů a dlužníků.33. S cílem zajistit bezproblémové zavádění podmínek programu a napomoci udržitelné nápravě nerovnováhy bude Komise průběžně poskytovat poradenství a pomoc v oblasti fiskálních reforem, reforem finančního trhu a strukturálních reforem; v rámci programu pomoci bude spolu s Mezinárodním měnovým fondem a ve spolupráci s Evropskou centrální bankou periodicky přezkoumávat účinnost a ekonomický a sociální dopad dohodnutých opatření a doporučovat potřebné korekce s cílem podpořit růst a tvorbu pracovních příležitostí, zajistit nezbytnou fiskální konsolidaci a minimalizovat škodlivé sociální dopady, a to zejména pokud jde o nejzranitelnější členy irské společnosti.Článek 4Irsko otevře pro řízení finanční pomoci Unie zvláštní účet u irské centrální banky.Článek 5Toto rozhodnutí je určeno Irsku.Článek 6Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie .V Bruselu dneZa RadupředsedaVÝKAZ ROZPOČTOVÉHO DOPADU(srov. článek 16 vnitřních předpisů)OBLAST POLITIKY: HLAVA 01 – HOSPODÁŘSKÉ A FINANČNÍ ZÁLEŽITOSTIAKTIVITA: FINANČNÍ OPERACE A NÁSTROJENÁZEV OPATŘENÍ: EVROPSKÝ MECHANISMUS FINANČNÍ STABILIZACE – FINANČNÍ POMOC IRSKU1. NÁZEV NÁVRHU: PŘÍSLUŠNÝ ROZPOČTOVÝ OKRUH A NÁZEV01 04 01 03 Záruka Evropské unie za půjčky EU získané za účelem finanční pomoci v rámci evropského mechanismu finanční stabilizace2. PRÁVNÍ ZÁKLAD:Čl. 122 odst. 2 Smlouvy; nařízení Rady č. 407/210.3. SOUHRNNÉ ÚDAJE PRO ROZPOČTOVÝ ROK (V EURECH)Tento bod tvoří strukturu pro záruky poskytované Evropskou unií. Komise díky němu bude moci obsluhovat dluh (jistina, úroky a další náklady), pokud by dlužník (Irsko) nesplácel.Položka rozpočtu („p.m.“) odpovídající rozpočtové záruce bude aktivována pouze tehdy, bude-li skutečně požadováno zaplacení záruky. Předpokládá se, že za normálních okolností nebude zaplacení rozpočtové záruky požadováno.3a – Běžný rokNevztahuje se na tento návrh.CA |Původní prostředky na finanční rok (rozpočet) |Převody |Dodatečné prostředky |Celkové prostředky |Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem |Dostupný zůstatek |Částka pro navrhované opatření |3b – Převody do dalšího obdobíNevztahuje se na tento návrh.CA |Převody do dalšího období |Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem |Dostupný zůstatek |Částka pro navrhované opatření |3c – Následující rozpočtový rokNevztahuje se na tento návrh.CA |Původní prostředky na finanční rok (rozpočet) | p.m. |Převody |Dodatečné prostředky |Celkové prostředky |Prostředky již vyčleněné jiným pracovním programem |Dostupný zůstatek |Částka pro navrhované opatření | p.m. |4. POPIS OPATŘENÍNavrhovanou střednědobou finanční pomoc Irsku tvoří půjčka Unie (která se bude financovat z výpůjček Unie na mezinárodních kapitálových trzích) ve výši 22,5 miliardy EUR. Pomoc se poskytne v rámci mezinárodního finančního balíčku. Půjčky od partnerských zemí Irska v EU budou zahrnovat zejména příspěvky z evropského nástroje finanční stability (17,7 miliardy EUR) a bilaterální podporu od Spojeného království, Švédska a Dánska (4,8 miliardy EUR). Irsko navíc požádalo Mezinárodní měnový fond o půjčku ve výši 19,5 miliardy SDR (přibližně 22,5 miliardy EUR) v rámci rozšířené finanční facility. Příspěvek Irska bude činit 17,5 miliardy EUR a bude pocházet ze stávající hotovostní rezervy ministerstva financí a z příspěvků z národního důchodového rezervního fondu. Finanční pomoc Unie je Irsku poskytována za účelem podpory navrácení hospodářství k udržitelnému růstu a zajištění řádného fungování bankovního systému. Pomoc má


text: zároveň přispět k zabezpečení finanční stability v EU a v eurozóně tím, že znovunastolí důvěru.Na výpůjčky Unie získané na kapitálových trzích nebo od finančních institucí za účelem poskytnutí půjčky Irsku se vztahuje rozpočet Unie. Výše jistiny půjček poskytnutých Irsku dosahuje 22,5 miliardy EUR.Struktura záruky poskytnuté rozpočtem Evropské unie umožní Komisi obsluhovat dluh, pokud by Irsko nesplácelo.Za účelem splnění svých závazků může Komise pro obsluhu dluhu dočasně čerpat z hotovostních zdrojů. V tomto případě se použije článek 12 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1150/2000 ze dne 22. května 2000, kterým se provádí rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Evropských společenství (Úř. věst. L 130, 31.5.2000, s. 1).5. POUŽITÁ METODA VÝPOČTUNevztahuje se na tento návrh.6. ROZPIS PLATEB (V EURECH)Nevztahuje se na tento návrh.Okruh | Prostředky | Platby |Rok n | Rok n + 1 | Rok n + 2 | Rok n + 3 | Následující rozpočtové roky |Rok n |Rok n+1 |Rok n |Rok n + 1 |Celkem |[1] Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1.[2] Viz http://epp.eurostat.ec.europa.eu/portal/page/portal/government_finance_statistics/methodology/advice_member_states.

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0041(01)
 Návrh rozhodnutí Rady o podpisu a prozatímním uplatňování dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Nepálu o některých aspektech leteckých služeb /* KOM/2008/0041 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 31.1.2008KOM(2008) 41 v konečném znění2008/0017 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYo podpisu a prozatímním uplatňování dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Nepálu o některých aspektech leteckých služebNávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Nepálu o některých aspektech leteckých služeb(předložené Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Na základě rozsudků Soudního dvora ve věcech tzv. „Otevřeného nebe“ pověřila Rada dne 5. června 2003 Komisi, aby zahájila jednání s třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dohod dohodou Společenství[1] („horizontální mandát“). Cílem takových dohod je umožnit všem leteckým dopravcům EU nediskriminační přístup na trasy mezi Společenstvím a třetími zeměmi, a uvést dvoustranné dohody mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách do souladu s právními předpisy Společenství. |120 | Obecné souvislosti Mezinárodní vztahy mezi členskými státy a třetími zeměmi v oblasti letectví jsou obvykle upraveny dvoustrannými dohodami mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách, jejich přílohami a jinými souvisejícími dvoustrannými či vícestrannými ujednáními. Tradičními doložkami o určení ve dvoustranných dohodách členských států o leteckých službách se porušují právní předpisy Společenství. Tyto doložky umožňují třetím zemím zamítnout, zrušit nebo pozastavit povolení nebo schválení leteckého dopravce, který byl určen členským státem, jenž však není významným dílem ve vlastnictví tohoto členského státu či jeho státních příslušníků a ani nepodléhá jejich faktické kontrole. Tato skutečnost byla shledána jako diskriminační vůči dopravcům Společenství, kteří jsou usazeni na území některého členského státu, avšak které vlastní a kontrolují státní příslušníci jiných členských států. To odporuje článku 43 Smlouvy, který státním příslušníkům členských států, již uplatnili svou svobodu usazování, zaručuje, že s nimi bude v jiném členském státě zacházeno stejným způsobem jako se státními příslušníky tohoto členského státu. Existují další oblasti, například zdanění leteckých pohonných hmot, tarify zavedené leteckými dopravci ze třetích zemí na trasách uvnitř Společenství nebo závazné obchodní dohody mezi leteckými společnostmi, u kterých by měl být zajištěn soulad s právními předpisy Společenství prostřednictvím změny či doplnění stávajících ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy a třetími zeměmi o leteckých službách. |130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Ustanovení dohody nahrazují nebo doplňují stávající ustanovení sedmi dvoustranných dohod mezi členskými státy a Nepálem o leteckých službách. |140 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Dohoda podpoří základní cíl vnější politiky Společenství v oblasti letectví tím, že uvede stávající dvoustranné dohody o leteckých službách do souladu s právními předpisy Společenství. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |211 | Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Během jednání probíhala konzultace s členskými státy. |212 | Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Byly zohledněny připomínky vznesené členskými státy. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | Shrnutí navrhovaných opatření V souladu s postupy a směrnicemi v příloze „horizontálního mandátu“ vyjednala Komise s Nepálem dohodu, která nahrazuje některá ustanovení stávajících dvoustranných dohod mezi


text: členskými státy a Nepálem o leteckých službách. Článkem 2 dohody se nahrazují tradiční doložky o určení doložkou Společenství o určení, která všem dopravcům Společenství umožňuje užívat výhod plynoucích z práva usazování. Články 4 a 5 dohody se týkají dvou typů doložek spojených se záležitostmi v pravomoci Společenství. Článek 4 se zabývá zdaněním leteckých pohonných hmot, záležitostí, která byla harmonizována směrnicí Rady 2003/96/ES, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny, zejména čl. 14 odst. 2 uvedené směrnice. Článkem 5 (Tvorba cen) se řeší rozpory mezi stávajícími dvoustrannými dohodami o leteckých službách a nařízením Rady č. 2409/92 o tarifech a sazbách za letecké služby, které zakazuje dopravcům z třetích zemí, aby měli rozhodující úlohu při určování ceny leteckých služeb za dopravu uskutečňovanou výhradně ve Společenství. V článku 6 se uvádí ustanovení ve dvoustranných dohodách, která jednoznačně porušují právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže (závazné obchodní dohody mezi leteckými společnostmi), do souladu s těmito právními předpisy EU. |310 | Právní základ Čl. 80 odst. 2 a čl. 300 odst. 2 Smlouvy o ES |329 | Zásada subsidiarity Návrh je založen výhradně na „horizontálním mandátu“ uděleném Radou s ohledem na problematiku obsaženou v právních předpisech Společenství a dvoustranných dohodách o leteckých službách. |Zásada proporcionality Dohodou se pozmění či doplní ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách pouze v rozsahu nezbytném k zajištění souladu s právními předpisy Společenství. |Volba nástrojů |342 | Dohoda mezi Společenstvím a Nepálem je nejúčinnějším nástrojem pro uvedení všech stávajících dvoustranných dohod mezi členskými státy a Nepálem o leteckých službách do souladu s právními předpisy Společenství. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |DALšÍ INFORMACE |510 | Zjednodušení |511 | Návrh umožňuje zjednodušení právních předpisů. |512 | Příslušná ustanovení dvoustranných dohod mezi členskými státy a Nepálem o leteckých službách budou nahrazena či doplněna ustanoveními jedné dohody Společenství. |570 | Podrobné vysvětlení návrhu V souladu s obvyklým postupem při podpisu a uzavírání mezinárodních dohod je Rada požádána, aby schválila rozhodnutí o podpisu a prozatímním uplatňování a o uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Nepálu o některých aspektech leteckých služeb a aby jmenovala osoby zmocněné podepsat dohodu jménem Společenství. |1. NávrhROZHODNUTÍ RADYo podpisu a prozatímním uplatňování dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Nepálu o některých aspektech leteckých služebRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[2],vzhledem k těmto důvodům:2. Rada dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání s třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.3. Komise jménem Společenství sjednala dohodu s Nepálem o některých aspektech leteckých služeb v souladu s postupy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady, kterým se Komise pověřuje, aby zahájila jednání s třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.4. S výhradou možného uzavření dohody k pozdějšímu datu je třeba dohodu, kterou Komise sjednala, podepsat a prozatímně uplatňovat,ROZHODLA TAKTO:Jediný článek1. S výhradou uzavření k pozdějšímu


