text: proto měla být rovněž zrušena.65. Ve světle výše uvedených skutečností je třeba zrušit nařízení (EHS) č. 4056/86 v celém rozsahu.66. Několik jurisdikcí liniové konference toleruje. Právo hospodářské soutěže se neuplatňuje stejným způsobem ani v tomto odvětví, ani v jiných odvětvích. Vzhledem k celosvětovému charakteru liniové dopravy učiní Komise veškeré odpovídající kroky, aby pomohla odstranit výjimku při určování cen udělenou liniovým konferencím, které existují i jinde, a aby zároveň zachovala výjimku pro operativní spolupráci mezi námořními linkami sdruženými v konsorciích a v aliancích v souladu s doporučeními sekretariátu OECD z roku 2002.67. Kabotáž a mezinárodní trampová doprava byly vyloučeny z působnosti pravidel provádějících ustanovení článků 81 a 82 Smlouvy, původně upravených v nařízení (EHS) č. 4056/86 a následně v nařízení (ES) č. 1/2003. V současné době představují jediná zbývající odvětví, pro něž neplatí prováděcí pravidla Společenství týkající se hospodářské soutěže. Nedostatek účinných donucovacích pravomocí pro uvedená odvětví představuje z hlediska regulace nezvyklý stav.68. Vyloučení trampové dopravy z oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1/2003 vycházelo ze skutečnosti, že sazby za tuto dopravu jsou sjednávány volně případ od případu podle podmínek nabídky a poptávky. Takové tržní podmínky však působí i v jiných odvětvích a hmotněprávní ustanovení článků 81 a 82 se vztahují i na uvedenou trampovou dopravu. Nebyl předložen žádný přesvědčivý důvod pro zachování stávajícího vyloučení trampové dopravy z působnosti pravidel provádějících ustanovení článků 81 a 82 Smlouvy. Situace je podobná i u kabotáže. Přestože kabotáž často nemá žádný dopad na obchodování uvnitř Společenství, neznamená to, že by měla být již od počátku vyloučena z oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1/2003.69. Poněvadž mechanismy zakotvené v nařízení (ES) č. 1/2003 jsou při uplatňování pravidel hospodářské soutěže ve všech odvětvích přiměřené, oblast působnosti uvedeného nařízení je třeba změnit tak, aby se nařízení vztahovalo i na kabotáž a na trampovou dopravu.70. Nařízení (ES) č. 1/2003 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.71. Poněvadž členské státy zřejmě budou muset upravit své mezinárodní závazky ve světle zrušení systému konferencí, ustanovení nařízení (EHS) č. 4056/86 týkající se blokové výjimky pro liniové konference je třeba u konferencí, které plní požadavky stanovené nařízením (EHS) č. 4056/86, používat po přechodnou dobu i po dni vstupu v platnost tohoto nařízení,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (EHS) č. 4056/86 se zrušuje.Ustanovení uvedená v čl. 1 odst. 3 písm. b) a c), článků 3 až 7, čl. 8 odst. 2, článku 26 nařízení (EHS) č. 4056/86 se však používají nadále u konferencí pravidelné námořní dopravy, které plní požadavky stanovené nařízením (EHS) č. 4056/86 ke dni vstupu v platnost tohoto nařízení, a to po přechodnou dobu dvou let ode dne platnosti tohoto nařízení.Článek 2Zrušuje se článek 32 nařízení (ES) č. 1/2003.Článek 3Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V BruseluZa Radupředseda [1] DSTI/DOT (2002) 2, 16.4.2002.[2] Přezkum části X zákona o obchodních postupech z roku 1974 (Trade Practices Act): Mezinárodní pravidelná nákladní námořní doprava, zpráva o průzkumu provedeném komisí pro produktivitu vydaná vládou dne 23. února 2005.[3] Zpráva


text: výboru pro dopravu a turismus vypracovaná z vlastního podnětu, A6-0314/2005 24 (v konečném znění). října 2005.[4] TEN/208 – CESE 1650/2004 – 16. prosinec 2004.[5] CdR 485/2004, 13. dubna 2004.[6] http://europa.eu.int/comm/competition/antitrust/legislation/maritime/.[7] Ustanovení čl. 32 písm. a) a b) nařízení č. 1/2003.[8] Doprava hromadného nebo samostatného zboží plavidly používanými jedním nebo více zasilateli na základě nájemní smlouvy uzavřené na cestu nebo na čas, nebo na základě jiné formy smlouvy o nepravidelné nebo neohlášené plavbě, přičemž sazby za přepravu jsou volně sjednávány případ od případu v souladu s podmínkami nabídky a poptávky.[9] Rozhodnutí Komise ve věci FEFC (Úř. věst. L 378, 31.12.1994, s. 17 odst. 66) a ve věci FETTCSA (Úř. věst. L 268, 20.10.2000, s. 1 odst. 146-147) s ohledem na ustanovení o technických dohodách obsažených v článku 3 nařízení (EHS) č. 1017/68 a v čl. 2 odst. 1 nařízení (EHS) č. 4056/86. Soud prvního stupně viz případ T-229/94 Deutsche Bahn AG v. Komise [1997], Sb. rozh. II-1689, odst. 37 v souvislosti s podobnou výjimkou pro technické dohody stanovenou v článku 3 nařízení (EHS) č. 1017/68.[10] V této souvislosti viz oznámení Komise týkající se průřezových pokynů (Úř. věst. C 3, 6.1.2001, s. 2), odst. 24.[11] Viz nařízení Rady č. 411/2004 ze dne 26.2.2004 (Úř. věst. L 68, 6.3.2004, s. 1).[12] Viz oznámení Komise týkající se pokynů o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy, Úř. věst. C 101, 27.4.2004, s. 27, odst. 46.[13] Rada obvykle zmocňuje Komisi k přijetí nařízení o blokové výjimce. Z 15 platných blokových výjimek je kromě nařízení č. 4056/86 pouze jedna výjimka přijata Radou (nařízení 1017/68). Jedná se o jediná dvě nařízení o blokové výjimce, která neobsahují ani datum o ukončení platnosti, ani doložku o přezkumu.[14] http://www.admiraltylawguide.com/conven/liner1974.html[15] Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 28. února 2002, T-395/94 Atlantic Container Line and others v. Komise [2002], Sb. rozh. II-875, odst. 146.[16] Nařízení Rady (EHS) č. 479/92, vycházející z článku 87 [nyní článku 83] Smlouvy, který Komisi zmocňuje k použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na společnosti námořní liniové dopravy sdružené v konsorciích a poskytující společnou službu (Úř. věst. L 55, 22.9.1992, s. 3).[17] Úř. věst. L 100, 20.4.2000 ve znění nařízení Komise (ES) č. 463/2004 ze dne 12. března 2004, Úř. věst. L 77, 13.3.2004 a ve znění nařízení Komise č. 611/2005, Úř. věst. L 101, 21.4.2005, s. 10.[18] V článku 50 kodexu se stanoví, že jeho vypovězení musí být oznámeno písemně a nabývá účinnosti po uplynutí nejméně jednoho roku od oznámení.[19] Viz příloha č. 1 .[20] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[21] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[22] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[23] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[24] Úř. věst. L 378, 31.12.1986, s. 7. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení 2003.[25] Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 411/2004 (Úř. věst. L 68, 6.3.2004, s. 1).

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52007PC0796
 Návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení (ES) č. 3286/94, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace /* KOM/2007/0796 konecném znení - ACC 2007/0277 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 13.12.2007KOM(2007) 796 v konečném znění2007/0277 (ACC)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 3286/94, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace(předložen ý Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVANařízení Rady (ES) č. 3286/1994 („nařízení o obchodních překážkách“) je jedním z nástrojů obchodní politiky, které jsou k dispozici ke sledování dodržování závazků vyplývajících z mezinárodních obchodních dohod ze strany našich obchodních partnerů s cílem odstranit překážky obchodu. Za tímto účelem nařízení o obchodních překážkách přiznává podnikům ve Společenství, „hospodářskému odvětví Společenství“ nebo jejich obchodním sdružením právo podat u Komise stížnost ohledně překážek obchodu. Je-li stížnost přípustná, je zahájeno přezkumné řízení týkající se existence údajných překážek a nepříznivých účinků na obchod nebo újmy způsobené „hospodářskému odvětví Společenství“. Pokud se tvrzení potvrdí a nelze-li dosáhnout smírného řešení, může postup nakonec vést k rozhodnutí Společenství o zahájení formálních postupů při řešení sporů v rámci mezinárodní dohody s obchodním partnerem.Podmínky pro podávání stížností podle nařízení o obchodních překážkách se u podniků Společenství a hospodářského odvětví Společenství liší, což otevírá dvě možnosti.První pro „hospodářské odvětví Společenství“ , tj. výrobce, na něž připadá hlavní podíl na celkové produkci Společenství shodných, podobných nebo přímo konkurujících výrobků nebo služeb a kteří jsou dotčeni obchodní překážkou. Tato možnost se týká obchodních překážek, které působí (nebo hrozí způsobit) újmu na trhu Společenství, a může být použita proti obchodní praktice, s ohledem na niž mezinárodní dohoda mezi Společenstvím a třetí zemí zavádí obchodní pravidla a přiznává právo jednat. Tato možnost není tímto návrhem dotčena.Druhá je dostupná jakémukoliv podniku Společenství. Lze ji využít v případě překážek, které způsobují nepříznivé obchodní účinky na trhu třetí země. Čl. 4 odst. 1 však omezuje přípustnost stížnosti na obchodní praktiky, s ohledem na něž zavádí obchodní pravidla a přiznává právo jednat mnohostranná nebo vícestranná dohoda mezi Společenstvím a třetí zemí. V praxi to znamená, že stížnosti na údajné porušování dvoustranných dohod ze strany třetí země jsou přípustné pouze v případě, že se týkají rovněž porušení mnohostranných pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci WTO.V roce 2005 Evropská komise zadala studii o využívání nařízení o obchodních překážkách v prvních deseti letech a o možných zlepšeních tohoto nástroje obchodní politiky. Jedním z doporučení bylo zrušit zákaz, aby se podniky Společenství mohly při podávání stížností podle nařízení o obchodních překážkách opírat výhradně o dvoustranné dohody. Toto doporučení Evropská komise schválila ve svém sdělení Evropa ve světě: posílené partnerství v zájmu lepšího přístupu na trh pro evropské vývozce [1] jako jeden z návrhů k řešení překážek obchodu, a tudíž ke zlepšení přístupu na trh pro naše vývozce a k zvýšení růstu a zaměstnanosti ve Společenství.Tento zákaz fakticky vylučuje možnost


