text:
Informační a komunikační technologie
 podporují inovace a konkurenceschopnost v široké škále soukromých a
 veřejných trhů a odvětví a umožňují vědecký pokrok ve
 všech oborech. Během příštího desetiletí bude transformační
 dopad digitálních technologií, součástí, infrastruktur a služeb
 v oblasti IKT stále viditelnější ve všech oblastech života. Neomezené
 výpočetní a komunikační zdroje a zdroje pro uchování dat budou
 dostupné všem občanům na Zemi. Senzory, stroje a výrobky
 zpracovávající více informací budou produkovat obrovské množství informací a
 dat, které učiní z jednání na dálku běžnou věc, umožní
 globální zavedení obchodní procesů a udržitelných výrobních míst a
 přinesou širokou řadu služeb a aplikací. Mnohé rozhodující obchodní a
 veřejné služby a všechny klíčové procesy související
 s vytvářením znalostí ve vědě, učení, obchodu a
 veřejném sektoru budou zajišťovány prostřednictvím IKT. Tyto
 technologie zajistí klíčovou infrastrukturu pro výrobní a obchodní
 procesy, komunikaci a transakce. Kromě toho budou IKT nepostradatelné
 vzhledem ke svému přínosu pro klíčové společenské výzvy a
 společenské procesy, jako je utváření společenství,
 spotřebitelské chování a veřejná správa, například
 prostřednictvím sociálních médií.
 Podpora Unie věnovaná výzkumu a inovacím
 v oblasti IKT je významnou součástí přípravy na technologie a
 aplikace nové generace, jelikož tvoří velkou část celkových
 výdajů na společný výzkum a inovace se střední až vysokou mírou
 rizika v Evropě. Veřejné investice do výzkumu a inovací
 v oblasti IKT na úrovni Unie byly a stále jsou zásadní pro mobilizaci
 kritického množství, které povede k průlomům, širšímu
 přijetí a lepšímu využití inovačních řešení, výrobků a
 služeb. I nadále sehrává ústřední úlohu při rozvíjení otevřených
 platforem a technologií použitelných v celé Unii, při testování a
 pilotním zavádění inovací ve skutečných celoevropských
 prostředích a při optimalizaci zdrojů za účelem dosahování
 konkurenceschopnosti Unie a řešení společných společenských
 výzev. Podpora Unie věnovaná výzkumu a inovacím v oblasti IKT
 rovněž umožňuje vysoce technicky vyspělým MSP, aby rostly a
 využívaly velikosti trhů celé Unie. Posiluje spolupráci a excelenci mezi
 vědci a inženýry Unie, zesiluje synergie s vnitrostátními
 rozpočty a mezi nimi a působí jako ústřední bod pro spolupráci
 s partnery mimo Evropu.
 Několik po sobě jdoucích hodnocení
 činností v oblasti IKT v rámcovém programu Unie pro výzkum a
 inovace ukázalo, že cílené investice do výzkumu a inovací v oblasti IKT,
 k nimž došlo na úrovni Unie, zásadně pomohly při budování
 vedoucího postavení v průmyslu v oblastech, jako jsou mobilní
 komunikace či systémy IKT kritické z hlediska bezpečnosti, a
 při řešení výzev, jako je energetická účinnost nebo demografická
 změna. Investice Unie do výzkumných infrastruktur IKT zajistily evropským
 výzkumným pracovníkům nejlepší světová výzkumná zařízení
 v oblasti síťových a výpočetních technologií.
 1.1.3. Hlavní rysy činností
 Řada oblastí činnosti se
 zaměří na výzvy spojené s vedoucím postavením
 v průmyslu a technologiích IKT, přičemž se bude týkat
 všeobecných výzkumných a inovačních programů v oblasti IKT;
 patří k nim zejména:
 a) nová generace součástí a
 systémů: navrhování vyspělých a inteligentních vestavěných
 součástí a systémů;
 b) výpočetní technologie nové
 generace: vyspělé počítačové systémy a technologie;
 c) budoucí internet: infrastruktury,
 technologie a služby;
 d) technologie obsahu a řízení
 informací: IKT pro digitální obsah a kreativitu;
 e) vyspělá rozhraní a roboti:
 robotika


text:
a inteligentní prostředí;
 f) mikro- a nanoelektronika a
 fotonika: klíčové technologie týkající se mikro- a nanoelektroniky a
 fotoniky.
 Předpokládá se, že těchto šest
 hlavních oblastí činnosti bude zahrnovat celé spektrum potřeb. Mezi
 ně patří vedoucí postavení v průmyslu v oblasti
 obecně použitelných řešení, výrobků a služeb založených na IKT a
 potřebných k řešení velkých společenských výzev, jakož i
 výzkumné a inovační programy v oblasti IKT orientované na aplikace,
 které budou podporovány spolu s příslušnými společenskými
 výzvami.
 Do každé z těchto šesti oblastí
 činnosti jsou rovněž zahrnuty výzkumné infrastruktury specifické pro
 IKT, jako jsou živé laboratoře pro velké pokusy a infrastruktury pro
 základní klíčové technologie a jejich zapojení do vyspělých
 výrobků a inovačních inteligentních systémů, včetně
 zařízení, nástrojů, podpůrných služeb, čistých prostor a
 přístupu ke slévárnám pro výrobu prototypů.
 1.2. Nanotechnologie
 1.2.1. Specifický cíl pro
 nanotechnologie
 Specifickým cílem výzkumu a inovací
 v oblasti nanotechnologií je zajistit vedoucí postavení Unie na tomto
 celosvětovém trhu s vysokou mírou růstu podněcováním
 investic do nanotechnologií a jejich uplatnění v konkurenceschopných
 výrobcích a službách s vysokou přidanou hodnotou v celé
 řadě aplikací a odvětví.
 Do roku 2020 budou
 nanotechnologie běžně využívány, to znamená, že se hladce
 začlení do většiny technologií a aplikací, přičemž se budou
 orientovat na přínos pro spotřebitele, kvalitu života, udržitelný
 rozvoj a silný průmyslový potenciál pro realizaci dosud nedostupných
 řešení v oblasti produktivity a účinnosti zdrojů.
 Evropa musí rovněž
 stanovit celosvětové srovnávací kritérium, pokud jde o bezpečné a
 odpovědné využívání a řízení nanotechnologií zajišťující vysokou
 společenskou i průmyslovou návratnost.
 Výrobky využívající
 nanotechnologie představují světový trh, který si Evropa nemůže
 dovolit přehlížet. Tržní odhady hodnoty výrobků, které jako svou
 hlavní součást obsahují nanotechnologie, hovoří o 700
 miliardách EUR a 2 milionech pracovních míst do roku 2015 a
 2 bilionech EUR a 6 milionech pracovních míst do roku 2020.
 Evropské nanotechnologické společnosti by měly využít tohoto
 dvouciferného růstu trhu a být schopny získat do roku 2020 tržní podíl,
 který je přinejmenším rovný evropskému podílu na financování
 celosvětového výzkumu (tj. čtvrtinu).
 1.2.2. Odůvodnění a přidaná
 hodnota Unie
 Nanotechnologie představují škálu
 vznikajících technologií s prokázaným potenciálem, které mají
 revoluční dopad například v oblasti materiálů, IKT,
 věd o živé přírodě, zdravotní péči a spotřebního zboží,
 jakmile se výsledky výzkumu přemění na revoluční výrobky a
 výrobní postupy.
 Nanotechnologie sehrávají rozhodující úlohu
 při řešení výzev popsaných ve strategii Evropa 2020 pro inteligentní,
 udržitelný růst podporující začlenění. Úspěšné využití
 těchto klíčových technologií přispěje ke konkurenceschopnosti
 průmyslu Unie tím, že umožní vznik nových a zlepšených výrobků nebo
 účinnějších postupů a poskytne odpovědi na budoucí výzvy.
 Financování
 celosvětového výzkumu nanotechnologií se zdvojnásobilo
 z přibližně 6,5 miliardy EUR v roce 2004 na
 přibližně 12,5 miliardy EUR v roce 2008, přičemž
 podíl Unie tvoří asi čtvrtinu z této celkové částky. Unie
 má uznávané vedoucí postavení ve výzkumu v oblasti nanověd a
 nanotechnologií, přičemž se odhaduje, že v Unii má v této
 oblasti do roku 2015 působit asi 4 000 společností.
 Evropa si nyní
 potřebuje zajistit a posílit postavení na celosvětovém trhu tím, že
 podpoří rozsáhlou spolupráci v mnoha různých hodnotových
 řetězcích i mezi nimi a