text: datu je předseda Rady oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat jménem Evropského společenství Dohodu mezi Evropským společenstvím a vládou Nepálu o některých aspektech leteckých služeb.2. Dokud dohoda nevstoupí v platnost, je třeba ji prozatímně uplatňovat, a to od prvního dne prvního měsíce po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů potřebných pro tento účel. Předseda Rady je oprávněn učinit oznámení stanovené v čl. 9 odst. 2 dohody.3. Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.V Bruselu dneZa Radupředseda/předsedkyně2008/0017 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uzavření dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Nepálu o některých aspektech leteckých služebRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou a s čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[3],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rada dne 5. června 2003 pověřila Komisi, aby zahájila jednání s třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.(2) Komise jménem Společenství sjednala dohodu s vládou Nepálu o některých aspektech leteckých služeb v souladu s postupy a směrnicemi uvedenými v příloze rozhodnutí Rady, kterým se Komise pověřuje, aby zahájila jednání s třetími zeměmi o nahrazení některých ustanovení stávajících dvoustranných dohod dohodou Společenství.(3) Tato dohoda byla jménem Společenství podepsána dne [...] s výhradou jejího možného uzavření k pozdějšímu datu, v souladu s rozhodnutím Rady .../.../ES ze dne [...][5].(4) Tato dohoda by měla být schválena,ROZHODLA TAKTO:Článek 11. Dohoda mezi Evropským společenstvím a vládou Nepálu o některých aspektech leteckých služeb se schvaluje jménem Společenství.2. Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.Článek 2Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné učinit oznámení stanovené v čl. 9 odst. 1 dohody.V Bruselu dneZa Radupředseda/předsedkyněPŘÍLOHADOHODAmezi Evropským společenstvím a vládou Nepáluo některých aspektech leteckých služebEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍna jedné straně aVLÁDA NEPÁLUna straně druhé(dále jen „strany“)BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi několika členskými státy Evropského společenství a Nepálem byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Společenství,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropské společenství má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství mají letečtí dopravci Společenství usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,S OHLEDEM na dohody mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost získat vlastnictví v leteckých dopravcích, kterým byla udělena licence v souladu s právem Evropského společenství,UZNÁVAJÍCE, že některá ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Nepálem, která jsou v rozporu s právem Evropského společenství, musí být uvedena do souladu s tímto právem, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Evropským společenstvím a Nepálem a aby se zachovala návaznost těchto leteckých služeb,UZNÁVAJÍCE, že dvoustranné dohody o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Nepálem by měly být v souladu s právními předpisy Nepálu


text: a Evropského společenství a měly by poskytnout životaschopný a řádný právní základ pro zajištění návaznosti a rozvoje leteckých služeb mezi Evropským společenstvím a Nepálem,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Nepálem, které nejsou v rozporu s právními předpisy Evropského společenství, nemusí být touto dohodou dotčena,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství nesmějí letečtí dopravci v zásadě uzavírat dohody, které by mohly ovlivnit obchod mezi členskými státy Evropského společenství a jejichž cílem nebo výsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže,UZNÁVAJÍCE, že ustanovení ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a Nepálem, která i) požadují nebo upřednostňují přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, které brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných trasách nebo ji narušují či omezují; ii) zesilují účinek všech takových dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě; nebo iii) přenášejí na letecké dopravce nebo jiné soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných trasách nebo ji narušují či omezují, mohou rušit účinnost pravidel o hospodářské soutěži platných pro podniky,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropského společenství v rámci této dohody není učinit jakékoli změny týkající se celkového objemu letecké dopravy mezi Evropským společenstvím a Nepálem, ovlivnit rovnováhu mezi leteckými dopravci Společenství a leteckými dopravci Nepálu, ani pozměnit ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, které se týkají provozních práv,SE DOHODLY TAKTO:ČLÁNEK 1Obecná ustanovení1. Pro účely této dohody se „členskými státy“ rozumějí členské státy Evropského společenství.2. Odkazy ve všech dohodách uvedených v příloze 1 na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, se chápou jako odkazy na státní příslušníky členských států Evropského společenství.3. Odkazy ve všech dohodách uvedených v příloze 1 na letecké dopravce nebo letecké společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, se chápou jako odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti určené daným členským státem.ČLÁNEK 2Určení, schválení a zrušení1. Ustanovení odstavců 3 a 4 tohoto článku nahrazují v tomto pořadí odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 bodě a) a b) ohledně určení leteckých dopravců dotčeným členským státem, jejich schválení a povolení udělená Nepálem a odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení schválení nebo povolení udělených leteckému dopravci.2. Ustanovení odstavců 3 a 4 tohoto článku nahrazují v tomto pořadí odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 bodě a) a b) ohledně určení leteckých dopravců Nepálem, jejich schválení a povolení udělených dotčeným členským státem a odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení schválení nebo povolení udělených leteckému dopravci.3. Po obdržení takového určení a žádostí určeného leteckého dopravce či dopravců, jež se provádí způsobem stanoveným pro schválení a povolení, druhá strana v souladu s odstavci 4 a 5 udělí s minimálním procedurálním zpožděním příslušná schválení a povolení za předpokladu, že:a) v případě leteckého dopravce určeného členským státem:i) letecký dopravce je podle Smlouvy o založení Evropského společenství usazen na území členského státu, který provedl určení, a získal od členského státu platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství aii) členský stát odpovědný


text: za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) leteckému dopravci nad ním vykonává a udržuje faktickou regulační kontrolu a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad aiii) letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států a je těmito státy a/nebo těmito státními příslušníky fakticky kontrolován.b) v případě leteckého dopravce určeného Nepálem:i) má tento dopravce své hlavní místo podnikání v Nepálu aii) Nepál vykonává a udržuje faktickou regulační kontrolu nad leteckým dopravcem.4. Obě strany mohou odmítnout, zrušit, pozastavit nebo omezit schválení nebo povolení leteckého dopravce určeného druhou stranou, pokud:a) v případě leteckého dopravce určeného členským státem:i) letecký dopravce není podle Smlouvy o založení Evropského společenství usazen na území členského státu, který provedl určení, nebo nezískal od členského státu platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství; neboii) členský stát odpovědný za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) leteckému dopravci nad ním nevykonává a neudržuje faktickou regulační kontrolu a v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad; neboiii) letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států a není těmito státy a/nebo těmito státními příslušníky fakticky kontrolován; nebob) v případě leteckého dopravce určeného Nepálem:i) nemá tento dopravce své hlavní místo podnikání v Nepálu; neboii) Nepál neudržuje faktickou regulační kontrolu nad leteckým dopravcem; neboiii) většinové vlastnictví či kontrola leteckého dopravce určeného Nepálem náleží třetí zemi, která fakticky nepřijme určení leteckých dopravců Společenství usazených ve Společenství.5. Při výkonu svého práva podle odstavce 4 nesmí Nepál diskriminovat letecké dopravce z členských států z důvodu státní příslušnosti.ČLÁNEK 3Bezpečnost1. Ustanoveními odstavce 2 tohoto článku se doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 bodě c).2. Pokud členský stát určil leteckého dopravce, nad nímž regulační kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, potom práva vlády Nepálu podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který určil leteckého dopravce, a vládou Nepálu platí stejným způsobem, pokud jde o přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a pokud jde o provozní schválení tohoto leteckého dopravce.ČLÁNEK 4Zdanění leteckých pohonných hmot1. Ustanoveními odstavce 2 tohoto článku se doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 bodě d).2. Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, nebrání nic, co je stanoveno v dohodách uvedených v příloze 2 bodě d), členskému státu v nediskriminačním uložení daní, dávek, cel či různých poplatků na pohonné hmoty dodané na jejich území pro použití v letadle určeného leteckého dopravce Nepálu, který poskytuje služby mezi místem na území tohoto členského státu a jiným místem na území tohoto členského státu nebo na území jiného členského státu.ČLÁNEK 5Tarify za dopravu uvnitř Společenství1. Ustanoveními odstavce 2 tohoto článku se doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 bodě e).2. Tarify za dopravu uskutečněnou zcela v rámci Evropského společenství, které budou podle některé z dohod uvedených v příloze 1 a obsahujících ustanovení uvedené