text: spoléhat se na dvoustranné dohody při jednání proti porušení tzv. „závazků WTO plus“, zejména těch, které se týkají necelních překážek, jež nejsou upraveny pravidly WTO.Toto omezení lze vysvětlit historickými důvody. Před uzavřením obchodní dohody s Mexikem v roce 2000 spočíval mechanismus k řešení sporů v rámci dvoustranných smluv v tradičním diplomatickém přístupu, který velmi závisel na schopnosti stran dohodnout se na řešení, nebyl proto účinný při vymáhání obchodních pravidel. Tyto historické důvody již pominuly. Od přijetí nařízení o obchodních překážkách Společenství uzavřelo řadu dvoustranných dohod, které stanoví hmotněprávní pravidla použitelná na obchod mezi Společenstvím a třetí zemí a zahrnují účinné a závazné mechanismy pro řešení sporů vytvořené podle mechanismu WTO pro řešení sporů za účelem prosazování těchto pravidel[2]. Společenství se v současnosti rovněž účastní sjednávání dvoustranných obchodních dohod, jejichž cílem je stanovit hmotněprávní povinnosti týkající se zajištění lepších možností přístupu na trh a dodržování těchto povinností prostřednictvím obdobných závazných mechanismů pro řešení sporů[3].Vzhledem k vývoji dvoustranných smluv obsahujících hmotněprávní obchodní pravidla a mechanismy „soudního typu“ pro řešení sporů již není oprávněné vyžadovat, aby se podniky Společenství ve svých stížnostech podle nařízení o obchodních překážkách týkajících se překážek obchodu, které způsobují nepříznivé účinky na obchod, odvolávaly na WTO, aby se mohly spoléhat na závazky plynoucí z dvoustranných dohod.2007/0277 (ACC)NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 3286/94, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizaceRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této Smlouvy,s ohledem na návrh Komise[4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení (ES) č. 3286/94[5] poskytuje podnikům Společenství procesní prostředky, které jim umožňují požádat Komisi, aby prošetřila překážky obchodu přijaté nebo zachovávané třetími zeměmi, pokud tyto překážky mají dopad na trh dané třetí země a nepříznivé obchodní účinky na podniky Společenství.(2) Podle čl. 4 odst. 1 nařízení (ES) č. 3286/94 je však stížnost podniku Společenství přípustná pouze tehdy, jestliže mezinárodní obchodní pravidla zakotvená v mnohostranných nebo vícestranných obchodních dohodách přiznávají právo proti takové překážce obchodu jednat. To znamená, že stížnosti na údajné porušení dvoustranných závazků ze strany třetí země se musí odvolávat rovněž na porušení mnohostranných nebo vícestranných pravidel, aby byly přípustné.(3) Od přijetí nařízení (ES) č. 3286/94 Společenství uzavřelo řadu dvoustranných dohod, které obsahují hmotněprávní pravidla pro obchod mezi Společenstvím a třetími zeměmi, která významně překračují pravidla WTO. Tyto dohody zahrnují dále účinné a závazné mechanismy pro řešení sporů k rozhodování sporů o těchto závazcích nad rámec WTO („WTO plus“).(4) Možnost, aby se podniky Společenství při podávání stížností podle nařízení (ES) č. 3286/94 mohly opírat o dvoustranné dohody, by přispěla ke sledování dodržování závazků obsažených v těchto dohodách a k řešení překážek obchodu, a tím by zlepšila přístup na trh pro vývozce a zvýšila růst a zaměstnanost ve Společenství[6].(5) Na základě tohoto vývoje a v zájmu snížení administrativní zátěže pro podniky Společenství by se právo těchto podniků podávat stížnosti ohledně překážek obchodu mělo rozšířit tak, aby zahrnovalo údajné překážky obchodu, v jejichž případě přiznávají právo


text: jednat pouze mezinárodní obchodní pravidla zakotvená v dvoustranných obchodních dohodách,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1V článku 4 nařízení (ES) č. 3286/94 se odstavec 1 nahrazuje tímto:„1. Jakýkoli podnik Společenství nebo jakékoli sdružení, ať již má právní subjektivitu či nikoli, kteří jednají jménem jednoho nebo více podniků Společenství a kteří mají za to, že tyto podniky Společenství utrpěly nepříznivými účinky na obchod způsobenými překážkami obchodu na trhu třetí země, mohou podat písemnou stížnost.“Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne .Za Radupředseda/předsedkyně [1] Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Evropa ve světě: posílené partnerství v zájmu lepšího přístupu na trh pro evropské vývozce, KOM(2007) 183 v konečném znění, 18.4.2007.[2] Viz např. rozhodnutí Smíšené rady ES–Mexiko č. 2/2000 o uvolňování celních a necelních překážek obchodu se zbožím (Úř. věst. L 157, 30.6.2000, s. 10); rozhodnutí Smíšené rady EU–Mexiko č. 2/2001 o uvolňování obchodu se službami (Úř. věst. L 70, 12.3.2001, s. 7); Dohoda, kterou se zakládá přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Chilskou republikou na straně druhé (Úř. věst. L 352, 30.12.2002, s. 3); dohody o přidružení ze zeměmi EuroMed, jež mají být doplněny mechanismem soudního typu pro řešení sporů, které se v současnosti projednávají.[3] Jednání probíhají například se zeměmi AKT, Jižní Koreou, Indií, zeměmi ASEAN, Radou pro spolupráci v Perském zálivu, Mercosurem, Andským společenstvím, Střední Amerikou.[4] Úř. věst. C , , s. .[5] Nařízení Rady (ES) č. 3286/94 ze dne 22. prosince 1994, kterým se stanoví postupy Společenství v oblasti společné obchodní politiky k zajištění výkonu práv Společenství podle mezinárodních obchodních pravidel, zejména pravidel sjednaných v rámci Světové obchodní organizace, Úř. věst. L 349, 31.12.1994, s. 71.[6] Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů – Evropa ve světě: posílené partnerství v zájmu lepšího přístupu na trh pro evropské vývozce, KOM(2007) 183 v konečném znění, 18.4.2007.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52007XX0421(01)
 Rozhodnutí č. 1/2007 Smíšeného výboru uvedeného v Prozatímní dohodě mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Albánskou republikou na straně druhé o obchodu a obchodních záležitostech č. 1/2007 ze dne ..., kterým se přijímá jeho jednací řád včetně mandátu a struktury pracovních skupin ES-Albánie
 Úřední věstník L 104 , 21/04/2007 S. 0034 - 0036
 Rozhodnutí č. 1/2007Smíšeného výboru uvedeného v Prozatímní dohodě mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Albánskou republikou na straně druhé o obchodu a obchodních záležitostech č. 1/2007ze dne ...,kterým se přijímá jeho jednací řád včetně mandátu a struktury pracovních skupin ES-AlbánieSMÍŠENÝ VÝBOR,s ohledem na Dohodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Albánskou republikou o obchodu a obchodní a hospodářské spolupráci (dále jen "dohoda"), která vstoupila v platnost dnem 1. prosince 1992, a zejména na článek 18 této dohody,s ohledem na Prozatímní dohodu mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Albánskou republikou na straně druhé o obchodu a obchodních záležitostech (dále jen "prozatímní dohoda"), která byla podepsána dne 12. června 2006, a zejména na články 42 a 43 této prozatímní dohody,vzhledem k tomu, že prozatímní dohoda vstoupila v platnost dnem 1. prosince 2006,ROZHODL TAKTO:Článek 1PředsednictvíSmíšenému výboru předsedají střídavě obě strany.Článek 2ZasedáníSmíšený výbor se schází pravidelně jedenkrát ročně střídavě v Bruselu a v Tiraně. Zvláštní zasedání Smíšeného výboru mohou být svolána po vzájemné dohodě na žádost kterékoli ze stran.Zasedání Smíšeného výboru jsou neveřejná, není-li dohodnuto jinak.Článek 3DelegacePředseda je před každým zasedáním informován o zamýšleném složení delegace každé strany.Jsou-li na programu jednání záležitosti týkající se Evropské investiční banky (EIB), může se zástupce EIB zúčastnit zasedání Smíšeného výboru jako pozorovatel.Za účelem poskytnutí informací o konkrétních záležitostech může Smíšený výbor přizvat k účasti na zasedání nečleny.Členské státy Evropského společenství jsou informovány o zasedáních Smíšeného výboru.Článek 4SekretariátFunkci tajemníků Smíšeného výboru zastávají společně jeden úředník Evropské komise a jeden úředník albánské vlády.Článek 5Písemný stykVeškerá korespondence pocházející od předsedy Smíšeného výboru a jemu určená se postupuje oběma tajemníkům. Oba tajemníci zajistí, aby byla korespondence předána, je-li to vhodné, příslušným zástupcům ve Smíšeném výboru.Článek 6Program zasedání1. Předseda a tajemníci navrhnou nejpozději 15 pracovních dnů před začátkem zasedání předběžný program každého zasedání.Předběžný program zasedání obsahuje body, o jejichž zahrnutí do programu byli tajemníci požádáni nejpozději 21 pracovních dnů před zahájením zasedání, avšak do předběžného programu zasedání se nezahrnou body, ke kterým tajemníci neobdrží podklady nejpozději v den odeslání programu.Program jednání schvaluje Smíšený výbor na počátku každého jednání. Body neuvedené na předběžném programu zasedání mohou být do programu zahrnuty po dohodě obou stran.2. Předseda po dohodě s oběma stranami může zkrátit lhůty uvedené v odstavci 1 tak, aby se zohlednily okolnosti konkrétního případu.Článek 7Zápisy ze zasedáníStrana, která zasedání Smíšeného výboru organizuje, vypracuje ze zasedání návrh zápisu. Uvede v něm rozhodnutí a doporučení, která byla schválena, a přijaté závěry. Návrh zápisu ze zasedání se do dvou měsíců od zasedání předloží Smíšenému výboru ke schválení. Schválený zápis podepisují předseda a dva tajemníci, přičemž se každé straně poskytne jedno originální vyhotovení. Po jednom vyhotovení zápisu se zašle adresátům uvedeným v článku 5 tohoto rozhodnutí.Článek 8RozpravySmíšený


text: výbor přijímá rozhodnutí a navrhuje doporučení po společné dohodě mezi stranami.Pokud s tím strany souhlasí, může Smíšený výbor v období mezi zasedáními přijímat rozhodnutí nebo činit doporučení v písemném řízení.Název rozhodnutí a doporučení Smíšeného výboru podle článku 43 prozatímní dohody se skládá ze slova "Rozhodnutí" či "Doporučení" s uvedením pořadového čísla, data přijetí a uvedeni předmětu.Rozhodnutí a doporučení Smíšeného výboru podepisuje předseda a správnost stvrzují oba dva tajemníci.Rozhodnutí přijatá Smíšeným výborem strany vyhlašují v příslušných sbírkách úředních aktů. Každá strana může rozhodnout o vyhlášení jakéhokoli jiného aktu přijatého Smíšeným výborem.Článek 9JazykyÚředními jazyky Smíšeného výboru jsou úřední jazyky obou stran.Není-li stanoveno jinak, Smíšený výbor vede rozpravu o připravených podkladech v těchto jazycích.Článek 10NákladySpolečenství i Albánská republika nesou své náklady vzniklé z titulu účasti na zasedáních Smíšeného výboru a pracovních skupin, a to jak mzdové náklady, tak cestovní výlohy, diety, kapesné a výdaje za poštovné a telekomunikace.Výdaje související s tlumočením, překlady a kopírováním dokumentů na zasedáních, jakož i jakékoli jiné výdaje související s hmotným zabezpečením zasedání, nese strana, která zasedání organizuje.Článek 11Pracovní skupinyMandáty a struktura pracovních skupin, které Smíšenému výboru napomáhají při plnění jeho povinností, jsou uvedeny v příloze k tomuto rozhodnutí.Pracovní skupiny tvoří zástupci obou stran. Podle jednacího řádu Smíšeného výboru jim předsedají střídavě obě strany.Pracovní skupiny jednají na základě pravomoci Smíšeného výboru, jemuž po každém svém zasedání podávají zprávu. Pracovní skupiny nepřijímají rozhodnutí, ale mohou Smíšenému výboru předložit doporučení.Smíšený výbor může rozhodnout o zrušení jakékoli pracovní skupiny, o změně jejího mandátu nebo o zřízení nové pracovní skupiny, aby mu napomáhala při plnění jeho povinností.--------------------------------------------------PŘÍLOHAMandát a struktura pracovních skupin ES-Albánie podle prozatímní dohody1. Složení a předsednictvíPracovní skupiny se skládají ze zástupců Evropské komise a zástupců vlády Albánské republiky (dále jen "Albánie"). Předsedají jim střídavě obě strany. O zasedáních pracovních skupin jsou informovány členské státy.2. SekretariátFunkci tajemníků každé z pracovních skupin zastávají společně jeden úředník Evropské komise a jeden úředník albánské vlády.Veškerá sdělení týkající se pracovních skupin se zasílají tajemníkům příslušné pracovní skupiny.3. ZasedáníPracovní skupiny se schází pravidelně jedenkrát ročně a se souhlasem obou stran kdykoli to okolnosti vyžadují. Každé zasedání pracovní skupiny se koná v čase a místě dohodnutém oběma stranami.Pracovní skupiny mohou se souhlasem obou stran zvát na svá zasedání odborníky k podání potřebných konkrétních informací.4. Projednávané záležitostiPracovní skupiny projednávají záležitosti na základě níže uvedené víceoborové struktury pracovních skupin. V příslušných oblastech se posuzuje provádění prozatímní dohody a evropského partnerství, příprava na provádění dohody o stabilizaci a přidružení a pokrok ve slaďování, provádění a vymáhání právních předpisů. Pracovní skupina projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v příslušných oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.Pracovní skupiny rovněž slouží jako fóra pro další vyjasnění acquis communautaire a přezkoumávají pokrok dosažený Albánií při plnění acquis communautaire v souladu se závazky stanovenými v prozatímní dohodě.5. Zápisy ze zasedáníNávrh zápisu ze zasedání každé pracovní skupiny se vypracuje do dvou měsíců od tohoto zasedání. Poté, co byl zápis schválen oběma stranami, zašle se tajemníkům pracovní skupiny a tajemníkům Smíšeného výboru.6. Veřejnost zasedáníNení-li rozhodnuto jinak, jsou zasedání pracovních skupin neveřejná.7. Struktura pracovních skupin1. Pracovní skupina


