text:
svého šlechtitelského
 programu, který má být schválen podle čl. 8 odst. 1
 a případně podle článku 9;
 b) je schopen provádět nebo provádí
 nezbytné kontroly v souvislosti s vedením rodokmenů plemenných
 zvířat zařazených do jeho šlechtitelského programu, který má být schválen
 podle čl. 8 odst. 1 a případně podle
 článku 9;
 c) má nebo může mít
 dostatečně velkou populaci plemenných zvířat
 a dostatečný počet chovatelů v zeměpisné oblasti
 své činnosti, kde je prováděn šlechtitelský program ke
 zkvalitnění plemene nebo křížení nebo k zachování plemene, který
 má být schválen podle čl. 8 odst. 1 a případně
 podle článku 9;
 d) je schopen získávat a využívat údaje
 o užitkovosti plemenných zvířat nezbytné k provádění svého
 šlechtitelského programu, který má být schválen podle čl. 8 odst. 1
 a případně podle článku 9;
 e) v případě, kdy je
 plemenářským spolkem nebo chovem vyžadováno členství chovatelů,
 přijal plemenářský spolek nebo chov jednací řád, který stanoví:
 i) rovné zacházení s chovateli,
 kteří jsou členy nebo požádali o členství a kteří
 chovají svá plemenná zvířata v hospodářstvích nacházejících se
 v zeměpisné oblasti, kde je prováděn schválený šlechtitelský
 program;
 ii) poskytování určitých služeb na
 vyžádání členům–chovatelům, kteří převádějí svá
 plemenná zvířata do hospodářství nacházejících se mimo
 zeměpisnou oblast, kde je prováděn schválený šlechtitelský program;
 f) přijal jednací řád za
 účelem řešení sporů s chovateli, které vznikají při
 testování užitkovosti a genetickém hodnocení plemenných zvířat,
 při zápisu do tříd podle vlastností a přijetí plemenných
 zvířat do plemenitby a při odběru a využívání
 zárodečných produktů.
 Část 2
 Obecné požadavky týkající se schvalování šlechtitelských programů
 prováděných plemenářskými spolky a chovy podle čl. 8
 odst. 1 a podle článku 9
 1. Aby mohly získat schválení svého
 šlechtitelského programu, musí plemenářské spolky nebo chovy
 předložit příslušnému orgánu stanovenému v čl. 8
 odst. 1 a v článku 9 tyto informace:
 a) název a podrobný popis plemenných
 znaků plemene nebo v případě hybridů plemenných prasat
 křížení, pro které je vedena plemenná kniha nebo registr plemene, aby se
 zabránilo záměně s obdobnými plemennými zvířaty zapsanými
 nebo zaevidovanými v jiných stávajících plemenných knihách nebo registrech
 plemen;
 b) systém identifikace jednotlivých
 plemenných zvířat, který zajišťuje, že jsou zapsána do plemenné knihy
 nebo zaevidována v registru plemen až poté, kdy byla přinejmenším
 identifikována v souladu s veterinárními předpisy Unie o
 identifikaci a evidenci zvířat dotčených druhů;
 c) systém záznamu rodokmenů
 čistokrevných plemenných zvířat zapsaných nebo zaevidovaných
 a způsobilých k zápisu do plemenných knih nebo hybridů
 plemenných prasat evidovaných v registrech plemen;
 d) cíle šlechtitelského programu a podrobná
 hodnotící kritéria pro selekci plemenných zvířat, která
 v případě založení plemenné knihy nového plemene musí zahrnovat
 podrobné informace o okolnostech opravňujících k založení tohoto
 nového plemene;
 e) systémy pro získávání, zaznamenávání,
 sdělování a využívání výsledků testování užitkovosti a, pokud je to
 vyžadováno v souladu s článkem 27, pro provádění
 genetického hodnocení, aby bylo možno stanovit genetickou hodnotu plemenných
 zvířat za účelem zkvalitnění, selekce nebo zachování plemene
 nebo zkvalitnění křížení;
 f) podrobnosti o pravidlech pro
 rozdělení hlavního oddílu plemenné knihy do tříd, pokud existují
 různá kritéria nebo postupy klasifikace čistokrevných plemenných
 zvířat zapsaných


text:
v plemenné knize podle jejich vlastností;
 g) v případě potřeby
 systémy umožňující zapsat do plemenných knih údaje o původu, které
 jsou již zapsány v jiné plemenné knize.
 2. Plemenářské
 spolky a chovy transparentním způsobem a včas informují
 příslušný orgán, své členy a chovatele uvedené v čl. 10 odst. 2
 o veškerých změnách informací uvedených v bodě 1.
 Část 3
 Specifické požadavky na plemenářské spolky, které zakládají nebo vedou
 plemenné knihy čistokrevných plemenných koňovitých
 1. V případě
 čistokrevných plemenných koňovitých platí kromě požadavků
 stanovených v bodě 1 části 2 tyto specifické požadavky:
 a) Plemenářský spolek může
 příslušnému orgánu oznámit, že plemenná kniha, kterou založil, je
 plemennou knihou původu plemene zařazeného do jeho šlechtitelského
 programu, pokud tento plemenářský spolek:
 i) již v minulosti zavedl pravidla
 stanovená v bodě 1 části 2 a zveřejnil je;
 ii) prokáže, že v době podání žádosti
 podle čl. 4 odst. 1 není znám žádný jiný plemenářský spolek uznaný v
 tomtéž nebo jiném členském státě nebo ve třetí zemi, který
 založil plemennou knihu pro totéž plemeno a který zavedl a zveřejnil
 pravidla stanovená v bodě 1 části 2;
 iii) úzce spolupracuje
 s plemenářskými spolky uvedenými v písmeni b), zejména za
 účelem splnění obecných požadavků stanovených
 v bodě 2 části 2;
 iv) v případě potřeby
 zavedl v rámci svého podnikání nediskriminační pravidla, pokud jde o
 plemenné knihy založené pro totéž plemeno plemenářskými subjekty, které
 nejsou zařazeny na seznam podle čl. 37 odst. 2.
 b) Plemenářský spolek může
 příslušnému orgánu oznámit, že plemenná kniha, kterou založil, je filiální
 plemennou knihou plemene zařazeného do jeho šlechtitelského programu,
 pokud:
 i) do svého šlechtitelského programu
 začlenil pravidla stanovená plemenářským spolkem uvedeným
 v písmeni a), který vede plemennou knihu původu téhož plemene;
 ii) zveřejnil informace o uplatňování
 pravidel uvedených v podbodě i) a o jejich zdroji;
 iii) má zavedeny mechanismy a zavazuje
 se včas přizpůsobovat pravidla svého šlechtitelského programu
 schváleného podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9
 změnám uvedených pravidel provedeným plemenářským spolkem uvedeným
 v písmeni a), který vede plemennou knihu původu tohoto plemene.
 2. V případě
 čistokrevných plemenných koňovitých se použijí tyto odchylky:
 a) odchylně od bodu 3
 písm. e) podbodu i) části 1, v případě, že
 pro jedno plemeno na území Unie popsaném v příloze VI existuje
 několik plemenářských spolků, které vedou plemenné knihy tohoto
 plemene a že jejich šlechtitelské programy schválené podle čl. 8
 odst. 1 zahrnují celé toto území, pravidla uvedená v bodě 3
 písm. e) podbodě i) této části, jež tyto plemenné spolky
 zavedly:
 i) mohou stanovit, že čistokrevní
 plemenní koňovití tohoto plemene se musí narodit na určité části
 území Unie, aby mohli být zapsáni do plemenné knihy tohoto plemene pro
 účely prohlášení o narození;
 ii) musí zajistit, že omezení stanovená
 v podbodě i) se nepoužijí na zapsání do plemenné knihy daného
 plemene pro účely plemenitby.
 b) Odchylně od bodu 1
 písm. a) této části, jsou-li pravidla uvedená v bodě 1
 písm. d) části 2 zavedena výlučně mezinárodní
 organizací působící v celosvětovém měřítku
 a neexistuje žádný plemenářský spolek v členském státě
 nebo plemenářský subjekt ve třetí zemi,

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
který by vedl plemennou knihu
 původu daného plemene, uzná příslušný orgán členského státu
 plemenářské spolky, které vedou filiální plemennou knihu tohoto plemene,
 pokud pravidla uvedená v bodě 1 písm. d) části 2
 zavedená uvedenou mezinárodní organizací jsou:
 i) uvedeným plemenářským spolkem
 zpřístupněna příslušnému orgánu uvedenému v čl. 4
 odst. 1 pro účely ověření;
 ii) začleněna do šlechtitelského
 programu schváleného podle čl. 8 odst. 1, který tento
 plemenářský spolek provádí.
 c) Odchylně od bodu 1
 písm. b) této části může plemenářský spolek, který vede
 filiální plemennou knihu, zavést další třídy podle vlastností, pokud
 čistokrevní plemenní koňovití, kteří jsou zapsáni
 v třídách hlavního oddílu plemenné knihy původu téhož plemene,
 mohou být zapsáni do odpovídajících tříd hlavního oddílu filiální plemenné
 knihy.
 PŘÍLOHA II
 Zápis do plemenných knih a evidování v
 registrech plemen
 uvedených v kapitole IV
 Část 1
 Zápis čistokrevných plemenných zvířat do plemenných knih
 Kapitola I
 Hlavní oddíl
 1. Na žádost chovatele plemenářský
 spolek, jak je stanoveno v čl. 19 odst. 1, zapíše nebo
 zaeviduje k zápisu do hlavního oddílu své plemenné knihy každé čistokrevné
 plemenné zvíře, které splňuje tyto podmínky:
 a) splňuje kritéria rodičovství
 stanovená:
 i) v čl. 2 písm. i)
 bodě i) v případě čistokrevného plemenného skotu
 (Bos taurus a Bubalus bubalis), prasat (Sus scrofa),
 ovcí (Ovis aries) a koz (Capra hircus);
 ii) v čl. 2 písm. i)
 bodě ii) v případě čistokrevných plemenných
 koňovitých (Equus caballus a Equus asinus);
 ii) v aktech v přenesené
 pravomoci přijatých podle čl. 35 odst. 1
 a čl. 45 odst. 1 v případě
 čistokrevných plemenných zvířat jiných druhů uvedených
 v čl. 2 písm. i) bodě iii);
 b) má původ stanovený podle pravidel
 plemenné knihy vytyčených v souladu se šlechtitelským programem
 schváleným podle čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9;
 c) bylo po narození identifikováno
 v souladu s veterinárními předpisy Unie pro dotčený druh a
 s pravidly stanovenými ve šlechtitelském programu schváleném podle
 čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9, což
 v případě čistokrevných plemenných koňovitých vyžaduje
 označení hříběte pod matkou a přinejmenším doložené
 potvrzením o pokrytí;
 d) pokud se to vyžaduje, je doprovázeno
 zootechnickým osvědčením vydaným v souladu s čl. 33 odst. 1.
 2. Odchylně od bodu 1
 písm. a) podbodu ii) může plemenářský spolek, který provádí
 program křížení čistokrevných plemenných koňovitých, zapsat do
 hlavního oddílu své plemenné knihy čistokrevného plemenného
 koňovitého, který je zapsán v hlavním oddíle plemenné knihy odlišného
 plemene, pokud toto jiné plemeno a kritéria pro zápis těchto
 čistokrevných plemenných zvířat jsou uvedeny ve šlechtitelském
 programu schváleném podle čl. 8 odst. 1 nebo podle
 článku 9.
 3. Plemenářský spolek, který
 zapisuje do své plemenné knihy čistokrevného plemenného koňovitého,
 který již byl zapsán v plemenné knize založené plemenářským spolkem
 v jiném členském státě, zapíše toto čistokrevné plemenné
 zvíře pod jeho jedinečným identifikačním číslem
 a, s výjimkou případů, kdy se oba dotčené
 plemenářské spolky dohodly na odchylce, pod týmž jménem s uvedením
 kódu země ohřebení v souladu s mezinárodními dohodami
 týkajícími se dotčeného plemene.
 Kapitola II
 Odchylky pro nově založené plemenné knihy čistokrevných plemenných
 zvířat
 1. Je-li plemenářský spolek uznán
 podle