text: v příloze 2 bodě e) účtovány leteckým dopravcem (leteckými dopravci) určeným (určenými) vládou Nepálu, podléhají právu Evropského společenství.ČLÁNEK 6Slučitelnost s pravidly o hospodářské soutěži1. Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, žádné ustanovení dohod uvedených v příloze 1: i) neupřednostňuje přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, které brání hospodářské soutěži nebo ji narušují, ii) nezesiluje účinek žádné takové dohody, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě, ani iii) nepřenáší na soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži nebo ji narušují či omezují.2. Ustanovení obsažená v dohodách uvedených v příloze 1, která nejsou slučitelná s odstavcem 1 tohoto článku, se nepoužijí.ČLÁNEK 7Přílohy dohodyPřílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.ČLÁNEK 8Revize nebo změnyStrany mohou po vzájemné dohodě tuto dohodu kdykoli revidovat nebo změnit.ČLÁNEK 9Vstup v platnost a prozatímní uplatňování1. Tato dohoda vstupuje v platnost, jakmile si strany vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost.2. Bez ohledu na odstavec 1 se smluvní strany dohodly, že budou tuto dohodu prozatímně uplatňovat od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí dokončení postupů nezbytných pro tento účel.3. Dohody a jiná ujednání mezi členskými státy a vládou Nepálu, které k datu podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a které nejsou prozatímně uplatňovány, jsou uvedeny v příloze 1 bodě b). Všechny tyto dohody a ujednání podléhají od svého vstupu v platnost nebo prozatímního uplatňování této dohodě.ČLÁNEK 10Ukončení platnosti1. V případě, že dojde k ukončení platnosti některé z dohod uvedených v příloze 1, skončí současně platnost všech ustanovení této dohody, která se týkají příslušné dohody uvedené v příloze 1.2. V případě, že dojde k ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze 1, skončí současně platnost této dohody.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V [....] ve dvou prvopisech dne [... ... ...] v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a nepálském.ZA EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ: ZA VLÁDU NEPÁLU:PřÍLOHA 1Seznam dohod, na které se odkazuje v článku 1 této dohodya) Dohody o leteckých službách uzavřené mezi vládou Nepálu a členskými státy Evropského společenství, které byly k datu podpisu této dohody uzavřeny, podepsány a/nebo jsou prozatímně uplatňovány- Dohoda mezi spolkovou vládou Rakouska a vládou Nepálu Jeho Veličenstva o civilní letecké dopravě, podepsaná v Káthmándú dne 29. října 1997, v příloze 2 jen „dohoda Nepál – Rakousko“;- Dohoda mezi vládou Lucemburského velkovévodství a vládou Nepálu Jeho Veličenstva o leteckých službách, uzavřená v Lucemburku dne 18. června 1999, v příloze 2 jen „dohoda Nepál – Lucembursko“;- Dohoda mezi Nizozemským královstvím a vládou Nepálu Jeho Veličenstva o leteckých službách, uzavřená na letišti Schiphol dne 10. června 1998, v příloze 2 jen „dohoda Nepál – Nizozemsko“;- Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a vládou Nepálu Jeho Veličenstva o leteckých službách, uzavřená v Káthmándú dne 3. března 1994, v příloze 2 jen


text: „dohoda Nepál – Spojené království“;b) D ohody o leteckých službách a další dohody parafované či podepsané mezi vládou Nepálu a členskými státy Evropského společenství, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně uplatňovány.- Dohoda o leteckých službách mezi vládou Nepálu Jeho Veličenstva a vládou Francouzské republiky parafovaná v Káthmándú dne 7. července 1998, v příloze 2 jen „dohoda Nepál – Francie“;- Dohoda mezi vládou Spolkové republiky Německo a vládou Nepálu Jeho Veličenstva o leteckých službách, parafovaná a připojená jako příloha 3 k protokolu uzavřenému v Bonnu dne 26. července 2000, v příloze 2 jen „dohoda Nepál – Německo“;- Dohoda mezi vládou Nepálu Jeho Veličenstva a vládou Italské republiky o leteckých službách, parafovaná v Káthmándú dne 8. května 1992, v příloze 2 jen „dohoda Nepál – Itálie“.PřÍLOHA 2Seznam článků dohod uvedených v příloze 1, na které se odkazuje v článcích 2 až 6 této dohodya) Určení členským státem:- článek 4 dohody Nepál – Rakousko;- článek 4 dohody Nepál – Francie;- článek 4 dohody Nepál – Itálie;- článek 3 dohody Nepál – Lucembursko;- článek 5 dohody Nepál – Nizozemsko;- článek 4 dohody Nepál – Spojené království;b) Odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení schválení nebo povolení:- článek 4 dohody Nepál – Rakousko;- článek 5 dohody Nepál – Francie;- článek 4 dohody Nepál – Německo;- článek 5 dohody Nepál – Itálie;- článek 4 dohody Nepál – Lucembursko;- článek 6 dohody Nepál – Nizozemsko;- článek 5 dohody Nepál – Spojené království;c) Bezpečnost:- článek 8 dohody Nepál – Rakousko;- článek 9 dohody Nepál – Francie;- článek 14 dohody Nepál – Německo;- článek 10 dohody Nepál – Itálie;- článek 6 dohody Nepál – Lucembursko;- článek 10 dohody Nepál – Nizozemsko;d) Zdanění leteckých pohonných hmot:- článek 9 dohody Nepál – Rakousko;- článek 12 dohody Nepál – Francie;- článek 7 dohody Nepál – Německo;- článek 6 dohody Nepál – Itálie;- článek 8 dohody Nepál – Lucembursko;- článek 13 dohody Nepál – Nizozemsko;- článek 8 dohody Nepál – Spojené království.e) Tarify za dopravu uvnitř Evropského společenství:- článek 12 dohody Nepál – Rakousko;- článek 14 dohody Nepál – Francie;- článek 8 dohody Nepál – Itálie;- článek 10 dohody Nepál – Lucembursko;- článek 8 dohody Nepál – Nizozemsko;- článek 7 dohody Nepál – Spojené království.PřÍLOHA 3Seznam jiných států, na které se odkazuje v článku 2 této dohodya) Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);b) Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);c) Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);d) Švýcarská konfederace (v rámci Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě). [1] Rozhodnutí Rady 11323/03 ze dne 5. června 2003 (vyhrazený dokument).[2] Úř. věst. C , , s. .[3] Úř. věst. C , , s. .[4] Úř. věst. C , , s. .[5] Úř. věst. C , , s. .


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52009PC0259
 Návrh rozhodnutí Rady, kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory /* KOM/2009/0259 konecném znení - CNS 2009/0075 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 9.6.2009KOM(2009) 259 v konečném znění2009/0075 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti AzoryDŮVODOVÁ ZPRÁVA1) SOUVISLOSTI NÁVRHU- Odůvodnění a cíle návrhuRozhodnutí Rady 2002/167/ES ze dne 18. února 2002[1] povolilo Portugalsku uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory. Podle tohoto rozhodnutí mohlo Portugalsko uplatňovat na tyto výrobky sazbu spotřební daně, která byla nižší než plná sazba daně z alkoholu stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS[2] a minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená touto směrnicí, nesměla však být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Toto opatření bylo použitelné od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2008. Žádostmi ze dne 16. června 2008 a 20. června 2008 Portugalsko požádalo o prodloužení tohoto povolení do 31. prosince 2013.Dne 5. listopadu 2008 a 25. února 2009 poskytly portugalské orgány na základě žádostí útvarů Komise doplňkové informace s cílem prokázat, že je nezbytné prodloužit uplatňování snížené sazby spotřební daně po skončení roku 2008 v zájmu zachování výroby rumu, likérů a/nebo pálenek a souvisejících zemědělských činností.V současnosti je na Madeiře zaevidováno osm společností vyrábějících rum a/nebo likéry; na Azorách vyrábí devět společností likéry a 38 společností pálenky. Největší ze všech výrobců, výrobce rumu a likérů na Madeiře, v období 2009–2013 vyrobí podle předpokladů v průměru ročně celkem 558,02 hl čistého alkoholu. V roce 2007 vyrobily hospodářské subjekty v autonomní oblasti Madeira celkem 1 304,99 hl rumu a 419,95 hl likérů (obsah alkoholu 100 %). V témže roce vyrobily hospodářské subjekty v autonomní oblasti Azory 1 680 hl likérů (obsah alkoholu 20 %) a 994 hl pálenek (obsah alkoholu mezi 37,5 % a 42 %). Prakticky veškerá výroba se prodává na regionálních trzích a pouze malá část se vyváží (v případě azorských likérů: ±10 % výroby se vyváží především do Severní Ameriky).Místní výrobní odvětví zaměstnává na Madeiře přibližně 130 pracovníků a na Azorách přibližně 90 pracovníků. Na Madeiře zajišťuje pěstování a zpracování cukrové třtiny a ovoce práci pro přibližně 1 000 rodinných zemědělských podniků.V roce 2007 byl podíl výrobků využívajících sníženou sazbu spotřební daně na trhu nižší než podíl obdobných výrobků dovážených nebo dodávaných z ostatních částí Společenství (20,3 % na Madeiře; 38,9 % na Azorách), tyto výrobky proto čelí silné konkurenci ze strany zahraničních výrobků. Bez ohledu na uplatňování snížené sazby spotřební daně je průměrná maloobchodní prodejní cena (včetně daně) rumu, likérů nebo pálenek vyráběných místně na Madeiře a na Azorách


text: vyšší než cena obdobných výrobků pocházejících z ostatních oblastí.Hlavní nevýhody, s nimiž se potýkají výrobci rumu, likérů a/nebo pálenek, vyplývají z dodatečných nákladů spojených s činiteli uvedenými v čl. 299 odst. 2 Smlouvy (tj. odlehlost, ostrovní povaha, malá rozloha, složitý povrch a podnebí).Suroviny zemědělského původu (v závislosti na daném případu cukrová třtina, ovoce, rostliny, med, smetana, mléko a víno) jsou dražší než při běžných podmínkách produkce. Je to zapříčiněno malou rozlohou a roztříštěností zemědělských podniků a z toho plynoucího nízkého stupně mechanizace. V případě Madeiry je mimoto výstup ze zpracování cukrové třtiny vzhledem k povrchu, podnebí, půdě a řemeslné produkci nižší než v ostatních nejvzdálenějších regionech.Doprava některých surovin a obalových materiálů, které nejsou vyráběny místně, na ostrovy vede k dodatečným nákladům v porovnání s přepravou pouze hotového výrobku. V případě Azor je ostrovní povaha dvojí, jelikož ostrovy se rozkládají ve vzdálenosti 600 km, což způsobuje další dodatečné náklady na přepravu mezi ostrovy. Doprava a instalace zpracovatelských, výrobních a balících zařízení je na dotyčných územích vzhledem k jejich odlehlosti a ostrovní povaze nákladnější než na pevnině.Vznikají dodatečné náklady na skladování hotových výrobků, jelikož místní spotřeba neabsorbuje výstup v okamžiku jeho vzniku, nýbrž je rozložena na celý rok.Je nutno vzít v úvahu cestovní výdaje spojené s návštěvami dodavatelů a odběratelů na pevnině a rovněž zvláštní výdaje na zasílání vzorků za účelem laboratorní analýzy (v případě Azor).Jednotkové náklady zvyšují další faktory spojené s malou rozlohou regionálního trhu, například potřeba udržovat velké zásoby surovin, a zejména nepříznivý poměr mezi fixními náklady a výstupem. Tento nepříznivý poměr se týká předimenzování zařízení, avšak do jisté míry rovněž nákladů nezbytných pro splnění ekologických norem. V tomto ohledu mají výrobci rumu na Madeiře dodatečnou nevýhodu, jelikož musí převzít náklady na zpracování odpadů ze zpracování cukrové třtiny, zatímco výrobci v ostatní regionech mohou tyto vedlejší produkty recyklovat.Dotčení výrobci musí stejně tak nést jiné dodatečné náklady vztahující se na všechny podniky nacházející se na ostrovech v porovnání s podniky usazenými na pevnině. To zahrnuje zejména náklady práce (minimální mzda je v obou dotčených regionech o 5 % vyšší) a náklady na energii, avšak (v případě Madeiry) rovněž stavební náklady a náklady na pozemky.S cílem prokázat, že snížená sazba spotřební daně nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné k vyrovnání dodatečných nákladů způsobených činiteli uvedenými v čl. 299 odst. 2 Smlouvy (tj. odlehlost, ostrovní povaha, malá rozloha, složitý povrch, podnebí, hospodářská závislost na malém množství produktů), poskytly portugalské orgány vyčíslení dodatečných nákladů spojených s těmito znevýhodněními, z něhož vyplývá, že dodatečné náklady na jednotku výroby přesahují hodnotu odpovídajícího snížení sazby spotřební daně přibližně o 7 % až 19 %.Uplatňování snížené sazby spotřební daně lze proto považovat za nezbytné, aby byli výrobci v tomto odvětví schopni udržet konkurenční postavení ve vztahu k obdobným výrobkům pocházejícím z ostatních částí Společenství.Po uvážení jak právní jistoty, která je nezbytná, aby místní výrobci mohli rozvíjet obchodní činnost, tak i potřeby stanovit lhůtu pro daňové výjimky Komise navrhuje schválit prodloužení lhůty o pět let. Navrhuje se však, aby se od Portugalska vyžadovalo předložení zprávy v polovině období, a