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52009PC0246
 Návrh rozhodnutí Rady o nezařazení parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tyto látky (Text s významem pro EHP) /* KOM/2009/0246 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 25.5.2009KOM(2009) 246 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo nezařazení parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tyto látky(Text s významem pro EHP)DŮVODOVÁ ZPRÁVAPřiložená předloha návrhu rozhodnutí Rady se týká nezařazení parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 jako účinných látek do pozitivního seznamu (příloha I) směrnice Rady 91/414/EHS a stažení přípravků na ochranu rostlin obsahujících tyto látky z trhu. Návrh na nezařazení je založen na množství problematických otázek zjištěných během hodnocení těchto účinných látek.Směrnice Rady 91/414/EHS vytváří harmonizovaný rámec pro povolování přípravků na ochranu rostlin a jejich uvádění na trh. Účinné látky, které se mají používat jako přípravky na ochranu rostlin, se hodnotí a povolují na úrovni Společenství a jsou uvedeny v seznamu v příloze I uvedené směrnice. Jednotlivé přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky jsou hodnoceny a povolovány podle harmonizovaných pravidel členskými státy.Údaje předložené daným průmyslovým odvětvím byly nejprve vyhodnoceny členským státem zpravodajem, v tomto případě Řeckem, které předložilo návrh hodnotící zprávy. Evropský úřad pro bezpečnost potravin zajistil další posouzení původního hodnocení v ostatních členských státech a dodal Komisi dne 19. prosince 2008 závěry posouzení rizika parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3.V průběhu hodnocení uvedených účinných látek byla zjištěna řada problematických otázek. Zejména nejsou stávající důkazy dostatečné k tomu, aby prokázaly bezpečné použití pro obsluhu, pracovníky, okolní osoby a spotřebitele.Předloha rozhodnutí o nezařazení byla předložena dne 12. března 2009 Stálému výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat, kde:- 21 členských států hlasovalo ve prospěch předlohy (254 hlasů)- 3 členské státy hlasovaly proti předloze (21 hlasů)- 3 členské státy se zdržely hlasování (60 hlasů).Výbor nezaujal žádné stanovisko. Proto podle článku 19 směrnice 91/414/EHS a v souladu s článkem 5 rozhodnutí Rady 1999/468/ES musí Komise předložit Radě návrh týkající se opatření, jež se mají přijmout, přičemž Rada má k dispozici tříměsíční lhůtu na to, aby se kvalifikovanou většinou o rozhodnutí usnesla.Předloha rozhodnutí nepodléhá právu Evropského parlamentu provádět kontrolu (článek 8 rozhodnutí Rady 1999/468/ES).NávrhROZHODNUTÍ RADYo nezařazení parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 do přílohy I směrnice Rady 91/414/EHS a o odnětí povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující tyto látky(Text s významem pro EHP)RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na směrnici Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh[1], a zejména na čl. 8 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedené směrnice,vzhledem k těmto důvodům:(1) V čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS se stanoví, že členský stát může během období dvanácti let od oznámení uvedené směrnice povolit uvést na trh přípravky na ochranu rostlin obsahující účinné látky neuvedené v příloze I


text: zmíněné směrnice, které již byly uvedeny na trh do dvou let ode dne oznámení, zatímco jsou tyto látky postupně přezkoumávány v rámci pracovního programu.(2) Nařízení Komise (ES) č. 1112/2002[2] a (ES) č. 2229/2004[3] stanoví prováděcí pravidla pro čtvrtou etapu pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 směrnice 91/414/EHS a zřizují seznam účinných látek, které mají být zhodnoceny z hlediska možného zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS. Tento seznam zahrnuje parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3(3) Účinky parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 na lidské zdraví a na životní prostředí byly zhodnoceny v souladu s ustanoveními nařízení (ES) č. 1112/2002 a (ES) č. 2229/2004 pro rozsah použití navrhovaných oznamovatelem. Tato nařízení dále určují členské státy zpravodaje, které musí předložit příslušné hodnotící zprávy a doporučení Evropskému úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) v souladu s čl. 21 odst. 3 nařízení (ES) č. 2229/2004. Pro parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 bylo členským státem zpravodajem Řecko a veškeré příslušné informace byly předloženy dne 6. května 2008.(4) Hodnotící zpráva byla přezkoumána členskými státy a EFSA v rámci pracovní skupiny pro hodnocení a byla předložena Komisi dne 19. prosince 2008 v podobě závěru EFSA týkajícího se přezkoumání účinných látek parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 z hlediska posouzení rizika pesticidů[4]. Tato zpráva byla přezkoumána členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a dokončena dne 12. března 2009 v podobě zprávy Komise o přezkoumání parafinových olejů CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3.(5) V průběhu hodnocení uvedených účinných látek byla zjištěna řada problematických otázek. Zejména nejsou stávající důkazy dostatečné k tomu, aby prokázaly bezpečné použití pro obsluhu, pracovníky, okolní osoby a spotřebitele. Navíc jsou ve zprávě o přezkoumání těchto látek uvedeny další problematické otázky identifikované v závěrech EFSA. Proto nebylo na základě dostupných informací možné dospět k závěru, že parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 splňují kritéria pro zařazení do přílohy I směrnice 91/414/EHS.(6) Komise vyzvala oznamovatele, aby předložil připomínky k výsledkům přezkoumání a uvedl, zda má či nemá v úmyslu látky dále podporovat. Oznamovatel předložil své připomínky a ty byly důkladně prozkoumány. Navzdory argumentům, které oznamovatel předložil, však nelze dané obavy eliminovat, a hodnocení provedená na základě informací, které byly předloženy, neprokázala, že by přípravky na ochranu rostlin obsahující parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 mohly za navržených podmínek použití obecně vyhovovat požadavkům stanoveným v čl. 5 odst. 1 písm. a) a b) směrnice 91/414/EHS.(7) Parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 by proto neměly být zařazeny do přílohy I směrnice 91/414/EHS.(8) Měla by být přijata opatření, která zajistí, aby udělená povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 byla ve stanovené lhůtě odňata a nebyla obnovena a aby pro takové přípravky nebyla udělena žádná nová povolení.(9) Lhůta poskytnutá členskými státy pro likvidaci, uskladnění, uvedení na trh a použití stávajících zásob přípravků na ochranu rostlin obsahujících parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS


text: 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 by neměla přesáhnout 12 měsíců, aby stávající zásoby směly být použity během nejvýše jednoho dalšího vegetačního období, čímž se zajistí, že přípravky na ochranu rostlin obsahující parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 budou uživatelům dostupné po dobu 18 měsíců od přijetí tohoto rozhodnutí.(10) Tímto rozhodnutím není dotčeno předložení žádosti pro parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 v souladu s čl. 6 odst. 2 směrnice 91/414/EHS a nařízením Komise (ES) č. 33/2008 ze dne 17. ledna 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla ke směrnici Rady 91/414/EHS, pokud jde o běžný a zkrácený postup pro posuzování účinných látek, které byly součástí pracovního programu podle čl. 8 odst. 2 uvedené směrnice, nebyly však zařazeny do její přílohy I[5], za účelem případného zařazení do přílohy I.(11) Stálý výbor pro potravinový řetězec a zdraví zvířat nezaujal stanovisko ve lhůtě stanovené předsedou,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 se nezařazují jako účinné látky do přílohy I směrnice 91/414/EHS.Článek 2Členské státy zajistí, aby:a) povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3 byla odňata do [... VLOŽTE DATUM 6 MĚSÍCŮ ODE DNE PŘIJETÍ TOHOTO ROZHODNUTÍ ];b) ode dne zveřejnění tohoto rozhodnutí nebyla udělována ani obnovována žádná povolení pro přípravky na ochranu rostlin obsahující parafinové oleje CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 a CAS 97862-82-3.Článek 3Lhůta poskytnutá členskými státy v souladu s ustanoveními čl. 4 odst. 6 směrnice 91/414/EHS musí být co nejkratší a skončí nejpozději [... VLOŽTE DATUM 18 MĚSÍCŮ ODE DNE PŘIJETÍ TOHOTO ROZHODNUTÍ ].Článek 4Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 230, 19.8.1991, s. 1.[2] Úř. věst. L 168, 27.6.2002, s. 14.[3] Úř. věst. L 379, 24.12.2004, s. 13.[4] EFSA Scientific Report (2008) 216, Conclusion regarding the peer review of the pesticide risk assessment of the active substances paraffin oils CAS 64742-46-7, CAS 72623-86-0 and CAS 97862-82-3, dokončeno 19. prosince 2008.[5] Úř. věst. L 15, 18.1.2008, s. 5.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0631
 Návrh rozhodnutí Rady o finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2009–2010 /* KOM/2008/0631 konečném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 10.10.2008KOM(2008) 631 v konečném zněníNávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2009–2010(předložený Komisí)Vnitřní dohoda a finanční nařízení 10. ERF uvádí nový postup týkající se výzev k úhradě příspěvků členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu. Podle článku 157 finančního nařízení se tento nový postup v praxi použije poprvé pro příspěvky rozpočtového roku 2009.V souladu s čl. 57 odst. 2 finančního nařízení se současný návrh týká:- stropu pro roční výši příspěvků pro rozpočtový rok 2010;- roční výše příspěvků pro rozpočtový rok 2009 a- výše první splátky příspěvků pro rozpočtový rok 2009.V souladu s čl. 57 odst. 7 finančního nařízení uvádí každá z těchto částek položky, jejichž správu zajišťuje z části Komise a z části EIB.V souladu s článkem 145 finančního nařízení oznámila EIB Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.V souladu s čl. 57 odst. 2 finančního nařízení se Rada k tomuto návrhu musí vyjádřit k 15. listopadu 2008 a členské státy musí provést první splátku příspěvků nejpozději k 21. lednu 2009.Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají postupně nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí ERF. Co se týká výzev, jež jsou předmětem tohoto návrhu, se tudíž jedná o částky z 9. ERF.Nakonec se připomíná, že čl. 60 odst. 1 finančního nařízení stanoví, že nejsou-li splátky příspěvků uhrazeny ve stanovené lhůtě, bude příslušný členský stát požádán o zaplacení úroků z neuhrazené částky, a to v souladu s postupy stanovenými v tomtéž článku.NávrhROZHODNUTÍ RADYo finančních příspěvcích členských států určených pro financování Evropského rozvojového fondu v letech 2009–2010RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování a správě pomoci Společenství v rámci finančního protokolu k Dohodě o partnerství mezi africkými, karibskými a tichomořskými státy a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané v Cotonou (Benin) dne 23. června 2000, a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES[1], a zejména na čl. 10 odst. 1 uvedené dohody,s ohledem na vnitřní dohodu mezi zástupci vlád členských států, zasedajících v Radě, o financování pomoci Společenství v rámci víceletého finančního rámce pro období 2008–2013 v souladu s dohodou o partnerství AKT-ES a o přídělu finanční pomoci zámořským zemím a územím, pro které platí čtvrtá část Smlouvy o ES[2], a zejména na článek 7 uvedené dohody,s ohledem na finanční nařízení pro 10. Evropský rozvojový fond[3] ze dne 18. února 2008, dále jen finanční nařízení 10. ERF , a zejména na článek 57 a čl. 58 odst. 2 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise[4],vzhledem k těmto důvodům:(1) Ustanovení čl. 58 odst. 2 finančního nařízení pro 10. ERF stanoví, že výzvy k poskytnutí příspěvků čerpají nejprve částky stanovené pro jednotlivé předchozí


