text:
6
 Udělování povolení
 1. Každý podnik oprávněný poskytovat
 sítě elektronických komunikací má právo na přístup –elektronickými
 prostředky na vyžádání prostřednictvím jediného informačního
 místa – k veškerým informacím týkajícím se podmínek a postupů platných pro
 udělování povolení pro stavební práce nezbytné za účelem
 zavádění prvků sítí vysokorychlostních elektronických komunikací,
 včetně případných výjimek platných pro tyto prvky, pokud jde o
 některá nebo veškerá povolení požadovaná podle vnitrostátních právních
 předpisů.
 2. Každý podnik oprávněný poskytovat
 sítě elektronických komunikací má právo předkládat elektronickými
 prostředky prostřednictvím jediného informačního místa žádosti o
 povolení nutná pro stavební práce nezbytné za účelem zavádění
 prvků sítí vysokorychlostních elektronických komunikací. Jediné
 informační místo usnadňuje a koordinuje postup udělování
 povolení. Zejména zajistí, aby byly žádosti předány příslušným
 orgánům zúčastněným na udělování povolení platných pro
 dotčené stavební práce, a sleduje dodržování lhůt platných v souladu
 s odstavcem 3.
 3. Aniž jsou dotčeny jiné konkrétní
 lhůty nebo povinnosti stanovené k zajištění řádného
 průběhu řízení, platné v souladu s vnitrostátními právními
 předpisy nebo právními předpisy Unie, příslušné orgány povolení
 udělí či zamítnou do šesti měsíců od obdržení žádosti.
 Každé odmítnutí musí být řádně odůvodněno na základě
 objektivních, transparentních, nediskriminačních
 a přiměřených kritérií.
 4. Každý podnik oprávněný poskytovat
 sítě elektronických komunikací, kterému v důsledku nedodržení
 lhůt platných podle odstavce 3 vznikla škoda, má právo na náhradu škody od
 příslušného orgánu v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
 Článek 7
 Vybavení zastavěné v budovách
 1. Všechny nově postavené budovy v
 prostorách koncového uživatele, včetně prvků ve
 spoluvlastnictví, pro něž byla žádost o stavební povolení podána po [Úřad
 pro publikace: vložte přesné datum vstupu tohoto nařízení v platnost],
 musí být vybaveny fyzickou infrastrukturou připravenou pro
 vysokorychlostní připojení, zastavěnou v budově až do
 koncových bodů sítě. Stejná povinnost platí v případě
 významné renovace, pro niž byla žádost o stavební povolení podána po [Úřad
 pro publikace: vložte přesné datum vstupu tohoto nařízení v platnost].
 2. Všechny nově postavené vícebytové
 budovy, pro něž byla žádost o stavební povolení podána po [Úřad
 pro publikace: vložte přesné datum vstupu tohoto nařízení v platnost],
 musí být vybaveny soustřeďovacím bodem umístěným uvnitř
 budovy či mimo ni a přístupným pro poskytovatele sítí elektronických
 komunikací, jehož prostřednictvím je dostupné připojení
 k infrastruktuře připravené pro vysokorychlostní připojení,
 zastavěné v budově. Stejná povinnost platí v případě významné
 renovace vícebytové budovy, pro niž byla žádost o stavební povolení podána po [Úřad
 pro publikace: vložte přesné datum vstupu tohoto nařízení v platnost].
 3. Členské státy mohou pro určité
 kategorie budov, zejména budovy s jedním bytem nebo významné renovace,
 stanovit výjimky z povinností stanovených v odstavcích 1 a 2, pokud jsou
 náklady na splnění těchto povinností nepřiměřené. Tato
 opatření musí být řádně odůvodněná.
 Zúčastněným stranám musí být poskytnuta příležitost
 vyjádřit se v přiměřené lhůtě k návrhům
 opatření. Každé takové opatření se musí oznámit Komisi.
 Článek
 8
 Přístup
 k vybavení zastavěnému v budovách
 1. Každý poskytovatel veřejných
 komunikačních sítí má právo za účelem přístupu k fyzické
 infrastruktuře připravené pro vysokorychlostní připojení
 zastavěné v budově ukončit svou síť
 v soustřeďovacím bodě, pokud tak učiní na vlastní
 náklady a minimalizuje dopad na soukromý majetek.
 2.


text:
Každý poskytovatel veřejných
 komunikačních sítí má za přiměřených podmínek právo na
 přístup ke kterékoli stávající fyzické infrastruktuře připravené
 pro vysokorychlostní připojení, zastavěné v budově, pokud je
 duplikace technicky nemožná nebo ekonomicky neefektivní. Držitel práva k
 užívání fyzické infrastruktury zastavěné v budově umožní
 přístup za nediskriminačních podmínek.
 3. Pokud není dohody o přístupu podle
 odstavce 1 nebo 2 dosaženo do dvou měsíců od obdržení formální
 žádosti o přístup, má kterákoli ze stran právo obrátit se s věcí
 na příslušný vnitrostátní orgán pro řešení sporů, aby posoudil
 dodržení požadavků stanovených v uvedených odstavcích. Orgán pro
 řešení sporů plně zohlední zásadu proporcionality a vydá závazné
 rozhodnutí k vyřešení sporu v nejkratší možné době a v každém
 případě do dvou měsíců, aniž je dotčena možnost, aby
 se kterákoli strana s věcí obrátila na soud.
 4. Pokud infrastruktura připravená pro
 vysokorychlostní připojení, zastavěná v budově neexistuje,
 má každý poskytovatel veřejných komunikačních sítí právo ukončit
 prvky své sítě v prostorách účastníka služeb vysokorychlostních
 elektronických komunikací, pokud s tím souhlasí, pokud tak učiní na
 vlastní náklady a minimalizuje dopad na soukromý majetek.
 Článek 9
 Příslušné orgány
 1. Pokud členský stát neurčí jiné
 příslušné orgány, vykonává funkci vnitrostátního orgánu pro řešení sporů
 uvedeného v čl. 3 odst. 4, čl. 4 odst. 9, čl. 5 odst. 4 a
 čl. 8 odst. 3 vnitrostátní regulační orgán, který plní úkoly
 stanovené v článku 20 směrnice 2002/21/ES.
 2. Jakýkoli jiný vnitrostátní orgán pro
 řešení sporů určený členskými státy podle odstavce 1 musí
 být právně samostatný a funkčně nezávislý na všech
 provozovatelích sítí. Musí mít pravomoc ukládat provozovatelům sítí
 v případě porušení povinností vyplývajících z rozhodnutí
 přijatých při rozhodování sporu vhodné, účinné,
 přiměřené a odrazující sankce.
 3. Pokud členský stát neurčí jiné
 příslušné orgány, vykonává funkci jediného informačního místa
 uvedeného v článcích 4 a 6 vnitrostátní regulační orgán, který plní
 úkoly stanovené v článku 20 směrnice 2002/21/ES.
 4. Jakékoli jiné jediné informační místo
 určené členskými státy podle odstavce 3 musí mít pravomoc ukládat
 provozovatelům sítí v případě porušení povinností vyplývajících
 z čl. 4 odst. 3 a 8 vhodné, účinné, přiměřené a
 odrazující sankce.
 5. Členské státy oznámí Komisi totožnost
 každého příslušného orgánu určeného v souladu s tímto článkem k
 vykonávání úkolů podle tohoto nařízení do [Úřad pro
 publikace: vložte přesné datum: vstup tohoto nařízení v platnost]
 a veškeré jejich změny předtím, než takové určení nebo
 změna vstoupí v platnost.
 6. Proti veškerým rozhodnutím přijatým
 příslušnými orgány uvedenými v tomto článku se lze odvolat k soudu v
 souladu s vnitrostátními právními předpisy.
 Článek 10
 Přezkum
 Komise do [Úřad pro publikace: vložte
 přesné datum: vstup tohoto nařízení v platnost + 3 roky]
 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provádění tohoto
 nařízení. Zpráva obsahuje shrnutí dopadu opatření stanovených tímto
 nařízením a posouzení pokroku při plnění jeho cílů.
 Článek 11
 Vstup v platnost
 Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým
 dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda
 [1] Analysys Mason, 2008, Analysys

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
Mason 2012, WIK, 2008.
 [2] Analysys Mason, 2012. Odhad vychází z těchto
 předpokladů: 25 % zaváděné infrastruktury je ve stávajících
 kabelovodech, čímž se v této části dosáhne úspor kapitálových
 výdajů ve výši 75 %; 10 % zaváděné infrastruktury připojuje
 síť k nové bytové výstavbě a využívá se souběžné zavádění
 infrastruktury s ostatními subjekty / podniky veřejných služeb, čímž
 se uspoří 15–60 %; 5 % zaváděné infrastruktury připojuje
 síť k vícebytovým jednotkám s již položenými kabely, s úsporou
 20–60 %. Kromě toho vzniknou i sociální, environmentální a ekonomické
 přínosy.
 [3] Tento odhad je založen na investičním scénáři
 vypočítaném v rámci rozsáhlé studie společností Analysys Mason a
 Tech4i2 („Sociálněekonomické dopady širokopásmového připojení“,
 2013). Studie předpokládá, že cílů pro širokopásmové připojení
 v rámci Digitální agendy pro Evropu by bylo možné dosáhnout jen za
 scénáře počítajícího s výraznou intervencí, konkrétně
 investicemi do přístupových sítí nové generace ve výši 211 miliard EUR.
 Možné úspory byly vypočítány použitím uvedených procentních podílů na
 tuto částku.
 [4] „A New Strategy for the Single Market“ (Nová
 strategie pro jednotný trh), zpráva Maria Montiho předsedovi Evropské
 komise, 9. května 2010.
 [5] „Kroky směrem ke skutečnému vnitřnímu
 trhu s elektronickými komunikacemi do roku 2020“, Ecorys, TU Delft a TNO, únor
 2012.
 [6] COM(2012) 573.
 [7] Booz and Company, „Jak maximalizovat dopady
 digitalizace“, 2012.
 [8] Odhad Komise založený na vnitrostátních studiích
 (Liebenau, J., Atkinson, R., Karrberg, P., Castro, D. a Ezell, S., 2009, The
 UK Digital Road to Recovery (Digitální cesta Spojeného království k
 hospodářské obnově); Katz R.L. et al, 2009, The Impact of
 Broadband on Jobs and the German Economy (Dopad širokopásmového
 připojení na pracovní místa a německou ekonomiku).
 [9] Soudní dvůr ve věci De Coster (C-17/00,
 [2001] Sb. rozh. s. I-9445, bod 37) připomněl, že veškeré místní
 sekundární právní předpisy s vlivem na svobodu poskytování služeb
 musí být v souladu se zásadou proporcionality. Rovněž v souvislosti s
 parabolickými anténami Komise ve svém sdělení o obecné použitelnosti zásad
 volného pohybu zboží a služeb – články 28 a 49 – pokud jde o využívání
 parabolických antén (KOM(2001) 351 v konečném znění) zdůraznila
 že i když je každý členský stát odpovědný za stanovení podmínek,
 které musí být k instalaci a využívání parabolických antén splněny v rámci
 jeho vnitřního právního systému, některé vnitrostátní předpisy
 mohou nicméně ovlivnit to, jaké vysílání lze přijímat. Nepřímo
 tak ovlivňují distribuci široké škály služeb přenášených satelitem,
 které mají ze své povahy přeshraniční charakter, jako je televizní a
 rozhlasové vysílání, spolu s interaktivními službami („služby informační
 společnosti“). Tato vnitrostátní opatření proto musí být v souladu se
 základními zásadami Smlouvy, jako je volný pohyb zboží a svoboda poskytování
 služeb na jednotném trhu.
 [10] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.
 2887/2000 ze dne 18. prosince 2000 o zpřístupnění účastnického
 vedení, Úř. věst. L 336, 30.12.2000, s. 4.
 [11] Digitální agenda pro Evropu, sdělení Komise
 Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu
 výboru a Výboru regionů, KOM(2010) 245 ze dne 19. května 2010,
 zejména oddíl 2.4.1.
 [12] Závěry ze zasedání Evropské rady ze dne 1.–2.
 března 2012, EUCO 4/2/12, http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/12/st00/st00004-re02.en12.pdf,
 bod 15.