text: to do dne 31. prosince 2011, aby Komise mohla posoudit, zda přetrvávají důvody, které udělení snížené sazby opodstatnily.- Obecné souvislostiRámec Společenství týkající se spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů je stanoven ve dvou směrnicích. Směrnice Rady 92/83/EHS ze dne 19. října 1992 o harmonizaci struktury spotřebních daní z alkoholu a alkoholických nápojů[3] stanoví společné definice výrobků podléhajících dani, upřesňuje metody výpočtu daně a kritéria, na jejichž základě mohou být určité výrobky způsobilé pro osvobození od daně nebo pro snížené sazby. Výše uvedená směrnice Rady 92/84/EHS stanoví minimální sazby daně pro jednotlivé kategorie výrobků.Rozhodnutí 2002/167/ES povolilo Portugalsku uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory. Uplatňovaná nižší sazba však nesmí být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Toto rozhodnutí pozbylo platnosti dne 31. prosince 2008.- Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuPodle čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES se její ustanovení vztahují na francouzské zámořské departementy, Azory, Madeiru a Kanárské ostrovy (nejvzdálenější regiony). Avšak s ohledem na strukturální sociální a hospodářskou situaci nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována jejich odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů, přičemž neměnnost a spolupůsobení těchto faktorů brání jejich rozvoji, přijímá Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem kvalifikovanou většinou zvláštní opatření zaměřená zejména na stanovení podmínek pro uplatnění Smlouvy o ES v těchto regionech, včetně společných politik.- Soulad s ostatními politikami a cíli UnieZvláštní opatření, která stanoví čl. 299 odst. 2 Smlouvy o ES, musí brát ohled na zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Společenství, včetně vnitřního trhu a společných politik. Jak bylo uvedeno výše, snížení daní je omezeno na to, co je nezbytné k vyrovnání znevýhodnění u dotčených místně vyráběných a spotřebovávaných produktů. S přihlédnutím k tomuto a rovněž s ohledem na skutečnost, že dotyčné objemy jsou malé a daňová úleva je omezená na spotřebu v dotyčných regionech, jsou účinky na vnitřní trh velmi omezené, takže je splněn výše uvedený požadavek čl. 299 odst. 2.2) KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ- Konzultace zúčastněných stranŽádost portugalské vlády byla reakcí na požadavky dotčených hospodářských subjektů.- Sběr a využití výsledků odborných konzultacíNebylo třeba využít externích odborných konzultací.- Posouzení dopadůHospodářský dopad návrhu se týká v zásadě pouze výrobců rumu a likérů na Madeiře a výrobců likérů a pálenek na Azorách, lze jej proto považovat za minimální.Pokud by tito výrobci přišli o výhodu v podobě snížené sazby spotřební daně, z toho plynoucí zvýšení maloobchodní prodejní ceny by ohrozilo existenci a přežití těchto hospodářských odvětví a rovněž přímo či nepřímo související zaměstnanost.3) PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU- Shrnutí navrhovaných opatřeníNavrhuje se, aby bylo Portugalsku od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2013 povoleno uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně vztahující se na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v


text: autonomní oblasti Azory. Snížená sazba může být nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená ve směrnici 92/84/EHS, nesmí však být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. To odpovídá povolení udělenému v období od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2008 rozhodnutím 2002/167/ES.- Právní základČl. 299 odst. 2 Smlouvy.- Zásada subsidiarityOdchylky od pravidel Smlouvy v souladu s čl. 299 odst. 2 této smlouvy spadají do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.- Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality. Tento návrh nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné k vyrovnání vysokých nákladů spojených s výrobou rumu a likérů v autonomní oblasti Madeira a výrobou likérů a pálenek v autonomní oblasti Azory (viz výše).- Volba nástrojůUstanovení čl. 299 odst. 2 Smlouvy stanoví, že zvláštní opatření ve prospěch nejvzdálenějších regionů jsou přijímána rozhodnutím Rady.4) ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.2009/0075 (CNS)NávrhROZHODNUTÍ RADY,kterým se Portugalsku povoluje uplatňovat snížené sazby spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti AzoryRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 299 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[4],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[5],vzhledem k těmto důvodům:(1) Rozhodnutím Rady 2002/167/ES ze dne 18. února 2002[6] bylo Portugalsko oprávněno uplatňovat sníženou sazbu spotřební daně na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory. Uplatňování snížené sazby spotřební daně na tyto výrobky se považovalo za nezbytné pro přežití místního odvětví vyrábějícího a uvádějícího tyto výrobky na trh. Vzhledem k vysokým nákladům na tyto činnosti vyplývajícím zejména z činitelů souvisejících se situací těchto oblastí jakožto nejvzdálenějších regionů (odlehlost, ostrovní povaha, malá rozloha, složitý povrch a podnebí) se mělo za to, že pouze snížení sazby spotřební daně z místně vyráběných a spotřebovávaných dotčených výrobků jim umožní, aby nadále soutěžily za stejných podmínek s obdobnými výrobky dováženými nebo dodávanými z ostatních částí Společenství, a tudíž zajistí přežití těchto výrobních odvětví. Podle téhož rozhodnutí proto Portugalsko mohlo uplatňovat na tyto výrobky sazbu spotřební daně, která byla nižší než plná sazba daně z alkoholu stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS[7] a minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená v této směrnici, nesměla však být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Toto opatření bylo použitelné od 1. ledna 2002 do 31. prosince 2008.(2) V žádostech ze dne 16. června 2008 a 20. června 2008 Portugalsko požádalo o udělení povolení za stejných podmínek pro období od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2013.(3) Udělení nového požadovaného povolení je oprávněné, aby se zamezilo ohrožení rozvoje těchto nejvzdálenějších regionů. Místní odvětví zaměstnává na Madeiře přibližně 130 pracovníků a na Azorách přibližně 90 pracovníků. Na Madeiře zajišťuje pěstování a zpracování cukrové třtiny a ovoce práci pro přibližně 1000 rodinných zemědělských podniků. Jedinými možnými odbytišti těchto výrobků jsou regionální trhy, které se potýkají


text: s potížemi při vývozu mimo dotyčné regiony.(4) Snížení sazby spotřební daně by mělo být nadále povoleno na úrovni, která je nezbytná k vyrovnání znevýhodnění při hospodářské soutěži, s nímž se potýkají destilované alkoholické nápoje vyráběné na Madeiře a Azorách v důsledku vyšších nákladů na výrobu a uvádění těchto výrobků na trh.(5) Suroviny zemědělského původu jsou kvůli malé velikosti, roztříštěnosti a nízké mechanizaci zemědělských podniků dražší než při běžných podmínkách produkce. V případě Madeiry je mimoto výstup ze zpracování cukrové třtiny vzhledem k povrchu, podnebí, půdě a řemeslné produkci nižší než v ostatních nejvzdálenějších regionech. Doprava některých surovin a obalových materiálů, které se nevyrábějí místně, na ostrovy vede k dodatečným nákladům v porovnání s přepravou pouze hotového výrobku. V případě Azor je ostrovní povaha dvojí, jelikož ostrovy se rozkládají na velké ploše. Dodatečné náklady dále zvyšuje doprava a instalace zařízení v těchto vzdálených regionech ostrovní povahy. Totéž platí pro určité nezbytné cesty a zásilky na pevninu. Dodatečné náklady jsou nezbytné rovněž kvůli skladování hotových výrobků, jelikož místní spotřeba neabsorbuje výstup v okamžiku jeho vzniku, nýbrž je rozložena během roku. Jednotkové náklady různými způsoby zvyšuje malá velikost regionálního trhu, zejména kvůli nepříznivému poměru mezi fixními náklady a výstupem, a to s ohledem na zařízení i náklady nezbytné pro splnění ekologických norem. Výrobci rumu na Madeiře musí mimoto zpracovávat odpad ze zpracování cukrové třtiny, zatímco výrobci v ostatních regionech mohou tyto produkty recyklovat. Dotčení výrobci hradí rovněž zvláštní náklady obecně podporované místními ekonomikami, zejména vyšší náklady práce a náklady na energii.(6) 75% snížení nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné k vyrovnání výše dodatečných nákladů, jež hospodářským subjektům vznikají v důsledku zmíněných zvláštních charakteristik Madeiry a Azor coby nejvzdálenějších regionů.(7) Pečlivé ověření situace prokázalo, že je nezbytné vyhovět žádosti Portugalska, pokud má být v dotyčných nejvzdálenějších regionech zachován alkoholový průmysl.(8) Jelikož daňová úleva je omezena na to, co je nezbytné k vyrovnání dodatečných nákladů, a jelikož dotyčné objemy jsou malé a daňové zvýhodnění je omezeno na spotřebu v dotyčných regionech, opatření nenarušuje integritu a soudržnost právního řádu Společenství.(9) Po uvážení nutnosti stanovit lhůtu pro daňové výjimky a nutnosti, aby místní hospodářské subjekty získaly požadovanou jistotu k rozvoji svých obchodních činností, je vhodné udělit povolení na dobu pěti let.(10) Je nutno zajistit, aby Portugalsko mohlo uplatňovat dotyčné snížení ode dne skončení platnosti obdobného povolení uděleného pro předchozí období rozhodnutím 2002/167/ES. Nové požadované povolení by proto mělo být uděleno s účinkem ode dne 1. ledna 2009.(11) Je nutno požadovat předložení zprávy v polovině období, aby Komise mohla posoudit, zda jsou nadále splněny podmínky odůvodňující udělení takovéto výjimky.(12) Tímto rozhodnutím není dotčeno možné použití článků 87 a 88 Smlouvy,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Odchylně od článku 90 Smlouvy se Portugalsku povoluje uplatňovat na rum a likéry vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Madeira a na likéry a pálenky vyráběné a spotřebovávané místně v autonomní oblasti Azory sazbu spotřební daně, která je nižší než plná sazba daně z alkoholu stanovená v článku 3 směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a