text:
čl. 4 odst. 2 za účelem založení plemenné knihy
 plemene, pro které v daném členském státě žádná plemenná kniha
 neexistuje, může příslušný orgán odchylně od bodu 1
 písm. a) kapitoly I povolit zapsání čistokrevných plemenných
 zvířat nebo potomků čistokrevných plemenných zvířat jiných
 plemen přímo do hlavního oddílu této nově založené plemenné knihy,
 pokud:
 a) ve šlechtitelském programu, který má
 být schválen podle čl. 8 odst. 1 a podle
 článku 9, je stanoveno období zakládání nové plemenné knihy
 odpovídající generačnímu intervalu dotčeného druhu;
 b) se odkazuje na jakoukoli stávající
 plemennou knihu, ve které byla tato čistokrevná plemenná zvířata nebo
 jejich rodiče poprvé zapsáni po narození, spolu s původním
 evidenčním číslem v uvedené plemenné knize;
 c) jsou plemenná zvířata zapsána
 v hlavním oddíle a případně v příslušných
 třídách v souladu s pravidly stanovenými ve šlechtitelském
 programu, který má být schválen podle čl. 8 odst. 1 a podle
 článku 9.
 2. Před skončením období
 zakládání uvedeného v bodě 1 písm. a) provede
 příslušný orgán úřední kontroly stanovené v článku 50.
 Kapitola III
 Doplňkové oddíly
 1. Plemenářský spolek, který vede
 plemennou knihu, může rozhodnout, že zvíře z řad skotu,
 prasat, ovcí, koz nebo koňovitých, které nesplňuje podmínky stanovené
 v bodě 1 kapitoly I, může být zapsáno do
 doplňkového oddílu uvedené plemenné knihy založené v souladu
 s čl. 20 odst. 1, pokud zvíře splňuje tyto
 podmínky:
 a) je identifikováno v souladu
 s veterinárními předpisy Unie pro dotčený druh
 a s pravidly, která pro tuto plemennou knihu stanovil
 plemenářský spolek;
 b) je plemenářským spolkem považováno
 za odpovídající vlastnostem daného plemene podle bodu 1 písm. a)
 části 2 přílohy I;
 c) dosahuje minimální užitkovosti stanovené
 pravidly, jež pro tuto plemennou knihu stanovil plemenářský spolek
 v oblasti užitkovosti, ve znacích, pro něž jsou testována plemenná
 zvířata tohoto druhu zapsaná v hlavním oddíle v souladu
 s přílohou III.
 2. Plemenářský spolek může
 uplatnit různé požadavky týkající se souladu s plemennými znaky
 plemene podle bodu 1 písm. b) nebo užitkovosti podle bodu 1
 písm. c) v závislosti na tom, zda zvíře:
 a) patří k plemeni, ačkoli je
 neznámého původu; nebo
 b) vzešlo z programu křížení
 schváleného plemenářským spolkem.
 3. Plemenářské spolky neodmítnou
 zapsat v souladu s podmínkami stanovenými v kapitole I do
 hlavního oddílu plemenné knihy, kterou založily, každou samici skotu, prasat,
 ovcí nebo koz, která je považována za čistokrevnou podle těchto
 podmínek:
 a) matka a matka matky jsou zapsány
 v doplňkovém oddíle plemenné knihy téhož plemene podle bodu 1;
 b) otec a oba dědové jsou zapsáni
 v hlavním oddíle plemenné knihy téhož plemene.
 4. Plemenářské spolky, které
 založily plemenné knihy čistokrevných plemenných koňovitých, stanoví
 ve svých šlechtitelských programech schválených podle čl. 8
 odst. 1 a podle článku 9 podmínky pro zápis plemenných
 zvířat samčího i samičího pohlaví, zaznamenaných
 v doplňkovém oddíle, do hlavního oddílu.
 V případě čistokrevných
 plemenných koňovitých samičího pohlaví tyto podmínky nesmí být
 přísnější než podmínky stanovené v bodě 3
 písm. a) a b) této kapitoly.
 Část 2
 Evidování hybridů plemenných prasat v registrech plemen
 1. Na žádost chovatele zaeviduje chov
 uznaný podle čl. 4 odst. 2


text:
ve svém registru plemen každý hybrid
 plemenného prasete téhož křížení, který:
 a) byl po narození identifikován podle
 veterinárních předpisů Unie pro dotčený druh a podle pravidel
 stanovených pro tento registr plemen;
 b) má předky stanovené podle pravidel
 registru plemen, ve kterém má být zvíře zaevidováno.
 c) pokud se to vyžaduje, je doprovázen
 zootechnickým osvědčením vydaným v souladu s čl. 33 odst. 1.
 2. Chovy neodmítnou zaevidovat do svého
 registru plemen hybridy plemenných prasat evidované podle bodu 1
 v registru plemen, který založil pro totéž křížení chov uznaný podle
 čl. 4 odst. 2 v tomtéž nebo jiném členském státě.
 PŘÍLOHA III
 Testování užitkovosti a genetické hodnocení
 uvedené v kapitole V
 Část 1
 Skot
 Kapitola I
 Testování užitkovosti
 Plemenářské spolky provádějí
 testování užitkovosti s cílem stanovit genetickou hodnotu
 čistokrevného plemenného skotu s použitím kombinace metod stanovených
 v této kapitole.
 Testování
 užitkovosti se řídí pravidly a normami, které stanoví příslušné
 referenční centrum Evropské unie stanovené v čl. 31
 odst. 1 ve spolupráci s Mezinárodní komisí pro kontrolu užitkovosti
 (ICAR).
 Oddíl 1
 Znaky masné užitkovosti
 1. V případě testování
 individuální užitkovosti plemenného zvířete nebo jeho potomstva (dále jen
 „testovaná zvířata“) na testovací stanici se uvedou tyto informace:
 a) metoda testování a počet
 testovaných zvířat;
 b) protokol testu obsahující mimo jiné tyto
 údaje:
 i) podmínky přijetí testovaných
 zvířat na testovací stanici;
 ii) výsledky předchozích testů
 provedených u testovaných zvířat, případně užitkovost
 testovaných zvířat v zemědělském podniku;
 iii) totožnost majitele testovaných
 zvířat;
 iv) maximální věk testovaných
 zvířat dodaných na testovací stanici a věkové rozmezí
 vrstevníků na testovací stanici;
 v) délka přípravného období
 a období testování na testovací stanici;
 vi) druh diety a systém krmení použitý
 během testu;
 c) znaky, které mají být při testu
 zaznamenány, zahrnují přírůstek živé hmotnosti a osvalení
 (zmasilosti) a případně i ostatní znaky, jako je konverze
 krmiva a znaky jatečně upraveného těla.
 2. Polní test
 Metodu testování a metodu umožňující
 prohlásit výsledky testování za platné stanoví určená instituce stanovená
 v čl. 29 odst. 1.
 Znaky, které mají být zaznamenány při testu,
 zahrnují zejména živou hmotnost a věk a případně
 i ostatní znaky, jako zmasilost.
 3. Testování prostřednictvím
 zjišťování v zemědělském podniku, na prodejních místech
 a na jatkách
 Plemenářský spolek případně
 zaznamená živou a jateční hmotnost, prodejní cenu, třídu
 zmasilosti jatečně upraveného těla podle klasifikační
 stupnice Unie pro jatečně upravená těla stanovené
 v článku 42 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, jakost
 masa a ostatní znaky masa.
 Oddíl 2
 Znaky mléka
 Plemenářské spolky zaznamenají údaje
 o produkci mléka v souladu se zásadami a normami, jež stanoví
 příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
 v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR.
 Oddíl 3
 Neprodukční znaky
 1. Pokud plemenářské spolky
 v rámci genetického hodnocení hodnotí plodnost, schopnost otelení
 a dlouhověkost, hodnotí se tyto znaky na základě non-return rate
 (test nepřeběhlých) nebo dalších údajů o oplodnění,
 výsledků otelení a délky produkčního života a věku
 při vyřazení.
 2. Zahrnuje-li genetické hodnocení
 údaje o temperamentu, hodnocení zevnějšku a odolnosti proti
 nákazám, mohou být tyto údaje vzaty v úvahu pouze
 v případě, že byly získány na základě systému hodnocení


text:
schváleného určenou institucí stanovenou v čl. 29
 odst. 1.
 Kapitola II
 Genetické hodnocení
 1. Genetické hodnocení plemenných
 zvířat je prováděno určenou institucí stanovenou
 v čl. 29 odst. 1 a v závislosti na cílech chovu,
 které jsou stanoveny v šlechtitelském programu schváleném podle čl. 8
 odst. 1 a podle článku 9, se týká těchto produkčních znaků:
 a) produkce mléka u plemenných
 zvířat mléčného plemene;
 b) produkce masa u plemenných
 zvířat masného plemene;
 c) produkce mléka a masa u zvířat
 kombinovaného plemene.
 2. Genetické hodnocení se týká
 i neprodukčních znaků uvedených
 v oddíle 3 kapitoly I, pokud jde o plemena, u kterých
 se toto hodnocení provádí plemenářskými spolky v souladu
 s jejich šlechtitelským programem schváleným podle čl. 8
 odst. 1 a podle článku 9.
 Plemenná hodnota plemenného zvířete se
 vypočítá na základě výsledků testování užitkovosti jednotlivého
 zvířete nebo užitkovosti jeho příbuzných a důvěra v
 tuto plemennou hodnotu může být podpořena využitím genomových
 informací nebo na základě jiné metody schválené referenčním centrem
 Evropské unie uvedeným v čl. 31 odst. 1.
 3. Statistické metody používané pro
 genetické hodnocení musí být v souladu s pravidly a normami,
 které stanovilo příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
 v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR, a musí
 zaručit takové genetické hodnocení, které nebude ovlivněné ani
 zásadními vlivy prostředí, ani strukturou údajů.
 Spolehlivost genetického hodnocení se
 měří koeficientem určení v souladu s pravidly
 a normami, které stanovilo příslušné referenční centrum Evropské
 unie stanovené v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR.
 Při zveřejnění výsledků hodnocení se uvede spolehlivost
 a datum hodnocení.
 4. Je nutné zveřejnit
 dědičné zvláštnosti a vady plemenného zvířete, tak jak byly
 definovány plemenářským spolkem.
 5. Býci určení k umělému
 oplodnění, s výjimkou býků patřících k plemenům,
 kterým hrozí vyhynutí, musí být podrobeni genetickému hodnocení
 předepsaných znaků, jak je stanoveno v bodě 6
 nebo 7. Jejich plemenná hodnota musí být plemenářským spolkem
 zveřejněna.
 Také jiné dostupné plemenné hodnoty býků
 určených k umělému oplodnění musí být plemenářským
 spolkem zveřejněny.
 6. Genetické hodnocení znaků mléka
 býků určených k umělému oplodnění se musí týkat:
 a) dojivosti a obsahu tuků a bílkovin;
 b) ostatních dostupných a relevantních
 produkčních a neprodukčních znaků.
 Spolehlivost genetického hodnocení býků
 mléčného plemene určených k umělému oplodnění musí být
 nejméně 0,5, pokud jde o znaky dojivosti, obsahu tuků
 a bílkovin, v souladu s pravidly a normami, které stanovilo
 příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
 v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR pro hodnocení
 hlavních produkčních znaků, přičemž musí být
 zohledněny veškeré dostupné údaje o potomstvu a sourozencích.
 Genomově hodnocení mladí býci bez
 záznamů o užitkovosti potomstva se považují za vhodné
 k umělému oplodnění, je-li jejich genomové hodnocení schváleno
 podle pravidel a norem, které stanovilo příslušné referenční
 centrum Evropské unie stanovené v čl. 31 odst. 1 ve
 spolupráci s ICAR.
 7. Genetické hodnocení býků
 určených k umělému oplodnění, pokud jde o znaky masné
 užitkovosti, se provádí na základě výsledků jedné z těchto
 metod testování:
 a) testování individuální užitkovosti na
 stanici;
 b) testování užitkovosti potomstva nebo
 sourozenců na stanici nebo ve specializované jednotce;
 c)