text: ERF. Je proto vhodné vyzvat k poskytnutí prostředků v rámci 9. ERF na základě čl. 10 odst. 1 vnitřní dohody 9. ERF.(2) Článek 157 finančního nařízení pro 10. ERF nicméně stanoví, že postup uvedený v článcích 57 až 61 tohoto nařízení se použije poprvé pro rozpočtový rok 2009. Podle tohoto postupu Komise předloží k 15. říjnu 2008 návrh, který se týká a) stropu roční výše příspěvků pro rozpočtový rok 2010, b) roční výše příspěvků pro rozpočtový rok 2009 a c) výše první splátky příspěvků pro rozpočtový rok 2009. Rada se k tomuto návrhu vyjádří k 15. listopadu 2008 a členské státy provedou první splátku příspěvků pro rozpočtový rok 2009 nejpozději do 21. ledna 2009.(3) V souladu s čl. 145 prvním pododstavcem finančního nařízení 10. ERF oznámila Evropská investiční banka Komisi aktualizované odhady závazků a plateb pro nástroje, jejichž správu zajišťuje.PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Strop pro roční výši příspěvků pro rozpočtový rok 2010 je stanoven na 3 500 000 000 EUR pro Komisi a na 280 000 000 EUR pro EIB.Článek 2Roční výše příspěvků pro rozpočtový rok 2009 je stanovena na 3 300 000 000 EUR pro Komisi a na 200 000 000 EUR pro EIB.Článek 3Příspěvky, které členské státy poskytnou Komisi a Evropské investiční bance v rámci první splátky roku 2009, jsou shrnuty v tabulce v příloze.Článek 4Toto rozhodnutí se použije ode dne přijetí.Článek 5Toto rozhodnutí je určeno členským státům přispívajícím do 9. ERF.V Bruselu dne .Za Radupředseda / předsedkyněPŘÍLOHAPrvní splátka příspěvků za rok 2009 (v eurech)Členský stát | Evropské investiční bance | Komisi |NĚMECKO | 16 352.000 | 408 800 000 |BELGIE | 2 744.000 | 68 600 000 |DÁNSKO | 1 498 000 | 37 450 000 |ŠPANĚLSKO | 4 088 000 | 102 200 000 |FRANCIE | 17 010 000 | 425.250.000 |ŘECKO | 875 000 | 21 875 000 |IRSKO | 434 000 | 10 850 000 |ITÁLIE | 8 778 000 | 219.450.000 |LUCEMBURSKO | 203 000 | 5 075 000 |NIZOZEMSKO | 3 654 000 | 91 350 000 |PORTUGALSKO | 679 000 | 16 975 000 |SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ | 8 883 000 | 222 075 000 |RAKOUSKO | 1 855 000 | 46 375 000 |FINSKO | 1 036 000 | 25 900 000 |ŠVÉDSKO | 1 911 000 | 47 775 000 |CELKEM | 70 000 000 | 1 750 000.000 |[1] Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 355.[2] Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 32.[3] Úř. věst. L 78, 19.3.2008, s. 1.[4] Úř. věst. C , , s. .


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 17.2.2021
 COM(2021) 63 final
 2021/0033(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na čtvrtém zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti, pokud jde o přijetí rozhodnutí, kterými se mění přílohy A a B uvedené úmluvy týkající se výrobků s přidanou rtutí a výrobních procesů, v nichž se používá rtuť nebo sloučeniny rtuti, v souladu s čl. 4 odst. 8 a čl. 5 odst. 10 uvedené úmluvy
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na čtvrtém zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti (dále jen „úmluva“), pokud jde o zamýšlené přijetí rozhodnutí, kterými se změní přílohy A a B uvedené úmluvy. Tyto přílohy stanoví seznamy výrobků s přidanou rtutí a výrobních procesů využívajících rtuť nebo sloučeniny rtuti (dále jen „procesy využívající rtuť“), na něž se vztahují buď data ukončení, nebo ustanovení upravující použití rtuti
 1
 .
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Minamatská úmluva o rtuti (dále jen „úmluva“)
 Tato úmluva je hlavním mezinárodním právním rámcem, jehož cílem je chránit lidské zdraví a životní prostředí před antropogenními emisemi a uvolňováním rtuti a jejích sloučenin do ovzduší, vody a půdy. Úmluva podchycuje celý životní cyklus rtuti od primární těžby rtuti až po odstraňování odpadů obsahujících rtuť.
 V platnost vstoupila dne 16. srpna 2017.
 Evropská unie (dále jen „Unie“) je smluvní stranou úmluvy
 2
 stejně jako většina členských států
 3
 .
 Podle čl. 4 odst. 1 úmluvy nemohou být výrobky s přidanou rtutí uvedené v části I přílohy A (např. některé kompaktní zářivky) vyráběny, dováženy a vyváženy po datech ukončení uvedených v dané příloze.
 V souladu s čl. 4 odst. 3 přijmou smluvní strany opatření upravující používání rtuti u výrobků s přidanou rtutí uvedených v části II přílohy A.
 V souladu s čl. 5 odst. 2 se musí v procesech využívajících rtuť uvedených v části I přílohy B (např. výroba chloru a alkalických hydroxidů) do dat ukončení stanovených v uvedené příloze přestat používat rtuť nebo její sloučeniny.
 Na základě čl. 5 odst. 3 přijmou smluvní strany opatření upravující používání rtuti v procesech využívajících rtuť uvedených v části II přílohy B, a to i pokud jde o přechod na bezrtuťové procesy, je-li to ekonomicky a technicky proveditelné.
 Podle čl. 4 odst. 4, 7 a 8 a čl. 5 odst. 5, 9 a 10 budou do 16. srpna 2022 přezkoumány přílohy A a B, přičemž budou zohledněny pozměňovací návrhy smluvních stran
 4
 a zaslané informace o výrobcích s přidanou rtutí a o technicky a ekonomicky dostupných bezrtuťových alternativách s přihlédnutím k rizikům a přínosům pro životní prostředí a lidské zdraví.
 Články 26 a 27 stanoví základní pravidla týkající se mimo jiné předkládání návrhů smluvních stran na změny příloh dohody, jakož i na přijetí pozměněných příloh a jejich vstup v platnost. Návrhy na změny příloh musí sekretariát úmluvy oznámit všem smluvním stranám nejméně šest měsíců před konferencí smluvních stran úmluvy, na které mají být přijaty – v tomto případě tedy nejpozději dne 1. května 2021. Navrhované pozměněné


text:
přílohy se přijímají v souladu s pravidly hlasování stanovenými v čl. 26 odst. 3 a v rozhodnutí MC-1/1 o jednacím řádu přijatém konferencí smluvních stran na jejím prvním zasedání (24.–29. září 2017)
 5
 .
 Změna přílohy vstoupí v platnost pro všechny smluvní strany jeden rok poté, co depozitář dohody oznámí její přijetí, s výjimkou pro ty strany, které učinily příslušné prohlášení v souladu s čl. 30 odst. 5. Vzhledem k tomu, že Unie takové prohlášení neučinila, vztahuje se na ni obecné pravidlo o vstupu v platnost pozměněných nebo nových příloh.
 2.2.Konference smluvních stran
 Konference smluvních stran úmluvy vykonává funkce, které jsou jí úmluvou uloženy. Za tímto účelem mimo jiné zvažuje a provádí jakákoli opatření, která mohou být požadována pro dosažení cílů úmluvy, včetně přijetí příslušných pokynů.
 Podle článku 28 úmluvy a výše uvedeného rozhodnutí MC-1/1 má každá smluvní strana jeden hlas. Unie však jakožto organizace regionální hospodářské integrace uplatňuje své právo hlasovat ve věcech spadajících do její působnosti počtem hlasů, který se rovná počtu jejích členských států, jež jsou smluvními stranami této úmluvy. Unie neuplatňuje své hlasovací právo, jestliže některý z jejích členských států uplatní své hlasovací právo, a naopak.
 2.3.Zamýšlené akty konference smluvních stran
 Konference smluvních stran na svém třetím zasedání (25.–29. listopadu 2019) přijala rozhodnutí MC-3/1
 6
 , kterým se zřizuje ad hoc skupina technických odborníků, jež má v období mezi zasedáními před čtvrtým zasedáním projednat výrobky s přidanou rtutí a procesy využívající rtuť. Mandát této skupiny vyzýval zejména ke zlepšení a organizaci informací předkládaných smluvními stranami v souladu s čl. 4 odst. 4 a 7 a čl. 5 odst. 4 a 9 úmluvy, které se týkají dostupnosti a technické a ekonomické proveditelnosti bezrtuťových alternativ těchto výrobků a procesů a jejich rizik a přínosů pro životní prostředí a lidské zdraví.
 Na základě výsledků práce odborníků by se na čtvrtém zasedání mělo v této věci přijmout jedno nebo více rozhodnutí (zamýšlené akty).
 Zamýšlené akty pozmění přílohu A úmluvy přidáním dalších výrobků s přidanou rtutí, pro něž jsou k dispozici ekonomicky a technicky proveditelné bezrtuťové alternativy, které jsou přínosné pro lidské zdraví a životní prostředí, a na něž se bude vztahovat zákaz výroby, dovozu a vývozu od stanovených dat ukončení nebo opatření upravující používání rtuti.
 Zamýšlené akty rovněž pozmění přílohu B úmluvy doplněním její části I o procesy využívající rtuť, pro něž jsou k dispozici ekonomicky a technicky proveditelné bezrtuťové alternativy, které jsou přínosné pro lidské zdraví a životní prostředí, a v nichž se proto do stanoveného data ukončení přestane používat rtuť.
 Zamýšlené akty pozmění část II přílohy B úmluvy zpřísněním jejích ustanovení upravujících používání rtuti při výrobě monomeru vinylchloridu (VCM), methylátu nebo ethylátu sodného nebo draselného (alkoholáty) a polyuretanu a/nebo přidáním dalších procesů využívajících rtuť se souvisejícími požadavky na používání rtuti.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Cílem Unie je co nejrychlejší a co nejúplnější ukončení používání rtuti na úrovni Unie a na celosvětové úrovni v případech, kdy existují přijatelné alternativy
 7
 . Dosažení tohoto cíle vyžaduje zejména postupné vyřazování výrobků s přidanou rtutí a přeměnu procesů využívajících