text:
[13] Sdělení Komise Radě, Evropskému parlamentu,
 Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru
 regionů, COM(2012) 573 ze dne 3. října 2012, klíčové
 opatření č. 9.
 [14] Závěry ze zasedání Evropské rady ze dne
 13.–14. prosince 2012, EUCO 205/12, http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_Data/docs/pressdata/en/ec/134353.pdf,
 bod 17.
 [15] Zprávu o výsledku veřejné konzultace je součástí
 zprávy o posouzení dopadů, která je připojena k tomuto návrhu
 (příloha I zprávy).
 [16] Viz http://daa.ec.europa.eu/content/special/crowdsourcing.
 [17] Zpráva založená na studii, kterou vypracovala Deloitte, a
 dále ověřená dalšími zdroji je součástí zprávy o posouzení
 dopadů připojené k tomuto návrhu (příloha II zprávy).
 [18] Tato zpráva je součástí zprávy o posouzení
 dopadů připojené k tomuto návrhu (příloha III zprávy).
 [19] Úplný seznam těchto zdrojů je uveden v
 bibliografii zprávy o posouzení dopadů.
 [20] Zpráva o posouzení dopadů je připojena
 k tomuto návrhu.
 [21] Viz věc C-66/04, bod 45, a věc C-217/04, bod 43.
 [22] Viz Analysys Mason, závěrečná zpráva pro GŘ
 pro informační společnost a média, podpora Evropské komise pro
 vypracování posouzení dopadů, jež doprovází iniciativu EU ke snižování
 nákladů na zavádění infrastruktury vysokorychlostního širokopásmového
 připojení (SMART 2012/0013).
 [23] Viz věc C-217/04, bod 47.
 [24] Viz například 8. bod odůvodnění
 směrnice o zlepšení právní úpravy 2009/140/ES, 22. bod
 odůvodnění rámcové směrnice, 1. a 4. bod odůvodnění
 nařízení (ES) č. 2887/2000/ES.
 [25] Viz věc 272/83 body 25 a 27.
 [26] Usnesení Evropského parlamentu ze dne 14. června 2012
 „Akt o jednotném trhu: další kroky k růstu“ (2012/2663(RSP)), bod 10.
 [27] Úř. věst. C ..., ..., s. ...
 [28] Úř. věst. C ..., ..., s. ...
 [29] KOM(2010) 245; viz také přezkum Digitální agendy,
 COM(2012) 784 final.
 [30] COM(2012) 573 final.
 [31] Závěry ze zasedání Evropské rady ze dne 13. a 14.
 prosince 2012, EUCO 205/12, bod 17.
 [32] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 33.
 [33] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 21.
 [34] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 7.
 [35] Úř. věst. L 108, 24.4.2002, s. 51.
 [36] Úř. věst. L 249, 17.9.2002, s. 21.
 [37] Úř. věst. L 108, 25.4.2007, s. 1.
 [38] Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 90.


text:
 |
 52012PC0730
 Návrh NAŘÍZENÍ RADY kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie horizontální státní podpory a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po železnici a silnici /* COM/2012/0730 final - 2012/0344 (NLE) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. CÍL A SOUVISLOSTI NÁVRHU
 V zájmu účinného prosazování práva a
 zjednodušení administrativy, aniž by se oslabil dohled Komise, opravňuje
 nařízení Rady (ES) č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití
 článků 92 a 93 Smlouvy o založení Evropského společenství na
 určité kategorie horizontální státní podpory (dále jen „zmocňovací
 nařízení“)[1] Komisi, aby prostřednictvím nařízení stanovila, že
 určité kategorie podpory jsou slučitelné se společným trhem a
 jsou vyňaty z oznamovací povinnosti podle čl. 108 odst. 3 SFEU. Jde o
 podpory de minimis[2], podpory ve prospěch malých a středních podniků,
 výzkumu a vývoje, ochrany životního prostředí, zaměstnanosti a
 vzdělávání a podpory, jež odpovídají mapě poskytování regionální
 podpory schválené Komisí pro každý členský stát.
 Ve svém sdělení o modernizaci státní
 podpory ze dne 8. května 2012[3] Komise
 poznamenala, že prosazování pravidel státní podpory by se mělo
 soustředit na případy s největším dopadem na vnitřní
 trh. Na jedné straně to předpokládá přísnější kontrolu
 velkých a potenciálně škodlivých podpor a na druhé straně
 zjednodušenou analýzu případů, které mají jen omezené účinky na
 obchod a omezený potenciál vážně narušit hospodářskou soutěž.
 Druhého z cílů je možné dosáhnout prostřednictvím přezkumu
 režimu výjimek, zejména oblasti působnosti nařízení Rady (ES) č.
 994/98, což by Komisi umožnilo uplatňovat blokové výjimky z oznamovací
 povinnosti na další kategorie podpory, kromě kategorií již zahrnutých do
 stávajícího zmocňovacího nařízení.
 Návrh s cílem zahrnout do
 zmocňovacího nařízení některé nové kategorie neznamená, že bude
 ve všech těchto kategoriích nutné ihned provádět blokovou výjimku,
 ani že veškerá opatření v rámci dané kategorie budou blokově
 vyňata v celém svém rozsahu. Umožňují spíše Komisi přijímat
 blokové výjimky postupně, jakmile Komise získá dostatečnou zkušenost
 ke stanovení jasných kritérií slučitelnosti pro určité druhy
 opatření státní podpory, které zajistí, že účinek na
 hospodářskou soutěž a obchod mezi členskými státy bude omezený.
 Stejný přístup byl uplatněn i v rámci stávajícího zmocňovacího
 nařízení: první blokové výjimky byly schváleny v roce 2001 – podpory
 na vzdělávání, podpora malým a středním podnikům, zatímco pro
 jiné typy podpor byly první výjimky přijaty až později, jakmile byly
 získány dostatečné zkušenosti – podpora zaměstnanosti v roce
 2002, regionální podpora v roce 2006 a podpora výzkumu a vývoje a podpora
 na ochranu životního prostředí až v roce 2008 na základě
 schválení nařízení o všeobecné blokové výjimce pro státní podpory (General
 Block Exemption Regulation on State Aids, GBER[4]).
 V budoucnu mohou být s přihlédnutím k získaným zkušenostem
 zapotřebí častější revize zmocňovacího nařízení, zejména
 s cílem patřičně zohlednit investice nutné vzhledem k
 vývoji vnitřního trhu a s tímto vývojem slučitelné. Po
 přijetí rozhodnutí o příštím víceletém finančním rámci Komise
 rovněž bez prodlení posoudí možnosti zjednodušení postupů státní
 podpory pro projekty spolufinancované v


text:
rámci strukturálních politik EU.
 Nové kategorie,
 které by měly být zahrnuty do zmocňovacího nařízení
 ·
 Státní podpora v oblastech kultury a zachování
 kulturního dědictví
 Nařízení Rady č. 994/98 zmocňuje Komisi k
 tomu, aby přijala nařízení o výjimkách pro všechny kategorie státních
 podpor ve prospěch malých a středních podniků. Na tomto
 základě by tedy Komise mohla blokově vyjímat státní podpory v oblasti
 kultury a zachování kulturního dědictví udělované malým a
 středním podnikům, jak jsou definovány v článku 167 SFEU
 podle stávajícího zmocňovacího nařízení. Taková výjimka by
 nicméně měla omezený význam, jelikož příjemci státních podpor,
 zejména z odvětví kinematografie a audiovizuálního odvětví, jsou
 často velké společnosti. Tyto případy způsobují
 značnou zátěž Komise a členských států, a to i když se
 často jedná o běžné případy s omezenou výši podpory.
 Jakmile bude tato kategorii podpory
 zařazena do zmocňovacího nařízení, Komise bude moci
 přijímat blokové výjimky, například pro opatření, která
 splňují kritéria revidovaného sdělení o filmu nebo pro opatření
 na propagaci kultury nebo zachování kulturního dědictví, která obvykle
 mají na obchod jen omezený dopad (např. četná jednotlivá oznámení
 obnovy chráněných budov nebo památek).
 V důsledku toho je potřeba
 pozměnit nařízení Rady č. 994/98 s cílem pokrýt tyto kategorie
 státních podpor.
 ·
 Státní podpora v oblasti přírodních
 katastrof
 Pokud jde o státní podpory
 na náhradu škod způsobených přírodními katastrofami, nařízení
 Rady č. 994/98 by, jak bylo vysvětleno výše, povolilo Komisi vyjmout
 podpory poskytnuté malým a středním podnikům, ale neumožňuje
 poskytnout podporu velkým společnostem. Blokové vynětí podpor v případě takových
 přírodních katastrof by členským státům umožnilo na tyto
 katastrofy rychle reagovat s cílem kompenzovat způsobené škody.
 Komise navíc mezitím získala
 s tímto druhem podpory dostatečné zkušenosti a je schopna jasně
 vymezit podmínky slučitelnosti ex ante. Pokud
 je podpora správně definována a omezena na materiální škody přímo
 způsobené přírodní katastrofou a pokud je její výše ověřena
 nezávislým subjektem, vynětí z oznamovací povinnosti se jeví jako
 oprávněné. V důsledku toho je
 potřeba pozměnit nařízení Rady č. 994/98 s cílem
 pokrýt tyto kategorie státních podpor i pro velké společnosti.
 ·
 Státní podpora spojená s určitými
 nepříznivými povětrnostními podmínkami při rybolovu
 Členské státy musí
 oznámit Komisi i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených
 určitými nepříznivými povětrnostními podmínkami při
 rybolovu. Částky podpory poskytnuté v této oblasti jsou většinou
 omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti. Nařízení
 (ES) č. 994/98 zplnomocňuje Komisi vyjmout takovou podporu
 z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta malým a středním
 podnikům. Nepříznivými povětrnostními podmínkami při
 rybolovu mohou být nicméně postiženy i velké společnosti.
 Komise již s tímto
 typem podpory získala dostatečné zkušenosti a na tomto základě mohou
 být definovány jasné podmínky slučitelnosti. V důsledku toho je potřeba pozměnit
 nařízení Rady č. 994/98 s cílem pokrýt tuto kategorii státních
 podpor.
 ·
 Státní podpora na inovace
 Nařízení Rady č. 994/98
 výslovně pokrývá výzkum a vývoj, ale nikoli inovace. Inovace se mezitím
 staly jedním z cílů EU jako součást iniciativy „Unie inovací“.
 Například podpora na inovace postupů a organizační inovace ve
 službách a podpora pro inovační klastry nemusí hospodářskou
 soutěž narušovat, pokud jsou dodrženy stanovené podmínky. Podpora na