text:
testování užitkovosti potomstva nebo
 sourozenců v zemědělském podniku, přičemž potomci jsou
 rozděleni do testovaných skupin tak, aby bylo možno provést věrohodné
 srovnání býků;
 d) testování užitkovosti potomstva nebo
 sourozenců prostřednictvím získávání údajů
 v zemědělském podniku, v prodejních místech nebo na
 jatkách, aby bylo možné provést věrohodné srovnání býků;
 e) genomové hodnocení nebo jakákoli jiná
 metoda, včetně kombinace těchto metod, schválená v souladu
 s pravidly a normami, které stanovilo příslušné referenční
 centrum Evropské unie stanovené v čl. 31 odst. 1 ve
 spolupráci s ICAR.
 Je-li zaznamenána hmotnost jatečně
 upraveného těla a případně i znaky jakosti masa,
 přírůstku a schopnosti otelení, jsou tyto údaje a všechny
 ostatní důležité znaky součástí genetického hodnocení býka.
 Spolehlivost genetického hodnocení býků
 masného plemene určených k umělému oplodnění musí být
 nejméně 0,5, pokud jde o znaky přírůstku živé váhy
 a osvalení (zmasilosti), v souladu s pravidly a normami,
 které stanovilo příslušné referenční centrum Evropské unie stanovené
 v čl. 31 odst. 1 ve spolupráci s ICAR pro hodnocení
 hlavních produkčních znaků.
 Pokud se vypočítávají genomové plemenné
 hodnoty, musí být tyto hodnoty pro příslušné znaky schváleny
 v souladu s pravidly a normami, které stanovilo příslušné
 referenční centrum Evropské unie stanovené v čl. 31
 odst. 1 ve spolupráci s ICAR.
 Tyto hodnoty musí být znovu schváleny
 v pravidelných intervalech a vždy, když dojde k větším
 změnám v genomovém hodnocení nebo v konvenčním hodnocení
 nebo v referenční populaci.
 Část
 2
 Prasata
 Kapitola I
 Testování užitkovosti
 1. Testování užitkovosti na testovací
 stanici
 V případě testování užitkovosti
 plemenného zvířete nebo jeho potomstva (dále jen „testovaná zvířata“)
 na testovací stanici se uvedou tyto informace:
 a) název plemenářského spolku, chovu
 nebo příslušného orgánu odpovědného za testovací stanici;
 b) metoda testování a počet
 testovaných zvířat;
 c) protokol testu obsahující mimo jiné tyto
 údaje:
 i) podmínky přijetí testovaných
 zvířat na testovací stanici;
 ii) maximální věk testovaných
 zvířat dodaných na testovací stanici a věkové rozmezí
 vrstevníků na testovací stanici;
 iii) délka období testování na testovací
 stanici;
 iv) druh diety a systém krmení použitý
 během testu;
 v) totožnost majitele testovaných
 zvířat v případě testování individuální užitkovosti;
 d) zaznamenané znaky, které musí
 zahrnovat živou hmotnost, konverzi krmiva a odhad složení
 jatečně upraveného těla, a případně jiné
 důležité údaje;
 e) metoda použitá pro odhad genetické
 hodnoty, která se stanoví pro každý znak jako plemenná hodnota nebo jako
 odchylka od současného stavu, musí být vědecky přijatelná podle
 zavedených zootechnických zásad.
 2. Testování užitkovosti
 v zemědělském podniku
 Je-li testování užitkovosti prováděno v
 zemědělském podniku, plemenářský spolek nebo chov zajistí, aby
 po ukončení testu bylo možno vypočítat plemennou hodnotu na
 základě zavedených zootechnických zásad s přihlédnutím ke
 klasifikační stupnici Unie pro jatečně upravená těla
 stanovené v článku 42 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007.
 Kapitola II
 Genetické hodnocení
 1. Testování potomstva nebo
 sourozenců
 a) genetická hodnota plemenného zvířete
 se vypočítá na základě posouzení vlastností dostatečného
 počtu potomstva nebo sourozenců ve vztahu k produkčním
 vlastnostem:
 i) metoda testování musí být
 přesně popsána nebo musí být citovány zdroje;
 ii) s potomstvem nebo sourozenci musí být
 zacházeno rovnocenně;
 iii) jsou uznány tři typy testů
 potomstva nebo sourozenců:
 –


text:
centrální testování potomstva nebo sourozenců
 na testovací stanici,
 –
 plánované testování potomstva nebo sourozenců
 v zemědělském podniku, pokud potomstvo nebo sourozenci jsou
 rozděleni mezi stáda tak, aby bylo možno provést věrohodné srovnání
 plemenných zvířat,
 –
 získání údajů o identifikovaných
 jatečně upravených tělech potomstva nebo sourozenců;
 b) potomstvo nebo sourozenci se vybírají
 objektivním způsobem. Při posuzování plemenné hodnoty plemenných
 zvířat se využijí všechny relevantní údaje. Jiné vlivy než genetická
 hodnota musí být při stanovení plemenné hodnoty vhodným způsobem
 vyloučeny;
 c) uvedou se zaznamenané znaky,
 např. přírůstek živé hmotnosti, konverze krmiva, jakost
 jatečně upraveného těla, reprodukční vlastnosti, plodnost,
 početnost vrhu, životaschopnost potomstva nebo sourozenců nebo
 jakékoli jiné důležité údaje;
 d) metoda použitá pro odhad genetické
 hodnoty musí být vědecky přijatelná podle zavedených zootechnických
 zásad.
 2. Testování vrstevníků
 hybridů plemenných prasat
 Jsou-li v zootechnickém osvědčení,
 které doprovází hybridy plemenných prasat nebo jejich zárodečné produkty,
 uvedeny údaje o užitkovosti nebo genetické hodnoty, podmínky pro potomstvo
 nebo sourozence, které jsou stanoveny v písmenech a), b), c)
 a d) bodu 1, se po provedení nezbytných změn použijí i na
 vrstevníky hybridních linií hybridů plemenných prasat.
 Část 3
 Ovce a kozy
 Kapitola I
 Testování užitkovosti
 1. Testování užitkovosti na stanici
 a) Metoda použitá pro odhad genetické
 hodnoty musí být vědecky přijatelná podle zavedených zootechnických
 zásad. Genetická hodnota testovaných plemenných zvířat se stanoví pro
 každý znak jako plemenná hodnota nebo jako odchylka od současného stavu.
 b) Musí být jasně uvedeny tyto body:
 i) podmínky pro přijetí na stanici;
 ii) maximální věk nebo maximální
 hmotnost mladých plemenných zvířat na začátku testu a počet
 zvířat;
 iii) délka období testování na stanici nebo
 konečná hmotnost;
 iv) druh diety a systém krmení použitý
 během testu.
 2. Testování užitkovosti v zemědělském podniku
 Je-li testování užitkovosti prováděno v
 zemědělském podniku, plemenářský spolek zajistí, aby po
 ukončení testu bylo možno vypočítat plemennou hodnotu na základě
 zavedených zootechnických zásad s přihlédnutím ke klasifikační
 stupnici Unie pro jatečně upravená těla stanovené v článku
 42 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007.
 3. Testování mléka a posouzení
 genetické hodnoty samic, pokud jde o mléčné znaky, se provádí takto:
 a) uvedou se znaky zaznamenané
 v souladu se zásadami stanovenými Mezinárodním výborem pro kontrolu
 užitkovosti (ICAR), např. produkce mléka, složení mléka nebo jakékoli
 jiné relevantní údaje;
 b) záznamy o mléku používané pro
 stanovení genetické hodnoty samic:
 i) se musí vztahovat k době,
 která odpovídá normě stanovené Mezinárodní komisí pro kontrolu užitkovosti
 (ICAR) pro zaznamenávání produktivity mléčného skotu;
 ii) musí být upraveny, aby
 zohledňovaly důležité vlivy prostředí.
 Kapitola II
 Genetické hodnocení
 Genetická hodnota plemenného zvířete se
 vypočítá na základě posouzení vlastností dostatečného počtu
 potomků a případně sourozenců takto:
 a) ve vztahu ke znakům
 produkce masa:
 i) metoda testování musí být
 přesně popsána nebo musí být citovány zdroje;
 ii) s potomstvem nebo sourozenci musí být
 zacházeno rovnocenně;
 iii) jsou uznány tři typy testů
 potomstva nebo sourozenců:
 –
 centrální testování potomstva nebo sourozenců
 na testovací stanici,
 –
 plánované testování potomstva nebo sourozenců
 v zemědělském podniku, pokud potomstvo nebo sourozenci jsou
 rozděleni mezi stáda tak, aby bylo možno provést věrohodné srovnání
 plemenných zvířat,
 –
 získání údajů


text:
o identifikovaných
 jatečně upravených tělech potomstva nebo sourozenců;
 b) ve vztahu ke znakům mléka:
 i) musí být definována pravidla testu;
 ii) se samicemi musí být zacházeno
 rovnocenně;
 iii) produkce mléka a složení mléka se
 zahrne do výpočtu genetické hodnoty;
 c) potomstvo nebo sourozenci se
 vybírají objektivním způsobem. Při posuzování plemenné hodnoty
 plemenných zvířat se využijí všechny relevantní údaje. Jiné vlivy než
 genetická hodnota musí být při stanovení plemenné hodnoty vhodným způsobem
 vyloučeny;
 d) uvedou se zaznamenané znaky,
 např. dosažená živá hmotnost, konverze krmiva, jakost
 jatečně upraveného těla s ohledem na klasifikační
 stupnici Unie pro jatečně upravená těla stanovenou
 v nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, produkce mléka, složení
 mléka, kvalita produkce vlny, reprodukční vlastnosti, plodnost,
 početnost vrhu, životaschopnost potomstva nebo sourozenců nebo
 jakékoliv jiné relevantní údaje;
 e) metoda použitá pro stanovení
 genetické hodnoty musí být vědecky přijatelná podle zavedených
 zootechnických zásad.
 PŘÍLOHA IV
 Referenční centra evropské unie
 1. Referenční centra Evropské unie
 určená podle čl. 31 odst. 1 musí mít:
 a) náležitě kvalifikovaný personál
 s dostatečným výcvikem v oblasti testování užitkovosti
 a genetického hodnocení čistokrevných plemenných zvířat;
 b) odpovídající správní infrastrukturu;
 c) personál vedený k tomu, aby
 respektoval důvěrnou povahu určitých témat, výsledků nebo
 sdělení;
 d) personál s dostatečnou znalostí
 výzkumných činností na vnitrostátní úrovni, na úrovni Unie i na
 mezinárodní úrovni;
 e) vybavení a přístroje potřebné
 k plnění povinností a funkcí uvedených v bodě 2.
 2. Referenční centra Evropské unie
 určená podle čl. 31 odst. 1 mají tyto povinnosti
 a funkce:
 a) informovat členské státy o metodách
 pro testování užitkovosti a genetické hodnocení čistokrevných plemenných
 zvířat na základě:
 i) pravidelného získávání
 a přezkoumávání výsledků testování užitkovosti
 a genetického hodnocení prováděného plemenářskými spolky
 a údajů, na nichž jsou založena;
 ii) srovnávání různých metod testování
 užitkovosti a genetického hodnocení čistokrevných plemenných
 zvířat;
 b) na žádost Komise nebo členského
 státu poskytovat pomoc:
 i) s cílem harmonizace různých
 metod testování užitkovosti a genetického hodnocení čistokrevných
 plemenných zvířat, zejména doporučovat výpočetní metody, jež
 mají být použity;
 ii) při vytváření platformy pro
 srovnávání výsledků metod testování užitkovosti a genetického
 hodnocení čistokrevných plemenných zvířat v členských
 státech, zejména prostřednictvím:
 –
 vypracování protokolů o kontrole pro
 testování užitkovosti a genetické hodnocení čistokrevných plemenných
 zvířat prováděné v členských státech, s cílem zlepšit
 srovnatelnost výsledků a zvýšit efektivitu šlechtitelských
 programů,
 –
 provádění mezinárodního hodnocení
 hospodářských zvířat na základě kombinovaných výsledků
 testování užitkovosti a genetického hodnocení čistokrevných
 plemenných zvířat prováděného v členských státech,
 –
 šíření jednotlivých výsledků
 mezinárodních hodnocení,
 –
 zveřejňování přepočítávacích
 vzorců a veškeré související genetické práce;
 iii) při poskytování údajů
 o genetickém hodnocení čistokrevných plemenných zvířat
 a výcviku na podporu určených institucí stanovených
 v čl. 29 odst. 1, které se podílejí na mezinárodních
 srovnáních výsledků genetických hodnocení;
 iv) při napomáhání řešení
 vznikajících problémů v členských státech souvisejících
 s genetickým hodnocením čistokrevných plemenných zvířat;
 v) při poskytování odborného
 poradenství Stálému zootechnickému výboru na žádost Komise.
 PŘÍLOHA V
 INFORMACE, JEŽ MAJÍ BÝT UVEDENY
 V ZOOTECHNICKÝCH OSVĚDČENÍCH PODLE KAPITOL VI A VII
 Část 1
 Obecné požadavky
 1. Jsou-li výsledky genetického
 hodnocení plemenného zvířete veřejně dostupné na internetu,
 stačí v zootechnickém osvědčení podle