text:
rtuť na procesy bezrtuťové v případech, ve kterých je to realizovatelné, technicky proveditelné a přínosné pro lidské zdraví a životní prostředí.
 Pokrok při plnění tohoto cíle na celosvětové úrovni by přispěl k cíli nulového znečištění pro netoxické životní prostředí stanovenému v Zelené dohodě pro Evropu
 8
 . Zároveň by přispěl k provádění strategie EU z roku 2020 pro udržitelnost v oblasti chemických látek
 9
 , v níž se Evropská komise zavázala zachovat si svou vedoucí úlohu na mezinárodní úrovni, pokud jde o řádné nakládání s chemickými látkami, mimo jiné prosazováním norem EU na celosvětové úrovni.
 Přezkum přílohy A úmluvy, kterou se stanoví seznam výrobků s přidanou rtutí, na něž se vztahuje zákaz výroby, dovozu a vývozu nebo požadavky na používání rtuti.
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie, vychází z následujících faktů:
 Příloha II nařízení (EU) 2017/852 o rtuti („nařízení o rtuti“)
 10
 , kterou se provádí příloha A (část I) úmluvy, má širší oblast působnosti než úmluva, neboť se vztahuje na více výrobků s přidanou rtutí (např. knoflíkové baterie).
 V dokumentu předloženém Unií (v březnu 2020) v souladu s rozhodnutím MC-3/1
 11
 je uvedena řada dalších výrobků s přidanou rtutí, pro které jsou k dispozici proveditelné a prospěšné bezrtuťové alternativy, včetně výrobků, jejichž uvádění na vnitřní trh a dovoz jsou již zakázány
 12
 /
 13
 , např. v souladu se směrnicí 2011/65/EU („RoHS“)
 14
 a nařízením (ES) č. 1907/2006 („REACH“)
 15
 , ale dosud se na ně nevztahuje zákaz výroby a vývozu.
 Přezkum přílohy A na celosvětové úrovni proto nabízí vícero příležitostí pro zlepšení rovných podmínek na celém světě a pro snížení dalšího používání rtuti a souvisejícího znečištění:
 1)Zmenšení rozdílů mezi stávajícím, pokročilejším právem Unie a úmluvou doplněním výrobků uvedených v příloze II nařízení Unie o rtuti do části I přílohy A úmluvy.
 2)Doplnění výrobků, na které se dosud nevztahuje zákaz výroby a vývozu podle nařízení Unie o rtuti, ale které již nesmějí být uváděny na trh Unie nebo jsou předmětem vznikajících legislativních předpisů zaměřených na stanovení podobného zákazu na úrovni Unie, do části I přílohy A úmluvy. Pokud by se smluvní strany rozhodly přidat jeden nebo více výrobků do části II přílohy A úmluvy, tj. bez stanovených dat ukončení jejich používání, Unie by stále považovala tuto možnost politiky jako příležitost ke zmenšení rozdílů mezi úmluvou a právem Unie za předpokladu, že pro tyto výrobky budou stanovena jasná opatření upravující používání rtuti.
 Pokud by se smluvní strany na čtvrtém zasedání konference smluvních stran dohodly na těchto dodatcích a Unie by je podpořila, Komise by v souladu s článkem 20 nařízení o rtuti přijala akt v přenesené pravomoci s cílem uvést přílohu II uvedeného nařízení do souladu s pozměněnou přílohou A úmluvy.
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie na čtvrtém zasedání konference smluvních stran, spočívá tedy v podpoře přijetí aktů, jejichž cílem je rozšířit oblast působnosti přílohy A úmluvy na výrobky s přidanou rtutí, které již nesmějí být vyráběny a se kterými se již nesmí obchodovat v souladu s přílohou II nařízení Unie o rtuti nebo které již nesmějí


text:
být uváděny na trh Unie nebo které jsou předmětem vznikajících legislativních předpisů zaměřených na stanovení podobného zákazu na úrovni Unie, a které lze nahradit bezrtuťovými alternativami, jež jsou z ekonomického a technického hlediska prokazatelně proveditelné a jsou přínosné pro životní prostředí a lidské zdraví.
 Přezkum přílohy B úmluvy, kterou se stanoví seznam procesů využívajících rtuť podléhajících datu „ukončení“ nebo požadavkům na používání rtuti.
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie, vychází z následujících faktů:
 Právo Unie, zejména čl. 7 odst. 1 a 3 a příloha III nařízení o rtuti, provádí čl. 5 odst. 2 a 3 a přílohu B úmluvy přísnějším způsobem.
 Zaprvé, zatímco příloha B úmluvy zahrnuje pět konkrétních procesů využívajících rtuť (výrobu chloru a alkalických hydroxidů, acetaldehydu, VCM, alkoholátů a polyuretanu), příloha III nařízení o rtuti obsahuje univerzální ustanovení zakazující od stanovených dat ukončení používání rtuti nebo sloučenin rtuti ve všech výrobních procesech v Unii, tj. při použití jako katalyzátor (od 1. ledna 2018) nebo jako elektroda (od 1. ledna 2022). Oblast působnosti tohoto zákazu je tedy podle práva Unie neomezená.
 Zadruhé, ačkoli příloha III nařízení o rtuti stanovuje několik odchylujících se dat ukončení pro výrobu VCM, alkoholátů a polyuretanu, tato ustanovení jsou ve srovnání s přílohou B úmluvy přísnější: nařízení o rtuti zakazuje používání rtuti jako elektrody pro výrobu chloru a alkalických hydroxidů od 11. prosince 2017, zatímco úmluva stanovuje datum ukončení na rok 2025. Navíc zatímco nařízení o rtuti zakazuje používání rtuti jako katalyzátoru pro výrobu polyuretanu od 1. ledna 2018, pro výrobu VCM od 1. ledna 2022 a jako elektrodu pro výrobu alkoholátů od 1. ledna 2028, úmluva stanovuje pouze omezení pro používání rtuti a je v ní uvedeno, že strany buď mají usilovat o postupné ukončení používání této látky do 16. srpna 2027 (v případě polyuretanu), nebo používání ukončit pět let poté, co konference smluvních stran rozhodne, že bezrtuťové alternativy jsou již technicky a ekonomicky proveditelné (v případě VCM a alkoholátů). Nařízení o rtuti stanovuje, že stávající výrobní kapacity alkoholátů využívající rtuť jako elektrody nesmí být před datem ukončení (1. ledna 2028) zvýšeny, zatímco úmluva nestanovuje ani povinnost zachování stávajícího stavu pro žádný ze tří procesů využívajících rtuť (VCM, polyuretan a alkoholáty), ani závazné datum ukončení.
 Podobně jako přezkum přílohy A úmluvy nabízí přezkum přílohy B několik příležitostí pro zlepšení rovných podmínek na celém světě a omezení průmyslového používání rtuti:
 1)Zmenšení rozdílu mezi stávajícím, pokročilejším právem Unie a úmluvou doplněním dat ukončení výroby VCM, alkoholátů a polyuretanu za použití rtuti do přílohy B úmluvy, a to v souladu s acquis Unie a s ohledem na stávající dostupné technicky a ekonomicky proveditelné alternativní bezrtuťové procesy, jak je uvedeno v dokumentu předloženém Unií (v březnu 2020) v souladu s rozhodnutím MC-3/1.
 2)Vložení univerzálního ustanovení zahrnujícího všechny stávající procesy využívající rtuť spolu s daty jejich ukončení do přílohy B úmluvy.
 3)Vložení ustanovení zakazujícího jakékoli zvýšení výrobních kapacit procesů využívajících rtuť do dat ukončení, které stanoví smluvní strany, do přílohy B úmluvy.
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie na čtvrtém zasedání konference smluvních stran, spočívá tedy v


text:
podpoře přijetí aktů, jejichž cílem je zavést datum ukončení pro všechny procesy využívající rtuť a posílit ustanovení upravující používání rtuti, a to zejména doplněním povinnosti nezvyšovat výrobní kapacity do příslušného data ukončení výroby.
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) upravuje rozhodnutí, jimiž se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, jimiž se dotyčný orgán řídí. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“.
 16
 4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Konference smluvních stran je orgánem zřízeným úmluvou, konkrétně Minamatskou úmluvou o rtuti.
 Akty, které má konference smluvních stran přijmout, představují akt s právními účinky, jelikož strany úmluvy by musely přijmout opatření pro zajištění jejich provádění a dodržování.
 Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v souvislosti s nímž se postoj jménem Unie zaujímá. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.
 4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Hlavní cíl a obsah zamýšlených aktů se týká ochrany životního prostředí a lidského zdraví.
 Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 2021/0033 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na čtvrtém zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti, pokud jde o přijetí rozhodnutí, kterými se mění přílohy A a B uvedené úmluvy týkající se výrobků s přidanou rtutí a výrobních procesů, v nichž se používá rtuť nebo sloučeniny rtuti, v souladu s čl. 4 odst. 8 a čl. 5 odst. 10 uvedené úmluvy
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 1)Rozhodnutím Rady (EU) 2017/939
 17
 uzavřela Unie Minamatskou úmluvu o rtuti
 18
 (dále jen „úmluva“), která vstoupila v platnost dne 16. srpna 2017.
 2)Podle rozhodnutí MC-1/1 o jednacím řádu, který konference smluvních stran této úmluvy přijala na svém prvním zasedání, vynaloží smluvní strany veškeré úsilí, aby se na základě konsensu dohodly na všech podstatných záležitostech.
 3)Očekává se, že konference smluvních stran úmluvy na svém čtvrtém


text:
zasedání ve dnech 1. až 5. listopadu 2021 přijme jedno nebo více rozhodnutí (dále jen „navrhovaná rozhodnutí“), kterými se změní příloha A úmluvy obsahující seznam výrobků s přidanou rtutí, na které se vztahuje buď zákaz výroby, dovozu a vývozu od určitého data, nebo opatření upravující používání rtuti, a/nebo příloha B úmluvy obsahující seznam výrobních procesů využívajících rtuť nebo sloučeniny rtuti (dále jen „procesy využívající rtuť“), na které se vztahuje povinnost ukončit používání rtuti k určitému datu nebo opatření upravující používání rtuti.
 4)Navrhovaná rozhodnutí by rozšířila oblast působnosti přílohy A úmluvy na další výrobky s přidanou rtutí se souvisejícími daty ukončení nebo opatřeními upravujícími používání rtuti.
 5) Příloha II nařízení (EU) 2017/852
 19
 , kterou se v právních předpisech Unie provádí příloha A úmluvy, již zahrnuje více výrobků s přidanou rtutí a na další výrobky s přidanou rtutí se buď vztahuje zákaz uvádění na vnitřní trh podle právních předpisů Unie, nebo vznikající legislativní předpisy na úrovni Unie, jejichž cílem je stanovení podobného zákazu.
 6)Navrhovaná rozhodnutí by rozšířila oblast působnosti přílohy B úmluvy zavedením dat ukončení pro procesy využívající rtuť, na něž se příloha vztahuje, a/nebo přidáním dalších procesů využívajících rtuť v kombinaci s daty ukončení a/nebo zpřísněním požadavků na úpravu použití rtuti v dotčených procesech.
 7) Příloha III nařízení (EU) 2017/852, kterou se v právních předpisech EU provádí příloha B úmluvy, zahrnuje více procesů využívajících rtuť a stanovuje data ukončení všech dotčených procesů.
 8)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie na konferenci smluvních stran úmluvy, neboť navrhovaná rozhodnutí, pokud budou schválena, budou mít právní účinky, jelikož smluvní strany úmluvy budou muset přijmout opatření k jejich provedení na vnitrostátní a/nebo regionální úrovni.
 9)Unie významně přispěla k vypracování ustanovení úmluvy o výrobcích s přidanou rtutí a procesech využívajících rtuť a k odborné činnosti mezi zasedáními zahájené rozhodnutím MC-3/1
 20
 přijatým konferencí smluvních stran úmluvy na jejím třetím zasedání, jejímž výsledkem jsou navrhovaná rozhodnutí.
 10)Unie by měla podpořit přijetí rozhodnutí konference smluvních stran úmluvy, která umožní zmenšit rozdíly mezi právem Unie a úmluvou a jejichž cílem je rozšířit oblast působnosti úmluvy na výrobky s přidanou rtutí, jejichž uvádění na trh Unie již bylo zakázáno nebo které jsou předmětem vznikajících legislativních předpisů zaměřených na stanovení podobného zákazu na úrovni Unie, v souladu s cílem Unie ukončit používání rtuti a jejích sloučenin vždy, když to bude možné.
 11)Unie by měla rovněž podpořit přijetí rozhodnutí konference smluvních stran úmluvy, která umožní zmenšit rozdíly mezi právem Unie a úmluvou tím, že zajistí, aby procesy využívající rtuť, na které se již vztahuje nařízení (EU) 2017/852, podléhaly stanoveným datům ukončení nebo přísnějším požadavkům upravujícím používání rtuti,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být jménem Unie zaujat na čtvrtém zasedání konference smluvních stran úmluvy, spočívá v podpoře i) přijetí rozhodnutí, kterými se mění přílohy A a B úmluvy a která by zmenšila rozdíl mezi právem Unie a úmluvou, a ii) přijetí rozhodnutí, kterými se mění příloha A stanovením celosvětového zákazu výroby výrobků s přidanou rtutí, pro které již bylo nebo brzy bude zakázáno uvádění na trh