text:
inovace v oblasti technologií a výrobků včetně
 finančních prostředků na demonstrační projekty a prototypy
 je již zahrnutá v článku 30 nařízení GBER. Nařízení Rady č.
 994/98 je proto třeba změnit tak, aby podpora na inovace mohla být
 v budoucnosti podporou, na kterou se vztahuje výjimka.
 ·
 Státní podpora v odvětví lesnictví a
 propagace produktů neuvedených v příloze I v odvětví
 potravinářství
 Na
 základě článku 42 SFEU se právní předpisy o
 hospodářské soutěži uplatňují na výrobu a obchod se
 zemědělskými produkty pouze v míře určené Evropským
 parlamentem a Radou. Některá
 opatření, kterých se netýká článek 42 SFEU a na které se tedy uplatňují
 obecná pravidla o hospodářské soutěži, jsou nicméně obsažena v
 programech na rozvoj zemědělství a venkova nebo pro propagaci a
 reklamu produktů neuvedených v příloze I v odvětví
 potravinářství a jsou předmětem specifických podmínek
 slučitelnosti podle pravidel o státní podpoře. To platí zejména v
 odvětví lesnictví a u podpor na propagaci produktů neuvedených v
 příloze I v odvětví potravinářství. Tento typ podpory mohl být
 dosud blokově vyňat, pouze pokud byl omezen na malé a střední
 podniky. S ohledem na bohaté zkušenosti s tímto typem opatření,
 které umožňují formulovat jasné podmínky slučitelnosti, by
 nařízení Rady č. 994/98 mělo být změněno, aby
 tyto kategorie státních podpor mohly být v budoucnosti vyňaty.
 ·
 Státní podpora na ochranu mořských biologických
 zdrojů
 V souladu s článkem 7 nařízení
 Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o Evropském
 rybářském fondu[5] se články 107, 108 a 109 Smlouvy uplatňují na podporu
 poskytovanou členskými státy ve prospěch podniků v odvětví
 rybářství, s výjimkou plateb, které členské státy
 uskutečnily na základě nařízení (ES) č. 1198/2006 a v
 souladu s ním. Dodatečná státní podpora na ochranu mořských
 biologických zdrojů má na obchod v rámci Unie obvykle omezený vliv,
 přispívá k plnění cílů EU v oblasti rybolovu a
 námořní politiky a nepředstavuje vážné narušení hospodářské
 soutěže. Kromě toho jsou poskytnuté
 částky obvykle omezené. Nařízení Rady č. 994/98 je proto
 třeba změnit tak, aby tyto kategorie státní podpory mohly být
 v budoucnosti vyňaty.
 ·
 Státní podpora pro amatérské
 sporty
 Značný počet případů
 spojených s amatérským sportem vůbec nepředstavuje podporu a
 jiné případy mají na obchod v rámci Unie pouze omezený vliv a
 nepředstavují vážné narušení hospodářské soutěže; kromě
 toho jsou poskytnuté částky obvykle omezené. Nařízení Rady
 č. 994/98 je proto třeba změnit tak, aby tyto kategorie
 státní podpory mohly být v budoucnosti vyňaty.
 ·
 Sociální podpora v oblasti
 dopravy pro obyvatele odlehlých regionů
 V
 oblasti dopravy již zvláštní pravidla existují, zejména nařízení Rady (ES)
 č. 1370/2007 o službách v silniční a železniční
 přepravě cestujících v obecném hospodářském zájmu.
 Neexistují však žádná zvláštní pravidla, pokud
 jde o podporu letecké a námořní dopravy. V rámci těchto
 odvětví získala Komise dostatečnou zkušenost při formulaci
 obecných kritérií slučitelnosti sociální podpory v oblasti dopravy pro
 obyvatele odlehlých regionů (zejména nejvzdálenější regiony a ostrovy
 / poloostrovy pojímané jako ostrovy v kontinentální EU). Tato podpora je
 obvykle relativně malá a nepředstavuje vážné narušení
 hospodářské soutěže. Nařízení Rady č. 994/98 je proto
 třeba změnit tak, aby tato


text:
kategorie státní podpory mohla být
 v budoucnosti vyňata.
 ·
 Státní podpora pro
 odvětví dopravy podle článku 93 SFEU
 Článek 9
 nařízení č. 1370/2007 v současnosti osvobozuje od
 povinnosti předběžného oznamování, která je stanovena v čl.
 108 odst. 3 SFEU, vyrovnávací platby za závazek veřejné služby při
 přepravě osob nebo za plnění tarifních závazků stanovených
 obecnými pravidly, přičemž vyrovnávací platby jsou vypláceny podle
 uvedeného nařízení.
 V rámci rozdělení kompetencí mezi
 Radou a Komisí zavedeného Lisabonskou smlouvou a stanoveného v čl.
 108 odst. 4 a článku 109 SFEU je na Radě, aby určila kategorie
 podpory osvobozené od oznamování státní podpory, ale je na Komisi, aby
 stanovila přesná pravidla týkající se takové výjimky. S cílem uvést
 do souladu s těmito ustanoveními výjimku týkající se vyrovnávací
 platby za závazek veřejné služby by tato kategorie měla být začleněna
 do rozsahu působnosti nařízení Rady č. 994/98. Ustanovení
 článku 9 nařízení č. 1370/2007 by měla přestat platit
 6 měsíců po vstupu v platnost nařízení přijatého Komisí a
 týkajícího se této kategorie státní podpory. Komise
 v současnosti očekává, že taková bloková výjimka by obsahově
 odpovídala současné výjimce, pokud nařízení č. 1370/2007 nebude
 změněné plánovanými legislativními návrhy týkajícími se odvětví
 železniční dopravy.
 ·
 Státní podpora pro některé širokopásmové
 infrastruktury
 V posledních letech
 získala Komise rozsáhlé zkušenosti s podporou pro odvětví širokopásmového
 připojení a vypracovala pokyny. Na tomto základě může Komise
 formulovat přesná kritéria slučitelnosti, která by umožnila blokovou
 výjimku u podpor pro určité typy infrastruktury širokopásmového
 připojení za zvláštních podmínek. Týká se to podpory
 na základní širokopásmové připojení v oblastech, kde neexistuje žádná
 širokopásmová infrastruktura a kde taková infrastruktura nebude
 pravděpodobně v blízké budoucnosti rozvinuta („bílé“ oblasti), a malá
 jednotlivá opatření podpory, která se týkají vysokorychlostního
 přístupu nové generace („NGA“) na „bílých místech z hlediska NGA“.
 Kromě toho by se bloková výjimka mohla
 vztahovat na stavebně-inženýrské práce širokopásmového připojení a na
 pasivní širokopásmovou infrastrukturu. Finanční prostředky pro
 stavebně-inženýrské práce mohou v mnoha případech znamenat
 státní podporu, pokud se jedná o instalaci vyhrazené telekomunikační
 infrastruktury (kabelovodů). Pasivní širokopásmová struktura zahrnuje
 instalaci kabelovodů i nenasvícených optických vláken. Podporuje
 hospodářskou soutěž, protože infrastruktura může být používána
 různými provozovateli (pevného, bezdrátového, mobilního spojení), nemá
 dopředu určený přístup nebo technologii a je obvykle
 vlastněna veřejnými orgány, které nemají zájem diskriminovat
 některé operátory. Bloková výjimka pro stavebně-inženýrské práce a
 pro pasivní širokopásmovou infrastrukturu by mohla urychlit investice, protože
 (malé) místní orgány často raději podpoří tyto činnosti,
 než aby přijímaly programy na budování širokopásmových sítí a musely
 dodržovat komplexnější podmínky státní podpory. Komise získala
 v oblasti podpory pro pasivní infrastrukturu dostatečné zkušenosti.
 Bloková výjimka může podnítit častější využití podpory ve
 venkovských oblastech, kde stávající pasivní infrastruktura není vhodná.
 Nařízení Rady č.
 994/98 je proto třeba změnit tak, aby tyto kategorie státní podpory
 mohly být v budoucnosti vyňaty.
 Stanovení kategorií podpory, na které
 se vztahuje bloková výjimka
 V čl. 1 odst. 2 písm. c) je
 stanoveno, že pro každou kategorii blokově vyňatých podpor by prahy
 měly být „vyjádřené buď jako výše podpory v poměru k
 souhrnu nákladů, které je možné zahrnout, nebo v podobě maximální
 výše podpory“.


text:
Vzhledem k rozvoji nových typů
 podpůrných státních opatření, jako jsou nástroje finančního
 inženýrství nebo různé druhy rizikového kapitálu, má Komise za to, že
 definice prahů by měla být aktualizována, aby zahrnula možnost
 blokového vynětí také těchto nových typů podpory. Mělo by tedy být možné stanovit prahové hodnoty nejen
 s ohledem na intenzitu podpory nebo maximální výši podpory, ale také pokud jde
 o maximální objem státních finančních prostředků, a to bez
 ohledu na to, zda představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst.
 1 SFEU či nikoli. Nařízení Rady
 č. 994/98 by mělo být odpovídajícím způsobem
 změněno.
 Ustanovení týkající se
 transparentnosti
 Ustanovení čl. 3
 odst. 2 nařízení č. 994/98 stanoví, že „při
 uskutečňování režimů podpory nebo jednotlivé podpory
 poskytnutých mimo jakýkoliv režim, které byly vyňaty podle takových
 nařízení, předloží členské státy Komisi vzhledem k jejich
 zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie souhrny
 informací o režimech podpory nebo jednotlivých podporách, na které se
 nevztahuje vynětí“.
 V roce 1998, kdy bylo
 přijato nařízení č. 994/98, se zveřejnění těchto
 souhrnů v Úředním věstníku jevilo jako nejvhodnější
 prostředek. Nicméně vzhledem k významnému nárůstu úředních
 jazyků a k rozvoji nových prostředků komunikace by
 zveřejňování těchto souhrnů na internetové stránce Komise
 zvýšilo transparentnost, urychlilo lhůty pro zveřejnění a
 snížilo administrativní zátěž, protože pro zúčastněné strany,
 zejména podniky, je jednodušší sledovat internetovou stránku Komise než
 Úřední věstník.
 Povinnost zveřejnit v Úředním
 věstníku uvedené souhrny by tedy měla být nahrazena povinností
 zveřejnit informace na internetových stránkách Komise. Nařízení Rady č. 994/98 by mělo být
 odpovídajícím způsobem změněno.
 Ustanovení
 týkající se postupu pro přijetí nařízení o výjimkách Komisí
 V souladu s ustanoveními článku 8 nařízení
 č. 994/98 musí Komise ještě před přijetím
 nařízení o výjimkách konzultovat návrh s poradním výborem pro státní
 podpory. Komise se domnívá, že aby mohly zúčastněné strany
 předložit své připomínky a zajistit tak lepší transparentnost,
 měly by být návrhy předpisů zveřejňovány ve stejné
 době, kdy je konzultován poradní výbor.
 Vzhledem k k rozvoji nových
 elektronických komunikačních médií má Komise za to, že nejrychlejší a
 nejúčinnější postup zveřejnění návrhu nařízení je
 zveřejnění návrhu na její internetové stránce, a nikoli v Úředním
 věstníku. To lépe umožní zúčastněným
 stranám návrhy komentovat a sníží administrativní zátěž i zpoždění.
 Výše uvedená ustanovení článku 8
 nařízení Rady č. 994/98 by měla být odpovídajícím způsobem
 změněna.
 2. SOULAD S OSTATNÍMI POLITIKAMI A CÍLI
 UNIE
 Tento návrh je
 klíčovým prvkem modernizace státní podpory v EU, iniciativy zahájené
 na základě sdělení Komise ze dne 8. května 2012[6] a uvádějící ctižádostivý program reforem
 státní podpory. Měla by přispívat k všeobecným cílům Unie,
 zejména pokud jde o cíl zaměřit se na vymáhání práva v oblasti
 státní podpory u případů s největším dopadem na vnitřní trh
 a pokud jde o strategii EU 2020, s cílem podpořit růst na posíleném,
 dynamickém a konkurenceschopném vnitřním trhu.
 Aby bylo dosaženo
 cílů této strategie, navrhuje Komise zvýšit počet kategorií podpor,
 které je možné vyjmout z oznamovací povinnosti, a snížit tak byrokracii a
 počet opatření podpory, jež je třeba oznamovat. Pro dotčené
 kategorie a předpokládané blokové výjimky by měly být stanoveny
 podmínky slučitelnosti,