text:
částí 2
 a 3 uvést odkaz na internetové stránky, kde lze tyto výsledky nalézt.
 2. Jsou-li informace, jež mají být
 uvedeny v zootechnickém osvědčení podle kapitol I a II
 části 2 nebo kapitol I a II části 3 této přílohy,
 obsaženy v jiných dokumentech, které doprovázejí plemenné zvíře nebo
 jeho zárodečné produkty, plemenářský spolek nebo chov:
 a) osvědčí obsah uvedeného
 dokumentu s prohlášením, že tento dokument obsahuje informace, jež
 požaduje prováděcí akt přijatý podle čl. 33 odst. 4;
 b) připojí k tomuto prohlášení
 vyčerpávající seznam příslušných příloh.
 3. V nadpise zootechnického
 osvědčení musí být:
 a) u živých plemenných zvířat, jejich
 spermatu, oocytů nebo embryí uveden odkaz na taxonomický druh;
 b) uvedeno, zda je zásilka určena pro
 obchod uvnitř Unie nebo pro dovoz do Unie.
 Část 2
 Zootechnická osvědčení pro čistokrevná plemenná zvířata,
 jejich sperma, oocyty a embrya
 Kapitola
 I
 Zootechnická osvědčení pro čistokrevná plemenná zvířata
 1. Zootechnická osvědčení pro
 čistokrevná plemenná zvířata obsahují tyto údaje:
 a) název vydávajícího plemenářského
 spolku nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářského
 subjektu;
 b) název plemenné knihy;
 c) plemeno;
 d) pohlaví;
 e) číslo zápisu v plemenné knize
 („č. plemenné knihy“);
 f) systém identifikace čistokrevného
 plemenného zvířete;
 g) identifikační číslo
 přidělené čistokrevnému plemennému zvířeti podle
 veterinárních předpisů Unie týkajících se identifikace zvířat
 druhu, na který se zootechnické osvědčení vztahuje, nebo, v případě
 dovozu do Unie, podle vnitrostátních právních předpisů;
 h) datum narození čistokrevného
 plemenného zvířete;
 i) jméno (název), adresa a e-mail
 chovatele;
 j) jméno (název) a adresa majitele;
 k) původ zvířete:
 Otec || Otec matky || Matka matky
 Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy
 Matka || Otec matky || Matka matky
 Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy || Č. plemenné knihy
 l) všechny dostupné výsledky kontroly
 užitkovosti a aktualizované výsledky genetického hodnocení zvířete
 včetně dědičných zvláštností a vad čistokrevného
 plemenného zvířete a jeho rodičů a prarodičů
 v souladu s požadavky šlechtitelského programu schváleného podle
 čl. 8 odst. 1 nebo podle článku 9 pro příslušnou
 kategorii a příslušné čistokrevné plemenné zvíře;
 m) u březích samic datum
 oplodnění nebo plemenitby a identifikace samce-dárce;
 n) jméno a postavení podepsané strany,
 datum a místo vydání osvědčení a podpis osoby
 pověřené vydávajícím plemenářským spolkem nebo,
 v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 2. Odchylně od bodu 1 této
 kapitoly může být zootechnickým osvědčením pro obchod s čistokrevnými
 plemennými koňovitými identifikační doklad vydaný v souladu
 s veterinárními předpisy Unie, pokud:
 a) kromě údajů požadovaných
 veterinárními předpisy Unie a předpisy Unie v oblasti
 veřejného zdraví obsahuje alespoň údaje v souladu
 s bodem 1 písm. a) až k) a n);
 b) byl vydán plemenářským spolkem,
 kterému příslušný orgán svěřil úkol vydat identifikační
 doklad;
 c) údaje o totožnosti
 čistokrevného plemenného koňovitého a o vydání
 identifikačních dokladů mají příslušné veterinární orgány
 k dispozici v centrální databázi zavedené podle veterinárních
 předpisů Unie.
 Kapitola II
 Zootechnická osvědčení pro sperma čistokrevných plemenných
 zvířat
 Zootechnická osvědčení pro sperma
 obsahují tyto údaje:
 a) všechny údaje uvedené
 v kapitole I této přílohy týkající se čistokrevného
 plemenného zvířete / dárce spermatu, jakož i jeho krevní skupinu nebo


text:
výsledky testů, které poskytují rovnocenné vědecké záruky, pokud jde
 o ověření jeho identity a rodičů v souladu
 s veškerými prováděcími akty přijatými podle čl. 22 odst. 2;
 b) informace umožňující
 identifikaci spermatu, datum odběru a název a adresu
 střediska pro odběr nebo střediska pro skladování spermatu
 a příjemce;
 c) u spermatu určeného
 k úřednímu testování čistokrevných plemenných zvířat název
 a adresu plemenářského spolku nebo instituce určené
 v souladu s čl. 29 odst. 1, která je odpovědná za
 provádění testování užitkovosti podle článku 27;
 d) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím plemenářským spolkem
 nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Kapitola
 III
 Zootechnická osvědčení pro oocyty čistokrevných plemenných
 zvířat
 Zootechnická osvědčení pro oocyty
 čistokrevných plemenných zvířat obsahují tyto údaje:
 a) všechny údaje uvedené
 v kapitole I týkající se samice / dárkyně oocytů, jakož
 i její krevní skupinu nebo výsledky testů, které poskytují rovnocenné
 vědecké záruky, pokud jde o ověření její identity
 a rodičů;
 b) informace umožňující
 identifikaci oocytů, datum jejich odběru a název a adresu
 týmu pro odběr a produkci embryí a název a adresu příjemce;
 c) pokud je v jedné pejetě
 více než jeden oocyt, musí se upřesnit počet oocytů, které musí
 být všechny odebrány od stejného čistokrevného plemenného zvířete;
 d) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím plemenářským spolkem
 nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Kapitola
 IV
 Zootechnická osvědčení pro embrya čistokrevných plemenných zvířat
 Zootechnická osvědčení pro embrya
 obsahují tyto údaje:
 a) všechny údaje uvedené
 v kapitole I týkající se samice/dárkyně a samce/dárce,
 jakož i jejich krevní skupiny nebo výsledky testů, které poskytují
 rovnocenné vědecké záruky, pokud jde o ověření jejich
 identity a rodičů;
 b) informace umožňující
 identifikaci embryí, datum jejich odběru nebo produkce a název
 a adresu týmu pro odběr nebo produkci embryí a příjemce;
 c) pokud je v jedné pejetě
 více než jedno embryo, je třeba upřesnit počet embryí, která musí
 všechna pocházet od stejných rodičů;
 d) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím plemenářským spolkem
 nebo, v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Část
 3
 Zootechnické certifikáty pro hybridy plemenných prasat a jejich sperma,
 oocyty a embrya
 Kapitola
 I
 Zootechnická osvědčení pro hybridy plemenných prasat
 Zootechnická osvědčení pro hybridy
 plemenných prasat obsahují tyto údaje:
 a) název vydávajícího chovu nebo,
 v případě dovozu do Unie, plemenářského subjektu;
 b) název registru plemen;
 c) genetický typ nebo linie;
 d) pohlaví;
 e) číslo zápisu v registru
 plemen;
 f) systém identifikace zvířete;
 g) identifikační číslo
 přidělené hybridu plemenného prasete podle veterinárních
 předpisů Unie týkajících se identifikace prasat nebo,
 v případě dovozu do Unie, podle vnitrostátních právních
 předpisů;
 h) datum narození zvířete;
 i) jméno (název) a adresa
 chovatele;
 j) jméno (název) a adresa
 majitele;
 k) jméno a postavení podepsané strany,
 datum a místo vydání zootechnického osvědčení a podpis
 osoby pověřené vydávajícím chovem nebo, v případě
 dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Kapitola
 II
 Zootechnická osvědčení pro sperma hybridů plemenných prasat
 Zootechnická osvědčení


text:
pro sperma
 hybridů plemenných prasat obsahují tyto údaje:
 a) všechny informace uvedené
 v kapitole I týkající se hybridu plemenného prasete / dárce spermatu;
 b) informace umožňující
 identifikaci spermatu, datum odběru a název a adresu
 střediska pro odběr spermatu a příjemce;
 c) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím chovem nebo,
 v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Kapitola III
 Zootechnická osvědčení pro oocyty hybridů plemenných prasat
 Zootechnická osvědčení pro oocyty
 hybridů plemenných prasat obsahují tyto údaje:
 a) všechny informace uvedené
 v kapitole I týkající se hybridu plemenného prasete / dárkyně
 oocytu;
 b) informace umožňující
 identifikaci oocytů, datum jejich odběru a název a adresu
 týmu pro odběr nebo produkci embryí a příjemce;
 c) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím chovem nebo,
 v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 Kapitola
 IV
 Zootechnická osvědčení pro embrya hybridů plemenných prasat
 Zootechnická osvědčení pro embrya
 odebraná nebo pocházející od hybridů plemenných prasat obsahují tyto
 údaje:
 a) všechny informace uvedené
 v kapitole I týkající se prasnice/dárkyně a kance/dárce;
 b) datum odběru embryí nebo
 oocytů, název a adresu týmu pro odběr nebo produkci embryí
 a příjemce; identifikaci spermatu použitého pro umělé
 oplodnění nebo oplodnění oocytů;
 c) pokud je v jedné pejetě
 více než jedno embryo, je třeba upřesnit počet embryí, která
 musí všechna pocházet od stejných rodičů;
 d) jméno a postavení podepsané
 strany, datum a místo vydání zootechnického osvědčení
 a podpis osoby pověřené vydávajícím chovem nebo,
 v případě dovozu do Unie, plemenářským subjektem.
 PŘÍLOHA VI
 ÚZEMÍ
 UVEDENÁ V ČL. 2 PÍSM. u)
 1. Území Belgického království
 2. Území Bulharské republiky
 3. Území České republiky
 4. Území Dánského království
 s výjimkou Faerských ostrovů a Grónska
 5. Území Spolkové republiky
 Německo
 6. Území Estonské republiky
 7. Území Irska
 8. Území Řecké republiky
 9. Území Španělského království
 s výjimkou Ceuty a Melilly
 10. Území Francouzské republiky
 11. Území Chorvatské republiky
 12. Území Italské republiky
 13. Území Kyperské republiky
 14. Území Lotyšské republiky
 15. Území Litevské republiky
 16. Území Lucemburského velkovévodství
 17. Území Maďarska
 18. Území Republiky Malta
 19. Území Nizozemského království
 v Evropě
 20. Území Rakouské republiky
 21. Území Polské republiky
 22. Území Portugalské republiky
 23. Území Rumunska
 24. Území Slovinské republiky
 25. Území Slovenské republiky
 26. Území Finské republiky
 27. Území Švédského království
 28. Území Spojeného království Velké
 Británie a Severního Irska
 PŘÍLOHA VII
 Srovnávací
 tabulka
 Právní akt || Ustanovení || Odpovídající ustanovení v tomto nařízení
 Směrnice Rady 2009/157/ES (dříve 77/504/EHS) (skot) || Článek 1 || Článek 2
 Čl. 2 písm. a), b) a e) || Čl. 3 první pododstavec
 Čl. 2 písm. c) || Čl. 8 odst. 1
 Čl. 2 písm. d) || Čl. 4 odst. 2
 Článek 3 || Čl. 19 odst. 1
 Čl. 4 odst. 1 || Čl. 7 odst. 1
 Čl. 4 odst. 2 || Čl. 7 odst. 5
 Článek 5 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. d) kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 6 || Čl. 28 odst. 1, čl. 4