text: alkoholických nápojů.Článek 2Výjimka uvedená v článku 1 je omezena:1. na Madeiřea) na rum vymezený v kategorii I přílohy II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1576/89[8] se zeměpisným označením „Rum da Madeira“ uvedeným v kategorii 1 přílohy III uvedeného nařízení,b) na likéry a „crème de“ vymezené v kategoriích 32 a 33 přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008 vyráběné z regionálního ovoce nebo rostlin;2. na Azorácha) na likéry a „crème de“ vymezené v kategoriích 32 a 33 přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008 vyráběné z regionálního ovoce nebo surovin,b) na pálenky vyráběné z vína nebo matoliny s vlastnostmi a jakostí stanovenými v kategoriích 4 a 6 přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008.Článek 3Snížená sazba spotřební daně vztahující se na výrobky uvedené v článku 1 může být nižší než minimální sazba spotřební daně z alkoholu stanovená ve směrnici 92/84/EHS, nesmí však být snížena o více než 75 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu.Článek 4Nejpozději do dne 31. prosince 2011 předloží Portugalsko Komisi zprávu, která jí umožní posoudit, zda přetrvávají důvody, které opodstatnily udělení snížené sazby.Článek 5Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2009 do 31. prosince 2013.Článek 6Toto rozhodnutí je určeno Portugalské republice.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 55, 26.2.2002, s. 36–37.[2] Směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů, Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 29.[3] Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 21.[4] Úř. věst. C , , s. .[5] Úř. věst. C , , s. .[6] Úř. věst. L 55, 26.2.2002, s. 36.[7] Směrnice Rady 92/84/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřební daně z alkoholu a alkoholických nápojů, Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 29.[8] Úř. věst. L 39, 13.2.2008, s. 16.


text:
 |
 52013PC0535
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o Agentuře Evropské unie pro justiční spolupráci v trestních věcech (Eurojust) /* COM/2013/0535 final - 2013/0256 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Eurojust byl
 zřízen rozhodnutím Rady 2002/187/SVV[1]
 za účelem posílení boje proti závažné trestné činnosti v Evropské
 unii. Od té doby Eurojust usnadňoval koordinaci a spolupráci mezi
 vnitrostátními orgány pověřenými vyšetřováním a stíháním
 při řešení případů dotýkajících se různých
 členských států. Pomohl vybudovat vzájemnou důvěru a
 vytvořit vazby mezi rozsáhlým spektrem právních systémů a tradic.
 Rychlým řešením právních problémů a identifikací příslušných
 orgánů v jiných zemích usnadnil Eurojust výkon žádostí o spolupráci a
 nástrojů vzájemného uznávání. Během těchto let se organizace
 postupně stala klíčovým hráčem v oblasti justiční spolupráce
 v trestních věcech.
 Boj proti organizovanému zločinu a
 potlačování zločinných spolčení zůstávají každodenní
 realitou. Bohužel v posledním desetiletí došlo k prudkému nárůstu
 přeshraniční trestné činnosti. Mezi příklady patří
 obchod s drogami, obchodování s lidmi, terorismus a počítačová trestná
 činnost, včetně dětské pornografie. Společným rysem
 všech těchto oblastí trestné činnosti je její páchání v mezinárodním
 měřítku vysoce mobilními a flexibilními skupinami, které působí
 ve více jurisdikcích a oblastech trestné činnosti. Účinný boj proti
 nim tedy vyžaduje koordinovanou celoevropskou reakci.
 Rozšířený přeshraniční
 rozměr trestné činnosti a její diverzifikace na několik oblastí
 ztěžují jednotlivým členským státům odhalování a potírání
 přeshraničních trestných činů, zejména pokud jde o
 organizovanou trestnou činnost. V této souvislosti je zásadní úloha
 Eurojustu při zlepšování justiční spolupráce a koordinace mezi
 příslušnými justičními orgány členských států a při pomoci
 ve vyšetřováních dotýkajících se třetích zemí.
 Lisabonskou smlouvou byly zavedeny nové
 možnosti pro zvyšování účinnosti Eurojustu v boji proti těmto
 formám trestné činnosti. Článek 85 Smlouvy o fungování Evropské unie
 výslovně uvádí poslání Eurojustu, jímž je podporovat a posilovat
 koordinaci a spolupráci mezi vnitrostátními orgány pověřenými
 vyšetřováním a stíháním závažné trestné činnosti, která se dotýká
 dvou nebo více členských států nebo která vyžaduje stíhání na
 společném základě. Je proto důležité zajistit co nejlepší
 využití Eurojustu a odstranění překážek pro jeho účinné
 fungování.[2]
 Pro posílení Eurojustu byla v roce 2008
 provedena rozsáhlá reforma rozhodnutí o Eurojustu.[3] Konečný termín pro
 provedení byl stanoven na 4. června 2011. Správné provádění
 rozhodnutí v aktuálním znění je důležité, ale nemělo by bránit
 pokroku při řešení nových problémů a zlepšování fungování
 Eurojustu; současně by ale mělo zachovávat aspekty, které
 posílily jeho operativní účinnost.
 Článek 85 Smlouvy o fungování Evropské
 unie rovněž stanoví, že strukturu Eurojustu, jeho fungování, oblast
 činnosti a úkoly vymezí nařízení přijatá v souladu s řádným
 legislativním postupem. Vedle toho vyžaduje, aby tato nařízení stanovila
 způsoby zapojení Evropského parlamentu a vnitrostátních parlamentů do
 hodnocení činnosti Eurojustu.
 Na základě sdělení Komise nazvaném
 „Evropské agentury: cesta vpřed“[4]
 se navíc Evropský parlament, Rada a Komise dohodly, že zahájí
 interinstitucionální dialog s cílem posílit soudržnost, účinnost a práci
 decentralizovaných agentur, což v březnu 2009 vedlo k vytvoření
 interinstitucionální pracovní skupiny. Ta se zabývala mnoha klíčovými
 otázkami, včetně úlohy a postavení agentur v institucionálním
 prostředí EU, jejich zřizování, struktury a fungování, financování a
 otázek rozpočtu, dohledu a řízení.
 Tato práce vedla


text:
k sestavení společného
 přístupu k decentralizovaným agenturám EU, schváleného v červenci 2012
 Evropským parlamentem, Radou i Komisí. Na základě analýzy každého
 konkrétního případu musí být přístup zohledněn ve všech jejich
 budoucích rozhodnutích týkajících se decentralizovaných agentur EU.
 Tento návrh nařízení bere v úvahu všechny
 tyto prvky a vytváří modernizovaný jednotný právní rámec pro novou agenturu
 pro justiční spolupráci v trestních věcech (Eurojust), která je
 právním nástupcem Eurojustu zřízeného rozhodnutím Rady 2002/187/SVV.
 Nařízení zachovává prvky, které prokázaly
 svou účinnost při řízení a práci Eurojustu, ale modernizuje jeho
 právní rámec a zefektivňuje jeho fungování a strukturu v souladu
 s Lisabonskou smlouvou a požadavky společného přístupu, pokud to
 jeho povaha umožňuje.
 Jelikož je návrh tohoto nařízení přijímán
 souběžně s návrhem nařízení o zřízení Úřadu evropského
 veřejného žalobce, obsahuje ustanovení, jejichž účelem je zajistit
 vytvoření tohoto úřadu z Eurojustu podle požadavku článku 86
 Smlouvy o fungování Evropské unie a jeho podporu ze strany Eurojustu.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI
 Při přípravě tohoto
 nařízení Komise několikrát konzultovala specializované
 zúčastněné strany. Cílem návrhu je především využít
 příležitosti, kterou nabízí Lisabonská smlouva, a modernizovat Eurojust
 tak, aby byla zlepšena jeho řídicí struktura; tím dojde ke snížení
 současné administrativní zátěže kolegia, které se tak bude moci
 soustředit na své hlavní poslání.
 Dne 18. října 2012 Komise uspořádala
 konzultační setkání s odborníky z členských států, zástupci
 sekretariátu Rady, Evropského parlamentu a Eurojustu k projednání otázek
 týkajících se potenciální reformy podle článku 85 Smlouvy o fungování
 Evropské unie. Projednávané otázky zahrnovaly posílené řízení, zapojení
 parlamentů na evropské i vnitrostátní úrovni a případné další
 pravomoci, jakož i vazby na zřízení Úřadu evropského veřejného
 žalobce. Setkání obecně podpořilo zlepšení řídicí struktury a
 účinnosti Eurojustu.
 Konzultačního procesu se zúčastnil i
 přímo Eurojust, který poskytoval podněty ve formě
 příspěvků a v rámci setkání s Komisí. Kromě toho probíhaly
 diskuse o reformě i v rámci různých seminářů,
 například strategického semináře „Eurojust a Lisabonská smlouva.
 Směrem k účinnější činnosti“ (Bruggy, 20.–22. září 2010)
 a konference Eurojustu a ERA nazvané „10 let Eurojustu: Dosažené úspěchy a
 budoucí úkoly“, která se konala v Haagu ve dnech 12. a 13. listopadu 2012.
 Kromě toho byla budoucnost Eurojustu projednána na zvláštním neformálním
 setkání Rady u příležitosti desátého výročí založení Eurojustu v
 únoru 2012.
 Názory
 zúčastněných stran byly také shromážděny ve „Studii o posílení
 Eurojustu“[5],
 kterou zadala Komise a která poskytla dobrý přehled současných
 problémů a představila několik politických alternativ pro jejich
 řešení.
 3. NÁVRH
 3.1. Právní základ
 Právní základ návrhu stanoví článek 85
 Smlouvy o fungování Evropské unie. Ten předepisuje použití formy
 nařízení.
 3.2. Subsidiarita a
 proporcionalita
 Akce na úrovni EU je nutná, protože předpokládaná
 opatření mají evropský rozměr, neboť z nich vyplývá zřízení
 subjektu, jehož posláním je podpora a posilování koordinace a spolupráce mezi
 vnitrostátními justičními orgány v souvislosti se závažnou trestnou
 činností, která se dotýká dvou nebo více členských států nebo
 která vyžaduje stíhání na společném základě. Tohoto cíle lze
 dosáhnout pouze na úrovni Unie v souladu se zásadou subsidiarity.
 V souladu se zásadou proporcionality toto
 nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení
 tohoto cíle.