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
mezi různými průmyslovými
 odvětvími, aby u těchto technologií došlo ke zvýšení kapacity
 procesů s cílem dosáhnout obchodně životaschopných výrobků.
 Ukazuje se, že otázky posouzení a řízení rizik a odpovědné správy
 jsou určujícími činiteli budoucího dopadu nanotechnologií na společnost
 a hospodářství.
 Činnosti se proto zaměří na
 rozšířené a spolehlivé uplatnění nanotechnologií
 v hospodářství umožňující přínos s vysokým
 společenským a průmyslovým dopadem. Pro zajištění
 potenciálních příležitostí, včetně zakládání nových
 společností a vytváření nových pracovních míst, by měl výzkum
 poskytnout nezbytné nástroje umožňující správnou normalizaci a regulaci.
 1.2.3. Hlavní rysy činností
 a) Rozvoj nové generace
 nanomateriálů, nanozařízení a nanosystémů
 Zaměření na zcela nové produkty
 umožňující udržitelná řešení v široké řadě odvětví.
 b) Zajištění bezpečného
 rozvoje a uplatnění nanotechnologií
 Rozvíjení vědeckých poznatků o
 potenciálním dopadu nanotechnologií a nanosystémů na zdraví nebo na
 životní prostředí a zajištění nástrojů pro posuzování a
 řízení rizik po dobu celého životního cyklu.
 c) Rozvíjení společenského
 rozměru nanotechnologie
 Zaměření na řízení
 nanotechnologie ke společenskému prospěchu.
 d) Účinná syntéza a výroba
 nanomateriálů, součástí a systémů
 Zaměření na nové operace,
 inteligentní spojování nových a stávajících procesů a zvyšování jejich
 kapacit za účelem dosažení hromadné výroby výrobků a
 víceúčelových závodů, které zajistí účinný přenos znalostí
 do průmyslových inovací.
 e) Rozvíjení technik pro zvýšení
 kapacity, metod měření a vybavení
 Zaměření na podpůrné technologie,
 které podpoří vývoj a zavádění složitých nanomateriálů a
 nanosystémů na trh.
 1.3. Vyspělé materiály
 1.3.1. Specifický cíl pro
 vyspělé materiály
 Specifickým cílem výzkumu a inovací
 v oblasti vyspělých materiálů je vyvíjet materiály s novými
 funkcemi a zlepšeným výkonem v průběhu činnosti, aby
 vznikly konkurenceschopnější výrobky, které minimalizují dopad na životní
 prostředí a spotřebu zdrojů.
 Materiály představují základ
 průmyslových inovací a jsou klíčovým faktorem, který je
 umožňuje. Vyspělé materiály s vyšším obsahem znalostí, novými
 funkcemi a zlepšeným výkonem jsou nepostradatelné pro průmyslovou
 konkurenceschopnost a udržitelný rozvoj v celé řadě aplikací a
 odvětví.
 1.3.2. Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 K vytvoření udržitelných
 výrobků a procesů s lepším výkonem jsou zapotřebí nové
 vyspělé materiály. Tyto materiály jsou součástí řešení našich
 průmyslových a společenských výzev, nabízejí lepší výkon při
 svém používání, nižší požadavky na zdroje a energie a udržitelnost na konci
 životnosti těchto výrobků.
 Vývoj orientovaný na aplikace často
 zahrnuje navržení zcela nových materiálů se schopností podávat plánované
 výkony v průběhu činnosti. Tyto materiály jsou významnou
 součástí dodavatelského řetězce výroby s vysokou hodnotou.
 Kromě toho jsou základem pokroku v průřezových
 technologických oblastech (například biověda, elektronika a fotonika)
 a prakticky ve všech tržních odvětvích. Samotné materiály představují
 klíčový krok ve zvyšování hodnoty výrobků a jejich výkonnosti.
 Odhadovaná hodnota a dopad vyspělých materiálů jsou značné –
 s roční mírou růstu přibližně 6 % a
 očekávanou velikostí trhu v řádu 100 miliard EUR do roku
 2015.
 Materiály se plánují podle přístupu
 založeného na celém životním cyklu, od dodávky dostupných materiálů až po
 konec životnosti (od kolébky ke kolébce), s inovativními přístupy
 k minimalizaci zdrojů nutných pro jejich přeměnu.
 Kromě toho sem patří také trvalé využití, recyklace nebo sekundární
 využití materiálů po konci životnosti, jakož i související
 společenské inovace.
 K urychlení
 pokroku se podpoří víceoborový a konvergentní přístup, který


text:
zahrnuje
 chemii, fyziku, technické vědy, teoretické a počítačové
 modelování, biologické vědy a ve stále větší míře
 tvůrčí průmyslový design.
 Dále se podpoří nová ekologická
 inovační seskupení a průmyslové symbiózy, které umožní diverzifikaci
 průmyslových odvětví, rozšiřování jejich obchodních modelů,
 opětovné využívání jejich odpadu jako základu nové výroby, např. CO2
 jako uhlíkového základu pro čisté chemikálie a alternativní paliva.
 1.3.3. Hlavní rysy činností
 a) Průřezové a základní
 materiálové technologie
 Výzkum v oblasti funkčních
 materiálů, multifunkčních materiálů a konstrukčních
 materiálů za účelem inovací ve všech průmyslových
 odvětvích.
 b) Vývoj a přeměna
 materiálů
 Výzkum a vývoj za účelem zajištění
 účinného a udržitelného rozšíření výroby tak, aby byla umožněna
 průmyslová výroba budoucích výrobků.
 c) Řízení materiálových
 součástí
 Výzkum a vývoj k nalezení nových
 inovačních technik a systémů.
 d) Materiály pro udržitelný a nízkouhlíkový
 průmysl
 Rozvoj nových výrobků, aplikací a
 spotřebitelského chování, které snižují poptávku po energii a
 usnadňují nízkouhlíkovou výrobu.
 e) Materiály pro tvůrčí
 průmyslová odvětví
 Uplatnění návrhů a vývoje
 konvergujících technologií při vytváření nových obchodních
 příležitostí, včetně ochrany materiálů s historickou
 nebo kulturní hodnotou.
 f) Metrologie, charakterizace,
 normalizace a kontrola jakosti
 Podpora technologií, jako jsou charakterizace,
 nedestruktivní hodnocení a prediktivní modelování výkonu za účelem
 dosažení pokroku ve vědě o materiálech a materiálovém inženýrství.
 g) Optimalizace používání
 materiálů
 Výzkum a vývoj zaměřený na zkoumání
 alternativ k používání materiálů a inovativních přístupů
 k obchodním modelům.
 1.4. Biotechnologie
 1.4.1. Specifický cíl pro
 biotechnologii
 Specifickým
 cílem biotechnologického výzkumu a inovací je vyvinout konkurenceschopné,
 udržitelné a inovační průmyslové výrobky a postupy a
 přispět k podněcování inovací v řadě
 evropských odvětví, jako je zemědělství, potravinářství,
 chemický průmysl a zdravotnictví.
 Silná
 vědecká, technologická a inovační základna v biotechnologii
 podpoří evropská průmyslová odvětví, aby si zajistila vedoucí
 postavení v této klíčové technologii. Toto postavení dále posílí
 začlenění hledisek týkajících se posouzení bezpečnosti a
 řízení celkových rizik do využití biotechnologie.
 1.4.2. Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 Biotechnologie, která čerpá
 z rozšiřování znalostí o živých systémech, dokáže přinést
 řadu nových aplikací a posílit průmyslovou základnu Unie a její
 inovační schopnost. Příklady rostoucího významu biotechnologie
 nalézáme v průmyslových aplikacích včetně biochemikálií, u
 nichž se odhaduje, že tržní podíl vzroste do roku 2015 až o 12–20 %
 chemické výroby. Vzhledem k selektivitě a účinnosti
 biosystémů biotechnologie rovněž řeší řadu
 z takzvaných dvanácti pravidel zelené chemie. Případnou
 hospodářskou zátěž pro podniky v Unii lze omezit využitím
 potenciálu biotechnologických procesů a biologických výrobků při
 snižování emisí CO2, u nichž se odhaduje, že se do roku 2030 budou
 pohybovat mezi 1 až 2,5 miliardami tun ekvivalentu CO2 za rok.
 V evropském biofarmaceutickém průmyslu se již asi 20 %
 současných léčivých přípravků získává pomocí
 biotechnologie, u nových léků se jedná až o 50 %. Biotechnologie
 kromě toho otevírá nové cesty pro zkoumání obrovského potenciálu
 mořských zdrojů pro vytváření inovačních aplikací
 v oblasti průmyslu, zdravotnictví a ochrany životního prostředí.
 Předpokládá se, že vznikající odvětví mořské (modré)
 biotechnologie poroste o 10 % za rok.
 Další klíčové zdroje inovací se nacházejí
 na rozhraní mezi biotechnologií a jinými základními a konvergujícími
 technologiemi, zejména nanotechnologiemi a IKT, s takovými aplikacemi,
 jako je snímání a diagnostikování.


text:
1.4.3. Hlavní rysy činností
 a) Podpora špičkových
 biotechnologií jako hybné síly budoucích inovací
 Rozvoj oblastí vznikajících technologií, jako
 je syntetická biologie, bioinformatika a systémová biologie, které jsou velkým
 příslibem úplně nových aplikací.
 b) Průmyslové procesy založené na
 biotechnologii
 Rozvoj průmyslové biotechnologie za
 účelem vytvoření konkurenceschopných průmyslových výrobků a
 postupů (např. v chemickém průmyslu, ve zdravotnictví,
 v těžebním průmyslu, energetice, papírenském a celulózovém
 průmyslu, textilním průmyslu, škrobárenství a potravinářství) a
 její environmentální rozměr.
 c) Inovativní a konkurenceschopné
 platformové technologie
 Rozvoj platformových technologií (např.
 genomika, metagenomika, proteomika, molekulární nástroje) za účelem
 posílení vedoucího postavení a konkurenční výhody ve velkém počtu
 hospodářských odvětví.
 1.5. Vyspělá výroba a
 zpracování
 1.5.1. Specifický cíl
 Specifickým cílem výzkumu a inovací
 v oblasti vyspělé výroby a zpracování je přeměnit
 současné průmyslové formy výroby směrem k výrobním a
 zpracovatelským technologiím, které jsou náročnější na znalosti,
 udržitelné a mezioborové, což povede k inovačnějším
 výrobkům, postupům a službám.
 1.5.2. Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 Odvětví výroby je pro evropské
 hospodářství velmi důležité – v roce 2007 se podílelo zhruba
 17 % na HDP a vytvářelo přibližně 22 milionů
 pracovních míst v Unii. Vzhledem ke snižování hospodářských
 překážek obchodu a účinku komunikačních technologií je výroba
 vystavena silné hospodářské soutěži a tíhne k zemím
 s nejnižšími celkovými náklady. V důsledku vysokých mezd se tedy
 evropský přístup k výrobě musí kvůli udržení globální
 konkurenceschopnosti dramaticky změnit a program Horizont 2020
 může přispět ke spolupráci všech významných zúčastněných
 stran na dosažení tohoto cíle.
 Evropa musí pokračovat v investicích
 na úrovni Unie, aby si zachovala své vedoucí postavení a schopnosti
 v oblasti výrobních technologií, uskutečnila přechod
 k výrobkům s vysokou hodnotou náročným na znalosti a vytvořila
 podmínky a prostředky pro udržitelnou výrobu a poskytování servisu po dobu
 životnosti vyrobeného produktu. Výrobní a zpracovatelský průmysl
 náročný na zdroje musí dále mobilizovat zdroje a znalosti na úrovni Unie a
 pokračovat v investování do výzkumu, vývoje a inovací, aby umožnil
 další pokrok na cestě ke konkurenceschopnému nízkouhlíkovému
 hospodářství a dodržel dohodnutá omezení emisí skleníkových plynů do
 roku 2050 platná pro průmyslová odvětví v celé Unii[24].
 Se silnými unijními politikami Evropa rozvine
 svá stávající průmyslová odvětví a podpoří vznikající
 průmyslová odvětví budoucnosti. Odhadovaná hodnota a dopad
 odvětví vyspělých výrobních systémů jsou značné,
 očekávaný objem trhu činí zhruba 150 miliard EUR do roku
 2015 a složená roční míra růstu asi 5 %.
 Je rozhodující udržet vědomosti a
 odbornou způsobilost, aby se v Evropě zachovala výrobní a
 zpracovatelská kapacita. Důraz výzkumných a inovačních
 činností se klade na udržitelnou výrobu a zpracování, zavádění
 nezbytných technických inovací a orientaci na zákazníka, aby vznikaly výrobky a
 služby s vysokým obsahem znalostí a nízkou spotřebou materiálu a
 energie. Mimoto Evropa potřebuje převést tyto základní technologie a
 znalosti do jiných výrobních odvětví, jako je stavebnictví, které je
 významným zdrojem skleníkových plynů, protože na stavební činnosti
 připadá kolem 40 % veškeré spotřeby energie v Evropě a
 až 36 % emisí CO2. Stavebnictví, které v Evropě
 vytváří 10 % HDP a poskytuje přibližně 16 milionů
 pracovních míst ve 3 milionech podniků, z nichž 95 %
 tvoří MSP, si musí