text:
odst. 3, čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 20 odst. 2 a čl. 24 odst. 2
 Čl. 7 odst. 1 || Čl. 72 odst. 1
 Čl. 7 odst. 2 || Čl. 72 odst. 2
 Článek 8 || nepoužije se
 Článek 9 || nepoužije se
 Článek 10 || nepoužije se
 Článek 11 || nepoužije se
 Směrnice Rady 87/328/EHS (přijetí do plemenitby) || Článek 1 || Článek 21
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 23 odst. 1 a 2
 Čl. 2 odst. 2 || Články 12, 13 a čl. 28 odst. 2
 Čl. 2 odst. 3 || –
 Článek 3 || Článek 22
 Článek 4 || Čl. 23 odst. 3
 Článek 5 || Čl. 31 odst. 1
 Článek 6 || nepoužije se
 Článek 7 || nepoužije se
 Rozhodnutí Rady 96/463/ES (Interbull) || Čl. 1 odst. 2 || Čl. 32 odst. 1
 Článek 2 || –
 Příloha II || Příloha IV
 Směrnice Rady 88/661/EHS (prasata) || Článek 1 || Článek 2
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 3 první pododstavec, čl. 4 odst. 2 a čl. 8 odst. 1
 Čl. 2 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 3 || Čl. 21 odst. 2
 Čl. 4 odst. 1 || Čl. 19 odst. 1
 Čl. 4 odst. 2 || Čl. 18 odst. 1
 Čl. 4a první pododstavec || Čl. 7 odst. 1
 Čl. 4a druhý pododstavec || Čl. 7 odst. 5
 Článek 5 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. d) kapitoly I části 1 přílohy II
 Čl. 6 odst. 1 || Čl. 28 odst. 1, čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 4 odst. 3 a čl. 33 odst. 3
 Čl. 6 odst. 2 || nepoužije se
 Čl. 7 odst. 1 || Článek 3, čl. 8 odst. 1 a čl. 4 odst. 2
 Čl. 7 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 7a || Čl. 7 odst. 1
 Článek 8 || Čl. 25 odst. 2
 Článek 9 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. c) části 2 přílohy II
 Čl. 10 odst. 1 || Čl. 28 odst. 1, čl. 8 odst. 3, čl. 17 odst. 4, čl. 19 odst. 4, čl. 4 odst. 3 a čl. 33 odst. 3
 Čl. 10 odst. 2 || nepoužije se
 Čl. 11 odst. 1 || Čl. 72 odst. 1
 Čl. 11 odst. 2 || Čl. 72 odst. 2
 Čl. 11 odst. 3 || Čl. 72 odst. 2
 Článek 12 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 13 || nepoužije se
 Článek 14 || nepoužije se
 Směrnice Rady 90/118/EHS (přijetí do plemenitby – čistokrevná) || Článek 1 || Čl. 21 odst. 1
 Čl. 2 odst. 1 || Čl. 23 odst. 1 a 2
 Čl. 2 odst. 2 || Články 12, 13 a čl. 28 odst. 2
 Čl. 2 odst. 3 || Článek 14 a čl. 28 odst. 2
 Článek 3 || Čl. 23 odst. 3
 Článek 4 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 5 || nepoužije se
 Článek 6 ||


text:
nepoužije se
 Směrnice Rady 90/119/EHS (přijetí do plemenitby – hybridy) || Článek 1 || Čl. 25 odst. 1 a čl. 26 odst. 1 a 2
 Článek 2 || Čl. 23 odst. 3
 Článek 3 || nepoužije se
 Článek 4 || nepoužije se
 Směrnice Rady 89/361/EHS (ovce a kozy) || Čl. 1 odst. 1 || Čl. 1 odst. 1
 Čl. 1 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 2 || Článek 2
 Čl. 3 odst. 1 || Čl. 3 první pododstavec a čl. 4 odst. 2
 Čl. 3 odst. 2 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 4 || Čl. 4 odst. 3, čl. 19 odst. 4, čl. 28 odst. 1 a čl. 21 odst. 2
 Článek 5 || Čl. 7 odst. 1
 Článek 6 || Čl. 33 odst. 1 a bod 1 písm. d) kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 7 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 8 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 9 || nepoužije se
 Článek 10 || nepoužije se
 Směrnice Rady 90/427/EHS (koňovití) || Článek 1 || Čl. 1 odst. 1
 Článek 2 || Článek 2
 Čl. 3 první pododstavec || Čl. 3 první pododstavec
 Čl. 3 druhý pododstavec || Čl. 1 odst. 3
 Čl. 4 odst. 1 písm. a) || Část 1 a bod 1 písm. a) části 3 přílohy I
 Čl. 4 odst. 1 písm. b) || Bod 1 písm. c) kapitoly I části 1 přílohy II
 Čl. 4 odst. 2 || Čl. 4 odst. 3, čl. 19 odst. 4, článek 33, čl. 34 odst. 1 písm. c), článek 14 a bod 1 písm. c) kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 5 || Čl. 7 odst. 1
 Článek 6 || Bod 3 kapitoly I části 1 přílohy II
 Článek 7 || Čl. 28 odst. 1 a čl. 21 odst. 2
 Čl. 8 odst. 1 || Bod 1 písm. c) kapitoly I části 1 přílohy II
 Čl. 8 odst. 2 || Čl. 33 odst. 1
 Článek 9 || Čl. 1 odst. 3
 Článek 10 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 11 || nepoužije se
 Článek 12 || nepoužije se
 Příloha || nepoužije se
 Směrnice Rady 91/174/EHS (všechna) || Článek 1 || Článek 2
 Článek 2 || Článek 3, čl. 35 odst. 1 a čl. 45 odst. 1
 Článek 3 || nepoužije se
 Článek 4 || nepoužije se
 Článek 5 || nepoužije se
 Článek 6 || nepoužije se
 Článek 7 || nepoužije se
 Článek 8 || nepoužije se
 Směrnice Rady 94/28/ES (dovoz) || Článek 1 || Článek 1
 Článek 2 || Článek 2
 Článek 3 || Článek 37
 Článek 4 || Čl. 39 odst. 1 písm. a) a čl. 40 odst. 1
 Článek 5 || Čl. 39 odst. 1 písm. b) a čl. 40 odst. 1
 Článek 6 || Čl. 39 odst. 1 písm. c) a čl. 40 odst. 1
 Článek 7 || Čl. 39 odst. 1 písm. c) a čl. 40 odst. 1
 Článek 8 || Čl. 39 odst. 2
 Čl. 9 odst. 1 a 2 || Článek 42
 Čl. 9 odst. 3


text:
|| –
 Článek 10 || Články 67 a 70
 Článek 11 || nepoužije se
 Článek 12 || Čl. 72 odst. 1
 Článek 13 || nepoužije se
 Článek 14 || nepoužije se
 Článek 15 || nepoužije se
 [1] Úř. věst. C [...], [dd/mm/rrrr],
 s. [...].
 [2] Úř. věst. C [...], [dd/mm/rrrr],
 s. [...].
 [3] Úř. věst. C [...], [dd/mm/rrrr],
 s. [...].
 [4] Úř. věst. L 382, 31.12.1988,
 s. 36.
 [5] Úř. věst. L 153, 6.6.1989,
 s. 30.
 [6] Úř. věst. L 224, 18.8.1990,
 s. 55.
 [7] Úř. věst. L 85, 5.4.1991,
 s. 37.
 [8] Úř. věst. L 178, 12.7.1994,
 s. 66.
 [9] Úř. věst. L 323, 10.12.2009,
 s. 1.
 [10] Úř. věst. L 167, 26.6.1987,
 s. 54.
 [11] Úř. věst. L 71, 17.3.1990, s. 34.
 [12] Úř. věst. L 71, 17.3.1990, s. 36.
 [13] Úř. věst. L 206, 12.8.1977,
 s. 11.
 [14] Úř. věst. L 299, 16.11.2007,
 s. 1.
 [15] Úř. věst. L 155, 18.6.2009,
 s. 30.
 [16] Úř. věst. L 192, 2.8.1996, s. 19.
 [17] Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1.
 [18] Úř. věst. L 268, 24.9.1991,
 s. 56.
 [19] Úř. věst. L 24, 30.1.1998, s. 9.
 [20] COM/2013/0265 final – 2013/0140 (COD).
 [21] Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1.
 [22] Úř. věst. L 224, 18.8.1990,
 s. 29.
 [23] Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [24] Úř. věst. L 125, 12.5.1984,
 s. 58.
 [25] Úř. věst. L 237, 5.9.1984, s. 11.
 [26] Úř. věst. L 169, 22.6.2006,
 s. 56.
 [27] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 19.
 [28] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 21.
 [29] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 31.
 [30] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 33.
 [31] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 43.
 [32] Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 30.
 [33] Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 32.
 [34] Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 35.
 [35] Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 38.
 [36] Úř. věst. L 192, 11.7.1992,
 s. 63.
 [37] Úř. věst. L 19, 25.1.1996, s. 39.
 [38] Úř. věst. L 192, 11.7.1992,
 s. 66.
 [39] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 22.
 [40] Úř. věst. L 247, 23.8.1989,
 s. 34.
 [41] Úř. věst. L 145, 8.6.1990, s. 39.
 [42] Úř. věst. L 19, 25.1.1996, s. 41.
 [43] Úř. věst. L 125, 18.5.2005,
 s. 15.
 [44] Úř. věst. L 149, 7.6.2008, s. 3.
 [45] Úř. věst. L 210, 20.8.1996,
 s. 47.
 [46] http://www.ueln.net/


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52009PC0067
 Návrh Rozhodnutí Evropského Parlamentu a Rady kterým se mění rozhodnutí č. 573/2007/ES o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013, pokud jde o zrušení financování některých akcí Společenství a o změnu limitu jejich financování /* KOM/2009/0067 konecném znení - COD 2009/0026 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 18.2.2009KOM(2009) 67 v konečném znění2009/0026 (COD)NávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění rozhodnutí č. 573/2007/ES o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013, pokud jde o zrušení financování některých akcí Společenství a o změnu limitu jejich financováníDŮVODOVÁ ZPRÁVA- Odůvodnění a cíle návrhuCílem tohoto návrhu je pozměnit rozhodnutí o zřízení Evropského uprchlického fondu v důsledku zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, jehož mandát bude zahrnovat některé operace, které dosud financoval uprchlický fond.- Obecné souvislosti: nové výzvy v oblasti azylové politiky a zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azyluEvropský uprchlický fond byl zřízen na základě čl. 63 odst. 2 písm. b) Smlouvy o založení Evropského společenství rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES ze dne 23. května 2007 o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013 jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“ a o zrušení rozhodnutí Rady 2004/904/ES[1].Návrh nařízení o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu a návrh změny rozhodnutí o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013 jsou součástí úsilí, které Evropská unie vynakládá na vytvoření ucelené politiky pro oblast azylu. Návrhy vycházejí z požadavků Rady a Evropské rady na zřízení podpůrné struktury v oblasti azylu a zapadají do rámce činnosti popsané v plánu politiky pro azyl, který Komise přijala v červnu 2008.Komise navrhuje, aby se zřídil Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu, který by měl institucionální formu regulační agentury a byl by pověřen usnadňováním a posilováním praktické spolupráce členských států v oblasti azylu a podporou zavádění společného azylového systému.Úřad bude mít institucionální formu regulační agentury, bude tedy institucí zřízenou Společenstvím, na niž se vztahuje článek 185 finančního nařízení. Bude proto z velké části financován z rozpočtu Evropských společenství. Vzhledem k tomu, že je třeba navýšit prostředky vyčleněné na provoz úřadu a přitom směřovat k jednoduššímu využívání prostředků Společenství, a s ohledem na to, že Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu bude pověřen výkonem určitých úkolů, které v současnosti financuje Evropský uprchlický fond, je nezbytné převést na úřad část rozpočtových prostředků, které jsou v současné době určeny pro Evropský uprchlický fond, a tak zajistit optimální financování praktické spolupráce v oblasti azylu.- Soulad s ostatními politikami a cíli UniePředložený návrh je zcela v souladu s plánem politiky pro azyl, který Komise přijala v červnu 2008 s cílem posílit legislativu v oblasti azylu a vytvořit společný evropský azylový systém, který by spravedlivě a účinně řešil žádosti o mezinárodní ochranu, a podpořit tuto legislativu zvýšením praktické spolupráce členských států v oblasti azylu. Je jedním z prvků, které jsou nezbytné ke zřízení budoucího Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu.- Právní stránka návrhu- Shrnutí navrhovaných opatřeníCílem navrhovaných opatření je pozměnit rozhodnutí o zřízení Evropského uprchlického fondu na