text:
Unie, a obchodu s nimi a stanovením dat ukončení nebo přísnějších požadavků pro procesy využívající rtuť.
 Článek 2
 Zástupci Unie v konzultaci s členskými státy se mohou s ohledem na vývoj jednání během čtvrtého zasedání konference smluvních stran úmluvy dohodnout na drobných úpravách postoje uvedeného v článku 1 během koordinačních schůzek na místě bez dalšího rozhodnutí Rady.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Pro účely tohoto dokumentu se výraz „upravující používání rtuti“ vztahuje všeobecně na všechny požadavky, jako jsou požadavky stanovené v částech II příloh A a B Minamatské úmluvy o rtuti.
 (2)
 Rozhodnutí Rady (EU) 2017/939 ze dne 11. května 2017 o uzavření Minamatské úmluvy o rtuti jménem Evropské unie (Úř. věst. L 142, 2.6.2017, s. 4).
 (3)
 Dne 16. listopadu 2020 ratifikovalo Minamatskou úmluvu o rtuti dvacet čtyři členských států, a to Belgie, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Estonsko, Finsko, Francie, Chorvatsko, Irsko, Kypr, Litva, Lotyšsko, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Německo, Nizozemsko, Portugalsko, Rakousko, Rumunsko, Řecko, Slovensko, Slovinsko a Švédsko.
 (4)
 Pro účely tohoto dokumentu se „smluvními stranami“ rozumí smluvní strany úmluvy o rtuti.
 (5)
 Rozhodnutí MC-1/1 Jednací řád, UNEP/MC/COP1/Dec. 1, dostupné na adrese:
 http://www.mercuryconvention.org/Meetings/COP1/Decisions/tabid/8648/language/en-US/Default.aspx
 (6)
 Rozhodnutí MC-3/1 Přezkum příloh A a B, UNEP/MC/COP3/Dec. 1, dostupné na adrese:
 http://www.mercuryconvention.org/Meetings/COP3/Decisions/tabid/8654/language/en-US/Default.aspx
 (7)
 Viz
 závěry Rady ohledně přezkumu strategie Společenství týkající se rtuti ze dne 14. března 2011
 .
 (8)
 Sdělení Komise ze dne 11. prosince 2019, Zelená dohoda pro Evropu, COM(2019) 640 final.
 (9)
 Sdělení Komise „Strategie pro udržitelnost v oblasti chemických látek – K životnímu prostředí bez toxických látek“ (COM(2020) 667 final, 14. 10. 2020).
 (10)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/852 ze dne 17. května 2017 o rtuti a o zrušení nařízení (ES) č. 1102/2008 (Úř. věst. L 137, 24.5.2017, s. 1).
 (11)
 Dokument předložený EU týkající se výrobků s přidanou rtutí a výrobních procesů využívajících rtuť nebo sloučeniny rtuti (březen 2020), k dispozici na adrese:
 http://www.mercuryconvention.org/Portals/11/documents/meetings/COP4/submissions/EU_AnnexAB.pdf
 (12)
 Pojem „uvádění na vnitřní trh“ zahrnuje „dovoz“ podle právních předpisů EU upravujících uvádění výrobků s přidanou rtutí na trh.
 (13)
 Úplný seznam příslušných právních předpisů EU je k dispozici v pracovním dokumentu útvarů Komise s názvem „Impact Assessment: Ratification and Implementation by the EU of the Minamata Convention on Mercury Accompanying the document Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council on mercury, and repealing Regulation (EC) No 1102/2008“ (SWD(2016) 17 final, 2. 2. 2016).
 (14)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/65/EU ze dne 8. června 2011 o omezení používání některých nebezpečných látek v elektrických a elektronických zařízeních (Úř. věst. L 174, 1.7.2011, s. 88).
 (15)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (Úř. věst. L 396, 30.12.2006, s. 1).
 (16)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo


text:
v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (17)
 Rozhodnutí Rady (EU) 2017/939 ze dne 11. května 2017 o uzavření Minamatské úmluvy o rtuti jménem Evropské unie (Úř. věst. L 142, 2.6.2017, s. 4).
 (18)
 Ověřená kopie Minamatské úmluvy o rtuti je k dispozici na adrese:
 https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf
 (19)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/852 ze dne 17. května 2017 o rtuti a o zrušení nařízení (ES) č. 1102/2008 (Úř. věst. L 137, 24.5.2017, s. 1).
 (20)
 Rozhodnutí MC-3/1 Přezkum příloh A a B, UNEP/MC/COP3/Dec. 1, dostupné na adrese:
 http://www.mercuryconvention.org/Meetings/COP3/Decisions/tabid/8654/language/en-US/Default.aspx
 £


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 30.6.2016
 COM(2016) 312 final
 Návrh
 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem zajištění výplat záloh ze souhrnného rozpočtu Unie na rok 2017
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020
 1
 , a zejména článek 10 uvedeného nařízení, umožňuje uvolnit z Fondu solidarity Evropské unie prostředky do výše ročního stropu 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011), a to nad rámec příslušných okruhů finančního rámce.
 Bližší podmínky k uvolnění prostředků z fondu vymezuje bod 11 Interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a o řádném finančním řízení
 2
 .
 Podmínky způsobilosti k čerpání z fondu jsou podrobně uvedeny v nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
 3
 . Podle tohoto nařízení lze do rozpočtu zapsat částku do maximální výše 50 000 000 EUR ke krytí prostředků na závazky i prostředků na platby, které jsou určeny na výplaty záloh.
 Komise považuje za nezbytné toto uvolnění prostředků zajistit takovým způsobem, aby byly rozpočtové zdroje k dispozici v řádné lhůtě, a navrhuje tedy zahrnout tuto částku do návrhu rozpočtu na rok 2017.
 Návrh
 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem zajištění výplat záloh ze souhrnného rozpočtu Unie na rok 2017
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
 s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
 4
 , a zejména na čl. 4a odst. 4 uvedeného nařízení,
 s ohledem na Interinstitucionální dohodu ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
 5
 , a zejména na bod 11 této dohody,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Cílem Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „fond“) je umožnit Unii rychle, účinně a pružně reagovat na nouzové situace a projevit solidaritu s obyvatelstvem oblastí postižených přírodními katastrofami.
 (2)Fond nesmí překročit maximální částku ve výši 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011), kterou stanoví článek 10 nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013
 6
 .
 (3)Ustanovení čl. 4a odst. 4 nařízení (ES) č. 2012/2002 stanoví, že kdykoli je to nutné pro zajištění včasné dostupnosti rozpočtových zdrojů, lze z fondu uvolnit prostředky do výše 50 000 000 EUR na výplaty záloh a odpovídající prostředky zapsat do souhrnného rozpočtu Unie.
 (4)K zajištění včasné dostupnosti dostatečných rozpočtových zdrojů v souhrnném rozpočtu Unie na rok 2017 by prostředky z fondu měly být na výplaty záloh uvolněny ve výši 50 000 000 EUR.
 (5)Za účelem maximálního zkrácení doby, která je k uvolnění prostředků z fondu nutná, by se toto rozhodnutí mělo použít ode dne 1. ledna 2017,
 PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Pro účely souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový


text:
rok 2017 se z Fondu solidarity Evropské unie uvolňuje částka ve výši 50 000 000 EUR ke krytí prostředků na závazky a prostředků na platby, které jsou určeny na výplaty záloh.
 Článek 2
 Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Použije se ode dne 1. ledna 2017.
 V ... dne ...
 Za Evropský parlament
 Za Radu
 předseda
 předseda / předsedkyně
 (1)
 Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884.
 (2)
 Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
 (3)
 Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.
 (4)
 Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.
 (5)
 Úř. věst. C 373, 20.12.2013, s. 1.
 (6)
 Nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 ze dne 2. prosince 2013, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2014–2020 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 884).


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52006PC0456
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 12.9.2006KOM(2006) 456 v konečném znění/22006/0167 (ACC)CORRIGENDUM Absence de l’acronyme.Annule et remplace la page de couverture et la première page de l’acte du document COM(2006) 456 final, du 10.8.2006. Cette correction concerne toutes les versions linguistiques.NávrhROZHODNUTÍ RADYo uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Společenství je účastníkem Ujednání o pravidlech pro státem podporované vývozní úvěry (dále jen „ujednání“), uzavřeného v rámci OECD. Ujednání bylo vždy začleňováno do práva Společenství na základě rozhodnutí Rady. Stávajícím zněním ujednání uplatňovaným ve Společenství je rozhodnutí 2001/76/ES ze dne 22. prosince 2000, které bylo změněno rozhodnutím Rady ze dne 22. července 2002 s ohledem na vývozní úvěry pro lodě (2002/634/ES). Rozhodnutí 2001/76/ES je doplněno rozhodnutím 2001/77/ES ze dne 22 prosince 2000, kterým se stanoví zvláštní pravidla financování projektů v oblasti vývozních úvěrů. V roce 2004 bylo toto ujednání pozměněno s cílem změnit a zjednodušit text k dosažení tří rozsáhlých cílů, konkrétně podpory praktické použitelnosti, zlepšení soudržnosti s ohledem na příslušné závazky WTO a zvýšení transparentnosti vůči státům, které nejsou účastníky tohoto ujednání. V roce 2005 byly rovněž provedeny změny zejména v oblasti ustanovení týkajících se profilů splácení, typu operací financování projektů a projektů v odvětví obnovitelných zdrojů energie a vodního hospodářství. Revidovaný text nabyl účinku na počátku prosince 2005 a je nyní platným textem pro státem podporované vývozní úvěry. Komise proto žádá Radu, aby přijala nové rozhodnutí schvalující revidovaný text ujednání s cílem zajistit jeho uplatňování v právu Společenství. |120 | Obecné souvislosti Hlavním cílem Ujednání o pravidlech pro státem podporované vývozní úvěry je regulovat úlohu vlád v oblasti vývozních úvěrů tak, aby vývoz odrážel jakost a ceny a nikoli nejpříznivější státem podporované podmínky, a tak zajistit rovné podmínky hospodářské soutěže mezi vývozci. Ujednání omezuje podmínky vývozních úvěrů, na které je poskytována státní podpora. Tato omezení se týkají minimálních pojistných sazeb, minimálních plateb v hotovosti při výchozím bodu úvěru nebo před ním, maximálních lhůt splatnosti a minimálních úrokových sazeb, na které je poskytována státní finanční podpora. Omezení se týkají i ustanovení o vázané pomoci a povinností souvisejících s transparentností nevázané pomoci v oblasti obchodu. Dále ujednání obsahuje postupy pro okamžité oznámení a předchozí oznámení, poradní postupy a výměnu informací a revizi. Komise dospěla k závěru, že ujednání představuje účinnou mezinárodní disciplínu umožňující vyhnout se poskytování dotací. Ujednání pomohlo předcházet narušování hospodářské soutěže v souvislosti se státem podporovanými vývozními úvěry. Ujednání se pravidelně aktualizuje na základě jednání formou konsensu v rámci OECD. Stávající rozhodnutí Rady je nutno aktualizovat s cílem zohlednit aktuální verzi ujednání, tj. dokument OECD TD/PG(2005)38 v konečném znění ze dne 5. prosince 2005. |130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Účastníci ujednání se rozhodli ujednání v letech 2004 a 2005 upravit a racionalizovat. V současné době je revidovaná verze od prosince 2005 platným textem pro oblast státem podporovaných vývozních úvěrů. Rozhodnutí 2001/76/ES je tedy třeba nahradit tímto rozhodnutím s konsolidovaným a revidovaným textem ujednání v příloze, rozhodnutí