text:
které se zaměří na ty druhy podpory,
 které budou skutečně přispívat k dosažení cílů strategie EU
 2020.
 3. PRÁVNÍ HLEDISKA
 ·
 Právní základ
 Právním základem tohoto
 návrhu je článek 109 SFEU, který umožňuje Radě přijímat
 veškerá potřebná nařízení, zejména s cílem stanovit podmínky pro
 uplatňování čl. 108 odst. 3 SFEU a kategorie podpor, které jsou z uvedeného
 postupu vyňaty. Rada musí
 rozhodnout kvalifikovanou většinou na návrh Komise a po konzultaci s
 Evropským parlamentem.
 ·
 Subsidiarita a proporcionalita
 Návrh spadá do
 výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
 Tato iniciativa nezachází
 dále, než je potřebné pro dosažení jejího cíle, a je tudíž ve shodě
 se zásadou proporcionality.
 ·
 Volba nástrojů
 Navrhovaný nástroj: nařízení.
 Nařízení je jediným
 právním nástrojem, který je vhodný pro změnu nařízení (ES) č.
 994/98.
 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh
 nemá žádné negativní důsledky pro rozpočet Unie.
 2012/0344 (NLE)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ RADY
 kterým se mění nařízení Rady (ES)
 č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93
 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie
 horizontální státní podpory a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES)
 č. 1370/2007 ze dne 23. října 2007 o veřejných službách v
 přepravě cestujících po železnici a silnici
 (Text s významem pro EHP)
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o
 fungování Evropské unie, a zejména na článek 109 této smlouvy,
 s ohledem na návrh
 Evropské komise,
 s ohledem na stanovisko
 Evropského parlamentu,[7]
 s ohledem na stanovisko
 Evropského hospodářského a sociálního výboru,[8]
 s ohledem na
 stanovisko Výboru regionů,[9]
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Nařízení Rady (ES)
 č. 994/98 ze dne 7. května 1998 o použití článků 92 a 93
 Smlouvy o založení Evropského společenství na určité kategorie
 horizontální státní podpory[10]
 zmocňuje Komisi prohlásit prostřednictvím nařízení, že
 některé specifikované kategorie státních podpor jsou slučitelné s
 vnitřním trhem a nevztahuje se na ně oznamovací povinnost podle
 čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
 (2) Nařízení (ES) č.
 994/98 zmocňuje Komisi vyhlásit v souladu s článkem 107 Smlouvy, že
 za určitých podmínek je podpora ve prospěch malých a středních
 podniků, podpora ve prospěch výzkumu a vývoje, podpora ve
 prospěch ochrany životního prostředí, podpora ve prospěch
 zaměstnanosti a vzdělávání a podpora, jež odpovídá mapě
 poskytování regionální podpory schválené Komisí pro každý členský stát, slučitelná
 s vnitřním trhem a nevztahuje se na ni oznamovací povinnost podle čl.
 108 odst. 3 Smlouvy.
 (3) Nařízení (ES) č.
 994/98 opravňuje Komisi vyjmout podpory na výzkum a vývoj, avšak nikoliv
 na inovace. Inovace se mezitím staly jednou z prioritních politik Unie v rámci
 iniciativy „Unie inovací“, jedné ze stěžejních iniciativ strategie Evropa
 2020. Navíc mnohá opatření podpory na inovace jsou menšího významu a
 nenarušují význačně hospodářskou soutěž.
 (4) Členské státy jsou
 v současnosti povinny Komisi oznamovat příslušné návrhy státních
 podpor v oblasti kultury a zachování kulturního dědictví. Nařízení
 (ES) č. 994/98 zmocňuje Komisi, aby udělila výjimku na podporu
 poskytnutou malým a středním podnikům, ale taková výjimka má
 v oblasti kultury omezené použití, protože příjemci jsou často
 velké podniky. Malé projekty v oblasti kultury a zachování kulturního
 dědictví, a to i když jsou


text:
prováděny většími společnostmi,
 nevedou obvykle k žádným význačným narušením hospodářské
 soutěže a nedávné případy ukázaly, že taková podpora má na obchod
 omezený účinek.
 (5) Členské státy musí
 oznámit Komisi i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených
 přírodními katastrofami. Částky podpory poskytnuté v této
 oblasti jsou většinou omezené a mohou být definovány jasné podmínky
 slučitelnosti. Nařízení (ES) č. 994/98 zplnomocňuje Komisi
 vyjmout takovou podporu z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta
 malým a středním podnikům. Velké společnosti však mohou být
 přírodními katastrofami rovněž postiženy. Ze zkušeností Komise
 vyplývá, že taková podpora nevede k žádným významným narušením
 hospodářské soutěže a že na základě získaných zkušeností lze
 definovat jasné podmínky slučitelnosti.
 (6) Členské státy musí
 oznámit Komisi i opatření státní podpory na náhradu škod způsobených
 určitými nepříznivými povětrnostními podmínkami při
 rybolovu. Částky podpory poskytnuté v této oblasti jsou většinou
 omezené a mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti. Nařízení
 (ES) č. 994/98 zplnomocňuje Komisi vyjmout takovou podporu
 z oznamovací povinnosti, pouze pokud je poskytnuta malým a středním
 podnikům. Nepříznivými povětrnostními podmínkami při
 rybolovu mohou být nicméně postiženy i velké společnosti. Ze
 zkušeností Komise vyplývá, že taková podpora nevede k žádným významným narušením
 hospodářské soutěže a že na základě získaných zkušeností lze
 definovat jasné podmínky slučitelnosti.
 (7) V souladu
 s článkem 42 Smlouvy se pravidla státní podpory za určitých
 podmínek nevztahují na některá opatření podpory ve prospěch
 zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy.
 Článek 42 se nicméně nevztahuje na odvětví lesnictví a produkty
 neuvedené v příloze I. Proto je
 v současnosti možné vyjmout na základě nařízení (ES)
 č. 994/98 podporu v odvětví lesnictví a pro produkty neuvedené
 v příloze I v odvětví potravinářství, pouze pokud je
 omezena na malé a střední podniky. Komise by měla mít možnost vyjmout
 určité druhy podpory ve prospěch odvětví lesnictví zahrnuté do
 programů rozvoje venkova a rovněž podpory ve prospěch propagace
 produktů neuvedených v příloze I v odvětví potravinářství
 tam, kde jsou podle zkušeností Komise narušení hospodářské soutěže
 omezená a lze definovat jasné podmínky slučitelnosti.
 (8) V souladu s článkem
 7 nařízení Rady (ES) č. 1198/2006 ze dne 27. července 2006 o
 Evropském rybářském fondu[11]
 se články 107, 108 a 109 Smlouvy uplatňují na podporu poskytovanou
 členskými státy ve prospěch podniků v odvětví
 rybářství, s výjimkou plateb, které členské státy
 uskutečnily na základě nařízení (ES) č. 1198/2006 a v
 souladu s ním. Dodatečná státní podpora na ochranu mořských
 biologických zdrojů má na obchod v rámci Unie obvykle omezený vliv,
 přispívá k plnění cílů EU v oblasti rybolovu a
 námořní politiky a nepředstavuje vážné narušení hospodářské
 soutěže. Poskytnuté částky podpory jsou většinou omezené a mohou
 být definovány jasné podmínky slučitelnosti.
 (9) V odvětví
 amatérského sportu mají veřejná podpůrná opatření, pokud
 představují státní podporu, na obchod v rámci Unie omezený vliv a
 nepředstavují vážné narušení hospodářské soutěže. Kromě
 toho jsou poskytnuté částky obvykle omezené. Na
 základě zkušeností mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti
 a lze tak zajistit, aby podpora amatérskému sportu neznamenala vážné narušení
 hospodářské soutěže.
 (10) Pokud jde o podporu v oblasti
 letecké a námořní přepravy, podle zkušeností Komise


text:
nezpůsobuje
 sociální podpora v oblasti dopravy pro obyvatele odlehlých regionů, pokud
 je poskytována nezávisle na totožnosti dopravce, výrazná narušení
 hospodářské soutěže a je možné stanovit jasné podmínky
 slučitelnosti.
 (11) Pokud jde o podporu pro
 železniční, silniční a vnitrozemskou vodní dopravu, článek 93
 Smlouvy stanoví, že podpora, která odpovídá potřebě koordinovat
 dopravu nebo představuje náhradu za určitá plnění související s pojmem
 veřejné služby, je slučitelná se Smlouvami. Článek 9
 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 ze dne 23.
 října 2007 o veřejných službách v přepravě cestujících po
 železnici a silnici[12]
 v současnosti osvobozuje od povinnosti předběžného oznamování
 stanovené v čl. 108 odst. 3 SFEU vyrovnávací platby za závazek
 veřejné služby při přepravě osob nebo za plnění
 tarifních závazků stanovených obecnými pravidly, přičemž
 vyrovnávací platby jsou vypláceny podle uvedeného nařízení. S cílem uvést
 do souladu přístup k nařízením o blokových výjimkách
 v oblasti státní podpory a ve shodě s postupy stanovenými
 v čl. 108 odst. 4 a 109 Smlouvy by podpory pro koordinaci dopravy
 nebo náhrady za určitá plnění související s pojmem veřejné
 služby, uvedené v článku 93 Smlouvy, měly být
 začleněny do působnosti nařízení (ES) č. 994/98. Článek 9 nařízení (ES) č. 1370/2007
 by tedy měl být zrušen s účinností 6 měsíců po vstupu
 v platnost nařízení přijatého Komisí a týkajícího se této kategorie
 státní podpory.
 (12) V posledních letech získala
 Komise rozsáhlé zkušenosti s podporou pro odvětví širokopásmového
 připojení a vytvořila pokyny[13].
 Ze zkušeností Komise vyplývá, že podpory pro některé typy širokopásmové
 infrastruktury nevedou k žádným významným narušením trhu a mohou být blokově
 vyňaty, za předpokladu splnění určitých podmínek
 slučitelnosti. Týká se to podpory na základní širokopásmové připojení
 v oblastech, kde neexistuje žádná širokopásmová infrastruktura a kde taková
 infrastruktura nebude pravděpodobně v blízké budoucnosti rozvinuta
 („bílé“ oblasti), a podpory pro malá jednotlivá opatření podpory, která se
 týkají sítí vysokorychlostního přístupu nové generace („NGA“), kde
 neexistuje NGA infrastruktura a kde taková infrastruktura nebude
 pravděpodobně v blízké budoucnosti rozvinuta . Týká se to také
 stavebně-inženýrských prácí širokopásmového připojení a pasivní
 širokopásmovou infrastruktury, kde již Komise získala základní zkušenost a
 mohou být definovány jasné podmínky slučitelnosti.
 (13) Oblast působnosti
 nařízení (ES) č. 994/98 by proto měla být rozšířena na
 takové kategorie podpory.
 (14) V nařízení (ES) č.
 994/98 se vyžaduje, aby pro každou kategorii podpor, u kterých Komise zavádí
 nařízení o blokových výjimkách, byly prahy vyjádřené buď jako
 výše podpory v poměru k souhrnu způsobilých nákladů nebo v
 podobě maximální výše podpory. Tato podmínka znesnadňuje blokové
 výjimky na opatření zahrnující podpůrná státní opatření, které v
 důsledku zvláštního způsobu, jakým byly koncipovány, nemohou být
 vyjádřeny jako intenzita podpory nebo jako maximální výše podpory, jako
 jsou například nástroje finančního inženýrství nebo určité formy
 opatření k propagaci investic rizikového kapitálu. To je
 způsobeno zejména skutečností, že taková komplexní opatření
 mohou zahrnovat podporu na různých úrovních (přímí příjemci,
 zprostředkující příjemci, nepřímí příjemci). S ohledem na
 rostoucí význam takových opatření a jejich přínosu pro cíle Unie by
 měla být při umožnění výjimek u těchto opatření
 zajištěna větší flexibilita. Mělo by tedy být možné stanovit
 prahové hodnoty,