text: období 2008 až 2013 tak, aby se zjednodušilo využívání prostředků Společenství a aby se tyto prostředky lépe rozdělily mezi Evropský uprchlický fond a budoucí Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu.Prvním cílem návrhu změny rozhodnutí o Evropském uprchlickém fondu je omezit rozsah akcí Společenství vymezených v článku 4 rozhodnutí o Evropském uprchlickém fondu v důsledku úplného převedení dvou z těchto úkolů na úřad, jmenovitě se jedná o akce uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. a), tedy o prohlubování spolupráce Společenství při provádění práva Společenství a osvědčených postupů, včetně tlumočnických a překladatelských služeb na podporu této spolupráce, a o akce uvedené v čl. 4 odst. 2 písm. f), tedy o podporu vývoje společných statistických nástrojů, metod a ukazatelů hodnocení vývoje azylové politiky a jejich používání členskými státy.Druhým cílem je reagovat na omezení rozsahu akcí Společenství snížením limitu jejich financování, který je stanoven v čl. 4 odst. 1 rozhodnutí o Evropském uprchlickém fondu, z 10 % dostupných finančních prostředků fondu na 4 %.Dále se navrhuje snížit finanční prostředky vyčleněné na provádění rozhodnutí o Evropském uprchlickém fondu, a tak uvolnit prostředky, jimiž by bylo možné přispět k financování činnosti úřadu. Proto bude částka 628 milionů EUR uvedená v čl. 12 odst. 1 rozhodnutí o Evropském uprchlickém fondu snížena na 614 milionů EUR (v této nové částce se odráží jak zvýšení o 10 milionů EUR, o němž rozhodl rozpočtový orgán v rozpočtu na rok 2009, tak snížení o 24 milionů EUR v důsledku omezení rozsahu akcí Společenství).Návrh změny rozhodnutí o Evropském uprchlickém fondu nemění obecné cíle tohoto fondu.- Právní základNávrh vychází z čl. 63 odst. 2 písm. b) Smlouvy o založení Evropského společenství, což je právní základ pozměňovaného aktu.- Zásada subsidiarityČlenské státy by měly k zavádění společného evropského azylového systému přispívat rovnoměrně, a proto je třeba zajistit finanční prostředky na pomoc nejvíce zatíženým členským státům a na zvýšení kapacit členských států, které nemají v oblasti azylu dostatečnou infrastrukturu a služby. Je tedy nutné rozdělit odpovědnost na úrovni EU, což členské státy nemohou zajistit samy. Tato zásada byla uznána při přijetí rozhodnutí č. 573/2007/ES. Předložený návrh je pouhou změnou základního aktu, rozhodnutí č. 573/2007/ES o zřízení Evropského uprchlického fondu. Proto pro předkládaný návrh platí stejné zásady jako pro základní akt.2009/0026 (COD)NávrhROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění rozhodnutí č. 573/2007/ES o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013, pokud jde o zrušení financování některých akcí Společenství a o změnu limitu jejich financováníEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 odst. 2 písm. b) této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[2],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[3],s ohledem na stanovisko Výboru regionů[4],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[5],vzhledem k těmto důvodům:(1) Cílem politiky Společenství související se společným evropským azylovým systémem je v souladu s haagským programem zavést společný azylový prostor účinným harmonizovaným postupem v duchu humanitní tradice a hodnot Evropské unie.(2) V posledních letech bylo díky zavedení společných minimálních norem dosaženo řady výsledků směřujících k zavedení společného evropského azylového systému. Přesto


text: mezi členskými státy přetrvávají velké rozdíly při udělování mezinárodní ochrany a ve formě, kterou tato ochrana má.(3) Komise ve svém plánu politiky pro azyl[6] přijatém v červnu 2008 uvedla, že hodlá usilovat o rozvoj společného evropského azylového systému navržením přezkumu právních nástrojů vedoucího k vyšší harmonizaci platných předpisů a že zároveň hodlá výrazněji podporovat praktickou spolupráci mezi členskými státy například předložením legislativního návrhu na vytvoření Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, který zlepší operativní spolupráci mezi členskými státy, což přispěje k účinnému uplatňování společných pravidel.(4) Evropská rada připomněla v Evropském paktu o přistěhovalectví a azylu přijatém v září 2008, že každý pronásledovaný cizinec má právo získat na území Evropské unie pomoc a ochranu v souladu s Ženevskou úmluvou. Mimo jiné bylo výslovně uvedeno, že v roce 2009 by měl být zřízen Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu.(5) Účelem praktické spolupráce v oblasti azylu je zvýšit konvergenci při rozhodování členských států, které probíhá uvnitř rámce evropské legislativy. V posledních letech se již podařilo rozvinout praktickou spolupráci u velkého množství opatření, především ve společném přístupu k informacím o zemi původu a při zřízení společných evropských osnov pro vzdělávání odborníků v oblasti azylu.(6) Vzhledem k tomu, že je nutné tato opatření posilovat a rozvíjet, je třeba zřídit specifickou strukturu, která by je podporovala a koordinovala, tedy Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu (úřad).(7) V zájmu zjednodušení akcí na podporu praktické spolupráce v oblasti azylu a s ohledem na pověření úřadu některými úkoly, které v současnosti financuje Evropský uprchlický fond, je nezbytné zrušit některé akce Společenství uvedené v čl. 4 odst. 2 rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES ze dne 23. května 2007 o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013 jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“ a o zrušení rozhodnutí Rady 2004/904/ES[7], aby se zajistilo optimální řízení praktické spolupráce v oblasti azylu.(8) Kvůli omezení rozsahu akcí Společenství je třeba snížit limit jejich financování stanovený v čl. 4 odst. 1 rozhodnutí č. 573/2007/ES z 10 % dostupných finančních prostředků fondu na 4 %.(9) Je třeba snížit finanční krytí na provádění rozhodnutí č. 573/2007/ES stanovené v čl. 12 odst. 1 výše uvedeného rozhodnutí, aby se uvolnily prostředky na financování úřadu,PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:Článek 1Rozhodnutí č. 573/2007/ES se mění takto:1) Článek 4 se mění takto:a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:„1. Z podnětu Komise mohou být až 4 % dostupných finančních prostředků fondu použita na financování nadnárodních akcí či akcí v zájmu Společenství jako celku („akce Společenství“) v oblasti azylové politiky a opatření zaměřených na cílové skupiny uvedené v článku 6.“b) v odstavci 2 se zrušují písmena a) a f).2) V článku 12 se odstavec 1 nahrazuje tímto:„1. „Finanční krytí na provádění tohoto rozhodnutí od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2013 se stanoví na 614 milionů EUR.“Článek 2Toto rozhodnutí je určeno členským státům.V Bruselu dne [...].Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda [...] [...] LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ1. NÁZEV NÁVRHU:Návrh rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady, kterým se mění rozhodnutí č. 573/2007/ES o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013, pokud jde


text: o zrušení financování některých akcí Společenství a o změnu limitu jejich financování2. RÁMEC ABM / ABBOblast politiky: Prostor svobody, bezpečnosti a práva (hlava 18)Související aktivity: Migrační toky, společné politiky v oblasti přistěhovalectví a azylu (kapitola 18.03)3. ROZPOČTOVÉ LINIE3.1. Rozpočtové linie (provozní linie a související linie na technickou a administrativní pomoc) (ex linie B.A) včetně okruhů:Finanční rámec 2007–2013: okruh 3 APodkapitola 18.03 Migrační toky, společné politiky v oblasti přistěhovalectví a azyluČlánek 18.03 03 : Evropský uprchlický fond3.2. Doba trvání akce a finančního dopadu:2010–20133.3. Rozpočtové charakteristiky:Rozpočtová linie | Druh výdajů | Nové | Příspěvek ESVO | Příspěvek ESVO | Okruh ve finančním výhledu |Evropský uprchlický fond | Nepov. výdaje | RP[8]/ | NE | NE | NE | Č. 3a |4. SHRNUTÍ ZDROJŮ4.1. Finanční zdroje (běžné ceny)4.1.1. Shrnutí prostředků na závazky (PZ) a prostředků na platby (PP)Oddíl č. | 2007-2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 -... | Celkem |Druh výdajů |Prostředky na závazky (PZ) | Evropský uprchlický fond | a | 82,250 | 93,530 | 93,530 | 112,330 | 381,640 |Naléhavá opatření | a | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 39,200 |Prostředky na platby (PP) | Evropský uprchlický fond | b | 56,479 | 79,121 | 68,479 | 89,121 | 293,200 |Naléhavá opatření | b | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 9,800 | 39,200 |Technická a administrativní pomoc (NP) | Evropský uprchlický fond | c | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 2,000 |Technická a administrativní pomoc (NP) | Naléhavá opatření | c | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,800 |Prostředky na závazky | a+c | 92,750 | 104,030 | 104,030 | 122,830 | 423,640 |Prostředky na platby | b+c | 66,979 | 89,621 | 78,979 | 99,621 | 335,200 |Lidské zdroje a související výdaje (NP) | 8.2.5 | d | 12,680 | 14,030 | 15,120 | 15,380 | 57,21 |Administrativní náklady, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů, nezahrnuté do referenční částky (NP) | 8.2.6 | e | 0,761 | 0,776 | 0,792 | 0,808 | 3,137 |PZ CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | a+c+d+e | 106,191 | 118,836 | 119,942 | 139,018 | 483,987 |PZ CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | b+c+d+e | 80,420 | 104,427 | 94,891 | 115,809 | 395,547 |SpoluúčastPokud financování návrhu předpokládá spoluúčast členského státu či jiných subjektů (uveďte, o které se jedná), je třeba v níže uvedené tabulce vyplnit odhadovanou výši finanční spoluúčasti (pokud se předpokládá finanční spoluúčast jiných subjektů, lze doplnit další řádky):miliony EUR (na 3 desetinná místa)Spolufinancující subjekt | Rok n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | Rok n+5 a násl. | Celkem |........................ | f |PZ CELKEM včetně spolufinancování | a+c+d+e+f |4.1.2. Soulad s finančním plánemX Návrh je v souladu s finančním plánem na období 2007 až 2013( Návrh si vyžádá změnu plánu příslušného okruhu finančního výhledu.( Návrh může vyžadovat použití ustanovení interinstitucionální dohody[9] (tj. nástroje pružnosti nebo revizi finančního výhledu).4.1.3. Finanční dopady na


text: straně příjmůx Návrh nemá žádné finanční dopady na příjmyx( Finanční dopady – Návrh má finanční dopady na příjmy s následujícím účinkem:Pozn.: Veškeré podrobnosti a poznámky ke způsobu výpočtu účinku na příjmy je třeba uvést v samostatné příloze.v milionech EUR (na 1 desetinné místo)Před akcí [Rok n-1] | Situace po akci |Celkový objem lidských zdrojů | 104 | 115 | 124 | 126 |5. CHARAKTERISTIKY A CÍLE5.1. Potřeba, která má být uspokojena v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontuCílem tohoto návrhu je pozměnit popis operací Evropského uprchlického fondu a částku vyčleněnou na tyto operace v návaznosti na zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu, jehož mandát bude zahrnovat některé operace, které byly dosud financovány z prostředků fondu.5.2. Přidaná hodnota zásahu ze strany Společenství, provázanost návrhu s dalšími finančními nástroji a možná synergieEvropský uprchlický fond byl zřízen na základě čl. 63 odst. 2 písm. b) Smlouvy o založení Evropského společenství rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES ze dne 23. května 2007 o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013 jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“ a o zrušení rozhodnutí Rady 2004/904/ES[10].Návrh nařízení o zřízení Evropského podpůrného úřadu pro otázky azylu je spolu s tímto návrhem změny rozhodnutí o zřízení Evropského uprchlického fondu součástí úsilí, které Evropská unie vynakládá na vypracování ucelené azylové politiky. Návrhy reagují na požadavky, které Rada a Evropská rada vyjádřily ohledně vytvoření podpůrné struktury v oblasti azylu, a zapadají do rámce činnosti popsané v plánu politiky pro azyl, který Komise přijala v červnu 2008.Komise navrhuje, aby se zřídil Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu, který by měl institucionální formu regulační agentury a byl by pověřen usnadňováním a posilováním praktické spolupráce členských států v oblasti azylu a podporou zavádění společného azylového systému.Úřad bude mít institucionální formu regulační agentury, bude tedy institucí zřízenou Společenstvím, na niž se vztahuje článek 185 finančního nařízení. Znamená to, že bude z velké části financován z rozpočtu Evropských společenství. Vzhledem k tomu, že je třeba přispět k financování provozu úřadu a racionalizovat výdaje, a vzhledem k tomu, že Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu bude pověřen některými úkoly, které v současné době financuje Evropský uprchlický fond, je nutné snížit rozpočtové prostředky, které jsou v současné době přiděleny Evropskému uprchlickému fondu, a také snížit limit celkových prostředků fondu vyčleněných na financování akcí Společenství ze současných 10 % na 4 %.5.3. Cíle, očekávané výsledky a související ukazatele návrhu v kontextu rámce ABMCílem navrhovaných opatření je pozměnit rozhodnutí o zřízení Evropského uprchlického fondu na období 2008 až 2013 tak, aby se zjednodušilo využívání prostředků Společenství a aby se prostředky lépe rozdělily mezi Evropský uprchlický fond a budoucí Evropský podpůrný úřad pro otázky azylu.Procentní podíl prostředků, které jsou v současné době v Evropském uprchlickém fondu vyčleněny na akce Společenství, bude od roku 2010 snížen z 10 % na 4 % s tím, že se rozdíl převede do okruhu 3A finančního rámce a bude moci být v rámci ročního rozpočtového procesu přidělen na financování budoucího podpůrného úřadu.Návrh změny rozhodnutí o Evropském uprchlickém fondu nemění obecné cíle tohoto