text:
osvojit inovační materiály a výrobní
 přístupy, aby zmírnilo svůj dopad na životní prostředí.
 1.5.3. Hlavní rysy činností
 a) Technologie pro továrny budoucnosti
 Podpora udržitelného průmyslového
 růstu usnadněním strategického posunu v Evropě od výroby
 založené na nákladech k přístupu založenému na vytváření vysoké
 přidané hodnoty.
 b) Technologie umožňující výstavbu
 energeticky účinných budov
 Snižování spotřeby energie a emisí CO2
 prostřednictvím rozvoje a využívání udržitelných stavebních technologií.
 c) Udržitelné a nízkouhlíkové
 technologie v odvětvích zpracovatelského průmyslu náročných
 na energii
 Zvýšení konkurenceschopnosti zpracovatelského
 průmyslu zásadním zlepšením účinnosti zdrojů a energetické
 účinnosti a omezením dopadu těchto průmyslových činností na
 životní prostředí v celém hodnotovém řetězci a podpora
 zavádění nízkouhlíkových technologií.
 d) Nové udržitelné obchodní modely
 Odvozování koncepcí a metodik pro
 přizpůsobivé obchodní modely „založené na znalostech“ v individuálně
 uzpůsobených přístupech.
 1.6. Vesmír
 1.6.1. Specifický cíl pro oblast
 vesmíru
 Specifickým cílem výzkumu a inovací
 v oblasti vesmíru je posílit konkurenceschopný a inovativní kosmický
 průmysl a výzkumnou obec, aby byl zajištěn rozvoj a využívání vesmírné
 infrastruktury, a tím naplněny budoucí politické a společenské
 potřeby Unie.
 Posílení evropského vesmírného odvětví
 podporou výzkumu a inovací v oblasti vesmíru je zásadní podmínkou
 k tomu, aby si Evropa udržela a zajistila schopnost přístupu do vesmíru
 a provádění operací ve vesmíru, a podpořila tak politiky Unie,
 mezinárodní strategické zájmy a konkurenceschopnost mezi zavedenými i novými
 státy podnikajícími cesty do vesmíru.
 1.6.2. Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 Vesmír je významným, ale často neviditelným
 činitelem umožňujícím různé služby a produkty, které jsou pro
 moderní společnost klíčové, jako jsou navigace, komunikace,
 předpovídání počasí a zeměpisné informace. Tvorba a
 provádění politik na evropské, vnitrostátní a regionální úrovni stále více
 závisí na informacích získaných z vesmíru. Globální
 vesmírné odvětví rychle roste a rozšiřuje se do nových oblastí
 (např. Čína a Jižní Amerika). V současnosti je evropský
 průmysl významným vývozcem prvotřídních družic pro obchodní a
 vědecké účely. Rostoucí celosvětová konkurence představuje
 výzvu pro postavení Evropy v této oblasti. Evropa má proto zájem
 zajistit pokračující prosperitu svého průmyslu na tomto ostře
 konkurenčním trhu. Údaje z evropských vědeckých družic navíc
 vedly k některým z nejvýznamnějších vědeckých
 průlomů ve vědách o Zemi a v astronomii během
 posledních desetiletí. Vzhledem k této
 jedinečné kapacitě by mělo evropské vesmírné odvětví hrát
 zásadní úlohu při řešení výzev uvedených ve strategii Evropa 2020.
 Kapacity ve vesmírné oblasti,
 které mají klíčový význam pro evropskou společnost, se opírají o
 výzkum, technologický rozvoj a inovace. Zatímco Spojené státy americké
 vynakládají přibližně 25 % svého vesmírného rozpočtu na
 VaV, v případě Unie je to méně než 10 %. Kromě
 toho je vesmírný výzkum v Unii rozdroben do vnitrostátních programů
 několika členských států. V zájmu
 zachování technologické a konkurenční výhody je nutný postup na úrovni
 Unie zaměřený na koordinaci vesmírného výzkumu, podporu účasti
 výzkumných pracovníků ze všech členských států a snížení
 překážek pro projekty spolupráce ve vesmírném výzkumu přesahující
 státní hranice. To je nutné provádět
 v koordinaci s Evropskou kosmickou agenturou, která od roku 1975
 úspěšně řídí vývoj průmyslových družic a mise
 v hlubokém vesmíru na mezivládní úrovni s částí členských
 států. Informace z evropských družic
 budou navíc přinášet stále


text:
větší potenciál pro další rozvoj
 inovativních návazných satelitních služeb. Toto je typické odvětví
 činnosti pro MSP, které by mělo být podpořeno opatřeními
 v oblasti výzkumu a inovací, aby bylo možné plně využít přínosu
 z této příležitosti a zejména značných investic do dvou
 stěžejních projektů Unie – Galileo a GMES.
 Vesmír přirozeně
 překračuje pozemské hranice, a nabízí tak jedinečnou perspektivu
 globálního rozměru, což umožňuje vznik rozsáhlých projektů
 prováděných v mezinárodní spolupráci (např. projekt Mezinárodní
 vesmírné stanice či získávání poznatků o situaci ve vesmíru). Aby
 bylo možné hrát v příštích desetiletích významnou úlohu
 v takovýchto mezinárodních vesmírných aktivitách, jsou nepostradatelné jak
 společná evropská politika pro oblast vesmíru, tak činnosti na poli
 vesmírného výzkumu a inovací na evropské úrovni.
 Výzkum a inovace v oblasti vesmíru
 v rámci programu Horizont 2020 jsou v souladu s prioritami
 politiky Unie pro oblast vesmíru, které jsou průběžně
 stanovovány Radou Unie pro vesmír a Evropskou komisí[25].
 1.6.3. Hlavní rysy činností
 a) Umožnit evropskou
 konkurenceschopnost, nezávislost a inovace evropského vesmírného odvětví
 To znamená zabezpečit a rozvinout
 konkurenceschopný a podnikavý kosmický průmysl v kombinaci se
 světově prvotřídním společenstvím výzkumných
 pracovníků v oblasti vesmíru, aby se zachovala evropská vedoucí
 pozice a nezávislost v oblasti vesmírných technologií, posílily inovace ve
 vesmírném odvětví a umožnily inovace na Zemi založené na vesmírné
 činnosti, například používáním údajů z dálkového
 průzkumu a navigace.
 b) Umožnit pokrok vesmírných
 technologií
 Cílem je vyvíjet vyspělé vesmírné
 technologie a provozní koncepce – od původního nápadu po demonstraci ve
 vesmíru – včetně navigace a dálkového průzkumu a ochrany
 vesmírné techniky před hrozbami, jako jsou kosmické smetí a sluneční
 erupce. Předpokladem vývoje a používání vyspělých vesmírných
 technologií je stálé vzdělávání a odborná příprava vysoce
 kvalifikovaných inženýrů a vědců.
 c) Umožnit využití údajů získaných
 z vesmíru
 Pokud se vyvine soustředěné úsilí ke
 koordinaci a organizaci zpracování, ověřování a standardizace
 údajů získaných z vesmíru, lze dosáhnout mnohem většího využití
 údajů z evropských družic. Inovace při nakládání s údaji a
 jejich šíření mohou rovněž zajistit vyšší návratnost investic do
 vesmírné infrastruktury a přispět k řešení společenských
 výzev, zejména pokud jsou koordinovány prostřednictvím globálního úsilí,
 např. Globální soustavy systémů pozorování Země, evropského
 programu družicové navigace Galileo nebo Mezinárodního panelu pro změnu
 klimatu (IPCC) u otázek změny klimatu.
 d) Umožnit evropský výzkum na podporu
 mezinárodních vesmírných partnerství
 Vesmírné projekty mají ze své podstaty
 globální charakter. To je zvláště patrné u činností, jako je systém
 získávání poznatků o situaci ve vesmíru (Space Situational
 Awareness, „SSA“) a řada projektů vědy o vesmíru a
 průzkumu vesmíru. Vývoj špičkových vesmírných technologií
 v rostoucí míře probíhá v rámci takovýchto mezinárodních
 partnerství. Zajištění přístupu k těmto partnerstvím je
 důležitým faktorem úspěchu evropských výzkumných pracovníků a průmyslu.
 2. Přístup k rizikovému
 financování
 2.1. Specifický cíl
 Specifickým
 cílem je pomoci napravit nedostatky trhu při získávání přístupu
 k rizikovému financování pro oblast výzkumu a inovací.
 Situace v investicích do výzkumu a
 inovací je neutěšená, zejména pro inovativní MSP a středně kapitalizované
 společnosti s vysokým potenciálem růstu. V poskytování
 finančních prostředků existuje několik velkých tržních
 mezer, protože inovace nutné k dosažení cílů politických cílů
 jsou pro trh