text:
3.3. Vysvětlení návrhu po
 kapitolách
 Hlavním cílem návrhu je:
 ·
 zvýšit účelnost Eurojustu vytvořením nové
 řídicí struktury,
 ·
 zvýšit operativní účinnost Eurojustu jednotným
 vymezením postavení a pravomocí národních členů,
 ·
 stanovit úlohu Evropského parlamentu a
 vnitrostátních parlamentů při hodnocení činnosti Eurojustu v
 souladu s Lisabonskou smlouvou,
 ·
 sjednotit právní rámec Eurojustu se společným
 přístupem, při plném respektování jeho zvláštní úlohy související s
 koordinací probíhajících vyšetřování trestné činnosti,
 ·
 zajistit, aby mohl Eurojust úzce spolupracovat s
 Úřadem evropského veřejného žalobce, jakmile bude zřízen.
 3.3.1. Kapitola I: Cíle a úkoly
 Tato kapitola upravuje zřízení Agentury
 Evropské unie pro justiční spolupráci v trestních věcech (Eurojust)
 jako právního nástupce Eurojustu vytvořeného rozhodnutím Rady 2002/187/SVV.
 Definuje rovněž jeho úkoly a působnost. Ta je samostatně
 vymezena v příloze navrhovaného nařízení.
 3.3.2. Kapitola II: Struktura a
 organizace Eurojustu
 Tato kapitola obsahuje některé hlavní
 prvky reformy.
 Oddíl II se zabývá národními členy
 Eurojustu. Reforma zachovává jejich vazbu na členský stát původu, ale
 současně obsahuje konkrétní výčet jejich operativních pravomocí.
 To jim umožní účinněji spolupracovat mezi sebou navzájem a s
 vnitrostátními orgány.
 Oddíly III, IV a V stanoví novou strukturu
 Eurojustu: oddíl III se zabývá kolegiem, oddíl IV výkonnou radou a oddíl V
 správním ředitelem. Řízení Eurojustu se zlepší díky jasnému rozlišení
 dvou různých složení kolegia podle toho, zda vykonává své operativní nebo
 řídicí funkce. Operativní funkce se týkají hlavní činnosti Eurojustu,
 tj. podpory a koordinace vnitrostátních vyšetřování. Řídicí funkce na
 druhou stranu souvisejí například s přijetím pracovního programu
 agentury, jejího ročního rozpočtu nebo výroční zprávy. Je
 vytvořen nový orgán – výkonná rada, která bude připravovat
 řídicí rozhodnutí kolegia a přímo převezme některé administrativní
 úkoly. Komise je zastoupena v kolegiu, pokud vykonává své řídicí funkce, a
 ve výkonné radě. Jasně je vymezen i postup jmenování správního
 ředitele, jeho odpovědnosti a úkoly.
 Tím se zavede dvojí stupeň řízení,
 se kterým počítá společný přístup, a současně
 zůstane zachována zvláštní povaha Eurojustu a zaručena jeho
 nezávislost. Vedle toho je toto řešení úsporné a přispívá k účinnosti
 Eurojustu, protože národním členům se dostane podpory
 v rozpočtových a administrativních záležitostech, což jim umožní
 soustředit se na jejich operativní úkoly.
 3.3.3. Kapitola III: Operativní
 záležitosti
 Tato kapitola zachovává stávající mechanismy
 pro zajištění operativní účinnosti Eurojustu, včetně stálé
 koordinace, národního koordinačního systému Eurojustu, výměny
 informací a činností navazujících na žádosti Eurojustu. Architektura
 systému řízení případů Eurojustu zůstává stejná.
 3.3.4. Kapitola IV: Zpracování
 informací
 Tato kapitola obsahuje odkaz na nařízení č. 45/2001[6],
 jakožto použitelný režim pro zpracování všech osobních údajů Eurojustem. Nařízení
 navíc upřesňuje a doplňuje nařízení č. 45/2001, pokud
 jde o oblast operativních osobních údajů, přičemž
 zohledňuje zvláštnosti činností v rámci justiční spolupráce a
 přihlíží k potřebě jednotnosti a slučitelnosti s
 příslušnými zásadami ochrany údajů. Zpracování osobních údajů
 bude i nadále možné omezovat.
 Současně tato kapitola sjednocuje
 ustanovení týkající se práv subjektů údajů s nařízením č. 45/2001
 a zohledňuje standardy ochrany předpokládané balíčkem
 opatření pro reformu ochrany údajů, přijatým Komisí v lednu 2012.
 Dále tato kapitola předpokládá významnou změnu v mechanismu dohledu.
 Stanoví kompetence evropského inspektora ochrany údajů (EIOÚ), pokud jde o
 sledování veškerého zpracování osobních


text:
údajů Eurojustem. Evropský
 inspektor ochrany údajů převezme úkoly společného kontrolního
 orgánu zřízeného rozhodnutím Rady o Eurojustu.
 3.3.5. Kapitola V: Vztahy s partnery
 Tato kapitola podtrhuje důležitost
 partnerství a spolupráce mezi Eurojustem a dalšími orgány, institucemi a
 agenturami EU v boji proti trestné činnosti. V první řadě
 zahrnuje vztahy se sekretariáty Evropské justiční sítě, sítě odborníků
 pro společné vyšetřovací týmy a sítě pro vyšetřování
 genocidy, které jsou spravovány Eurojustem. Dále obsahuje konkrétní ustanovení
 o vztazích s Úřadem evropského veřejného žalobce.
 Za druhé je obzvláště důležitá
 spolupráce s Europolem, zejména v souvislosti s jeho úlohou jako zdroje
 informací pro Eurojust v souladu se článkem 85 Smlouvy o fungování
 Evropské unie. Bylo doplněno zvláštní ustanovení vymezující privilegovaný
 vztah mezi oběma agenturami, jehož účelem je posílit jejich
 účinnost v boji proti závažným formám mezinárodní trestné činnosti v
 rámci jejich působnosti. Součástí je mechanismus pro vzájemnou
 kontrolu jejich informačních systémů a zajištění výměny
 údajů. Praktické podrobnosti budou stanoveny formou dohody.
 U případů závažné a organizované
 trestné činnosti jsou často odhaleny vazby na třetí země,
 což podtrhuje důležitost úzké spolupráce s takovými zeměmi.
 Lisabonská smlouva změnila způsob, jakým Evropská unie rozvíjí své
 vnější vztahy, a tyto změny mají vliv i na jednotlivé agentury. V
 důsledku toho již nebudou agentury samy moci dojednávat mezinárodní dohody,
 které se nyní musejí uzavírat podle článku 218 Smlouvy o fungování
 Evropské unie. Eurojust ale bude moci uzavírat pracovní ujednání pro posílení
 spolupráce s příslušnými orgány třetích zemí, včetně
 výměny informací. Platnost již uzavřených mezinárodních dohod je
 zachována.
 3.3.6. Kapitola VI: Finanční
 ustanovení
 Cílem těchto ustanovení je modernizace
 rozpočtu Eurojustu, jeho sestavení a plnění, předkládání
 účetních závěrek a ustanovení o absolutoriu.
 3.3.7. Kapitola VII: Ustanovení o
 zaměstnancích
 Tato ustanovení odrážejí zásady
 společného přístupu a současně respektují specifika
 Eurojustu. Z hybridní povahy Eurojustu a z důležitosti operativní vazby
 mezi národními sekcemi a jejich členskými státy původu vyplývá, že
 platy a požitky těchto zaměstnanců nesou členské státy.
 Správního ředitele Eurojustu nadále jmenuje kolegium Eurojustu, avšak
 z užšího seznamu vypracovaného Komisí na základě otevřeného a
 transparentního výběrového řízení. Tento postup respektuje
 samostatnost agentury a současně zajistí přísné hodnocení
 kandidátů. Podobný postup se předpokládá i pro odvolání správního
 ředitele.
 3.3.8. Kapitola VIII: Hodnocení a
 předkládání zpráv
 Tato kapitola sjednocuje právní rámec Eurojustu
 s jeho posílenou demokratickou legitimitou dle požadavků Lisabonské
 smlouvy. Vymezuje zapojení Evropského parlamentu a vnitrostátních
 parlamentů do hodnocení činnosti Eurojustu. Toho se dosáhne
 úsporně, na základě výročních zpráv Eurojustu, a
 současně bude zachována funkční nezávislost Eurojustu. Dále je
 stanoveno pravidelné celkové hodnocení Eurojustu v souladu se společným
 přístupem.
 3.3.9. Kapitola IX: Obecná a
 závěrečná ustanovení
 Tato kapitola obsahuje ustanovení, která
 sjednocují nařízení o Eurojustu se společným přístupem, jakož i
 ustanovení o vstupu nařízení v platnost.
 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Reforma
 řízení nemá žádný dopad na náklady (administrativní funkce kolegia) a tento
 návrh nepředpokládá žádné nové úkoly Eurojustu, kromě podpory
 Úřadu evropského veřejného žalobce, která bude probíhat s nulovými
 náklady.
 2013/0256 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY
 o Agentuře Evropské unie pro
 justiční spolupráci v trestních věcech (Eurojust)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s


text:
ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na článek 85 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 po konzultaci s evropským inspektorem ochrany
 údajů,
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Eurojust byl zřízen
 rozhodnutím Rady 2002/187/SVV[7]
 jako instituce Evropské unie s právní subjektivitou, aby podporoval a zdokonaloval
 koordinaci a spolupráci příslušných justičních orgánů
 členských států, zejména v souvislosti se závažnou organizovanou
 trestnou činností. Rozhodnutí Rady 2003/659/SVV[8] a rozhodnutí Rady 2009/426/SVV[9] o posílení Eurojustu
 změnila právní rámec Eurojustu.
 (2) Článek 85 Smlouvy
 stanoví, že Eurojust se bude řídit nařízením přijatým v souladu
 s řádným legislativním postupem. Vedle toho vyžaduje stanovení
 způsobů zapojení Evropského parlamentu a vnitrostátních
 parlamentů do hodnocení činnosti Eurojustu.
 (3) Článek 85 Smlouvy
 rovněž stanoví, že posláním Eurojustu je podporovat a posilovat koordinaci
 a spolupráci mezi vnitrostátními orgány pověřenými vyšetřováním
 a stíháním závažné trestné činnosti, která se dotýká dvou nebo více
 členských států nebo která vyžaduje stíhání na společném
 základě, a to na základě operací vedených a informací poskytovaných
 orgány členských států a Europolem.
 (4) Jelikož by měl být
 Úřad evropského veřejného žalobce vytvořen z Eurojustu, obsahuje
 toto nařízení i ustanovení nezbytná k úpravě vztahů mezi
 Eurojustem a Úřadem evropského veřejného žalobce.
 (5) Zatímco by Úřad
 evropského veřejného žalobce měl mít výlučnou působnost pro
 vyšetřování a stíhání trestných činů poškozujících nebo
 ohrožujících finanční zájmy Unie, Eurojust by měl být schopen
 podporovat vnitrostátní orgány při vyšetřování a stíhání těchto
 forem trestné činnosti v souladu s nařízením o zřízení
 Úřadu evropského veřejného žalobce.
 (6) Aby Eurojust mohl plnit své
 poslání a rozvíjet veškerý svůj potenciál v boji proti závažné
 přeshraniční trestné činnosti, měly by být jeho operativní
 funkce posíleny snížením administrativní zátěže národních členů
 a jeho evropský rozměr podpořen účastí Komise na řízení
 agentury a větším zapojením Evropského parlamentu a vnitrostátních
 parlamentů do hodnocení jeho činnosti.
 (7) Proto by mělo být
 rozhodnutí Rady 2002/187/SVV zrušeno a nahrazeno tímto nařízením, kterým
 se stanoví opatření pro zapojení parlamentů, modernizuje jeho
 struktura a zjednoduší se stávající právní rámec Eurojustu, a zároveň
 budou zachovány prvky, které při jeho působení prokázaly svou
 účinnost.
 (8) Toto nařízení respektuje
 základní práva a dodržuje zásady uznávané zejména Listinou základních práv
 Evropské unie.
 (9) Měly by být stanoveny
 formy závažné trestné činnosti, která se dotýká dvou nebo více
 členských států a spadá do působnosti Eurojustu. Navíc by
 měly být vymezeny případy, které se nedotýkají dvou nebo více
 členských států, ale vyžadují stíhání na společném základě.
 Sem by měla patřit vyšetřování a stíhání, která se dotýkají
 pouze jednoho členského státu a třetí země, i případy
 dotýkající se pouze jednoho členského státu a Unie.
 (10) Při výkonu svých
 operativních funkcí ve vztahu ke konkrétním trestněprávním
 případům by měl Eurojust na žádost příslušných orgánů
 členských států nebo z vlastní iniciativy jednat prostřednictvím
 jednoho nebo více národních členů nebo jako kolegium.
 (11) Aby se zajistila odpovídající
 podpora a koordinace přeshraničních vyšetřování Eurojustem, je
 nezbytné, aby všichni národní členové měli stejné operativní
 pravomoci, a mohli tak účinněji spolupracovat mezi sebou