text:
pokud jde o maximální objem státních finančních
 prostředků bez ohledu na to, zda představují státní podporu.
 (15) Nařízení (ES) č.
 994/98 vyžaduje po členských státech, aby předložily souhrny
 informací týkajících se podpor, které poskytly a které jsou pokryty
 nařízením o výjimkách. Jejich zveřejnění je nezbytné pro
 zabezpečení transparentnosti opatření přijatých členskými
 státy. Jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské
 unie bylo nejúčinnějším prostředkem v době, kdy bylo
 nařízení (ES) č. 994/98 přijato. Nicméně s ohledem na
 rozvoj elektronických komunikačních prostředků je
 zveřejnění těchto souhrnů na internetových stránkách Komise
 stejně rychlé a zvýší transparentnost ku prospěchu
 zúčastněných třetích stran. Je proto třeba nahradit
 zveřejnění uvedených souhrnů v Úředním věstníku
 zveřejněním na internetových stránkách Komise.
 (16) Obdobně by se návrhy
 nařízení a ostatní dokumenty, které má zkoumat poradní výbor pro státní
 podporu v souladu s nařízením (ES) č. 994/98, měly
 zveřejňovat na internetových stránkách Komise, a nikoli v Úředním
 věstníku Evropské unie, aby byla zabezpečena větší
 transparentnost, snížena administrativní zátěž a zkrácena lhůta pro
 zveřejnění.
 (17) Konzultační postup
 zavedený v článku 8 nařízení (ES) č. 994/98 stanoví, že poradní
 výbor pro státní podpory musí být před zveřejněním návrhu
 nařízení konzultován. Nicméně v zájmu větší transparentnosti by
 měl být návrh nařízení zveřejněn na internetu ve stejné době,
 kdy probíhá první konzultace Komise a poradního výboru.
 (18) Nařízení (ES) č.
 994/98 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
 PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
 Článek 1
 Nařízení (ES) č. 994/98 se
 mění takto:
 (1)
 Článek 1 se mění takto:
 (a)
 v odst. 1 se písm. a) nahrazuje tímto:
 „a) podpora ve prospěch:
 i) malých a středních podniků;
 ii) výzkumu, vývoje a inovací;
 iii) ochrany životního prostředí;
 iv) zaměstnanosti a vzdělávání;
 v) kultury a zachování kulturního
 dědictví;
 vi) nápravy škod způsobených
 přírodními katastrofami;
 vii) nápravy škod
 způsobených některými nepříznivými povětrnostními
 podmínkami při rybolovu;
 viii) odvětví lesnictví a propagace
 produktů neuvedených v příloze I v odvětví
 potravinářství;
 ix) ochrany mořských biologických
 zdrojů;
 x) amatérského sportu;
 xi) obyvatel odlehlých regionů na
 dopravu, pokud má podpora sociální charakter a je poskytována nezávisle na
 totožnosti dopravce;
 xii) koordinace dopravy nebo náhrad za
 určitá plnění související s pojmem veřejné služby stanovená
 v článku 93 Smlouvy;
 xiii) základní širokopásmové infrastruktury a malých
 jednotlivých opatření podpory infrastruktury, která se týkají
 vysokorychlostního přístupu nové generace v oblastech, kde buď
 neexistuje žádná širokopásmová infrastruktura nebo kde taková infrastruktura
 nebude pravděpodobně v blízké budoucnosti rozvinuta,
 stavebně-inženýrské práce širokopásmového připojení a pasivní
 širokopásmové infrastruktury.“
 (b)
 v odst. 2 se písm. c) nahrazuje tímto:
 „c) prahy vyjádřené jako výše podpory v
 poměru k souhrnu nákladů, které je možné zahrnout, nebo v podobě
 maximální výše podpory nebo maximálního objemu státních finančních
 prostředků;“
 (2)
 Čl. 3 odst. 2 se nahrazuje tímto:
 „Při uskutečňování režimů
 podpory nebo jednotlivé podpory poskytnutých mimo jakýkoliv režim, které byly
 vyňaty podle takových nařízení, předloží členské státy
 Komisi vzhledem k jejich zveřejnění na internetových stránkách Komise
 souhrny informací o režimech podpory nebo jednotlivých podporách, na které se
 nevztahuje vynětí.“
 (3)
 Článek 8 se mění takto:
 (a)
 v odst. 1 se písm. a) nahrazuje tímto:
 „a) současně s uveřejněním
 jakéhokoli


text:
návrhu nařízení v souladu s článkem 6;“
 (b)
 v odst. 2 se druhá věta nahrazuje tímto:
 „K oznámení o svolání zasedání se přikládají
 projednávané návrhy a dokumenty, přičemž mohou být
 zveřejněny na internetových stránkách Komise.“
 Článek 2
 Nařízení (ES) č. 1370/2007 se
 mění takto:
 Článek 9 nařízení bude zrušen s
 účinností 6 měsíců po vstupu v platnost nařízení Komise
 týkajícího se kategorie státní podpory, jíž se týká čl. 1 písm. a) bod
 xii) nařízení Rady (ES) č.994/98.
 Článek 3
 Toto nařízení vstupuje v platnost
 dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné
 ve všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za
 Radu
 předseda
 [1] Úř. věst. L 142, 14.5.1998, s. 1.
 [2] Možnost jejich vynětí je stanovena
 v článku 2 nařízení (ES) č. 994/98.
 [3] COM(2012) 209 final.
 [4] Nařízení Komise (ES) č. 800/2008 ze dne 6.
 srpna 2008, kterým se v souladu s články 87 a 88 Smlouvy prohlašují
 určité kategorie podpory za slučitelné se společným trhem
 (obecné nařízení o blokových výjimkách), Úř. věst. L 214,
 9.8.2008, s. 3.
 [5] Úř. věst. L 223, 15.8.2006, s. 1.
 [6] COM(2012) 209 final.
 [7] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].
 [8] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].
 [9] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].
 [10] Úř. věst. L 142, 14.5.1998, s. 1.
 [11] Úř. věst. L 223, 15.8.2006, s. 1.
 [12] Úř. věst. L 315, 3.12.2007, s. 1.
 [13] Pokyny Společenství k použití pravidel státní podpory
 ve vztahu k rychlému zavádění širokopásmových sítí, Úř. věst. C
 235, 30.9.2009, s. 7.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 3.8.2016
 COM(2016) 493 final
 2016/0238(COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,
 kterým se zavádí víceletý plán pro populace žijící při dně v Severním moři a rybolov využívající tyto populace a ruší nařízení Rady (ES) č. 676/2007 a (ES) č. 1342/2008
 {SWD(2016) 267 final}{SWD(2016) 272 final}
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Odůvodnění a cíle návrhu
 Rybolov v Severním moři a přilehlých oblastech je vysoce komplexní záležitost. Jsou do něj zapojena plavidla nejméně sedmi pobřežních členských států a Norska a používá se při něm široké spektrum rozmanitých lovných zařízení pokrývající celou škálu rozmanitých druhů ryb a měkkýšů. Hlavním problém spočívá v tom, že mnohé z nejdůležitějších populací žijících při dně (tj. populací, které žijí na dně a při dně moře) se loví při smíšeném rybolovu. V praxi to znamená, že po vytažení lovného zařízení se úlovek pokaždé skládá ze směsi různých druhů. Její složení se mění v závislosti na typu použitého lovného zařízení a místě a době jeho použití.
 V případě plavidel lovících rybí populace, na něž se vztahují celkové přípustné odlovy (TAC), to znamená, že po vyčerpání své kvóty pro danou populaci by plavidlo mělo s rybolovem přestat. Před přijetím nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice
 1
 (dále jen „základní nařízení“) plavidla po vyčerpání své kvóty pro jeden z těchto druhů s rybolovem přestat nemusela – mohla pokračovat v rybolovu jiných cílových druhů, a tudíž dále lovila i druhy, pro které již byly kvóty vyčerpány, nicméně tyto úlovky nemohla legálně vyložit. Úlovky přesahující příslušnou kvótu byly předmětem výmětu.
 Poté, co povinnost vykládky zavedená základním nařízením začne být uplatňována v plném rozsahu, se veškeré výměty úlovků přesahujících příslušnou kvótu stanou protizákonnými. To znamená, že plavidla, která vyčerpají svoji kvótu pro nejvíce omezenou populaci již počátkem roku, budou muset zároveň ukončit svou rybolovnou činnost. V takovém případě by se nejvíce omezená populace stala tzv. „blokačním druhem“, neboť po vyčerpání kvóty pro tuto populaci by nebylo možné pokračovat v rybolovu jiných populací. Proto je při stanovování celkových přípustných odlovů těchto populací vhodné zohlednit skutečnost, že některé populace se při smíšeném rybolovu loví společně. Uvedený přístup by měl být prospěšný jak z hlediska zachování populací, tak jejich využívání. Z tohoto přístupu vychází také tento návrh.
 Základní nařízení se snaží řešit problém nadměrného rybolovu a výmětů ryb účinněji než předchozí právní předpisy. Bez dalších právních předpisů by však základní nařízení mohlo vést k nedostatečnému využití kvóty ve smíšeném rybolovu v Severním moři a neumožňovalo by přijmout výjimky z povinnosti vykládky po skončení platnosti tříletých plánů výmětů. Základní nařízení by proto mohlo mít, pokud by nebyla přijata žádná opatření, nepříznivé hospodářské a sociální dopady na odvětví rybolovu v dalších letech.
 S ohledem na interakce mezi druhy žijícími při dně při smíšeném rybolovu v Severním moři je žádoucí stanovit rybolovná práva na základě modelování smíšeného rybolovu, které je díky nejnovějšímu vědeckému pokroku v současnosti k dispozici. Takovýto přístup by byl rovněž v souladu s ekosystémovým přístupem k řízení rybolovu. Prvním krokem k


text:
tomuto přizpůsobivému řízení by bylo zahrnutí všech příslušných populací do jediného plánu řízení. Ten by obsahoval cílové míry úmrtnosti způsobené rybolovem, popřípadě vyjádřené v rozmezích pro každou populaci, které by se staly základem pro stanovení celkových přípustných odlovů pro dané populace. To by umožnilo pružné určování celkového přípustného odlovu, což by pomohlo překonat problémy objevující se v souvislosti se smíšeným rybolovem. Do plánu by dále byla zapracována ochranná opatření poskytující rámec pro obnovu populací v případě, že jejich stav klesne pod bezpečné biologické limity.
 Cílem návrhu je vytvořit plán řízení pro populace žijící při dně a jejich rybolov v Severním moři. Plán zajistí udržitelné využívání těchto populací, neboť zaručí, že budou využívány v souladu se zásadami maximálního udržitelného výnosu a ekosystémového přístupu k řízení rybolovu. Přinese stabilitu rybolovných práv a současně zajistí, aby se řízení opíralo o nejaktuálnější odborné znalosti o populacích, smíšeném rybolovu a dalších aspektech ekosystému a životního prostředí. Usnadní také zavádění povinnosti vykládky.
 Tento návrh nepředstavuje iniciativu v rámci Programu pro účelnost a účinnost právních předpisů (REFIT), přispěje nicméně ke zjednodušení platných právních předpisů Unie. Je navržen tak, aby nahradil dva stávající víceleté plány pro jednotlivé druhy přijaté prostřednictvím samostatných nařízení
 2
 ,
 3
 , neboť sloučí všechny víceleté plány pro různé populace žijící při dně do jednoho nařízení. Zavedení tohoto nového přístupu by umožnilo dosáhnout cílů pro zachování zdrojů a současně odstranit omezení intenzity rybolovu, díky čemuž by se mnohé povinnosti týkající se podávání zpráv a kontroly staly nadbytečnými. Tím se sníží administrativní zátěž.
 Plán se vztahuje na všechna rybářská plavidla Unie lovící v Severním moři bez ohledu na jejich celkovou délku, neboť je to v souladu s pravidly společné rybářské politiky (SRP) a odpovídá to vlivu plavidel na dotčené rybí populace.
 Základní nařízení stanoví od 1. ledna 2014 pravidla společné rybářské politiky, včetně ustanovení o víceletých plánech, a zavádí povinnost vykládky pro populace, na něž se vztahuje celkový přípustný odlov, a tzv. regionalizaci. V plánu se jedná o tato ustanovení:
 V souladu se zásadami a cíli víceletých plánů stanovenými v článku 9 základního nařízení se jedná o plán smíšeného rybolovu založený především na cíli maximálního udržitelného výnosu.
 Obsah víceletých plánů uvádí článek 10 základního nařízení. Případné vyčíslitelné cíle odpovídající maximálnímu udržitelnému výnosu jsou proto vyjádřeny jako hodnoty v rozmezí doporučovaném Mezinárodní radou pro průzkum moří (ICES). Tato rozmezí umožňují u příslušných populací řízení na základě maximálního udržitelného výnosu, v případě změn v odborném poradenství by měla umožňovat přizpůsobení a zároveň zachovávají vysokou míru předvídatelnosti. Tyto cíle jsou doplněny o ochranná opatření spojená s aktivací referenčního bodu pro zachování zdrojů. U populací, pro něž jsou tyto referenční body k dispozici, jsou vyjádřeny jako hodnota biomasy reprodukující se populace, kterou poskytne rada ICES, obvykle na základě referenčního srovnávání. V případě některých funkčních jednotek humra severského jsou tyto referenční body případně vyjádřeny jako početní stav. Pokud neexistují doporučení v oblasti biomasy reprodukující se populace nebo početního stavu, měl by být spouštěčem okamžik, kdy vědecká obec konstatuje, že populace je v ohrožení. Je třeba poznamenat, že ačkoli byl tento