text:
typicky příliš rizikové.
 Nástroj pro dluhové financování („dluhový
 nástroj“) a nástroj pro kapitálové financování („kapitálový nástroj“) pomohou
 tyto problémy překonat tím, že zlepší finanční a rizikový profil
 dotčených činností v oblasti výzkumu a inovací. To pak usnadní
 přístup společnostem a jiným příjemcům
 k půjčkám, zárukám a dalším formám rizikového financování;
 podpoří investice v raném stadiu a rozvoj nových fondů
 rizikového kapitálu; zlepší přenos znalostí a trh s duševním
 vlastnictvím; přiláká finanční prostředky na trh rizikového kapitálu
 a celkově napomůže urychlení přechodu od koncepce, vývoje a
 demonstrace nových produktů a služeb k jejich obchodnímu využití.
 Celkovým důsledkem bude zvýšení ochoty
 soukromého sektoru investovat do výzkumu a inovací, čímž se
 přispěje k dosažení klíčového cíle strategie Evropa 2020:
 investovat do konce desetiletí 3 % HDP Unie do výzkumu a vývoje. Použití
 finančních nástrojů rovněž napomůže dosažení cílů
 v oblasti výzkumu a inovací ve všech odvětvích a oblastech politiky,
 které jsou klíčové pro řešení společenských výzev (jako je
 změna klimatu, účinné využívání energie a zdrojů, globální
 zajištění potravin, poskytování zdravotní péče a stárnoucí populace),
 pro zvýšení konkurenceschopnosti a pro podporu udržitelného růstu
 podporujícího začlenění a poskytování environmentálních a dalších
 veřejných statků.
 2.2. Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 Dluhový nástroj na
 úrovni Unie pro výzkum a inovace je nutný k tomu, aby se zvýšila
 pravděpodobnost, že budou poskytnuty půjčky a záruky a že bude
 dosaženo cílů v oblasti výzkumu a inovací. Současná mezera na
 trhu mezi poptávkou po půjčkách a zárukách pro rizikové investice do
 výzkumu a inovací a jejich nabídkou, kterou se snaží vyplnit současný
 finanční nástroj pro sdílení rizik, nejspíše přetrvá a komerční
 banky i nadále nebudou poskytovat půjčky se zvýšeným rizikem.
 Poptávka po půjčkách z finančního nástroje pro sdílení
 rizik je od zavedení tohoto nástroje v polovině roku 2007 vysoká: ve
 své první fázi (2007–2010) převýšila míra zájmu počáteční
 očekávání o více než 50 % z hlediska schválení aktivních
 půjček (7,6 miliard EUR oproti předpokládaným 5 miliardám EUR).
 Banky dále obvykle nejsou schopné
 oceňovat aktiva ve formě znalostí, například duševní
 vlastnictví, a proto často nejsou ochotny investovat do společností
 založených na znalostech. V důsledku toho nemůže mnoho
 zavedených inovativních společností, velkých i malých, získat
 půjčky na činnosti v oblasti výzkumu a inovací se zvýšeným
 rizikem.
 Tyto tržní mezery pramení z nejistoty,
 informační asymetrie a vysokých nákladů spojených se snahou tyto
 problémy řešit: nedávno založené společnosti mají příliš málo
 výsledků na to, aby uspokojily potenciální věřitele, dokonce i
 zavedené společnosti často nemohou poskytnout dostatek informací, a
 v počáteční fázi investic do výzkumu a inovací není vůbec
 jisté, zda vynaložené úsilí skutečně povede k úspěšným
 inovacím.
 Podniky ve fázi vytváření koncepce nebo
 podniky působící ve vznikajících oblastech navíc obvykle nemohou nabídnout
 dostatečné zajištění. Podniky může dále odradit skutečnost,
 že i když činnosti v oblasti výzkumu a inovací přinesou produkt
 nebo proces obchodního charakteru, není vůbec jisté, že podnik, který dané
 úsilí vyvinul, z něj bude mít výhradní přínos.
 Z hlediska přidané hodnoty Unie
 pomůže dluhový nástroj napravit nedostatky trhu, které brání tomu, aby
 soukromý sektor mohl investovat do výzkumu a inovací na optimální


text:
úrovni. Jeho
 zavedení umožní shromáždit kritické množství zdrojů z rozpočtu
 Unie a – na základě sdílení rizika – z finančních institucí
 pověřených jeho zaváděním. Bude také motivovat společnosti,
 aby do výzkumu a inovací investovaly více svých vlastních prostředků,
 než by investovaly jinak. Kromě toho dluhový nástroj pomůže
 veřejným i soukromým organizacím snížit riziko spojené se zadáváním
 zakázek v předobchodní fázi či zadáváním zakázek na inovativní
 výrobky a služby.
 Na úrovni Unie je nutno zavést kapitálový
 nástroj pro výzkum a inovace, který by pomohl zlepšit dostupnost vlastního
 kapitálu pro investice v raném stadiu a ve stadiu růstu a
 podpořil rozvoj trhu rizikového kapitálu v Unii. Během fáze
 přenosu technologií a počáteční fáze procházejí nové
 společnosti „údolím smrti“, tedy obdobím, kdy již nedostávají veřejné
 granty na výzkum, a přilákat soukromé investory není možné. Veřejná
 podpora zaměřená na zaplněné této mezery využitím soukromých
 fondů poskytujících kapitál vznikajícím a začínajícím podnikům,
 je v současnosti příliš roztříštěná a nárazová nebo
 při jejím řízení chybí nezbytné odborné znalosti. Navíc většina
 fondů rizikového kapitálu v Evropě je příliš malá na to,
 aby mohla podporovat soustavný růst inovativních společností, a
 nedokáže vytvořit kritické množství nutné k tomu, aby se mohly
 specializovat a působit na nadnárodní úrovni.
 Důsledky této situace jsou vážné.
 Před finanční krizí představoval objem prostředků
 investovaných do MSP z evropských fondů rizikového kapitálu
 přibližně 7 miliard EUR ročně, zatímco čísla pro rok
 2009 a 2010 se pohybovala v rozmezí 3–4 miliardy EUR. Snížení financování
 rizikového kapitálu ovlivnilo počet začínajících podniků, na
 něž se fondy rizikového kapitálu zaměřily: v roce 2007
 získalo prostředky z fondů rizikového kapitálu
 přibližně 3 000 MSP oproti pouhým 2 500 v roce 2010.
 Z hlediska přidané hodnoty Unie
 doplní kapitálový nástroj pro výzkum a inovace vnitrostátní systémy, které
 nemohou realizovat přeshraniční investice v oblasti výzkumu a
 inovací. Transakce v raném stadiu budou rovněž mít demonstrační
 efekt, z něhož budou mít přínos veřejní a soukromí
 investoři v celé Evropě. Co se týče fáze růstu,
 dosáhnout nezbytného rozsahu a silné účasti soukromých investorů,
 která je zásadní pro fungování samovolně udržitelného trhu rizikového
 kapitálu, je možné pouze na evropské úrovni.
 Dluhový nástroj a kapitálový nástroj, podpořené souborem doprovodných opatření, budou podporovat
 dosažení politických cílů programu Horizont 2020. Za tímto účelem
 budou určeny na konsolidaci a zvýšení kvality evropské vědecké
 základny, na podporu výzkumu a inovací v rámci programu, který se
 orientuje na podnikání, a na řešení společenských výzev se
 zaměřením na činnosti, jako je pilotní ověřování,
 demonstrace, testovací prostředí a zavádění na trhu.
 Kromě toho pomohou dosáhnout cílů
 v oblasti výzkumu a inovací obsažených v jiných programech a
 oblastech politiky, jako je společná zemědělská politika, oblast
 klimatu (přechod k nízkouhlíkovému hospodářství a
 přizpůsobení se změně klimatu) a společná
 rybářská politika. Tyto nástroje se budou doplňovat
 s vnitrostátními a regionálními finančními nástroji v rámci
 společného strategického rámce pro politiku soudržnosti, kde se počítá
 s větší úlohou finančních nástrojů.
 Jejich koncepce zohledňuje potřebu
 řešit konkrétní nedostatky trhu, jeho rysy (jako je stupeň dynamiky a
 míra zakládání nových společností) a požadavky na financování těchto
 a dalších oblastí. Rozdělení


text:
rozpočtu mezi nástroji může být
 v průběhu programu Horizont 2020 upraveno v reakci na
 měnící se hospodářské podmínky.
 Kapitálový nástroj a specializovaný nástroj
 pro MSP v rámci dluhového nástroje budou spolu s kapitálovým a dluhovým nástrojem v rámci programu pro
 konkurenceschopnost podniků a MSP zavedeny jako
 součást dvou finančních nástrojů EU, které poskytují kapitálové a dluhové financování na
 podporu výzkumu a inovací MSP a růstu.
 2.3. Hlavní rysy činností
 a) Dluhový nástroj pro dluhové
 financování výzkumu a inovací: „Služba Unie v oblasti půjček a
 záruk pro výzkum a inovace“
 Cílem je zlepšit přístup k dluhovému
 financování – půjčkám, zárukám, protizárukám a dalším formám
 dluhových a rizikových prostředků – pro veřejné a soukromé
 subjekty a partnerství soukromého a veřejného sektoru zabývající se
 činnostmi v oblasti výzkumu a inovací, jejichž realizace vyžaduje
 rizikové investice. Důraz se klade na podporu výzkumu a inovací
 s vysokým potenciálem pro excelenci.
 Cílovými konečnými příjemci jsou
 potenciálně právní subjekty všech velikostí, které si mohou
 půjčovat a splácet finanční prostředky, zejména pak MSP
 schopné provádět inovace a rychle růst, středně kapitalizované
 a velké společnosti, univerzity a výzkumné instituce, výzkumné a
 inovační infrastruktury, partnerství veřejného a soukromého sektoru a
 jednotky nebo projekty pro speciální účel.
 Financování dluhového nástroje má dvě
 hlavní složky:
 1) složku založenou na poptávce,
 která poskytuje půjčky a záruky podle zásady „kdo dřív
 přijde, je dřív na řadě“, se zvláštní podporou pro
 příjemce jako MSP a středně kapitalizované společnosti.
 Tato složka reaguje na stálý a pokračující růst objemu
 půjček z finančního nástroje pro sdílení rizik, který je
 řízen poptávkou. V rámci specializovaného nástroje pro MSP jsou podporovány
 činnosti zaměřené na zlepšení přístupu k financování pro
 MSP a další subjekty, které jsou orientovány primárně na VaV nebo inovace;
 2) zacílenou složku,
 zaměřující se na politiky a klíčová odvětví, která jsou
 zásadní pro řešení společenských výzev, posílení
 konkurenceschopnosti, podporu udržitelného, nízkouhlíkového růstu
 podporujícího začlenění a poskytování environmentálních a dalších
 veřejných statků. Tato složka Unii pomůže řešit ty aspekty
 cílů odvětvových politik, které souvisejí s výzkumem a inovacemi.
 b) Kapitálový nástroj pro kapitálové financování
 výzkumu a inovací: „Kapitálové nástroje Unie pro výzkum a inovace“
 Cílem je přispět
 k překonání nedostatků evropského trhu s rizikovým
 kapitálem a poskytnout vlastní a kvazivlastní kapitál k pokrytí vývojových
 a finančních potřeb inovujících podniků od jejich založení po
 růst a rozšiřování. Důraz se klade na podporu cílů programu
 Horizont 2020 a souvisejících politik.
 Cílovými konečnými příjemci jsou
 potenciálně podniky všech velikostí, které se zabývají inovačními
 činnostmi nebo s nimi začínají, se zvláštním zaměřením
 na inovativní MSP a středně kapitalizované společnosti.
 Kapitálový nástroj se zaměří na
 financování rizikového kapitálu v raném stadiu a poskytne rizikový kapitál
 a kvazivlastní kapitál (včetně mezzaninového kapitálu) pro jednotlivá
 portfolia podniků. Tento nástroj spolu s kapitálovým
 nástrojem pro růst v rámci programu pro konkurenceschopnost
 podniků a MSP bude mít také možnost poskytovat investice pro expanzivní a
 růstovou fázi, aby byla zajištěna kontinuita podpory během
 vzniku a rozvoje společností.
 Kapitálový nástroj, který bude založen
 především na poptávce, používá portfoliový přístup, v jehož
 rámci si fondy rizikového kapitálu a jiní srovnatelní zprostředkovatelé