text:
navzájem a s
 vnitrostátními orgány. Národním členům by měly být
 svěřeny pravomoci, jež umožní Eurojustu vhodným způsobem plnit
 své poslání. Tyto pravomoci by měly zahrnovat přístup k
 příslušným informacím ve veřejných národních rejstřících,
 vydávání a vykonávání žádostí o vzájemnou pomoc a uznávání, přímý kontakt
 a výměnu informací s příslušnými orgány, účast ve
 společných vyšetřovacích týmech a, na základě dohody s
 příslušným vnitrostátním orgánem nebo v naléhavých případech, nařizování
 vyšetřovacích opatření a sledovaných zásilek.
 (12) Je nezbytné dát Eurojustu
 správní a řídicí strukturu, která mu umožní účinněji plnit své
 úkoly a bude zohledňovat zásady platné pro agentury Unie a
 současně zachová jeho specifické rysy a zaručí mu nezávislost
 při výkonu jeho operativních funkcí. Za tímto účelem by měly být
 vyjasněny funkce národních členů, kolegia a správního
 ředitele a vytvořena výkonná rada.
 (13) Měla by být stanovena
 opatření, která umožní jasně odlišit operativní a řídicí funkce
 kolegia, a snížit tak administrativní zátěž národních členů na
 minimum, aby bylo možné soustředit se na operativní práci Eurojustu.
 Řídicí úkoly kolegia by měly zahrnovat zejména přijímání
 pracovních programů Eurojustu, jeho rozpočtu, výroční zprávy o
 činnosti, příslušných finančních pravidel a pracovních ujednání
 s partnery. Kolegium by mělo vůči zaměstnancům
 agentury, včetně správního ředitele, uplatňovat pravomoc
 orgánu oprávněného ke jmenování.
 (14) Pro zlepšení řízení
 Eurojustu a optimalizaci postupů by měla být vytvořena výkonná
 rada, která bude kolegiu pomáhat s jeho řídicími funkcemi a umožní
 efektivnější rozhodování o neoperativních a strategických záležitostech.
 (15) Komise by měla mít
 zastoupení v kolegiu vykonávajícím své řídicí funkce a ve výkonné
 radě, aby se zajistil neoperativní dohled a strategické vedení Eurojustu.
 (16) V zájmu zajištění
 účinné každodenní správy Eurojustu by měl správní ředitel
 vystupovat jako jeho zákonný zástupce a správce, jenž se zodpovídá kolegiu a
 výkonné radě. Správní ředitel by měl připravovat a
 provádět rozhodnutí kolegia a výkonné rady.
 (17) S cílem zajistit stálou
 dostupnost Eurojustu a umožnit jeho zásah v naléhavých případech je
 nezbytné zřídit v rámci Eurojustu stálou koordinaci. Jednotlivé členské
 státy by měly zajistit, aby jejich zástupci ve stálé koordinaci byli schopni
 jednat nepřetržitě.
 (18) V členských státech by
 měly být zavedeny národní koordinační systémy Eurojustu, které budou
 koordinovat práci národních zpravodajů pro Eurojust, národního zpravodaje
 pro Eurojust pro otázky terorismu, národního zpravodaje pro Evropskou justiční
 síť a nejvýše tří dalších kontaktních míst, jakož i zástupců
 sítě pro společné vyšetřovací týmy a sítí vytvořených
 rozhodnutím Rady 2002/494/SVV ze dne 13. června 2002 o vytvoření
 evropské sítě kontaktních míst týkajících se osob odpovědných za genocidu,
 zločiny proti lidskosti a válečné zločiny[10], rozhodnutím Rady 2007/845/SVV
 ze dne 6. prosince 2007 o spolupráci mezi úřady pro vyhledávání majetku z
 trestné činnosti v jednotlivých členských státech v oblasti
 vysledování a identifikace výnosů z trestné činnosti nebo jiného
 majetku v souvislosti s trestnou činností[11]
 a rozhodnutím Rady 2008/852/SVV ze dne 24. října 2008 o síti kontaktních
 míst pro boj proti korupci[12].
 (19) Pro podporu a posilování
 koordinace a spolupráce mezi vnitrostátními orgány pověřenými
 vyšetřováním a stíháním je zásadně důležité, aby Eurojust
 dostával od vnitrostátních orgánů příslušné informace nezbytné k
 plnění svých úkolů. Za tímto


text:
účelem by měly příslušné vnitrostátní
 orgány informovat své národní členy o zřizování společných
 vyšetřovacích týmů a o jejich výsledcích, o případech
 spadajících do působnosti Eurojustu, které se přímo dotýkají
 alespoň tří členských států a u kterých byly žádosti nebo
 rozhodnutí o justiční spolupráci předány alespoň do dvou
 členských států, a za určitých okolností i o kompetenčních
 sporech, sledovaných zásilkách a opakovaných problémech v oblasti justiční
 spolupráce.
 (20) Zatímco zpracování osobních
 údajů Eurojustem spadá do působnosti nařízení Evropského
 parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně
 fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a
 institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů[13], zabývá se zpracováním
 osobních údajů orgány členských států a předáním
 těchto údajů do Eurojustu Úmluva Rady Evropy č. 108 [bude
 nahrazeno příslušnou směrnicí platnou v okamžiku přijetí].
 (21) Pokud Eurojust předává
 osobní údaje orgánu třetí země nebo mezinárodní organizaci či
 Interpolu na základě mezinárodní dohody uzavřené podle článku 218
 Smlouvy, musejí přiměřené záruky přijaté na ochranu
 soukromí a základních práv a svobod jednotlivců zajistit splnění
 ustanovení tohoto nařízení týkajících se ochrany údajů.
 (22) Eurojust by měl být
 oprávněn ke zpracování určitých osobních údajů osob, které jsou
 podle vnitrostátních právních předpisů dotyčných členských států
 podezřelé ze spáchání trestného činu, který spadá do působnosti
 Eurojustu, nebo z účasti na takovém trestném činu nebo které byly za
 tento trestný čin odsouzeny. Eurojust by neměl provádět
 automatizované srovnávání profilů DNA nebo otisků prstů.
 (23) Za účelem dosažení svých
 cílů by Eurojust měl mít příležitost prodloužit lhůty pro
 uchovávání osobních údajů, pokud bude dodržena zásada účelového omezení
 vztahující se na zpracování osobních údajů při všech činnostech
 Eurojustu. Takové rozhodnutí by mělo být učiněno po
 pečlivém zvážení všech dotyčných zájmů, včetně
 zájmů subjektů údajů. Je-li v důsledku uplynutí
 promlčecí lhůty znemožněno stíhání ve všech dotyčných
 členských státech, mělo by být o jakémkoli prodloužení lhůt pro
 zpracování osobních údajů rozhodnuto pouze v případech, kdy podle
 tohoto nařízení existuje zvláštní potřeba poskytnutí pomoci.
 (24) Eurojust by měl udržovat mimořádně
 úzké vztahy s Evropskou justiční sítí, založené na konzultacích a
 doplňkovosti. Toto nařízení by mělo pomoci ujasnit úlohy
 Eurojustu a Evropské justiční sítě a jejich vzájemné vztahy, při
 současném zachování specifičnosti Evropské justiční sítě.
 (25) V rozsahu nutném k plnění
 svých cílů by měl Eurojust udržovat pracovní vztahy s ostatními institucemi
 a agenturami Unie, s Úřadem evropského veřejného žalobce, s
 příslušnými orgány třetích zemí i s mezinárodními organizacemi.
 (26) K posílení operativní
 spolupráce mezi Eurojustem a Europolem, a zejména ke stanovení souvislostí mezi
 údaji, které již mají tyto instituce k dispozici, by měl Eurojust umožnit
 Europolu přístup ke svým údajům a vyhledávání v nich.
 (27) V rozsahu nutném k plnění
 svých cílů by měl být Eurojust schopen vyměňovat si osobní
 údaje s jinými institucemi Unie.
 (28) Mělo by být upraveno
 vysílání styčných soudců nebo státních zástupců Eurojustem do
 třetích zemí za účelem plnění podobných cílů, jako jsou
 ukládány styčným soudcům nebo státním zástupcům vyslaným
 členskými státy na základě společné akce Rady 96/277/SVV ze dne 22.
 dubna 1996 o rámci pro výměnu