text:
plán vypracován za účelem zohlednění zvláštních charakteristik populací druhů žijících při dně v Severním moři a jejich rybolovu, v důsledku článku 10 základního nařízení budou struktura a určité prvky budoucích víceletých plánů podobné. Ke stanovení cílů a ochranných opatření obsažených v plánu a k zavedení povinnosti vykládky byl použit stejný přístup jako v nedávno přijatém nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 2016/... ze dne xxx, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky obecné, sledě obecného a šprota obecného v Baltském moři a rybolov využívající tyto populace, mění nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 a ruší nařízení Rady (ES) č. 1098/2007
 4
 .
 Podle článku 15 základního nařízení se povinnost vykládky v Severním moři bude týkat určitých forem rybolovu druhů žijících při dně a druhů žijících při dně charakteristických pro daný rybolov od roku 2016 a všech ostatních druhů, na něž se vztahují omezení odlovu, pak od 1. ledna 2019. Podle čl. 16 odst. 7 nařízení (EU) č. 1380/2013 mají členské státy přidělovat celkové přípustné odlovy plavidlům plujícím pod jejich vlajkou s přihlédnutím k pravděpodobnému složení úlovku a k povinné vykládce všech úlovků. Aby toho bylo dosaženo, mohou členské státy přijmout vnitrostátní opatření, například zachování určité rezervy u dostupného celkového vnitrostátního přípustného odlovu nebo výměnu kvót s jinými členskými státy.
 V souladu s článkem 18 základního nařízení mohou členské státy s přímým zájmem na řízení předkládat společná doporučení, která se týkají mimo jiné určitých opatření, jež by měla být přijata, přičemž Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí akty nebo akty v přenesené pravomoci v zájmu dosažení cílů víceletého plánu. Plán za tímto účelem ustavuje regionální spolupráci mezi členskými státy, která se týká přijímání ustanovení ohledně povinnosti vykládky a zvláštních opatření pro zachování zdrojů určitých populací.
 V souladu s vědeckým poradenstvím Vědeckotechnického a hospodářského výboru pro rybářství (VTHVR)
 5
 ,
 6
 nejsou součástí tohoto plánu roční limity pro intenzitu rybolovu (počet dní na moři).
 Tento plán se nevztahuje na morčáka evropského, populaci vyskytující se v Severním moři, protože tato populace je využívána převážně mimo vody Severního moře. Komise však uznává, že pro morčáka evropského je plán řízení rovněž nezbytný. Musí se vztahovat na rybolov využívající tuto populaci v oblastech ICES IVb a IVc, VIIa a VIId–h a měl by se vztahovat rovněž na rekreační rybolov.
 (1)Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES1 stanoví obecný rámec pro společnou rybářskou politiku a určuje situace, za nichž Rada a Evropský parlament přijmou víceleté plány.
 Nařízení Rady (ES) č. 1342/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 423/20042, stanoví pravidla pro udržitelné využívání populací tresky obecné v Severním moři a přilehlých vodách.
 Nařízení Rady (ES) č. 676/2007 ze dne 11. června 2007,


text:
kterým se stanoví víceletý plán pro lov populací platýse velkého a jazyka obecného v Severním moři3, stanoví podmínky pro udržitelné využívání populací platýse velkého a jazyka obecného v Severním moři.
 Nařízení Rady (ES) č. 850/98 ze dne 30. března 1998 o zachování rybolovných zdrojů pomocí technických opatření na ochranu nedospělých mořských živočichů
 7
 stanoví technická opatření pro zachování zdrojů, tj. pravidla pro složení úlovků, minimální velikost ok, minimální velikost při vykládce, uzavřené oblasti a období zákazu rybolovu určitých druhů. Stanoví rovněž omezení rybolovu unášenými tenatovými sítěmi. V současnosti probíhá jeho přezkum a v případě přijetí návrhu Komise nařízení Evropského parlamentu a Rady o zachování rybolovných zdrojů a ochraně mořských ekosystémů pomocí technických opatření, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1967/2006, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1224/2009 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1343/2011 a (EU) č. 1380/2013 a kterým se ruší nařízení Rady (ES) č. 894/97, (ES) č. 850/98, (ES) č. 2549/2000, (ES) č. 254/2002, (ES) č. 812/2004 a (ES) č. 2187/2005
 8
 , bude nahrazeno.
 Každoroční nařízení Rady, kterými se stanoví rybolovná práva a související podmínky pro určité populace ryb a skupiny populací ryb v Severním moři, stanoví úrovně celkových přípustných odlovů dotčených populací (v současnosti je nejnovější a závazné nařízení Rady (EU) 2016/72 ze dne 22. ledna 2016, kterým se pro rok 2016 stanoví rybolovná práva ve vodách Unie a rybolovná práva, jimiž disponují rybářská plavidla Unie v některých vodách mimo Unii, pro některé rybí populace a skupiny rybích populací a kterým se mění nařízení (EU) 2015/104
 9
 ).
 Nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006
 10
 (dále jen „nařízení Rady (ES) č. 1224/2009“) stanoví obecné kontrolní požadavky na rybolov a zvláštní kontrolní požadavky týkající se víceletých plánů.
 (2)Soulad s ostatními politikami Unie
 Návrh a jeho cíle jsou v souladu s politikami Unie, zejména politikou v oblasti životního prostředí, sociální politikou a politikou v oblasti trhu a obchodu.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 (3)Právní základ
 Ustanovení čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 (4)Zásada subsidiarity
 Ustanovení návrhu se týkají zachování mořských biologických zdrojů, jedná se tedy o opatření, jež spadají do výlučné pravomoci Unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
 (5)Zásada proporcionality
 Navrhovaná opatření jsou v souladu se zásadou proporcionality, neboť jsou přiměřená a nezbytná a neexistují žádná méně omezující opatření, kterými by mohlo být dosaženo požadovaných cílů politiky.
 (6)Volba nástroje
 Navrhovaný nástroj: nařízení Evropského parlamentu a Rady.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Konzultace se uskutečnily na různých úrovních včetně konzultace se zúčastněnými stranami, vědeckou obcí, veřejností (včetně orgánů veřejné správy) a útvary Komise. Poté proběhlo celkové hodnocení provedené tak, že úvodní úkoly a otázky


text:
k řešení stanovilo GŘ MARE, avšak klíčovou roli ve všech fázích hrály příspěvky vědců, dalších odborníků a zúčastněných stran, kteří byli v plném rozsahu zapojeni do celého procesu.
 (7)Konzultace se zúčastněnými stranami
 Zúčastněné strany byly cíleně konzultovány během vymezování rozsahu a prostřednictvím konzultací s poradním sborem pro Severní moře (NSAC)
 11
 . Poradní sbory jsou organizace zúčastněných stran
 12
 zavedené při předchozí reformě společné rybářské politiky, jež sdružují zástupce příslušných odvětví (rybolov, odvětví zpracování a uvádění na trh) a ostatních zájmových skupin, jako jsou organizace zabývající se ochranou životního prostředí a organizace spotřebitelů. Poradní sbory jsou samostatné pro jednotlivé mořské oblasti. Příloha III základního nařízení počítá se vznikem poradního sboru pro oblast Severního moře a vymezuje přesnou oblast jeho působnosti na podoblast ICES IV a divizi IIIa
 13
 .
 GŘ MARE uspořádalo dva semináře zaměřené na vymezení rozsahu. První se konal 27. února 2014 v Bruselu
 14
 . Mezi účastníky byli pozváni vědečtí odborníci a zástupci členských států ležících na pobřeží Severního moře, poradního sboru pro Severní moře a poradního sboru pro pelagický rybolov. Tímto seminářem byla zahájena diskuse o vypracovávání a provádění víceletého plánu smíšeného rybolovu v Severním moři.
 Druhý seminář zaměřený na vymezení rozsahu se pak v Bruselu konal ve dnech 29. až 30. září 2014
 15
 . Jako účastníci byli pozváni vědečtí odborníci a zástupci členských států ležících na pobřeží Severního moře a poradního sboru pro Severní moře. Mezi hlavní cíle semináře patřily dosažení shody na chápání nového právního a politického rámce pro víceleté plány, debata o pracovním nástinu možné podoby víceletého plánu pro Severní moře a prostřednictvím dílčích skupin dosažení pokroku ve společném promýšlení možných „stavebních prvků“ budoucího plánu.
 S poradním sborem pro Severní moře proběhly další diskuse prostřednictvím jeho tematické skupiny pro smíšený rybolov na zasedáních v Amsterdamu v říjnu 2015 a v Kodani v březnu 201511.
 Od 9. února do 4. května 2015 se uskutečnila rozsáhlá veřejná konzultace prostřednictvím internetu
 16
 . Členské státy, poradní sbory, organizace zastupující dotčená odvětví, nevládní organizace a široká veřejnost zaslaly 25 podrobných příspěvků. Hlavní závěry byly následující:
 Stávající plány řízení jsou příliš normativní a složité. Musí je nahradit právní předpisy založené na strategických cílech a obecných zásadách.
 Každý nový plán řízení by měl zohledňovat interakce ve smíšeném rybolovu.
 Povinnost vykládky představuje značný problém nejen pro odvětví rybolovu, ale také pro členské státy při přidělování kvót loďstvům.
 Podrobná pravidla by se měla určovat na regionální úrovni, musí však být v souladu s plány řízení sousedních oblastí.
 Mnoho respondentů shodně uvedlo jako hlavní cílové druhy tresku obecnou, tresku jednoskvrnnou, tresku tmavou, tresku bezvousou, jazyka obecného, platýse evropského a humra severského. Názory se různily, pokud jde o zahrnutí dalších cílových druhů a o úroveň ochrany jiných druhů. Obecně lze říci, že členské státy a odvětví rybolovu upřednostňují, aby se plán zaměřil na hlavní cílové druhy, kdežto nevládní organizace si přejí pro každý z druhů lovených v Severním moři zvláštní cíle.
 Technická opatření zavedená na základě plánu řízení by měla být dohodnuta na regionální úrovni.
 (8)Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Většinu


text:
práce a konzultací potřebných k vyhodnocení stávajících právních předpisů provedli na základě rámcové smlouvy s Komisí vědci zaštítění Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR)
 17
 , Mezinárodní radou pro průzkum moří (ICES)
 18
 a skupinou pro posouzení mořských zdrojů (MRAG – Marine Resources Assessment Group).
 (9)Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti stávajících právních předpisů
 Před reformou společné rybářské politiky provedly výbor VTHVR, rada ICES a skupina MRAG řadu hodnocení stávajícího plánu řízení pro populace tresky obecné2 (dále jen „plán pro populace tresky“) a plánu řízení pro jazyka obecného a platýse evropského v Severním moři3 (dále jen „plán pro populace platýsovitých“). V případě plánu pro populace platýsovitých provedla skupina MRAG
 19
 v roce 2009 posouzení dopadů jednotlivých možností od první „fáze obnovy populace“ po druhou „fázi řízení populace“, neboť přezkum se měl podle plánu samotného provést, bude-li shledáno, že se obě populace během dvou po sobě následujících let nacházely v rámci bezpečných biologických limitů. Plán pro populace platýsovitých zhodnotila rovněž odborná skupina VTHVR na zasedání ve Vigu v říjnu 2010
 20
 .
 V roce 2011 se uskutečnila dvě zasedání za účelem retrospektivního přezkumu řady plánů řízení včetně plánu pro populace tresky2: jednalo se o zasedání sdružené odborné skupiny VTHVR/ICES na přelomu února a března 2011 v Kodani
 21
 a následné zasedání v červnu 2011 v Hamburku5. Obě zasedání byla otevřená účastníkům z poradní skupiny pro Severní moře a zástupcům správních orgánů členských států. Z analýz vzešel mimo jiné závěr, že plán pro populace tresky2 by bylo užitečné propojit s plány pro humra severského, tresku jednoskvrnnou, tresku bezvousou, tresku tmavou, jazyka obecného a platýse evropského a že neměl takový vliv na kontrolu míry úmrtnosti způsobené rybolovem, jak se předpokládalo.
 Útvary Komise tehdy kvůli interinstitucionálnímu sporu týkajícímu se pravomocí v oblasti řízení nepodnikly žádné kroky za účelem revize obou plánů. Teprve poté, co interinstitucionální pracovní skupina zřízená s cílem tento spor vyřešit předložila své závěry
 22
 a byla přijata nová společná rybářská politika, mohly být při práci na hodnocení zohledněny nové politické souvislosti.
 V roce 2014 se od 10. do 14. března konalo zasedání odborné skupiny VTHVR ve Varese v Itálii za účelem přípravy retrospektivního hodnocení plánu pro populace platýsovitých7. Toto hodnocení přezkoumal výbor VTHVR na svém plenárním zasedání v Bruselu, které se konalo o něco později v březnu 2014
 23
 .
 Stávající plány řízení považují členské státy, odvětví rybolovu, vědci
 24
 ,
 25
 ,
 26
 ,
 27
 ,
 28
 ,
 29
 ,
 30
 ,
 31
 ,
 32
 ,
 33
 ,
 34
 i organizace zabývající se ochranou životního prostředí za neúčinné, příliš normativní, zbytečně zatěžující a hospodářsky poškozující odvětví rybolovu EU. Terčem kritiky byl zejména režim „počtu dnů na moři“. V hodnocení plánu pro populace tresky2 dospěl výbor VTHVR k závěru, že plán nemá předpokládaný vliv na kontrolu míry úmrtnosti způsobené rybolovem a jeho krátkodobé hospodářské dopady jsou nejasné. Pokud jde o plán pro populace platýsovitých, výbor VTHVR dospěl k závěru, že zjištěná obnova populací jazyka obecného a platýse evropského pravděpodobně není důsledkem omezení počtu dnů na moři25.
 Plánu pro populace tresky2 bylo