text:
vybírají firmy, do nichž chtějí investovat.
 Aby se napomohlo dosažení konkrétních
 politických cílů, bude možné vyčlenit prostředky na konkrétní
 oblasti, přičemž se bude vycházet z pozitivních zkušeností
 rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace s vyčleňováním
 prostředků na ekologické inovace.
 Specializovaný nástroj pro
 počáteční investice, podporující podniky
 v počátečním a raném stadiu, umožní kapitálové investice mezi
 jinými do organizací zabývajícími se předáváním znalostí, fondů
 počátečního kapitálu, přeshraničních fondů
 počátečního kapitálu, nástrojů spoluinvestování
 s neformálními investory („business angels“), aktiv duševního
 vlastnictví, platforem pro výměnu a obchodování s právy duševního
 vlastnictví a fondů rizikového kapitálu v raném stadiu.
 Specializovaný nástroj pro růstové
 investice poskytuje spolu s kapitálovým nástrojem pro
 růst v rámci programu pro konkurenceschopnost podniků a MSP investice
 pro expanzivní a růstovou fázi, včetně finančních investic
 do fondů působících přes hranice a investujících do fondů
 rizikového kapitálu, z nichž většina bude mít tematické
 zaměření podporující cíle strategie Evropa 2020.
 3. Inovace v malých a středních
 podnicích
 3.1 Specifický cíl
 Specifickým
 cílem je podpořit růst zvýšením úrovně inovací v MSP a
 uspokojit jejich různé inovační potřeby během celého
 inovačního cyklu pro všechny typy inovací, a tím vytvořit více rychle
 rostoucích, mezinárodně působících MSP.
 Vzhledem
 k ústřední úloze MSP v evropské ekonomice, budou výzkum a
 inovace v MSP hrát klíčovou úlohu při zvyšování
 konkurenceschopnosti, podpoře hospodářského růstu a tvorbě
 pracovních míst, a tím i dosahování cílů strategie Evropa 2020 a zejména
 její stěžejní iniciativy „Unie inovací“.
 Přes
 svůj významný podíl na hospodářství a zaměstnanosti a
 značný inovační potenciál mají MSP z důvodu své velikosti
 nicméně problémy stát se inovativnějšími a konkurenceschopnějšími.
 Přestože v Evropě vzniká podobný počet
 začínajících společnosti jako ve Spojených státech amerických,
 vyrůst ve velké společnosti je pro evropské MSP mnohem těžší než
 pro jejich protějšky v USA. Internacionalizované podnikatelské
 prostředí se stále více propojenými hodnotovými řetězci na
 ně vyvíjí další tlak. MSP musí posílit svou inovační kapacitu.
 Aby mohly úspěšně konkurovat na rychle se vyvíjejících globálních
 trzích, musí rychleji a ve větší míře vyvíjet, přijímat a
 obchodně využívat nové znalosti a obchodní nápady. Úkolem je
 podporovat více inovací v MSP, a tím posilovat jejich konkurenceschopnost
 a růst.
 Cílem navrhovaných
 akcí je doplnit vnitrostátní a regionální politiky a programy podnikatelských
 inovací, posílit spolupráci mezi MSP a dalšími aktéry s významem pro
 inovace, překlenout propast mezi výzkumem/vývojem a úspěšným
 uváděním na trh, vytvořit prostředí, které bude
 vstřícnější k podnikatelským inovacím, včetně formou
 opatření na straně poptávky, a podpořit zohledňování
 měnící se povahy inovačních procesů, nových technologií,
 trhů a obchodních modelů.
 Budou nastoleny
 pevné vazby s politikami Unie pro jednotlivá odvětví, zejména
 s programem pro konkurenceschopnost podniků a MSP a s fondy
 politiky soudržnosti, aby se zajistila synergie a soudržný přístup.
 3.2. Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 MSP jsou klíčovou hybnou silou inovací
 díky své schopnosti rychle a účinně přetvářet nové myšlenky
 v úspěšné podnikání. Slouží jako důležité kanály pro
 přelévání znalostí přinášející výsledky výzkumu na trh. Posledních
 dvacet let ukázalo, že díky inovativním MSP došlo k obnově celých
 odvětví a k vytvoření nových průmyslových odvětví.
 Rychle rostoucí podniky jsou klíčové pro rozvoj vznikajících


text:
průmyslových
 odvětví a pro urychlení strukturálních změn, které Evropa
 potřebuje k tomu, aby se stala nízkouhlíkovou ekonomikou založenou na
 znalostech s trvalým růstem a vysoce kvalitními pracovními místy.
 MSP lze nalézt ve všech odvětvích
 ekonomiky. Jsou důležitější součástí evropské ekonomiky, než jak
 je tomu v jiných regionech, například ve Spojených státech
 amerických. Inovovat přitom mohou všechny typy MSP. Je třeba je
 motivovat a podpořit, aby investovaly do výzkumu a inovací. Při této
 činnosti by měly mít možnost čerpat z celého
 inovačního potenciálu vnitřního trhu a EVP, aby mohly vytvářet
 nové podnikatelské příležitosti v Evropě i mimo ni a
 přispívat k nalézání řešení pro klíčové společenské
 výzvy.
 Účast na
 výzkumu a inovacích Unie posiluje schopnosti MSP v oblasti VaV a
 technologií, zvyšuje jejich schopnost vytvářet, vstřebávat a používat
 nové znalosti, zesiluje ekonomické využívání nových řešení, podporuje
 inovace ve výrobcích, službách a obchodních modelech, podporuje podnikatelskou
 činnost na větších trzích a rozvíjí znalostní sítě MSP na mezinárodní
 úrovni. MSP, které zavedly dobré řízení inovací, přičemž se
 často spoléhají na externí znalosti a dovednosti, předstihují svým
 výkonem ostatní.
 Přeshraniční
 spolupráce je důležitým prvkem inovační strategie MSP
 umožňujícím překonání některých problémů spojených
 s jejich velikostí, jako je přístup k technologickým a
 vědeckým kompetencím a novým trhům. Spolupráce přispívá
 k přeměně myšlenek na růst zisku a společností a
 následně i ke zvyšování soukromých investic do výzkumu a inovací.
 Zásadní úlohu
 v podpoře MSP hrají regionální a vnitrostátní programy výzkumu a
 inovací, často podpořené evropskou politikou soudržnosti. Zejména
 fondy politiky soudržnosti mají hrát klíčovou úlohu prostřednictvím
 budování kapacit a vytvářením „schodů k excelenci“ pro MSP za
 účelem přípravy vynikajících projektů, které dokáží
 soutěžit o financování z programu Horizont 2020. Nicméně
 jen několik málo vnitrostátních a regionálních programů poskytuje
 finanční prostředky pro nadnárodní výzkumné a inovační
 činnosti prováděné MSP, šíření a přejímání inovativních
 řešení v celé Unii nebo přeshraniční služby na podporu
 inovací. Úkolem je poskytnout MSP tematicky otevřenou podporu
 k realizaci mezinárodních projektů v souladu s inovačními
 strategiemi podniků. Akce na úrovni Unie jsou proto nezbytné
 k doplnění činností prováděných na vnitrostátní a
 regionální úrovni, posílení jejich dopadu a zpřístupnění systémů
 na podporu výzkumu a inovací.
 3.3. Hlavní rysy činností
 a) Začlenění podpory MSP do
 všech činností
 MSP jsou podporovány v rámci celého
 programu Horizont 2020. Specializovaný nástroj pro MSP za tímto účelem
 poskytuje rozfázovanou a plynulou podporu zahrnující celý inovační cyklus.
 Nástroj pro MSP je zacílen na všechny typy inovativních MSP, které vykazují
 velkou snahu růst, rozvíjet se a působit na mezinárodní úrovni.
 Uplatní se pro všechny typy inovací, včetně inovací služeb,
 netechnologických a sociálních inovací. Záměrem je rozvinout a využívat
 inovační potenciál MSP zaplněním mezery ve financování vysoce
 rizikového výzkumu a inovací v raném stadiu, podporou inovací a zvýšením
 obchodního využití výsledků výzkumu v soukromém sektoru.
 V rámci všech specifických cílů
 týkajících se společenských výzev a vedoucího postavení v základních
 a průmyslových technologiích se bude specializovaný nástroj pro MSP
 používat a bude na něj přidělena určitá částka.
 b) Podpora MSP s intenzivním
 výzkumem
 Cílem je podpořit tržně-orientované
 inovace v MSP zabývajících se výzkumem a