text: 2001/77/ES a 2002/634/ES by měla být zrušena. |140 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Povaha návrhu je velmi technická a zabývá se pouze finančními pravidly a pravidly pojištění platnými pro státem podporované vývozní úvěry upravené ujednáním OECD. Návrh odpovídá politikám a cílům Unie a nemá přímý dopad na základní práva |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |219 | Konzultace se zúčastněnými stranami a jednání probíhaly již v průběhu jednání vedoucích k přijetí této nové verze ujednání. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |221 | Dotčené oblasti vědy / odborných konzultací finance / pojišťovnictví / mezinárodní obchod |222 | Použitá metodika Jednání |223 | Hlavní konzultované organizace / odborníci OECD |2249 | Shrnutí obdržených a použitých stanovisek Nebyla zmíněna existence žádných potenciálně závažných rizik s nevratnými následky. |225 | Nevztahuje se na tento návrh. Text ES přesně odráží konsensus dosažený odborníky na úrovni OECD. |226 | Prostředky zveřejnění odborných stanovisek Úplné znění ujednání je k dispozici na internetové stránce OECD věnované vývozním úvěrům: http://webdomino1.oecd.org/olis/2005doc.nsf/Linkto/td-pg(2005)38-final |230 | Posouzení dopadů Nevztahuje se na tento návrh (velmi omezené dopady vzhledem k tomu, že se jedná jen o méně významné změny oproti předchozí verzi). |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | Shrnutí navrhovaných opatření Komise žádá Radu, aby přijala předlohu rozhodnutí schvalujícího revidovaný text ujednání a zajistila jeho uplatňování v právu Společenství. Ve Společenství se použijí pravidla uvedená v ujednání, které je připojeno k tomuto rozhodnutí. Rozhodnutí 2001/76/ES a jeho příloha se nahrazují tímto rozhodnutím a jeho přílohou. Rozhodnutí 2001/77/ES a 2002/634/ES se zrušují. |310 | Právní základ Článek 133 Smlouvy o založení Evropského společenství. |329 | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: |Ujednání napomohlo předcházet narušování hospodářské soutěže v souvislosti se státem podporovanými vývozními úvěry. Ujednání se pravidelně aktualizuje na základě jednání formou konsensu na úrovni OECD. Současná rozhodnutí Rady je nutno aktualizovat s cílem zohlednit aktuální verzi ujednání, tj. dokument OECD TD/PG(2005)38 v konečném znění ze dne 5. prosince 2005. Oba texty jsou téměř totožné. Předloha rozhodnutí schvalujícího revidovaný text ujednání zajišťuje pouze jeho uplatňování v právu Společenství. |332 | Dopady jsou totožné jako v případě ujednání, které již přijalo Společenství i členské státy na základě konsensu OECD. Nemá žádný přímý dopad na jiných úrovních. |Volba nástrojů |341 | Navrhované nástroje: jiné. |342 | Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: nástrojem doposud užívaným k provedení ujednání do práva Společenství je rozhodnutí Rady. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |409 | Návrh nemá dopad na rozpočet Společenství. |DALšÍ INFORMACE |510 | Zjednodušení |511 | Návrh umožňuje zjednodušení právních předpisů. |512 | Tímto návrhem rozhodnutí Rady se aktualizují a nahrazují dva návrhy předchozí. |520 | Zrušení platných právních předpisů Přijetí návrhu povede ke zrušení platných právních předpisů. |1. 2006/0167 (ACC)NávrhROZHODNUTÍ RADYo uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrůRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:(1) Společenství je


text: stranou Ujednání o pravidlech pro státem podporované vývozní úvěry uzavřeného v rámci OECD (dále jen „ujednání“).(2) Na základě rozhodnutí Rady 2001/76/ES ze dne 22. prosince 2000, kterým se nahrazuje rozhodnutí ze dne 4. dubna 1978 o uplatňování některých pravidel v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů[1], a rozhodnutí Rady 2001/77/ES ze dne 22. prosince 2000 o uplatňování zásad rámcové dohody o financování projektů v oblasti státem podporovaných vývozních úvěrů[2] se ve Společenství používají pravidla uvedená v ujednání a zvláštní pravidla financování projektů.(3) Účastníci ujednání se rozhodli ujednání upravit a racionalizovat. Změny, které schválili, zahrnují podporu praktické použitelnosti, zlepšení soudržnosti s ohledem na příslušné mezinárodní závazky a dosažení větší transparentnosti, zejména vůči státům, které nejsou účastníky tohoto ujednání. Účastníci ujednání se navíc rozhodli do textu ujednání začlenit pravidla financování projektů zavedená rozhodnutím 2001/77/ES a pravidla vývozních úvěrů pro lodě zavedená rozhodnutím Rady 2002/634/ES[3] ze dne 22. července 2002, kterým se mění rozhodnutí 2001/76/ES.(4) Rozhodnutí 2001/76/ES by proto mělo být zrušeno a nahrazeno tímto rozhodnutím, přičemž konsolidovaný a revidovaný text ujednání by k němu měl být připojen jako příloha, a rozhodnutí 2001/77/ES by mělo být zrušeno,PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Ve Společenství se použijí pravidla uvedená v Ujednání o pravidlech pro státem podporované vývozní úvěry.Znění ujednání je připojeno v příloze tohoto rozhodnutí.Článek 2Rozhodnutí 2001/76/ES a 2001/77/ES se zrušují.Článek 3Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dneZa Radupředseda / předsedkyněPŘÍLOHA:UJEDNÁNÍ O STÁTEM PODPOROVANÝCH VÝVOZNÍCH ÚVĚRECHOBSAHKAPITOLA I: OBECNÁ USTANOVENÍ 111. ÚČEL 112. PRÁVNÍ POSTAVENÍ 113. ÚČASTNÍCI 114. INFORMACE DOSTUPNÉ STÁTŮM, KTERÉ NEJSOU ÚČASTNÍKY UJEDNÁNÍ 115. OBLAST PŮSOBNOSTI 126. ODVĚTVOVÉ DOHODY 127. FINANCOVÁNÍ PROJEKTŮ 128. ODSTOUPENÍ 139. SLEDOVÁNÍ 13KAPITOLA II: FINANČNÍ PODMÍNKY POSKYTOVÁNÍ VÝVOZNÍCH ÚVĚRŮ 1410. ZÁLOHY, MAXIMÁLNÍ VÝŠE STÁTEM POSKYTOVANÉ PODPORY A MÍSTNÍ NÁKLADY 1411. ZAŘAZENÍ ZEMÍ PRO MAXIMÁLNÍ LHŮTY SPLATNOSTI 1512. MAXIMÁLNÍ LHŮTA SPLATNOSTI 1513. LHŮTY SPLATNOSTI PRO JINÉ NEŽ JADERNÉ ELEKTRÁRNY 1614. SPLÁCENÍ JISTINY A PLATBA ÚROKŮ 1615. ÚROKOVÉ SAZBY, POJISTNÉ SAZBY A JINÉ POPLATKY 1716. DOBA PLATNOSTI PRO VÝVOZNÍ ÚVĚRY 1717. OPATŘENÍ K PŘEDCHÁZENÍ ZTRÁTÁM NEBO K JEJICH MINIMALIZACI 1818. VYROVNÁNÍ 1819. MINIMÁLNÍ PEVNÉ ÚROKOVÉ SAZBY, NA KTERÉ SE VZTAHUJE STÁTEM POSKYTOVANÁ FINANČNÍ PODPORA 1820. STANOVENÍ OBCHODNÍCH ÚROKOVÝCH REFERENČNÍCH SAZEB 1821. PLATNOST OBCHODNÍCH ÚROKOVÝCH REFERENČNÍCH SAZEB 1922. POUŽITÍ OBCHODNÍCH ÚROKOVÝCH REFERENČNÍCH SAZEB 1923. POJISTNÁ SAZBA ÚVĚROVÉHO RIZIKA 2024. MINIMÁLNÍ POJISTNÉ SAZBY ÚVĚROVÉHO RIZIKA ZEMĚ A ÚVĚROVÉHO RIZIKA SVRCHOVANÉHO DLUŽNÍKA 2025. ZAŘAZENÍ RIZIKA ZEMĚ 2126. ZAŘAZENÍ MNOHOSTRANNÝCH A REGIONÁLNÍCH INSTITUCÍ 2327. PROCENTO A KVALITA STÁTEM PODPOŘENÉHO KRYTÍ VÝVOZNÍCH ÚVĚRŮ 2328. VYLOUČENÍ VYBRANÝCH PRVKŮ RIZIKA ZEMĚ A TECHNIKY ZMÍRNĚNÍ RIZIKA ZEMĚ 2329. PŘEZKUM PLATNOSTI MINIMÁLNÍCH POJISTNÝCH SAZEB ÚVĚROVÉHO RIZIKA ZEMĚ A RIZIKA SVRCHOVANÉHO DLUŽNÍKA 25KAPITOLA III: USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE VÁZANÉ POMOCI 2630. VŠEOBECNÉ ZÁSADY 2631. FORMY VÁZANÉ POMOCI 2632. SDRUŽENÉ FINANCOVÁNÍ 2733. ZPŮSOBILOST ZEMĚ K PŘIJETÍ VÁZANÉ POMOCI 2834. ZPŮSOBILOST PROJEKTU 2935. MINIMÁLNÍ ÚROVEŇ ZVÝHODNĚNÍ 2936. VÝJIMKY ZE ZPŮSOBILOSTI ZEMĚ NEBO PROJEKTU K PŘIJETÍ VÁZANÉ POMOCI 3037. VÝPOČET ÚROVNĚ ZVÝHODNĚNÍ U VÁZANÉ POMOCI 3038. DOBA PLATNOSTI PRO VÁZANOU POMOC 3239. VYROVNÁNÍ 32KAPITOLA IV: POSTUPY 33ODDÍL 1: SPOLEČNÁ USTANOVENÍ PRO VÝVOZNÍ ÚVĚRY A POMOC TÝKAJÍCÍ SE OBCHODU 3340. OZNÁMENÍ 3341. INFORMACE O STÁTEM POSKYTOVANÉ PODPOŘE 3342. USTANOVENÍ