text: fondu.5.4. Způsob provádění (orientační)Uveďte způsob realizace akce:X Centralizované řízeníX přímo ze strany Komiseٱ nepřímo na základě pověření pro:ٱ výkonné agentury,subjekty, které Společenství zřídila, uvedené v článku 185 finančního nařízení,ٱ vnitrostátní veřejné subjekty / subjekty pověřené veřejnou službou.X Sdílené nebo decentralizované řízeníX spolu s členskými státyX spolu se třetími zeměmi6. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ6.1. Monitorovací systémneuplatní se6.2. Hodnocení7. Opatření proti podvodůmNa akce se uplatňuje přímé centralizované řízení Komisí (akce Společenství, výdaje na technickou pomoc), které se provádí podle platných pravidel vymezených ve finančním nařízení a jeho prováděcích pravidlech. Pro smlouvy a dotace se použijí Komisí doporučené vzory, které umožní kontrolu ze strany Komise a Evropského účetního dvora.Obecná pravidla administrativního a finančního řízení akcí v členských státech budou obsahovat zvláštní ustanovení o řízení a kontrole projektů odpovědnými orgány a ustanovení o následných kontrolách prováděných Komisí a Evropským účetním dvorem.8. PODROBNOSTI O ZDROJÍCH8.1. Cíle návrhu z hlediska jejich finanční náročnosti ( Prostředky na závazky v milionech EUR )(Je třeba uvést cílové okruhy, akce a výstupy) | Druh výstupu | Prům. nákl. | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | Celkem |2010 | 2011 | 2012 | 2013 |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci[11] (XX 01 01) | A*/AD | 32 | 35 | 37 | 37,5 |B*, C*/AST | 58 | 64 | 70 | 70,5 |Zaměstnanci financovaní[12] podle čl. XX 01 02 | 14 | 16 | 17 | 18 |Ostatní zaměstnanci financovaní podle čl. XX 01 04/05 |CELKEM | 104 | 115 | 124 | 126 |8.2.2. Popis úkolů, které vyplývají z akceNázev | Popis | Počet |Řízení |Řízení | 4 |Vymezování politik a programů |Příprava politik | Vymezení strategií, právní základ | 4 |Vymezení programu | Vypracování ročního pracovního programu (např. rozhodnutí o financování) a konzultace mezi útvary | 1 |Propojení s příslušnými programy a akcemi Společenství | Koordinace mezi útvary pro zajištění doplňkovosti/synergie | 2 |Propojení s ostatními orgány a s členskými státy | Propojení s Radou/EP, které vyhovujícím způsobem zajistí předávání zpráv, informací, otázek a žádostí o briefingy | 2 |Informační a komunikační činnosti | 1. Poskytování informací a publicita 2. Internetový portál EUROPA | 2 |Propojení mezi výborem, předsednictvím a sekretariátem | 1 |Činnosti související s rozpočtem | APS,PNR,AAR,BIP,RAL – Příprava – Kontrola - Zpráva | 1,5 |Program: Příjem, výběr a zadávání projektů, finanční a právní závazky |Příprava výzev k podání nabídek | 2 |Příjem a hodnocení ročních a víceletých návrhů/programů | (včetně zaměstnanců zahrnutých do rubrik 12, 13, 14 a 15). | 10 |Rozhodnutí o zadání | 0,5 |Finanční závazek | Příprava, kontrola a uzavírání všech finančních závazků + pozdější změny | 2 |Právní závazek | Příprava, podpis a uzavírání všech právních závazků + pozdější změny | 4 |Program: Kontrola projektů |Platby – Zahajování operací | Příprava a zpracování veškerých předběžných, průběžných a závěrečných plateb (včetně podkladů) | 5 |Kontrola projektů | Příjem a hodnocení zpráv; žádosti o informace, návrhy návštěv | 20 |Zakázky, kontrola a audit |Předběžné ověřování transakcí, zavádění norem kontroly | Zavádění příslušných norem kontroly | 3 |Auditní systém | Zavedení a kontrola systému auditu


text: členských států (sdílené řízení) | 10 |Finanční audit | Následný audit výdajů / provádění | 8 |Interní audit | Ověření souladu s normami interní kontroly | 3 |Zadávání zakázek | Redakce, provádění a schvalování postupů zadávání zakázek na projekty a na technickou pomoc (hodnocení, studie...), včetně JPC a helpdesku pro zadávání zakázek | 8 |Zprávy | Zpráva zadavatele, výroční zprávy o činnosti, vztahy s Účetním dvorem | 2 |Podpůrné služby |Třídění a archivace | Databáze, digitální a papírová archivace | 3 |Hodnocení programu | Hodnocení předběžné - průběžné - závěrečné | 3 |Počítačová podpora | Vývoj specifických počítačových nástrojů pro účely kontroly a provádění | 4 |Režijní náklady |Administrativa (režijní náklady) | komunikační a informační systémy, překlady, řízení lidských zdrojů, logistika ... | 21 |126 |8.2.3. Původ lidských zdrojů (statutární pracovní místa)V případě více zdrojů uveďte vždy počet pracovních míst podle původu.X( Pracovní místa vyčleněná v současnosti na řízení programu, která mají být nahrazena nebo prodloužena( Pracovní místa předběžně vyčleněná v rámci procesu RSP/PNR na rok n( Pracovní místa, o něž je třeba požádat v příštím procesu RSP/PNR( Pracovní místa, jež mají být obsazena převedením stávajících zdrojů v rámci řídícího útvaru (interní přeobsazování)( Pracovní místa požadovaná pro rok n, avšak neplánovaná v procesu RSP/PNR dotyčného rokuPotřeby na lidské a administrativní zdroje budou pokryty z příspěvku poskytnutého řídícímu GŘ v rámci ročního procesu přidělování prostředků s ohledem na současná rozpočtová omezení.8.2.4. Další administrativní výdaje zahrnuté do referenční částky ( XX 01 04/05 – Výdaje na správu a řízení )v milionech EUR (na 3 desetinná místa)Rozpočtová linie | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | CELKEM |Evropský uprchlický fond |1 Technická a administrativní pomoc (včetně souvisejících personálních nákladů) |Další technická a administrativní pomoc |Statistiky o azylu, výměna informací, tematické schůze, projekty, internetová stránka, informatizované administrativní a finanční řízení, včetně vývoje a údržby počítačových systémů řízení | 0,250 | 0,250 | 0,250 | 0,250 | 1,000 |Studie (včetně hodnocení) | 0,200 | 0,200 | 0,150 | 0,100 | 0,650 |Schůzky odborníků | 0,050 | 0,050 | 0,050 | 0,050 | 0,200 |Publikace a informace | 0,000 | 0,000 | 0,050 | 0,100 | 0,150 |Celkem | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 0,500 | 2,000 |Naléhavá opatření |1 Technická a administrativní pomoc (včetně souvisejících personálních nákladů) |Další technická a administrativní pomoc |Statistiky o azylu, tematické schůze, projekty, internetová stránka, informatizované administrativní a finanční řízení, včetně vývoje a údržby počítačových systémů řízení | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 0,110 | 0,440 |Studie (včetně hodnocení) | 0,080 | 0,080 | 0,080 | 0,080 | 0,320 |Schůzky odborníků |Publikace a informace | 0,010 | 0,010 | 0,010 | 0,010 | 0,040 |Celkem | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,200 | 0,800 |8.2.5. Finanční náklady na lidské zdroje a související náklady ne zahrnuté v referenční částcev milionech EUR (na 3 desetinná místa)Druh lidských zdrojů | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | Celkem |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci (XX 01 01) | 10,98 | 12,08 | 13,05 | 13,18 | 49,29 |Zaměstnanci financovaní podle


text: čl. XX 01 02 (pomocní pracovníci, přidělení národní odborníci, smluvní zaměstnanci, atd.) (upřesněte rozpočtovou linii) | 1,70 | 1,95 | 2,07 | 2,20 | 7,92 |Náklady na lidské zdroje a související náklady celkem (NEzahrnuté do referenční částky) | 12,680 | 14,030 | 15,120 | 15,380 | 57,210 |Výpočet – Úředníci a dočasní zaměstnanciPřípadně by měl být uveden odkaz na bod 8.2.1.U přidělených národních odborníků se počítá s částkou 122 000 EUR na odborníka.Výpočet – Zaměstnanci financovaní podle článku XX 01 02Případně by měl být uveden odkaz na bod 8.2.1.U přidělených národních odborníků se počítá s částkou 122 000 EUR na odborníka.8.2.6 Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky v milionech EUR (na 3 desetinná místa) |2010 | 2011 | 2012 | 2013 | CELKEM |XX 01 02 11 01 – Služební cesty | 0,243 | 0,248 | 0,253 | 0,258 | 1,002 |XX 01 02 11 02 – Schůze a konference |XX 01 02 11 03 – Výbory | 0,518 | 0,528 | 0,539 | 0,550 | 2,135 |XX 01 02 11 04 – Studie a konzultace |XX 01 02 11 05 - Informační systémy |2. Ostatní výdaje na řízení celkem (XX 01 02 11) | 0,761 | 0,776 | 0,792 | 0,808 | 3,137 |3 Ostatní výdaje administrativního charakteru (upřesněte odkazem na rozpočtovou linii) |Administrativní výdaje celkem, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů (Nezahrnuté do referenční částky) | 11,993 | 13,197 | 14,184 | 14,416 | 68,015 |[pic][pic][pic][1] Úř. věst. L 144, 6.6.2007, s. 1-21.[2] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[3] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[4] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[5] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne [...] a rozhodnutí Rady ze dne [...].[6] KOM(2008) 360 v konečném znění[7] Úř. věst. L 144, 6.6.2007, s. 1.[8] Rozlišené položky, dále jen „RP”.[9] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.[10] Úř. věst. L 144, 6.6.2007, s. 1-21.[11] Tyto náklady NEJSOU zahrnuty do referenční částky.[12] Tyto náklady NEJSOU zahrnuty do referenční částky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52005PC0450
 Návrh Doporučení Evropského Parlamentu a Rady o nadnárodní mobilitě uvnitř Společenství pro účely všeobecného a odborného vzdělávání - Evropská charta kvality mobility /* KOM/2005/0450 konecném znení - COD 2005/0179 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 23.9.2005KOM(2005) 450 v konečném znění2005/0179 (COD)NávrhDOPORUČENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo nadnárodní mobilitě uvnitř Společenství pro účely všeobecného a odborného vzdělávání: Evropská charta kvality mobility(předložený Komisí)ODŮVODNĚNÍSOUVISLOSTI NÁVRHU |Odůvodnění a cíle návrhu Mobilita je jedním z hlavních cílů Evropské unie v oblasti politiky všeobecného a odborného vzdělávání stanovených v článcích 149 a 150 Smlouvy. Mobilita pomáhá rozvíjet evropské občanství a evropské povědomí pomocí zvyšování porozumění kulturní a jazykové rozmanitosti a podporuje také vytváření evropského prostoru všeobecného a odborného vzdělávání v souladu se strategickým cílem přijatým Evropskou Radou v Lisabonu v březnu 2000. Programy EU v oblasti všeobecného a odborného vzdělávání k tomuto cíli značně přispívaly již od svého počátku. Program Erasmus, v jehož rámci více než 1 milion mladých lidí absolvoval část svých vysokoškolských studií v jiném členském státě, je dobrým příkladem činnosti se symbolickým významem – jedné z mála činností EU, o které má představu velký počet jejích občanů. Tyto programy, které zahrnují školy, univerzity, odborné vzdělávání a přípravu a vzdělávání dospělých[1], přispěly k rozvoji pocitu „evropského občanství“ mezi účastníky i v jejich okolí – u rodičů, v rodině, mezi přáteli a kolegy v práci. Návrh sleduje především tyto cíle: ♣ stanovení společných zásad, jejichž dodržování povede k vyšší výkonnosti a účinnosti všech druhů organizované mobility pro účely vzdělávání, ♣ konkrétněji, poskytnutí orientačního bodu pro všechny zúčastněné strany v rámci integrovaného programu celoživotního vzdělávání navrženého Komisí na období 2007 až 2013. Předpokládá se, že přijetí tohoto návrhu přinese několik pozitivních výsledků: o Další podpoření mobility pro účely vzdělávání. Mobilita je cenným přínosem pro osobní rozvoj, a navíc umožňuje občanům EU uplatnit své základní právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států. o Mobilita obohacuje získávání znalostí v rámci vzdělávání a podporuje přenos vědomostí, čímž zvyšuje celkovou úroveň kvality evropských systémů všeobecného a odborného vzdělávání. To Evropě pomůže v její snaze stát se nejinovativnějším a nejvíce konkurenceschopným hospodářstvím založeným na znalostech na světě. o Očekává se také pozitivní vliv na trh práce, na kapacity výzkumu na evropské úrovni a (jak je uvedeno výše) na novou generaci programů všeobecného a odborného vzdělávání navržených Komisí v roce 2004. Cílem návrhu není vytvořit závazný evropský právní rámec. I kdyby to Smlouva umožňovala – což však neumožňuje – bylo by to zcela nevhodné. Nicméně členské státy se tímto doporučením mohou podle potřeby inspirovat. Doporučení je ve své podstatě zamýšleno jako orientační bod s cílem podpořit průhlednost a koordinaci postupů mobility a pomoci vytvořit prostředí vzájemného porozumění. |Obecné souvislosti Orgány EU přijaly za posledních pět let několik nástrojů souvisejících s mobilitou. Nejdůležitějšími z nich jsou tyto: Po neformálním setkání ministrů školství v Paříži v září 2000 podpořila Evropská rada v prosinci 2000 v Nice akční plán mobility. Plán obsahuje „sadu nástrojů“ s opatřeními týkajícími se mobility: propagace mobility, její financování, druhy