text:
také velmi vytýkáno, že zavádí další omezení, ačkoli se populace tresky obecné v Severním moři začala v posledních letech obnovovat. Jeho výsledkem není pouze omezení rybolovu tresky obecné v Severním moři, která představuje zhruba 5 % vykládky ryb, ale také to, že brání rybářským plavidlům vyplout z přístavu, přestože mají volné rybolovné kvóty na 95 % dalších ryb. Tento stav celé odvětví rybolovu kritizovalo pro flagrantní nespravedlivost a nepřiměřenost.
 Některé zúčastněné strany kritizovaly režim počtu dnů na moři také kvůli zvráceným dopadům, které vedou spíše k poškozování životního prostředí než k zachování rybích populací, protože například plavidla s velmi omezeným počtem rybolovných dní musí lovit ryby blízko pobřeží, kde se soustřeďuje populace nedospělých ryb. Rybolovné odvětví v Severním moři při veřejné konzultaci k této iniciativě také uvedlo, že přísná omezení doby, kterou mohou strávit na moři, jim ztěžuje hledání rybolovných oblastí s nižším výskytem tresky obecné, takže omezení problém nežádoucích úlovků tresky obecné při smíšeném rybolovu jen prohlubují. Systém řízení počtu dnů na moři kromě toho vytvořil značnou administrativní zátěž pro Komisi i orgány členských států.
 (10)Posouzení dopadů
 Posouzení dopadů víceletého plánu pro Severní moře se uskutečnilo v souvislosti s novou společnou rybářskou politikou a přepracováním nařízení o technických opatřeních. Nová společná rybářská politika zahrnuje mimo jiné povinnost vykládky, harmonogram pro dosažení maximálního udržitelného výnosu a regionalizaci. Odborný základ k těmto tématům poskytla řada zpráv, studií a smluv. Patří mezi ně:
 reforma SRP24,
 dopady zavedení povinnosti vykládky25,26,
 sociální a hospodářský rozměr SRP27,28,
 vypracování nového nařízení o technických opatřeních29,
 problematika smíšeného rybolovu v EU30, včetně efektu blokačních druhů31,
 vymezení oblastí řízení nových víceletých plánů32,
 posouzení možností řízení pomocí maximálního udržitelného výnosu33.
 Podrobně zkoumány byly dvě legislativní možnosti, a to možnost č. 1 – provádět řízení prostřednictvím základního nařízení a možnost č. 2 – stanovit jediný víceletý plán smíšeného rybolovu. V rámci možnosti č. 2 bylo dále zvažováno několik dílčích možností: i) vymezení oblastí, ii) volba metody pro usnadnění zavedení povinnosti vykládky, iii) volba rozmezí hodnot maximálního udržitelného výnosu (FMSY), iv) volba druhů, na které se plán vztahuje, v) datum, do něhož musí být FMSY dosaženo, a vi) časový rámec obnovy populací na preventivní úroveň. Volbu upřednostňované varianty z prvních čtyř dílčích možností umožnila kvalitativní analýza. Zbývající dvě dílčí možnosti byly zkoumány prostřednictvím kvantitativní analýzy dopadů a byly porovnány s možností č. 1.
 Upřednostňovanou variantou je možnost č. 2 (jediný víceletý plán smíšeného rybolovu), přičemž hodnoty FMSY bude dosaženo nejpozději do roku 2020 a obnova populací na preventivní úroveň proběhne rychle. Poté, co bude u kterékoli konkrétní populace dosaženo hodnoty FMSY, by využívání nemělo překročit hodnotu FMSY pro danou populaci. Upřednostňovaná varianta (jediný víceletý plán smíšeného rybolovu pro rybolov druhů žijících při dně v Severním moři) je pro dosažení kteréhokoli z cílů této iniciativy mnohem účinnější než možnost č. 1 (základní nařízení). Možnost č. 2 má oproti možnosti č. 1 příznivé dopady na životní prostředí. Hospodářské a sociální dopady jsou ve srovnání s možností č. 1 také v průměru příznivé. Upřednostňované dílčí možnosti „dosažení FMSY nejpozději do roku 2020“ a „krátká doba


text:
obnovy“ příznivé dopady dále posilují. Co se týče hospodářského hlediska, díky snížení variabilních nákladů a zajištění dostupnosti rybolovných zdrojů se v průměru zvýší ziskovost. Pokud jde o sociální stránku, omezí se administrativní zátěž malých a středních podniků a pracovní místa zůstanou zachována. Co se týče životního prostředí, „krátká doba obnovy“ snižuje riziko vyčerpání populace a zvyšuje průměrný objem biomasy.
 Zrušení neoblíbeného režimu počtu dnů na moři a požadavku na rybolov v jediné oblasti navíc zjednoduší právní rámec a sníží administrativní zátěž kladenou na členské státy i na odvětví rybolovu.
 (11)Účelnost a zjednodušování právních předpisů
 Ačkoliv plán není navázán na iniciativu REFIT, snižuje regulační zátěž, neboť povede ke zrušení dvou nařízení, která v něm mají být sloučena.
 Nařízení Rady (ES) č. 1342/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 423/2004, stanoví pravidla pro udržitelné využívání populací tresky obecné v Severním moři a přilehlých vodách2.
 Nařízení Rady (ES) č. 676/2007 ze dne 11. června 2007, kterým se stanoví víceletý plán pro lov populací platýse velkého a jazyka obecného v Severním moři, stanoví podmínky pro udržitelné využívání populací platýse velkého a jazyka obecného v Severním moři3.
 Naprostá většina podniků (98 %) v odvětví rybolovu a zpracování druhů žijících při dně v Severním moři jsou malé a střední podniky a mikropodniky. Stávající systém podnikům, zejména těm malým a středním, způsobuje významné hospodářské náklady. Tyto ztráty jsou důsledkem komplikované regulace a v budoucnu budou odstraněny (přímý přínos zjednodušení). Udržitelné využívání zvýší ziskovost, což povede ke zlepšení hospodářské výkonnosti. Rybáři se budou moci svobodněji rozhodovat, kde a kdy budou lovit. Zrušením režimu intenzity rybolovu se neomezí pouze administrativní zátěž odvětví rybolovu zahrnující rozsáhlé podávání zpráv, ale také zátěž vnitrostátních správních orgánů, které tyto zprávy zpracovávají a sledují.
 (12)Základní práva
 Nevztahuje se na tento návrh.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh nemá žádné rozpočtové důsledky.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 (13)Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Nařízení Rady (ES) č. 1224/200910 stanoví legislativní rámec pro kontrolu, inspekci a prosazování za účelem zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky (SRP). V souladu s článkem 43 uvedeného nařízení by víceleté plány měly stanovit prahové hodnoty, po jejichž překročení musí být úlovky populací, na něž se vztahuje víceletý plán, vyloženy v určených přístavech. V případě požadavků na předchozí oznámení stanovených v článku 17 nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 navíc plán zavádí zvláštní pravidla pro jednotlivé oblasti a druhy rybolovu.
 Plán předpokládá, že jeho dopad na dotčené populace bude pravidelně hodnocen na základě vědeckého poradenství. Klíčové je stanovit pro tato hodnocení vhodnou lhůtu: takovou, která umožní přijmout a provést regionalizovaná opatření a v níž se stačí projevit dopad těchto opatření na populace a rybolov. Měl by se rovněž zohlednit pracovní postup vědeckých subjektů, včetně jejich pravidelného referenčního srovnávání. V poslední době nebylo při hodnocení po třech letech možné z vědeckého poradenství vycházet, protože vyhodnocované údaje nebo trendy nebyly postačující. Z toho důvodu by se měl plán vyhodnocovat každých pět let.
 V této souvislosti je třeba poznamenat, že pravidelné


text:
hodnocení dopadů plánu nebrání normotvůrcům plán změnit, pokud si to vyžádá vědecký, politický, sociální nebo hospodářský vývoj.
 (14)Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu
 V souladu s celkovou snahou SRP o zachování rybolovných zdrojů a s ohledem zvláště na články 9 a 10 základního nařízení, které vyžadují vypracování víceletých plánů, jsou hlavními prvky plánu:
 Oblast působnosti plánu, tj. populace žijící při dně v Severním moři a rybolov využívající tyto populace.
 Cíle a záměry, tedy dosáhnout takové míry úmrtnosti způsobené rybolovem, která bude v souladu se zásadou maximálního udržitelného výnosu. V souladu s článkem 10 základního nařízení by záměry měly být vyčíslitelné. Navrhované záměry jsou na základě doporučení rady ICES vyjádřeny jako rozmezí úmrtnosti způsobené rybolovem odpovídající rozmezí hodnot FMSY. Tato rozmezí hodnot FMSY umožňují u dotčených populací řízení na základě maximálního udržitelného výnosu, v případě změn vědeckého poradenství by měly umožňovat přizpůsobení a zároveň zachovávají vysokou míru předvídatelnosti.
 Referenční body pro zachování zdrojů vyjádřené v tunách biomasy reprodukující se populace nebo jako početní stav. Ty určuje rada ICES, obvykle na základě referenčního srovnávání. Pokud doporučení v oblasti biomasy reprodukující se populace nebo referenční body početního stavu neexistují, opatření by se měla přijmout tehdy, když vědecká obec konstatuje, že populace je v ohrožení.
 Ochranná opaření a zvláštní opatření pro zachování zdrojů, která jsou spojena s referenčními body pro zachování zdrojů. Pokud vědecká obec konstatuje, že se stav kterékoli z dotčených populací nachází pod tímto referenčním bodem, měl by být snížen celkový přípustný odlov dané populace. Toto opatření může být v případě potřeby doplněno dalšími opatřeními, jako jsou technická opatření nebo nouzová opatření Komise či členských států.
 Ustanovení týkající se povinnosti vykládky, jež mají být přijata v rámci regionalizace. Ta jsou nutná k tomu, aby mohly být stanoveny možné budoucí výjimky z povinnosti vykládky pro druhy, u nichž vědecké důkazy prokážou vysokou míru přežití, a výjimky de minimis v souladu s vývojem vědeckého poradenství.
 Kontrolní opatření, která zajišťují předchozí oznámení, lodní deníky a určené přístavy. V případě požadavků na předchozí oznámení a lodní deník je nezbytné přizpůsobit obecná pravidla nařízení (ES) č. 1224/2009 zvláštním podmínkám Severního moře a tamního rybolovu druhů žijících při dně. Pokud jde o určené přístavy, podle nařízení (ES) č. 1224/2009 musí víceleté plány stanovit prahové hodnoty, po jejichž překročení by měly být úlovky populací žijících při dně vyloženy v přístavech s posílenou kontrolou.
 Pravidelné hodnocení plánu na základě vědeckého poradenství. Plán by měl být hodnocen každých pět let. Tato lhůta zpočátku poskytne čas na plné provedení povinnosti vykládky a přijetí a provedení regionalizovaných opatření a umožní, aby se projevil jejich dopad na populace a rybolov. Jedná se rovněž o minimální lhůtu, kterou potřebují vědecké subjekty. Poslední dobou totiž při hodnocení po třech letech nemohly poskytovat vědecké poradenství, protože vyhodnocované údaje nebo trendy nebyly postačující.
 2016/0238 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,
 kterým se zavádí víceletý plán pro populace žijící při dně v Severním moři a rybolov využívající tyto populace a ruší nařízení Rady (ES) č. 676/2007 a (ES) č. 1342/2008
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na