text:
vývojem. Zvláštní akce se
 zaměří na MSP s intenzivním výzkumem v technologicky
 náročných odvětvích, které ukazují, že jsou schopné
 komerčně využívat výsledky projektu.
 c) Posílení inovační kapacity MSP
 V rámci
 celého programu Horizont 2020 budou podporovány činnosti napomáhající
 provádění speciálních opatření pro MSP a doplňující tato
 opatření, zejména s cílem posílit inovační kapacitu MSP.
 d) Podpora inovací orientovaných na trh
 Podpora inovací
 orientovaných na trh za účelem zlepšení rámcových podmínek pro inovace a
 řešení konkrétních překážek, které brání zejména růstu inovativních
 MSP.
 ČÁST III
 SPOLEČENSKÉ VÝZVY
 1. Zdraví, demografická změna a dobré
 životní podmínky
 1.1. Specifický cíl
 Specifickým cílem je zlepšit celoživotní
 zdraví a dobré životní podmínky pro všechny.
 Celoživotní zdraví a dobré životní podmínky
 pro všechny, vysoce kvalitní a ekonomicky udržitelné systémy zdravotnictví a
 péče a příležitosti pro nová pracovní místa – to jsou cíle podpory
 výzkumu a inovací v reakci na tuto výzvu, které významně
 přispějí k realizaci strategie Evropa 2020.
 Náklady na systémy zdravotní a sociální
 péče v Unii stoupají, péče a preventivní opatření pro
 všechny věkové skupiny jsou čím dále dražší, přičemž se
 očekává, že počet Evropanů starších 65 let se do roku 2060 téměř
 zdvojnásobí z 85 milionů v roce 2008 na 151 milionů a
 počet osob starších 80 let vzroste ve stejném období z 22 na 61
 milionů. Snížení nebo omezení nárůstu těchto nákladů tak,
 aby se nestaly neudržitelnými, závisí částečně na zajištění
 celoživotního zdraví a dobrých životních podmínek všech, a tedy na účinné
 prevenci, léčbě a zvládání nemocí a zdravotních postižení.
 Hlavními příčinami zdravotního
 postižení, špatného zdravotního stavu a předčasného úmrtí jsou
 chronické zdravotní potíže, jako je kardiovaskulární choroba, rakovina,
 cukrovka, neurologické potíže a poruchy duševního zdraví, nadváha a
 obezita a různá funkční omezení, což představuje značné
 sociální a hospodářské náklady.
 Kardiovaskulární choroby jsou v Unii
 každoročně příčinou více než 2 milionů úmrtí a
 stojí hospodářství více než 192 miliard EUR, zatímco rakovina je
 příčinou čtvrtiny všech úmrtí a je nejčastější
 příčinou úmrtí u lidí ve věku 45–64 let. Přes 27
 milionů lidí v Unii trpí cukrovkou a celkové náklady na poruchy mozku
 (mimo jiné poruchy, které ovlivňují duševní zdraví) se odhadují na 800
 miliard EUR. Environmentální faktory, faktory související se životním
 stylem a sociálně-ekonomické faktory jsou významné u několika
 z těchto onemocnění, přičemž se odhaduje, že
 s nimi souvisí až třetina celosvětové zátěže způsobené
 nemocemi.
 Infekční nemoci (např. HIV/AIDS,
 tuberkulóza a malárie) představují problém pro celý svět, protože se
 ze 41 % podílejí na 1,5 miliardě ztracených let zdravého života na
 celém světě, z toho 8 % v Evropě. Je rovněž
 nutné se připravit na nové epidemie a hrozbu narůstající antimikrobiální
 rezistence.
 Na druhé straně procesy vývoje
 léčivých přípravků a očkovacích látek jsou čím dále
 dražší a méně efektivní. Je nutné se zabývat přetrvávajícími
 nerovnostmi ve zdravotním stavu a zajistit přístup k účinným a
 kvalitním systémům zdravotní péče pro všechny Evropany.
 1.2. Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 Nemoci a zdravotní postižení se nezastavují na
 státních hranicích. Vhodná reakce na evropské úrovni v oblasti výzkumu a
 inovací může a měla by významným způsobem


text:
přispět
 k řešení těchto problémů, zajistit lepší zdraví a dobré
 životní podmínky pro všechny a postavit Evropu na vedoucí pozici na rychle se
 rozrůstajících světových trzích, pokud jde o inovace v oblasti
 zdraví a dobrých životních podmínek.
 Tato reakce závisí na excelenci ve výzkumu,
 která zlepší naše základní chápání zdraví, nemoci, zdravotního postižení,
 vývoje a stárnutí (včetně průměrné délky života) a na
 bezproblémové a všeobecné přeměně výsledných a stávajících
 znalostí do podoby inovativních a účinných produktů, strategií,
 intervencí a služeb s potenciálem pro nasazení ve velkém
 měřítku. Navíc význam těchto výzev v celé Evropě a
 v mnoha případech na celém světě vyžaduje reakci, která se
 vyznačuje dlouhodobou a koordinovanou podporou spolupráce mezi
 víceoborovými a víceodvětvovými týmy na vynikající úrovni.
 Podobně i složitost této výzvy a vzájemná
 závislost jejích složek vyžadují reakci na evropské úrovni. Mnoho
 přístupů, nástrojů a technologií, které lze použít v mnoha
 oblastech výzkumu a inovací v rámci této výzvy, lze nejlépe podpořit
 na úrovni Unie. Zahrnují vytváření dlouhodobých kohort a provádění
 klinických zkoušek, klinické využití tzv. „-omik“ (technologií končících
 na „-omika“) nebo rozvoj IKT a jejich použití ve zdravotnické praxi, zejména v elektronickém
 zdravotnictví (e-health). Požadavky specifických populací se také
 nejlépe řeší integrovaným způsobem, například rozvojem
 stratifikované či personalizované medicíny, při léčbě
 vzácných onemocnění a při poskytování řešení pro asistované
 a nezávislé žití.
 Aby se maximalizoval dopad akcí na úrovni
 Unie, bude se podporovat celá škála výzkumných a inovačních činností.
 Od základního výzkumu přes proměnu znalostí po rozsáhlé zkoušky a
 demonstrace, s mobilizací soukromých investic, a po veřejné zakázky a
 zakázky v předobchodní fázi na nové produkty, služby a škálovatelná
 řešení, které jsou v případě nutnosti interoperabilní a
 podporované stanovenými normami nebo společnými pokyny. Toto koordinované
 evropské úsilí přispěje k pokračujícímu rozvoji EVP. Ve
 vhodných případech se bude rovněž propojovat s činnostmi
 připravenými v rámci programu Zdraví pro růst a Evropského
 partnerství pro inovace v oblasti aktivního a zdravého stárnutí.
 1.3. Hlavní rysy činností
 Účinná podpora zdraví opřená o
 pevnou důkazní základnou zabraňuje onemocnění, zlepšuje životní
 pohodu a je nákladově efektivní. Podpora zdraví a prevence nemocí
 rovněž závisí na pochopení determinant zdraví, na účinných
 preventivních nástrojích, jako jsou očkovací látky, na účinném
 dohledu nad zdravím a nemocemi a související připravenosti a na
 účinných screeningových programech.
 Úspěšné snahy o prevenci, zvládání,
 léčbu a vyléčení onemocnění, zdravotních postižení a snížené
 funkčnosti mají oporu v základním porozumění jejich determinant
 a příčin, procesů a dopadů, stejně tak jako
 faktorů, které představují základ dobrého zdraví a životní pohody.
 Rovněž je nezbytné účinné sdílení údajů a propojení těchto
 údajů s rozsáhlými kohortovými studiemi, stejně jako
 převádění výsledků výzkumu na klinickou úroveň, zejména
 prostřednictvím provádění klinických zkoušek.
 Rostoucí zátěž způsobená
 onemocněními a zdravotními postiženími v kontextu stárnoucí populace
 klade další požadavky na odvětví zdravotnictví a péče. Máme-li
 zachovat účinné zdravotnictví a péči pro všechny věkové skupiny,
 je potřeba vyvinout úsilí pro zlepšení rozhodování v oblasti
 zajišťování prevence a léčby, aby se stanovily osvědčené
 postupy v odvětvích zdravotnických služeb a péče a podporovalo
 se jejich šíření a aby se podporovala integrovaná péče a všeobecné
 přijímání


text:
technologických, organizačních a sociálních inovací, které
 pomáhají zejména starším osobám, stejně jako zdravotně postiženým
 osobám, aby zůstaly aktivní a nezávislé. Takové počínání
 přispěje ke zvýšení a prodloužení jejich tělesné, sociální a
 duševní pohody.
 Všechny tyto činnosti se provádějí
 takovým způsobem, aby poskytovaly podporu během celého výzkumného a
 inovačního cyklu a přitom posílily konkurenceschopnost
 průmyslových odvětví v Evropě a rozvoj nových příležitostí
 na trhu.
 K zvláštním činnostem patří:
 porozumění determinantům zdraví (včetně faktorů
 souvisejících s životním prostředím a klimatem), zlepšení podpory
 zdraví a prevence nemocí; chápání onemocnění a zlepšení diagnostiky;
 rozvoj efektivních screeningových programů a zlepšení posouzení vnímavosti
 k nemocím; zlepšení dohledu a připravenosti; vývoj lepších
 preventivních očkovacích látek; používání medicíny in silico za
 účelem lepšího zvládání a předvídání onemocnění; léčba
 nemocí; přenos znalostí do klinické praxe a rozšiřitelných
 inovativních akcí; lepší využívání zdravotních údajů; aktivní stárnutí,
 nezávislé a asistované žití; individuální posílení pozice pro zvládnutí
 vlastního zdravotního stavu; podpora integrované péče; zlepšení
 vědeckých nástrojů a metod na podporu tvorby politik a regulačních
 potřeb a optimalizace efektivity a účinnosti zdravotnických
 systémů a snížení nerovností prostřednictvím rozhodování založeného
 na důkazech a šíření osvědčených postupů a
 inovační technologie a přístupy.
 2. Zajišťování potravin, udržitelné
 zemědělství, mořský a námořní výzkum a biohospodářství
 2.1 Specifický cíl
 Specifickým cílem je zajistit
 dostatečné zásobování bezpečnými a vysoce kvalitními potravinami a
 dalšími biologickými výrobky prostřednictvím rozvoje produktivních
 systémů prvovýroby účinně využívajících zdroje i podpory souvisejících
 ekosystémových služeb, a to vedle konkurenceschopných a nízkouhlíkových dodavatelských
 řetězců. Tím dojde k urychlení přechodu
 k udržitelnému evropskému biohospodářství.
 Během nadcházejících desetiletí bude
 Evropa čelit zvýšenému soutěžení o omezené a konečné
 přírodní zdroje, účinkům změny klimatu, zejména na systémy
 prvovýroby (zemědělství, lesnictví, rybolov a akvakulturu) a
 potřebě zajistit udržitelné, bezpečné a zabezpečené dodávky
 potravin pro evropskou a rostoucí světovou populaci. Podle odhadů
 bude třeba zvýšit světový přísun potravin o 70 %, má-li se
 uživit celosvětová populace čítající do roku 2050 9 miliard
 osob. Na zemědělství připadá zhruba 10 % emisí skleníkových
 plynů v Unii a přestože v Evropě klesají, na
 celosvětové úrovni emise ze zemědělství podle
 předpovědí do roku 2030 vzrostou až na 20 %. Navíc Evropa bude
 potřebovat zajistit dostatečné dodávky surovin, energie a
 průmyslových výrobků v podmínkách zmenšujících se zdrojů
 fosilního uhlíku (očekává se, že produkce ropy a kapalného plynu klesne do
 roku 2050 přibližně o 60 %) a přitom si udržet svou
 konkurenceschopnost. Obrovský problém a náklady představuje bioodpad
 (podle odhadů až 138 milionů tun ročně v Unii,
 z toho až 40 % končí na skládkách), a to navzdory své
 potenciální vysoké přidané hodnotě. Například se odhaduje, že
 30 % všech potravin vyprodukovaných ve vyspělých zemích se vyhodí. Je
 třeba významných změn, aby se toto množství v Unii do roku 2030
 snížilo o 50 %.[26]
 Kromě toho se škůdci a choroby zvířat a rostlin,
 včetně zoonóz a patogenů v potravinách, šíří bez
 ohledu na státní hranice. Účinná vnitrostátní preventivní opatření
 jsou nutná, ale opatření na úrovni Unie mají zásadní význam pro konečnou
 kontrolu a účinné fungování jednotného trhu. Tato výzva je složitá,
 ovlivňuje velkou řadu vzájemně propojených odvětví a
 vyžaduje