text: mobility a konečně úvahy o tom, jak nejlépe využít období mobility a zajistit uznávání získaných zkušeností. V červenci 2001 následovalo přijetí doporučení Evropského parlamentu a Rady 2001/613/ES o mobilitě pro studenty, osoby absolvující odbornou přípravu, dobrovolníky, učitele a školitele uvnitř Společenství[2]. Doporučením se vytvořil rámec pro podporu politické spolupráce ke zvýšení mobility v oblasti všeobecného a odborného vzdělávání. Doporučení si stanovilo za cíl odstranit překážky mobility a zajistit lepší přípravu a účinnější přijetí při příjezdu; a také se zabývá otázkou uznávání zkušeností získaných v zahraničí. V doporučení byla Komise také vyzvána, aby ustavila skupinu odborníků z členských států, kteří by koordinovali provádění doporučení. Tento návrh doporučení vychází z práce uvedené skupiny, která je nejnověji popsána ve dvouleté zprávě z roku 2004. V únoru 2002 přijala Komise akční plán pro dovednosti a mobilitu[3], jehož cílem je rozvinout zásadu volného pohybu pracovníků, zdůraznit význam mobility pro strategii zaměstnanosti EU a otevřít evropské trhy práce, aby byly od roku 2005 přístupné všem. Komise v roce 2006 zorganizuje Evropský rok mobility pracovníků s cílem zvýšit povědomí o některých legislativních otázkách v této oblasti, jako např. o převodu nároků na důchodové zabezpečení; o přínosu mobility pracovníků pro jejich profesní rozvoj; a o stávajících evropských nástrojích podporujících mobilitu. Navíc Komise ve svém sdělení z roku 2001 „Strategie mobility pro evropský výzkumný prostor“[4], který podpořila Rada[5], určila konkrétní činnosti na úrovni Společenství i na vnitrostátní úrovni s cílem využít mobility jako klíčového nástroje pro profesní rozvoj a pro uskutečňování evropského výzkumného prostoru a jako předpoklad pro zvýšení evropských kapacit a výkonnosti výzkumu. Otázky mobility byly následně začleněny do všeobecného pracovního programu „Vzdělávání a odborná příprava 2010“, který představuje část programu lisabonské strategie týkající se všeobecného a odborného vzdělávání. V rámci tohoto programu členské státy a Komise spolupracují na otázkách politik souvisejících se všeobecným a odborným vzděláváním. Otázky mobility jsou konkrétně zmíněny jako jeden ze 13 cílů tohoto programu, který schválila Evropská rada v březnu 2002 v Barceloně. V únoru 2004 Rada a Komise předložily Evropské radě svoji první společnou průběžnou zprávu[6] o tomto procesu. Zpráva zdůrazňuje potřebu zvýšit úroveň a kvalitu mobility v oblasti všeobecného a odborného vzdělávání. Jako součást následných prací v rámci pracovního programu „Vzdělávání a odborná příprava 2010“ skupina odborníků ustavená podle prvního doporučení vypracovala návrh „Charty pro kvalitu mobility v oblasti všeobecného a odborného vzdělávání“, jejíž podstata byla představena ministrům školství na neformálním setkání dne 12. července 2004 v Rotterdamu. Nizozemské předsednictví na základě diskuze došlo k závěru, že bylo dosaženo shody, co se týče zásad, a že by mohly odrážet kvalitativní aspekty mobility v nové generaci vzdělávacích programů.[7] Navržené doporučení, které do velké míry vychází z výše uvedené činnosti, představuje v jednoduché a srozumitelné podobě výše uvedené zásady a obohacuje je o materiál z jiných oblastí týkajících se mobility (jako například svět mládeže). Výraz „charta“ se používá ke zdůraznění základního charakteru navrhovaných zásad. Je nutné připomenout, že toto doporučení doplňuje stávající dokumenty v této oblasti, zejména Evropskou chartu pro výzkumné pracovníky[8]. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Navrhované doporučení doplňuje doporučení


text: Evropského parlamentu a Rady 2001/613/ES ze dne 10. července 2001 o mobilitě pro studenty, osoby absolvující odbornou přípravu, dobrovolníky, učitele a školitele uvnitř Společenství. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Návrh je zcela v souladu s vyhlášenými politikami a cíli Evropské unie. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů V oddíle 1 bylo uvedeno, jakým způsobem byl text připraven, a byla zde vymezena úloha pracovní skupiny sestávající z odborníků členských států, která byla ustavena na základě doporučení z roku 2001. Členové této skupiny, kteří zastupují členské státy, mají značné odborné zkušenosti a nebylo nutné využít dalších externích odborných konzultací. |Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Viz první zpráva o následných opatřeních po doporučení 2001/613/ES. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Potřeba návrhu, jeho rozsah a možný hospodářský a společenský dopad již byly projednány a podpořeny pracovní skupinou s členskými státy a neformálním setkáním ministrů školství v Rotterdamu ve dnech 11.–13. července 2004. Další analýza dopadů se nepovažuje za nutnou. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |Shrnutí navrhovaných opatření Doporučení sestává z deseti zásad, jež jsou určeny zejména vysílajícím a přijímajícím organizacím odpovědným za mobilitu. Lze je shrnout následovně: A. Před odjezdem: Zajistit, aby účastníci měli přístup ke spolehlivým zdrojům poradenství a informacím o příležitostech a podmínkách mobility; sestavit studijní plán, který vymezí rámec pro mobilitu; zajistit předchozí přípravu účastníka, zejména jazykovou přípravu, a zabezpečit, aby zkušenosti z mobility přispěly k osobnímu a profesnímu rozvoji. B. Během pobytu v hostitelské zemi: Poskytnout jazykovou a logistickou podporu účastníkům, včetně informací a/nebo pomoci týkající se cesty, pojištění, podmínek pobytu, sociálního zabezpečení, sociálních služeb, daňových otázek, ubytování atd.; určit poradce, který poskytne podporu a poradenství, a pomůže tak účastníkovi patřičně se integrovat. C. Po období mobility: Zajistit uznávání nebo osvědčení získaných diplomů nebo období absolvovaných studií/odborné přípravy; pomáhat účastníkům opětovně se začlenit do jejich sociálního, vzdělávacího nebo profesního prostředí, zejména po dlouhodobé mobilitě; posoudit výsledky mobility a při návratu účastníkům poradit, jak nejlépe využít poznatky získané v zahraničí. D. Všeobecně: Objasnit, kdo je zodpovědný za činnosti vyplývající z jednotlivých částí doporučení. Charta by se měla považovat za „univerzální“ v tom smyslu, že pokrývá všechny možné druhy vzdělávací mobility: formální a neformální vzdělávání; krátká a dlouhá období; škola, univerzita a učení se v zaměstnání; mladí a dospělí studenti apod. To znamená, že její znění je nevyhnutelně všeobecné; v rámci tak krátkého textu není možné pokrýt všechny možné případy. Její zásady bude tedy nutné přizpůsobit okolnostem a v některých případech budou některé z jejích bodů přiměřené pouze částečně. Zásady obsažené v chartě poskytují evropský referenční rámec, který musí být následně přizpůsoben konkrétním případům. |Právní základ Právním základem návrhu jsou čl. 149 odst. 4 a čl. 150 odst. 4 Smlouvy. Čl. 149 odst. 4 se týká všeobecného vzdělávání a čl. 150 odst. 4 odborného vzdělávání. Oba články umožňují Radě a Evropskému parlamentu, jež uplatňují zásadu spolurozhodování, přijímat doporučení pro dosažení svých cílů, jedním z nichž je vskutku


text: podpora mobility (čl. 149 odst. 2 druhá odrážka, čl. 150 odst. 2 třetí odrážka). |Zásada subsidiarity Zásada subsidiarity se použije, nespadá-li návrh do výlučné pravomoci Společenství. |Členské státy nemohou uspokojivě dosáhnout cílů návrhu z tohoto důvodu: |Z nadnárodní povahy mobility vyplývá, že je obtížné pokrýt mobilitu v rámci jednoho členského státu. |Postupy Společenství může být lépe dosaženo cílů návrhu z těchto důvodů: |Cíle návrhu nemohou členské státy provést tak účinně jako Unie. Z nadnárodní povahy mobility vyplývá, že je obtížné pokrýt mobilitu v rámci jednoho členského státu. |Využití neomezujícího nástroje Společenství poskytuje účinné prostředky pro přijetí uznávaného evropského orientačního bodu s cílem podpořit organizace ve všech členských státech. |Samotný dokument se omezuje na ty prvky, které lze smysluplně přijmout na evropské úrovni; například záležitosti ohledně sestavení a původu financování a otázky praktické organizace jsou ponechány těm, kteří jsou k tomu v členských státech nebo organizacích pro mobilitu oprávněni. |Návrh je proto v souladu se zásadou subsidiarity. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů: |Návrh nepřekračuje rámec toho, co je pro dosažení uvedených cílů nezbytné. Nezpůsobuje finanční nebo správní zátěž a nevyvolává výdaje. |Je třeba poznamenat, že členské státy prostřednictvím svých zástupců ve skupině odborníků ustavené podle doporučení z roku 2001 byly do této činnosti zapojeny a návrh podporují. |Volba nástrojů |Navrhované nástroje: doporučení |Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu/těchto důvodů: Tento návrh je pokračováním prvního doporučení (2001/613/ES) v této záležitosti a Společenství si tehdy zvolilo tuto formu nástroje. Viz také čl. 149 odst. 4. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |DALšÍ INFORMACE |Evropský hospodářský prostor Navržený právní akt se týká záležitostí EHP, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor. |1. 2005/0179 (COD)NávrhDOPORUČENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYo nadnárodní mobilitě uvnitř Společenství pro účely všeobecného a odborného vzdělávání: Evropská charta kvality mobility (text s významem pro EHP)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 149 odst. 4 a čl. 150 odst. 4 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise ([9]),s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ([10]),s ohledem na stanovisko Výboru regionů ([11]),v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy ([12]),vzhledem k těmto důvodům:(1) Mobilita v oblasti všeobecného a odborného vzdělávání je nedílnou součástí volného pohybu osob – základní svobody chráněné Smlouvou – a je jedním z hlavních cílů činnosti Evropské unie v oblasti všeobecného a odborného vzdělávání; je základním nástrojem pro vytvoření evropského prostoru všeobecného a odborného vzdělávání a pro rozvíjení evropského povědomí.(2) Posílení evropské mobility a výměny pro účely všeobecného a odborného vzdělávání je cílem pracovního programu, jehož prostřednictvím se má z Evropy do roku 2010 stát nejinovativnější a nejvíce konkurenceschopné hospodářství založené na znalostech[13]. Přispěje k tomu také zorganizování Evropského roku mobility pracovníků v roce 2006.(3) První doporučení Evropského parlamentu a Rady[14] bylo přijato v roce 2001 s cílem usnadnit činnost Společenství na podporu mobility.(4) Práce skupiny odborníků ustavené Komisí v souladu s bodem III písm. a) výše uvedeného doporučení a první zpráva o následných