text:
Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru
 35
 ,
 v souladu s řádným legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Úmluva OSN o mořském právu ze dne 10. prosince 1982, jíž je Unie smluvní stranou, stanoví povinnosti v oblasti zachování zdrojů, včetně zachování nebo obnovení populací lovených druhů na úrovních, které mohou přinášet maximální udržitelný výnos (MSY).
 (2)Na Světovém summitu o udržitelném rozvoji v New Yorku v roce 2015 se Unie a její členské státy zavázaly do roku 2020 účinně regulovat lov, ukončit nadměrný rybolov, nedovolený, nehlášený a neregulovaný rybolov, odstranit destruktivní metody rybolovu a zavést vědecké plány řízení, aby se rybí populace co možná nejdříve obnovily na úroveň, která může v souladu s jejich biologickými charakteristikami přinášet maximální udržitelný výnos.
 (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
 36
 stanoví pravidla společné rybářské politiky (SRP) v souladu s mezinárodními povinnostmi Unie. Společná rybářská politika má přispívat k ochraně mořského prostředí, k udržitelnému řízení všech komerčně využívaných druhů a zejména k dosažení dobrého stavu prostředí nejpozději do roku 2020, jak je stanoveno v čl. 1 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES
 37
 .
 (4)Cíle SRP mají mimo jiné zajistit, aby rybolov a akvakultura byly dlouhodobě ekologicky udržitelné, uplatnit předběžnou opatrnost ve vztahu k řízení rybolovu a zavést ekosystémový přístup k řízení rybolovu.
 (5)Za účelem dosažení cílů SRP je třeba přijmout řadu opatření pro zachování zdrojů, jako jsou víceleté plány, technická opatření, stanovení a přidělení rybolovných práv, popřípadě jejich kombinace.
 (6)Podle článků 9 a 10 nařízení (EU) č. 1380/2013 mají být víceleté plány založeny na vědeckém, technickém a hospodářském poradenství a obsahovat cíle, vyčíslitelné cíle s jasnými časovými rámci, referenční body pro zachování zdrojů a ochranná opatření.
 (7)Nařízení Rady (ES) č. 1342/2008
 38
 a (ES) č. 676/2007
 39
 stanoví pravidla udržitelného využívání populací tresky obecné, platýse evropského a jazyka obecného v Severním moři a přilehlých vodách. Tyto a další druhy žijící při dně se loví ve smíšeném rybolovu. Proto je vhodné stanovit jediný víceletý plán zohledňující tyto technické interakce.
 (8)Tento víceletý plán by se kromě toho měl vztahovat na všechny populace žijící při dně v Severním moři a jejich rybolov.
 (9)Některé populace žijící při dně se využívají v Severním moři i přilehlých vodách (tažné populace). Oblast působnosti ustanovení plánu, která se týkají cílů a ochranných opatření pro populace, jež jsou využívány převážně v Severním moři, by proto měla být rozšířena i na tyto oblasti vně Severního moře. Pro tažné populace využívané především mimo Severní moře, jejichž využívání většinou zasahuje do Severního moře, je kromě toho třeba stanovit cíle a ochranná opatření ve víceletých plánech pro oblasti mimo Severní moře.
 (10)Cílem tohoto plánu by mělo být přispět ke splnění cílů SRP, zejména dosáhnout u dotčených populací maximálních udržitelných výnosů a zachovat je, přispět k provádění povinnosti vykládky populací žijících při dně, na něž se vztahují omezení odlovu, a přispět k zavedení ekosystémového


text:
přístupu k řízení rybolovu.
 (11)Ustanovení čl. 16 odst. 4 nařízení (EU) č. 1380/2013 vyžadují, aby rybolovná práva byla stanovena v souladu s cíli uvedenými ve víceletých plánech.
 (12)Je třeba stanovit cílovou hodnotu úmrtnosti způsobené rybolovem (F), jež odpovídá cíli dosažení a zachování maximálního udržitelného výnosu (MSY), a to jakožto rozmezí hodnot, jež jsou v souladu s dosažením maximálního udržitelného výnosu (FMSY). Tato rozmezí vycházející z vědeckého poradenství jsou nutná k tomu, aby bylo možné zajistit flexibilitu, jež by umožnila reagovat na vývoj vědeckého poradenství, přispět k provádění povinnosti vykládky a zohlednit charakteristiku smíšeného rybolovu. Rozmezí hodnot FMSY vypočítala Mezinárodní rada pro průzkum moří (ICES) a jsou stanovena tak, aby docházelo k maximálně 5% snížení dlouhodobého výnosu v porovnání s maximálním udržitelným výnosem
 40
 . Horní hranice rozmezí je omezena, takže pravděpodobnost, že populace poklesne pod úroveň mezního referenčního bodu Blim nebo Abundancelimit není vyšší než 5 %. Tato horní hranice je také v souladu s „doporučovaným pravidlem“ rady ICES
 41
 , které uvádí, že pokud je biomasa reprodukující se populace nebo početní stav ve špatném stavu, je třeba snížit F na hodnotu, která nepřesahuje horní hranici, jež se rovná hodnotě FMSY vynásobené biomasou reprodukující se populace nebo početním stavem v roce celkového přípustného odlovu, vydělené hodnotou MSY Btrigger nebo Abundancelimit. Rada ICES používá tato hlediska a doporučované pravidlo při poskytování vědeckého poradenství ohledně úmrtnosti způsobené rybolovem a možností odlovu.
 (13)Za účelem stanovení rybolovných práv by měla existovat horní prahová hodnota pro FMSY pro běžné využívání, a pokud se má za to, že je dotčená populace v dobrém stavu, pro určité případy i dodatečná horní hranice. Rybolovná práva by mělo být možné stanovit na úroveň horní meze pouze tehdy, je-li to na základě vědeckého poradenství či důkazů nutné k dosažení cílů stanovených v tomto nařízení v rámci smíšeného rybolovu, nebo je-li to zapotřebí k tomu, aby se předešlo újmě populace v důsledku vnitrodruhové či mezidruhové dynamiky, nebo aby se omezily rozdíly v rybolovných právech mezi jednotlivými roky.
 (14)Pokud nejsou k dispozici cíle vztahující se k maximálnímu udržitelnému výnosu, měl by se uplatňovat přístup předběžné opatrnosti.
 (15)U populací, u nichž jsou k dispozici referenční body, a za účelem uplatňování ochranných opatření je důležité stanovit referenční body pro zachování zdrojů, které jsou v případě rybích populací vyjádřeny jako aktivační úrovně biomasy reprodukující se populace a v případě humra severského jako aktivační úrovně početního stavu.
 (16)U funkčních jednotek humra severského, u nichž jsou k dispozici referenční body, je vhodné použít tyto aktivační úrovně početního stavu: minimální početní stav (Abundancebuffer), jenž odpovídá referenčnímu bodu Bbuffer definovanému poradním sborem pro Severní moře v dlouhodobém plánu řízení populace humra severského v Severním moři
 42
 , a mezní početní stav (Abundancelimit), jenž odpovídá početnímu stavu MSY Btrigger (který je ekvivalentem Blim) definovanému radou ICES7.
 (17)Pokud se velikost populace sníží pod uvedenou úroveň, mělo by se přistoupit k vhodným ochranným opatřením. Ochranná opatření by měla zahrnovat omezení rybolovných práv a zvláštní opatření pro zachování zdrojů, jakmile vědecké poradenství konstatuje, že jsou zapotřebí nápravná opatření. Tato opatření by měla být


text:
případně doplněna jakýmikoli dalšími vhodnými opatřeními, jako jsou například opatření Komise v souladu s článkem 12 nařízení (EU) č. 1380/2013 nebo opatření členských států v souladu s článkem 13 nařízení (EU) č. 1380/2013.
 (18)Je nutné přijmout určitá další opatření, aby se zajistilo, že nebudou překračovány celkové přípustné odlovy stanovené pro všechny populace ve smíšeném rybolovu.
 (19)Celkový přípustný odlov humra severského v oblastech ICES IIa a IV je vhodné stanovit jako součet omezení odlovu stanovených pro jednotlivé funkční jednotky a statistických obdélníků vně funkčních jednotek v dané oblasti celkového přípustného odlovu. To však nebrání přijetí opatření na ochranu konkrétních funkčních jednotek.
 (20)Aby byla dodržena povinnost vykládky stanovená v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013, měl by plán stanovit přijetí dalších řídicích opatření.
 (21)Jak vyžaduje nařízení (EU) č. 1380/2013, měla by být stanovena lhůta pro předkládání společných doporučení členských států s přímým zájmem na řízení.
 (22)Aby byl zajištěn soulad s opatřeními stanovenými v tomto nařízení, měla by být vedle opatření, která stanoví nařízení Rady (ES) č. 1224/2009
 43
 , přijata ještě zvláštní kontrolní opatření.
 (23)Vzhledem k tomu, že v Severním moři se pohybují četná malá rybářská plavidla, která provádějí krátké rybářské výjezdy, by se měla povinnost předchozího oznámení podle článku 17 nařízení (ES) č. 1224/2009 rozšířit na všechna plavidla o celkové délce osm metrů nebo větší a předchozí oznámení by mělo být předloženo nejméně hodinu před odhadovaným časem vplutí do přístavu. Vezmeme-li však v úvahu dopad rybářských výjezdů, které se týkají velmi malého množství ryb, na dotčené populace a související administrativní zátěž spojenou s předchozím oznamováním těchto rybářských výjezdů, je vhodné pro tato předchozí oznámení stanovit prahovou hodnotu.
 (24)Podobně je třeba rozšířit využívání lodního deníku rybolovu, jak to vyžaduje článek 14 nařízení (ES) č. 1224/2009, na plavidla o celkové délce osm metrů nebo větší.
 (25)Měly by být stanoveny prahové hodnoty pro populace žijící při dně, které musí rybářské plavidlo v souladu s článkem 43 nařízení (ES) č. 1224/2009 vyložit v určeném přístavu nebo na určeném místě poblíž pobřeží. Při určování těchto přístavů nebo míst poblíž pobřeží by měly členské státy navíc uplatňovat kritéria stanovená v čl. 43 odst. 5 uvedeného nařízení, a to tak, aby zajistily účinnou kontrolu populací, na něž se vztahuje toto nařízení.
 (26)Podle čl. 10 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013 by měla být stanovena opatření, na jejichž základě by Komise pravidelně posuzovala přiměřenost a účinnost uplatňování tohoto nařízení. Toto posuzování by se mělo řídit pravidelným hodnocením plánu na základě vědeckého poradenství: plán by měl být hodnocen každých pět let. Tato lhůta poskytne čas na plné provedení povinnosti vykládky a přijetí a provedení regionalizovaných opatření a umožní, aby se projevil dopad těchto opatření na populace a rybolov. Jedná se rovněž o minimální lhůtu, kterou potřebují vědecké subjekty.
 (27)Za účelem včasného a přiměřeného přizpůsobení se technickému a vědeckému pokroku, zajištění flexibility a umožnění rozvoje určitých opatření by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o doplnění tohoto nařízení o nápravná opatření a provádění povinnosti vykládky.