text:
rozmanité přístupy.
 Je potřeba čím dál více biologických
 zdrojů k uspokojení poptávky trhu po bezpečných a zdravých
 dodávkách potravin, biomateriálech, biopalivech a biologických výrobcích,
 sahajících od spotřebního zboží po velká množství chemických látek.
 Nicméně kapacity zemských a vodních ekosystémů pro jejich produkci
 jsou omezené, přičemž současně existují vzájemně si
 konkurující požadavky na jejich využívání a často se s nimi
 nehospodaří optimálně, o čemž svědčí například
 výrazný pokles obsahu uhlíku v půdě a její úrodnosti. Existuje
 nedostatečně využívaný prostor pro podporu ekosystémových služeb
 zemědělské půdy, lesů a mořských i sladkých vod
 prostřednictvím začlenění agronomických a environmentálních
 cílů do udržitelné produkce.
 Potenciálu biologických zdrojů a
 ekosystémů by se dalo využít mnohem udržitelnějším,
 účinnějším a integrovanějším způsobem. Například by
 bylo možné lépe využívat potenciál biomasy z lesů a odpadních
 toků odpadů zemědělského, vodního, průmyslového a také
 komunálního původu.
 V podstatě je potřeba
 přejít na optimální a obnovitelné využívání biologických zdrojů a na
 udržitelnou prvovýrobu a zpracovatelské systémy, které mohou produkovat více
 potravin a dalších biologických výrobků s minimalizovanými vstupy,
 environmentálním dopadem a emisemi skleníkových plynů, lepšími
 ekosystémovými službami, nulovým odpadem a přiměřenou
 společenskou hodnotou. Klíčovým předpokladem, aby se tak stalo,
 je zásadní úsilí propojeného výzkumu a inovací v Evropě i mimo ni.
 2.2 Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 Zemědělství, lesnictví a rybolov
 jsou spolu s biologickými průmyslovými odvětvími hlavní sektory,
 o které se opírá biohospodářství. Biohospodářství představuje
 velký a rostoucí trh, jehož hodnota se odhaduje na více než
 2 biliony EUR a jenž poskytuje 20 milionů pracovních míst, což
 představovalo 9 % celkové zaměstnanosti v Unii v roce
 2009. Investice do výzkumu a inovací v rámci této společenské výzvy
 umožní Evropě zaujmout vedoucí postavení na příslušných trzích a
 budou hrát roli při dosahování cílů strategie Evropa 2020 a jejích
 stěžejních iniciativ Unie inovací a Evropa účinněji využívající
 zdroje.
 Plně funkční evropské
 biohospodářství – zahrnující udržitelnou produkci obnovitelných
 zdrojů z půdního a vodního prostředí a jejich
 převádění na potraviny, biologické výrobky a bioenergii, stejně
 jako související veřejné statky – bude vytvářet vysokou evropskou
 přidanou hodnotu. Je-li řízeno udržitelným způsobem, může
 snížit ekologickou stopu prvovýroby a celého dodavatelského řetězce.
 Může také zvýšit jejich konkurenceschopnost a vytvořit pracovní místa
 a podnikatelské příležitosti pro rozvoj venkova a pobřeží. Výzvy
 týkající se zajišťování potravin, udržitelného zemědělství a
 biohospodářství jako celku mají evropskou i celosvětovou povahu. Akce
 na úrovni Unie jsou nezbytné, aby vznikla seskupení za účelem dosažení
 nezbytné šířky a kritického množství k doplnění úsilí
 jednotlivých členských států nebo jejich skupin. Přístup
 orientovaný na více aktérů zajistí nezbytné obohacující interakce mezi
 výzkumnými pracovníky, podniky, zemědělci/producenty, poradci a
 konečnými uživateli. Úroveň Unie je rovněž nezbytná
 k zajištění soudržnosti v řešení tohoto problému
 napříč odvětvími a se silnými vazbami na příslušné politiky
 EU. Koordinace výzkumu a inovací na úrovni Unie bude podněcovat požadované
 změny v celé Unii a pomůže je urychlit.
 Výzkum a inovace se propojí s širokým
 spektrem politik Unie a souvisejících cílů, včetně společné
 zemědělské politiky (zejména politiky rozvoje venkova) a evropského
 inovačního partnerství „Zemědělská produktivita a udržitelnost“,
 společné rybářské politiky, integrované námořní politiky,
 Evropského programu pro změnu


text:
klimatu, rámcové směrnice o vodě,
 rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí, akčního
 plánu pro lesní hospodářství, tematické strategie pro ochranu půdy,
 strategie Unie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020, Evropského
 strategického plánu pro energetické technologie, inovačních a
 průmyslových politik Unie, vnějších politik a politik rozvojové
 pomoci, strategií pro zdraví rostlin, strategií pro zdraví a dobré životní
 podmínky zvířata a regulačních rámců na ochranu životního
 prostředí, zdraví a bezpečnosti, na podporu účinného využívání
 zdrojů a opatření v oblasti klimatu a pro omezení odpadů.
 Lepší integrace výzkumu a inovací do příslušných politik Unie
 značně zlepší jejich evropskou přidanou hodnotu, zajistí pákové
 efekty, zvýší společenskou důležitost a pomůže dále rozvíjet udržitelné
 řízení půd, moří a oceánů a trhy biohospodářství.
 Za
 účelem podpory politik Unie souvisejících s biohospodářstvím a
 pro usnadnění řízení a sledování výzkumu a inovací se bude
 provádět sociálně-ekonomický výzkum a činnosti
 zaměřené na budoucí vývoj ve vztahu ke strategii pro
 biohospodářství, včetně přípravy ukazatelů, databází a
 modelů, předvídání a předpovědí a posuzování dopadů
 iniciativ na hospodářství, společnost a životní prostředí.
 Akce založené na výzvách, které se
 zaměřují na sociální a hospodářské přínosy a modernizaci
 odvětví a trhů spojených s biohospodářstvím, se
 podpoří prostřednictvím víceoborového výzkumu, budou hybnou silou pro
 inovace a povedou k rozvoji nových postupů, produktů a
 procesů. Uplatní se rovněž široký přístup k inovacím
 sahající od technologických, netechnologických, organizačních,
 hospodářských a sociálních inovací až například po nové obchodní
 modely, tvorbu značek a služby.
 2.3 Hlavní rysy činností
 a) Udržitelné zemědělství a
 lesnictví
 Záměrem je zajistit dostatek potravin,
 krmiva, biomasy a dalších surovin při zachování přírodních
 zdrojů a zlepšení ekosystémových služeb, včetně zvládání a
 zmírňování změny klimatu. Činnosti se zaměří na
 udržitelnější a produktivnější systémy zemědělství a
 lesnictví, které jsou jak účinné z hlediska zdrojů
 (včetně nízkouhlíkového charakteru), tak odolné, a zároveň na
 rozvoj služeb, koncepcí a politik pro prosperující zdroje obživy na
 venkově.
 b) Udržitelné a konkurenceschopné
 zemědělsko-potravinářské odvětví pro bezpečnou a zdravou
 stravu
 Záměrem je splnit požadavky
 občanů na bezpečné, zdravé a cenově dostupné potraviny a
 učinit zpracování a distribuci potravin a krmiv udržitelnějšími a
 potravinářské odvětví konkurenceschopnějším. Činnosti se
 zaměří na zdravé a bezpečné potraviny pro všechny, informované
 rozhodování spotřebitelů a konkurenceschopné metody zpracování
 potravin, které využívají méně zdrojů a produkují méně
 vedlejších produktů, odpadu a skleníkových plynů.
 c) Uvolnění potenciálu vodních
 živých zdrojů
 Záměrem je udržitelně využívat
 vodních živých zdrojů za účelem maximalizace sociálních a
 hospodářských přínosů/výnosů z evropských oceánů
 a moří. Činnosti se zaměří na optimální příspěvek
 k zabezpečení dodávek potravin vyvinutím udržitelného rybolovu
 šetrného k životnímu prostředí a konkurenceschopné evropské
 akvakultury v kontextu celosvětového hospodářství a na podporu
 mořské inovace prostřednictvím biotechnologií, aby se posílil
 inteligentní „modrý“ růst.
 d) Udržitelná a konkurenceschopná
 biologická průmyslová odvětví
 Záměrem je
 podpora nízkouhlíkových, udržitelných a konkurenceschopných evropských
 biologických průmyslových odvětví účinně využívajících
 zdroje. Činnosti se zaměří na podporu biohospodářství
 prostřednictvím přeměny tradičních průmyslových
 procesů a produktů na biologické procesy a produkty účinně
 využívající zdroje a energii, vývoj integrovaných biorafinérií, využívání
 biomasy z prvovýroby, bioodpadu a vedlejších produktů
 z biologického průmyslu a otevření nových trhů prostřednictvím
 podpory