text:
styčných soudců nebo státních
 zástupců ke zdokonalování soudní spolupráce mezi členskými státy
 Evropské unie[14].
 (29) Na straně Eurojustu by
 měla být upravena koordinace výkonu žádostí o justiční spolupráci
 vydaných třetí zemí, pokud se vztahují k jednomu vyšetřování a
 vyžadují výkon v nejméně dvou členských státech.
 (30) Aby byla zaručena plná
 samostatnost a nezávislost Eurojustu, měl by mu být přidělen
 samostatný rozpočet, jehož příjmy plynou především z
 příspěvku z rozpočtu Unie, s výjimkou platů a požitků
 národních členů a asistujících osob, které hradí jejich členský
 stát původu. Na příspěvek Unie a další subvence ze
 souhrnného rozpočtu Unie by se měl vztahovat rozpočtový proces
 Unie. Audit účtů by měl provádět Účetní dvůr.
 (31) Pro zvýšení transparentnosti
 Eurojustu a demokratického dohledu nad ním je nutné stanovit mechanismy
 zapojení Evropského parlamentu a vnitrostátních parlamentů do hodnocení
 jeho činnosti. To by nemělo bránit zásadám nezávislosti, pokud jde o akce
 přijaté v konkrétních operativních případech, nebo povinnosti
 zachování mlčenlivosti a důvěrnosti údajů.
 (32) Je vhodné pravidelně
 vyhodnocovat uplatňování tohoto nařízení.
 (33) Na Eurojust by se mělo vztahovat
 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví
 finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení
 Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002[15].
 (34) Na Eurojust by se mělo
 vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999
 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném
 Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF)[16].
 (35) Potřebná ustanovení
 týkající se umístění Eurojustu v členském státě, ve kterém
 sídlí, tj. v Nizozemsku, a zvláštní pravidla pro všechny zaměstnance
 Eurojustu a jejich rodinné příslušníky by měla být stanovena
 v dohodě o sídle. Hostitelský členský stát by měl dále
 poskytnout co nejlepší podmínky pro zajištění řádného chodu
 Eurojustu, což se týká rovněž školní docházky dětí a dopravy,
 aby byl Eurojust přitažlivý pro vysoce kvalitní lidské zdroje v co
 nejširším zeměpisném měřítku.
 (36) Jelikož Eurojust zřízený
 tímto nařízením nahrazuje Eurojust zřízený rozhodnutím 2002/187/SVV a
 stává se jeho nástupcem, měl by působit jako právní nástupce
 Eurojustu s ohledem na veškeré jeho smluvní závazky, včetně
 pracovních smluv, závazků a pořízeného majetku. Mezinárodní dohody
 uzavřené Eurojustem zřízeným uvedeným rozhodnutím by měly
 zůstat v platnosti.
 (37) Jelikož cíle tohoto
 nařízení, totiž vytvoření subjektu odpovědného za podporu a
 posilování koordinace a spolupráce mezi justičními orgány členských
 států v souvislosti se závažnou trestnou činností, která se dotýká
 dvou nebo více členských států nebo která vyžaduje stíhání na
 společném základě, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni
 členských států, a proto jej může být z důvodu rozsahu a
 účinků akce lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie
 přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v
 článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality
 podle uvedeného článku nepřekračuje toto nařízení rámec
 toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
 (38) [V souladu s článkem 3
 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na
 prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o
 Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily tyto
 členské státy své přání účastnit se přijímání a používání
 tohoto nařízení.] NEBO [Aniž


text:
je dotčen článek 4 Protokolu
 (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor
 svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské
 unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, Spojené království a Irsko se
 neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není
 závazné ani použitelné.]
 (39) V souladu s články 1 a 2
 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o
 Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko
 neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro
 ně není závazné ani použitelné,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 KAPITOLA I
 CÍLE A ÚKOLY
 Článek 1
 Agentura Evropské unie pro justiční
 spolupráci v trestních věcech
 1. Zřizuje se Agentura Evropské
 unie pro justiční spolupráci v trestních věcech (Eurojust).
 2. Eurojust zřízený tímto
 nařízením se stává právním nástupcem Eurojustu zřízeného rozhodnutím
 Rady 2002/187/SVV.
 3. V každém členském státě má
 Eurojust nejširší právní způsobilost k právům a právním
 úkonům, jakou jejich vnitrostátní právo přiznává právnickým osobám.
 Zejména může nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek
 a vystupovat před soudem.
 Článek 2
 Úkoly
 1. Eurojust podporuje a posiluje
 koordinaci a spolupráci mezi vnitrostátními orgány pověřenými
 vyšetřováním a stíháním závažné trestné činnosti, která se dotýká
 dvou nebo více členských států nebo která vyžaduje stíhání na
 společném základě, a to na základě operací vedených a informací
 poskytovaných orgány členských států a Europolem.
 2. Při plnění svých
 úkolů Eurojust:
 a) zohledňuje všechny žádosti
 příslušných orgánů členského státu a všechny informace
 poskytnuté jakoukoli institucí, která je příslušná podle ustanovení přijatých
 v rámci Smluv, nebo shromážděné přímo Eurojustem;
 b) usnadňuje výkon žádostí a rozhodnutí
 o justiční spolupráci, včetně těch, které se zakládají na
 nástrojích uvádějících v účinek zásadu vzájemného uznávání.
 3. Eurojust vykonává své úkoly na
 žádost příslušných orgánů členských států nebo z vlastního
 podnětu.
 Článek 3
 Působnost Eurojustu
 1. Do působnosti Eurojustu spadají
 formy trestné činnosti uvedené v příloze 1. Nespadá do ní ale trestná
 činnost v působnosti Úřadu evropského veřejného žalobce.
 2. Do působnosti Eurojustu spadají
 související trestné činy. Následující trestné činy se považují za
 související trestné činy:
 a) trestné činy, jejichž účelem je
 obstarání prostředků pro spáchání činů uvedených v
 příloze 1;
 b) trestné činy, jejichž účelem je
 usnadnění nebo vykonání činů uvedených v příloze 1;
 c) trestné činy, jejichž účelem je
 dosáhnout nepotrestání činů uvedených v příloze 1.
 3. Na žádost příslušného orgánu
 členského státu může Eurojust pomáhat i při vyšetřování a
 stíhání, která se týkají pouze tohoto členského státu a třetí
 země, pokud byla s příslušnou třetí zemí uzavřena dohoda o
 spolupráci nebo ujednání o spolupráci ve smyslu článku 43 nebo pokud je v
 konkrétním případě na poskytnutí takové pomoci významný zájem.
 4. Na žádost příslušného orgánu
 členského státu nebo Komise může Eurojust pomáhat při
 vyšetřování a stíhání týkajícím se pouze tohoto členského státu a
 Unie.
 Článek 4
 Operativní funkce Eurojustu
 1. Eurojust:
 a) informuje příslušné orgány
 členských států o vyšetřování a stíhání, o kterých byl zpraven a
 která mají dopad na úrovni Unie nebo by mohla mít dopad na jiné než přímo
 zúčastněné členské státy;


text:
b) pomáhá příslušným orgánům
 členských států při zajišťování co nejlepší koordinace
 vyšetřování a stíhání;
 c) napomáhá ke zdokonalování spolupráce
 příslušných orgánů členských států, zejména na základě
 analýz Europolu;
 d) spolupracuje a radí se s Evropskou justiční
 sítí pro trestní věci, přičemž mimo jiné využívá databázi
 dokumentů této Evropské justiční sítě a přispívá k jejímu
 zdokonalování;
 e) poskytuje operativní, technickou a
 finanční podporu pro přeshraniční operace a vyšetřování
 členských států, včetně společných vyšetřovacích
 týmů.
 2. Při plnění svých
 úkolů může Eurojust požádat příslušné orgány dotyčných
 členských států, s uvedením důvodů, aby:
 a) zahájily vyšetřování nebo stíhání
 určitých činů;
 b) souhlasily s tím, že jeden z nich je
 schopen vést lépe vyšetřování nebo stíhání určitých činů;
 c) koordinovaly činnost mezi příslušnými
 orgány dotyčných členských států;
 d) sestavily společný vyšetřovací
 tým v souladu s příslušnými mechanismy spolupráce;
 e) poskytly Eurojustu informace, které jsou
 nezbytné k plnění jeho úkolů;
 f) přijaly zvláštní vyšetřovací opatření;
 g) přijaly jakákoliv jiná
 opatření, která jsou odůvodněná pro vyšetřování nebo
 stíhání.
 3. Eurojust také může:
 a) poskytovat Europolu stanoviska na
 základě analýz provedených Europolem;
 b) zajišťovat logistickou podporu,
 včetně překladatelské, tlumočnické a organizační pomoci
 při koordinačních schůzkách.
 4. Pokud se dva nebo více
 členských států není schopno dohodnout, který z nich by měl vést
 vyšetřování nebo stíhání, na základě žádosti předložené podle
 odst. 2 písm. b) vydá Eurojust písemné stanovisko k případu. Toto
 stanovisko je neprodleně předáno dotyčným členským
 státům.
 5. Na žádost příslušného orgánu
 vydá Eurojust písemné stanovisko k opakovaným odmítnutím nebo k problémům
 s výkonem žádostí a rozhodnutí o justiční spolupráci, včetně těch,
 které se zakládají na nástrojích uvádějících v účinek zásadu
 vzájemného uznávání, za předpokladu, že nebylo možné dospět k
 řešení vzájemnou dohodou mezi příslušnými vnitrostátními orgány nebo
 zapojením dotyčných národních členů. Toto stanovisko je
 neprodleně předáno dotyčným členským státům.
 Článek 5
 Výkon operativních funkcí
 1. Při přijímání jakéhokoli
 opatření podle čl. 4 odst. 1 nebo 2 jedná Eurojust
 prostřednictvím jednoho nebo více dotyčných národních
 členů.
 2. Eurojust jedná jako kolegium:
 a) při přijímání jakéhokoli
 opatření podle čl. 4 odst. 1 nebo 2:
 i) pokud o to požádá jeden nebo více
 národních členů dotčených věcí, kterou se Eurojust zabývá;
 ii) pokud se jedná o vyšetřování nebo
 stíhání, které má dopad na úrovni Unie nebo které by mohlo mít dopad na jiné
 než přímo zúčastněné členské státy;
 b) při přijímání jakéhokoli
 opatření podle čl. 4 odst. 3, 4 nebo 5;
 c) pokud se jedná o obecnou otázku
 ohledně plnění jeho operativních cílů;
 d) pokud je tak stanoveno na jiném
 místě tohoto nařízení.
 3. Při plnění svých
 úkolů Eurojust uvádí, zda jedná prostřednictvím jednoho nebo více
 národních členů, nebo jako kolegium.
 KAPITOLA II
 STRUKTURA A ORGANIZACE EUROJUSTU
 Oddíl I
 Struktura
 Článek 6
 Struktura Eurojustu
 Struktura Eurojustu
 zahrnuje:
 a) národní členy;
 b) kolegium;
 c) výkonnou radu;
 d) správního ředitele.
 Oddíl II
 Národní členové
 Článek 7
 Postavení národních
 členů
 1. Eurojust má jednoho národního
 člena vyslaného každým členským státem v souladu s jeho právním
 systémem, který má stálé pracoviště v sídle Eurojustu.
 2. Každému národnímu členovi napomáhá
 jeden zástupce a