text: UPRAVUJÍCÍ VYROVNÁNÍ 3343. ZVLÁŠTNÍ PORADY 34ODDÍL 2: OZNAMOVACÍ POSTUP PRO VÝVOZNÍ ÚVĚRY 3444. PŘEDCHOZÍ OZNÁMENÍ S PROJEDNÁNÍM 3445. PŘEDCHOZÍ OZNÁMENÍ BEZ PROJEDNÁNÍ 34ODDÍL 3: POSTUPY PRO POMOC TÝKAJÍCÍ SE OBCHODU 3546. PŘEDCHOZÍ OZNÁMENÍ 3547. OKAMŽITÉ OZNÁMENÍ 35ODDÍL 4: PORADNÍ POSTUPY PRO VÁZANOU POMOC 3648. ÚČEL PORAD 3649. OBLAST PŮSOBNOSTI PORAD A SOUVISEJÍCÍ LHŮTY 3650. VÝSLEDEK PORAD 37ODDÍL 5: VÝMĚNA INFORMACÍ O VÝVOZNÍCH ÚVĚRECH A POMOCI TÝKAJÍCÍ SE OBCHODU 3751. KONTAKTNÍ MÍSTA 3752. ROZSAH DOTAZŮ 3753. ROZSAH ODPOVĚDÍ 3854. ÚSTNÍ JEDNÁNÍ 3855. POSTUPY A FORMA SPOLEČNÝCH POSTOJŮ 3856. ODPOVĚDI NA NÁVRHY SPOLEČNÉHO POSTOJE 3957. PŘIJETÍ SPOLEČNÝCH POSTOJŮ 3958. NEDOHODA O SPOLEČNÝCH POSTOJÍCH 4059. NABYTÍ ÚČINNOSTI SPOLEČNÉHO POSTOJE 4060. DOBA PLATNOSTI SPOLEČNÉHO POSTOJE 40ODDÍL 6: PROVOZNÍ USTANOVENÍ O SDĚLOVÁNÍ MINIMÁLNÍCH OBCHODNÍCH ÚROKOVÝCH REFERENČNÍCH SAZEB 4161. SDĚLOVÁNÍ MINIMÁLNÍCH ÚROKOVÝCH SAZEB 4162. NABYTÍ ÚČINNOSTI ÚROKOVÝCH SAZEB 4163. OKAMŽITÉ ZMĚNY ÚROKOVÝCH SAZEB 41ODDÍL 7: PŘEZKUMY 4164. PRAVIDELNÝ PŘEZKUM UJEDNÁNÍ 4165. PŘEZKUM MINIMÁLNÍCH ÚROKOVÝCH SAZEB 4166. PŘEZKUM MINIMÁLNÍCH POJISTNÝCH SAZEB A SOUVISEJÍCÍ OTÁZKY 42PŘÍLOHA I: ODVĚTVOVÁ DOHODA O VÝVOZNÍCH ÚVĚRECH PRO LODĚ 43PŘÍLOHA II: ODVĚTVOVÁ DOHODA O VÝVOZNÍCH ÚVĚRECH PRO JADERNÉ ELEKTRÁRNY 48PŘÍLOHA III: ODVĚTVOVÁ DOHODA O VÝVOZNÍCH ÚVĚRECH PRO CIVILNÍ LETADLA 52PŘÍLOHA IV: ODVĚTVOVÁ DOHODA O VÝVOZNÍCH ÚVĚRECH, PROJEKTECH V OBLASTI OBNOVITELNÝCH ZDROJŮ ENERGIE A VODNÍHO HOSPODÁŘSTVÍ, PLATNÁ NA ZKUŠEBNÍ OBDOBÍ DO 30. ČERVNA 2007 71PŘÍLOHA V: INFORMACE POSKYTOVANÉ PŘI OZNAMOVÁNÍ 74PŘÍLOHA VI: VÝPOČET MINIMÁLNÍCH POJISTNÝCH SAZEB 81PŘÍLOHA VII: KRITÉRIA A PODMÍNKY UPLATŇOVÁNÍ ZAŘAZENÍ RIZIKA ZEMĚ ZOHLEDŇUJÍCÍ TŘETÍ ZEMI ČI MNOHOSTRANNOU NEBO REGIONÁLNÍ INSTITUCI V ROLI RUČITELE 83PŘÍLOHA VIII: KRITÉRIA A PODMÍNKY UŽITÍ ZMÍRNĚNÍ / VYLOUČENÍ RIZIKA ZEMĚ PŘI VÝPOČTU MINIMÁLNÍCH POJISTNÝCH SAZEB 86PŘÍLOHA IX: KRITÉRIA PRO HODNOCENÍ PROJEKTŮ Z HLEDISKA VÝZNAMU PRO POLITIKU ROZVOJE 96PŘÍLOHA X: PODMÍNKY OPERACÍ FINANCOVÁNÍ PROJEKTŮ 98PŘÍLOHA XI: SEZNAM DEFINIC 102KAPITOLA I: OBECNÁ USTANOVENÍ1. ÚČELa) Hlavním účelem tohoto ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech, (dále jen „ujednání“) je poskytnout rámec pro řádné používání státem podporovaných vývozních úvěrů.b) Záměrem tohoto ujednání je vytvořit v oblasti státem poskytované podpory rovné podmínky pro všechny v souladu s čl. 5 písm. a) s cílem povzbudit hospodářskou soutěž mezi vývozci na základě jakosti a ceny vyváženého zboží a služeb, a nikoli na základě nejpříznivějších státem podporovaných finančních podmínek.2. PRÁVNÍ POSTAVENÍUjednání, které bylo vypracováno v rámci OECD, původně vstoupilo v platnost v dubnu 1978 a bylo uzavřeno na dobu neurčitou. Ujednání je „gentlemanskou dohodou“ mezi účastníky; nejedná se o akt OECD[4], ačkoli je mu poskytována administrativní podpora sekretariátu OECD (dále jen „sekretariát“).3. ÚČASTNÍCIÚčastníky ujednání jsou v současné době Austrálie, Evropské společenství, Japonsko, Kanada, Korea, Norsko, Nový Zéland, Spojené státy a Švýcarsko. Stávající účastníci mohou vyzvat i jiné země, které jsou členy OECD, i země, které jejími členy nejsou, aby se staly účastníky ujednání.4. INFORMACE DOSTUPNÉ STÁTŮM, KTERÉ NEJSOU ÚČASTNÍKY UJEDNÁNÍa) Účastníci se zavazují sdílet se státy, které nejsou účastníky tohoto ujednání, informace týkající se oznámení o státem poskytované podpoře v souladu s čl. 5 písm. a).b) Účastníci budou na základě reciprocity odpovídat na dotazy států v konkurenční situaci, které nejsou účastníky tohoto ujednání, ohledně finančních podmínek státem poskytované podpory stejně, jako by odpovídali na dotazy jiného


text: účastníka.5. OBLAST PŮSOBNOSTIToto ujednání se vztahuje na veškerou státem nebo v zastoupení státu poskytovanou podporu vývozu zboží a/nebo služeb včetně finančního leasingu se lhůtou splatnosti alespoň dva roky.a) Státem poskytovaná podpora může mít různou podobu:1) Záruky nebo pojištění vývozních úvěrů (čisté krytí).2) Státem poskytovaná finanční podpora:- přímé úvěry / financování a refinancování, nebo- podpora úrokových sazeb.3) Jakákoli kombinace výše uvedené podpory.b) Toto ujednání se vztahuje na vázanou pomoc; postupy uvedené v kapitole IV se vztahují rovněž na nevázanou pomoc týkající se obchodu.c) Toto ujednání se nevztahuje na vývoz vojenského zařízení a zemědělských produktů.d) Státem poskytovaná podpora nesmí být poskytnuta, je-li jasně prokázáno, že smlouva byla uzavřena s kupujícím ze země, která není konečným příjemcem zboží, primárně za účelem získání příznivějších lhůt splatnosti.6. ODVĚTVOVÉ DOHODYa) Součástí tohoto ujednání jsou následující odvětvové dohody:- Lodě (příloha I)- Jaderné elektrárny (příloha II)- Civilní letadla (příloha III)- Projekty v oblasti obnovitelných zdrojů energie a vodního hospodářství(příloha IV)b) Účastník odvětvové dohody může uplatnit její ustanovení na státem poskytovanou podporu vývozu zboží a/nebo služeb, na kterou se příslušná odvětvová dohoda vztahuje. V případě, že odvětvová dohoda neobsahuje ustanovení odpovídající příslušnému ustanovení tohoto ujednání, uplatní účastník odvětvové dohody příslušné ustanovení tohoto ujednání.7. FINANCOVÁNÍ PROJEKTŮa) Účastníci mohou uplatnit podmínky vymezené v příloze X na vývoz zboží a/nebo služeb u transakcí, které splňují kritéria uvedená v dodatku 1 k příloze X.b) Písmeno a) se nevztahuje na vývoz zboží a služeb, upravený v odvětvové dohodě týkající se civilních letadel.8. ODSTOUPENÍÚčastník může odstoupit od tohoto ujednání tak, že tuto skutečnost písemně oznámí sekretariátu pomocí komunikace v reálném čase, např. pomocí on-line informačního systému OECD (OLIS). Odstoupení nabývá účinnosti sto osmdesát kalendářních dnů poté, co sekretariát toto oznámení obdrží.9. SLEDOVÁNÍSekretariát sleduje provádění tohoto ujednání.KAPITOLA II: FINANČNÍ PODMÍNKY POSKYTOVÁNÍ VÝVOZNÍCH ÚVĚRŮFinanční podmínky poskytování vývozních úvěrů zahrnují veškerá ustanovení uvedená v této kapitole, která je nutno vykládat ve vzájemném spojení.Toto ujednání omezuje podmínky vývozních úvěrů, na které může být poskytnuta podpora státu. Účastníci jsou si vědomi skutečnosti, že se na určitá obchodní nebo průmyslová odvětví tradičně vztahují více omezující finanční podmínky než podmínky stanovené v tomto ujednání. Účastníci budou i nadále respektovat tyto zvyklostní finanční podmínky, zejména zásadu, podle které lhůta splatnosti nepřekročí životnost předmětného zboží.10. ZÁLOHY, MAXIMÁLNÍ VÝŠE STÁTEM POSKYTOVANÉ PODPORY A MÍSTNÍ NÁKLADYa) Účastníci vyžadují, aby kupující zboží a služeb, na které je státem poskytována podpora, zaplatili jako zálohu alespoň 15 % hodnoty vývozní transakce při výchozím bodu úvěru ve smyslu přílohy XI nebo před ním. Pro hodnocení záloh může být hodnota vývozní transakce úměrně snížena, pokud operace zahrnuje zboží a služby ze třetí země, jejichž vývoz není státem podporován. Financování / pojištění 100 % této sazby je přípustné. Tato sazba může a nemusí být zahrnuta do hodnoty vývozní transakce. Zadržení záruky provedené po výchozím bodu úvěru není v této souvislosti považováno za zálohu.b) Státem poskytovaná podpora na tyto zálohy může mít pouze formu pojištění nebo záruk kryjících obvyklá předúvěrová rizika.c) S výjimkou ustanovení písmen b) a d) neposkytnou účastníci státní podporu přesahující 85 % hodnoty vývozní transakce včetně zboží a služeb dodávaných


text: třetími zeměmi, ale bez místních nákladů.d) Účastníci mohou poskytnout podporu místních nákladů za předpokladu, že:1) Celkový součet státem poskytované podpory podle písmen c) a d) nepřekročí 100 % hodnoty vývozní transakce. Výše místních nákladů, které jsou předmětem podpory, proto nesmí překročit výši zálohy.2) Tato podpora nesmí být poskytnuta za příznivějších nebo méně omezujících podmínek, než jaké jsou dohodnuty pro související vývozy.3) U zemí kategorie I, definovaných v čl. 11 písm. a), se tato podpora omezuje na čisté krytí.11. ZAŘAZENÍ ZEMÍ PRO MAXIMÁLNÍ LHŮTY SPLATNOSTIa) Do kategorie zemí I patří země, které jsou na seznamu zemí, jimž Světová banka neposkytuje úvěry[5]. Všechny ostatní země jsou v kategorii II. Práh, od kterého Světová banka neposkytuje úvěry, je každoročně přepočítáván. Země je přeřazena do jiné kategorie pouze poté, co její kategorie podle Světové banky zůstala beze změny dva po sobě následující roky.b) Pro zařazování zemí platí tato operační kritéria a postupy:1) Zařazení pro účely tohoto ujednání je určeno výší HND na obyvatele, vypočítaného Světovou bankou pro účely zařazení zemí přijímajících úvěry podle Světové banky.2) Nemá-li Světová banka dostatek informací pro zveřejnění údajů o HND na obyvatele, je požádána o odhad, zda má daná země HND na obyvatele nad nebo pod současným statistickým prahem. Příslušná země pak bude zařazena podle tohoto odhadu, pokud se účastníci nerozhodnou jinak.3) Pokud je země přeřazena podle čl. 11 písm. a), nabude přeřazení účinnosti dva týdny poté, co sekretariát sdělí závěry učiněné z uvedených údajů Světové banky všem účastníkům.4) Pokud Světová banka své údaje reviduje, k těmto změnám se ve vztahu k tomuto ujednání nepřihlíží. Zařazení země však lze změnit prostřednictvím společného postoje a účastníci mohou příznivě zvážit změnu zařazení způsobenou chybami a opomenutími údajů, které byly následně uznány v tomtéž kalendářním roce, v němž sekretariát původně vydal tyto údaje.12. MAXIMÁLNÍ LHŮTA SPLATNOSTIAniž by byl dotčen článek 13, liší se maximální lhůta splatnosti podle zařazení země určení, které je stanoveno podle kritérií v článku 11.a) Pro země z kategorie I je maximální lhůta splatnosti pět let; tuto lhůtu lze při dodržení postupu předchozího oznámení podle článku 45 zvýšit na osm a půl roku.b) Pro země z kategorie II je maximální lhůta splatnosti deset let.c) V případě smlouvy zahrnující více než jednu zemi určení by účastníci měli usilovat o vytvoření společného postoje v souladu s postupy uvedenými v článcích 55 až 60, aby dosáhli dohody o vhodných podmínkách.13. LHŮTY SPLATNOSTI PRO JINÉ NEŽ JADERNÉ ELEKTRÁRNYa) Maximální lhůta splatnosti pro jiné než jaderné elektrárny je dvanáct let. Pokud má účastník v úmyslu podporovat lhůtu splatnosti delší, než je lhůta stanovená v článku 12, oznámí to předem postupem podle článku 45.b) Jiné než jaderné elektrárny jsou úplné elektrárny nepoháněné jadernou energií nebo jejich části; zahrnují všechny složky, vybavení, materiály a služby (včetně školení zaměstnanců), které jsou přímo nezbytné pro stavbu těchto jiných než jaderných elektráren a jejich uvedení do provozu. To nezahrnuje položky, které obvykle hradí kupující, např. náklady spojené s investiční přípravou pozemků, silnicemi, ubytovnami pro stavební pracovníky, přívody a rozvody energie a vody a také náklady úředních schvalovacích řízení (např.