text:
normalizace, regulačních a demonstračních činností /
 činností zahrnujících testy v terénních podmínkách a dalších, a to
 při zohlednění důsledků biohospodářství pro využívání
 půdy a změny využívání půdy.
 3. Bezpečná, čistá a účinná
 energie
 3.1. Specifický cíl
 Specifickým cílem je uskutečnit
 přechod na spolehlivý, udržitelný a konkurenceschopný energetický systém
 v situaci rostoucího nedostatku zdrojů, zvyšující se energetické
 potřeby a změny klimatu.
 Unie má v úmyslu do roku 2020 snížit
 emise skleníkových plynů o 20 % oproti úrovni z roku 1990 a
 provést další snížení na 80–95 % do roku 2050. Navíc by obnovitelné zdroje
 měly v roce 2020 pokrývat 20 % konečné spotřeby energie
 spolu s cílem 20% energetické účinnosti. Dosažení těchto cílů
 bude vyžadovat přepracování energetického systému, který bude kombinovat
 nízkouhlíkový profil, energetickou bezpečnost a cenovou dostupnost
 při současném posílení hospodářské konkurenceschopnosti Evropy.
 Nyní je Evropa od tohoto celkového cíle velmi daleko. Evropský energetický
 systém stále z 80 % závisí na fosilních palivech a toto odvětví
 produkuje 80 % všech emisí skleníkových plynů v Unii. Na dovoz
 energie je každoročně vynaloženo 2,5 % hrubého domácího produktu
 (HDP) Unie a tento podíl pravděpodobně poroste. Tento trend by do
 roku 2050 vedl k úplné závislosti na dovozu ropy a plynu. Jelikož evropská
 průmyslová odvětví a spotřebitelé čelí kolísání cen energie
 na světovém trhu a zároveň obavám o bezpečnost dodávek,
 vynakládají rostoucí podíl svých příjmů na energii.
 Plán přechodu na konkurenceschopné
 nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050[27]
 ukazuje, že plánovaného snížení emisí skleníkových plynů se bude muset
 dosáhnout do velké míry na území Unie. To by zahrnovalo snížení emisí CO2
 do roku 2050 o více než 90 % v odvětví energetiky, o více než
 80 % v průmyslu, alespoň o 60 % v dopravě a
 přibližně o 90 % v odvětví bydlení a ve službách.
 Aby se těchto snížení dosáhlo, je
 třeba učinit významné investice do výzkumu, vývoje, demonstrací a
 uvádění na trh účinných, bezpečných a spolehlivých nízkouhlíkových
 energetických technologií a služeb. Ty musejí jít ruku v ruce
 s netechnologickými řešeními jak na straně nabídky, tak na
 straně poptávky. Toto vše musí být součástí integrované nízkouhlíkové
 politiky, včetně zvládnutí klíčových technologií, zejména
 řešení v oblasti IKT a vyspělé výroby, zpracování a
 materiálů. Cílem je vytvořit technologie a služby pro účinnou
 energii, které se budou moci výrazně rozšířit na evropských i
 mezinárodních trzích, a zavést inteligentní řízení na straně poptávky
 založené na otevřeném a transparentním trhu s energiemi a
 inteligentních systémech řízení energetické účinnosti.
 3.2. Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 Nové technologie a řešení musí náklady a
 spolehlivostí konkurovat vysoce optimalizovaným energetickým systémům
 s dobře zavedenými provozovateli a technologiemi. Výzkum a inovace
 jsou zásadní pro to, aby se tyto nové, čistší, nízkouhlíkové a
 účinnější zdroje energie staly komerčně přitažlivými
 v potřebném měřítku. Ani samotný průmysl, ani
 jednotlivé členské státy nemohou nést náklady a rizika, jejichž hlavní
 hnací síly (přechod na nízkouhlíkové hospodářství, poskytování
 dostupné a bezpečné energie) se nacházejí mimo trh.
 Urychlení tohoto vývoje bude vyžadovat
 strategický přístup na úrovni Unie zahrnující dodávky energie, poptávku po
 energii a využívání energie v budovách, službách, dopravě a


text:
průmyslových hodnotových řetězcích. To bude rovněž
 zahrnovat sladění zdrojů v celé Unii, včetně
 fondů politiky soudržnosti, zejména prostřednictvím vnitrostátních a
 regionálních strategií pro inteligentní specializaci, systémů pro
 obchodování s emisemi (ETS), zadávání veřejných zakázek a dalších
 mechanismů financování. Bude to také vyžadovat politiky pro regulaci a
 zavádění obnovitelných zdrojů a energetické účinnosti,
 technickou pomoc na míru a budování kapacit za účelem odstranění
 netechnologických překážek.
 Takový strategický přístup nabízí
 Evropský strategický plán pro energetické technologie (plán SET). Ten obsahuje
 dlouhodobý program pro řešení klíčových problémů bránících ve
 vývoji inovací, se kterými se potýkají energetické technologie při
 hraničním výzkumu, ve fázi výzkumu a vývoje / potvrzení koncepce a ve fázi
 demonstrace, kdy společnosti hledají kapitál na financování velkých
 projektů, které jsou první svého druhu, a na zahájení procesu uvádění
 na trh.
 Zdroje potřebné k úplnému provedení
 plánu SET se odhadují na 8 miliard EUR ročně
 v průběhu následujících 10 let.[28]
 To značně přesahuje možnosti samotných jednotlivých
 členských států nebo samotných zúčastněných stran
 z oblasti výzkumu a průmyslu. Zapotřebí jsou investice do
 výzkumu a inovací na úrovni Unie v kombinaci s mobilizací úsilí
 v celé Evropě ve formě společného provádění a sdílení
 rizik a kapacit. Financování energetického výzkumu a inovací Unií proto doplní
 činnosti členských států tím, že se zaměří na
 činnosti se zřejmou přidanou hodnotou Unie, zejména na ty, které
 mají vysoký potenciál zvýšit účinnost využití vnitrostátních zdrojů.
 Postup na úrovni Unie také podpoří dlouhodobé programy s vysokými
 riziky a náklady mimo dosah jednotlivých členských států, spojí úsilí
 za účelem snížení investičních rizik u činností velkého rozsahu,
 jako jsou průmyslové demonstrace, a vyvine celoevropská interoperabilní
 energetická řešení.
 Provádění plánu SET jako výzkumného a
 inovačního pilíře evropské energetické politiky posílí
 bezpečnost dodávek v Unii a přechod na nízkouhlíkovou ekonomiku,
 přispěje k propojení výzkumných a inovačních programů
 s transevropskými a regionálními investicemi do energetické infrastruktury
 a zvýší ochotu investorů uvolnit kapitál na projekty s dlouhou dobou
 mezi vypracováním návrhu a realizací a značnými technologickými a tržními
 riziky. Vytvoří tak příležitosti k inovacím pro malé i velké
 společnosti a pomůže jim stát se nebo zůstat konkurenceschopnými
 na světové úrovni, kde jsou příležitosti pro energetické technologie
 velké a dále rostou.
 Na mezinárodní scéně vytváří postup
 na úrovni Unie „kritické množství“ umožňující vyvolat zájem dalších
 hlavních představitelů v oblasti technologií a posílit
 mezinárodní partnerství pro dosažení cílů Unie. Pro mezinárodní partnery
 tak bude snazší komunikovat s Unií za účelem společného postupu
 v oblastech vzájemného prospěchu a zájmu.
 Činnosti
 v rámci této výzvy budou proto tvořit technologickou páteř
 evropské energetické politiky a politiky v oblasti změny klimatu.
 Přispějí rovněž k realizaci iniciativy Unie inovací
 v oblasti energetiky a politických cílů uvedených v iniciativách
 „Evropa účinněji využívající zdroje“, „Průmyslová politika pro
 éru globalizace“ a „Digitální agenda pro Evropu“.
 Výzkumné a
 inovační činnosti v oblasti energie z jaderného
 štěpení a jaderné syntézy se provádějí v části programu
 Horizont 2020, který se týká Euratomu.
 3.3. Hlavní rysy činností
 a) Snížení spotřeby energie a
 uhlíkové stopy prostřednictvím inteligentního a udržitelného využívání
 Činnosti se zaměří na výzkum a
 zkoušení v plném rozsahu, a


text:
to nových koncepcí, netechnologických
 řešení, účinnějších, společensky přijatelnějších
 a cenově dostupnějších technologických součástí a systémů
 s vestavěnou inteligencí, které by umožnily řízení energie
 v reálném čase pro budovy s téměř nulovými emisemi,
 vytápění a chlazení z obnovitelných zdrojů, vysoce účinná
 průmyslová odvětví a masové uplatnění řešení pro
 energetickou účinnost mezi společnostmi, jednotlivci,
 společenstvími a městy.
 b) Levné dodávky nízkouhlíkové
 elektřiny
 Činnosti se zaměří na výzkum,
 vývoj a demonstrace v plném rozsahu týkající se inovativních technologií
 v oblasti obnovitelných zdrojů a zachycování a ukládání CO2,
 které nabízejí technologie většího rozsahu, nižších nákladů a
 ekologicky bezpečné zvýšenou účinností konverze a větší
 dostupností pro různá tržní a provozní prostředí.
 c) Alternativní paliva a mobilní zdroje
 energie
 Činnosti se zaměří na výzkum,
 vývoj a demonstrace v plném rozsahu týkající se technologií a hodnotových
 řetězců, které mají učinit biologickou energii
 konkurenceschopnější a udržitelnější, zkrátit čas potřebný
 k uvedení vodíkových technologií a palivových článků na trh a
 převést nové možnosti s dlouhodobým potenciálem do fáze
 vyspělosti.
 d) Jednotná inteligentní evropská
 elektrická rozvodná síť
 Činnosti se zaměří na výzkum,
 vývoj a demonstrace v plném rozsahu týkající se nových síťových
 technologií, včetně technologií pro skladování energie, systémů
 a tržních modelů za účelem plánování, sledování, kontroly a
 bezpečného provozu interoperabilních sítí na otevřeném,
 dekarbonizovaném, a konkurenčním trhu odolném vůči
 změně klimatu, v běžných i mimořádných podmínkách.
 e) Nové znalosti a technologie
 Činnosti se zaměří na
 víceoborový výzkum pro energetické technologie (včetně akcí
 s vizionářským zaměřením) a na společné zavádění
 celoevropských výzkumných programů a prvotřídních zařízení.
 f) Účinné rozhodování a zapojení
 veřejnosti
 Činnosti se zaměří na
 přípravu nástrojů, metod a modelů pro účinnou a
 transparentní podporu politiky, včetně činností
 zaměřených na přijetí technologií veřejností, zapojení
 veřejnosti, účast uživatelů a udržitelnost.
 g) Přijetí energetických inovací
 na trhu
 Činnosti se zaměří na
 aplikované inovace s cílem usnadnit přijímání nových energetických
 technologií a služeb na trhu, odstraňovat překážky, které nemají
 technologický charakter, a urychlit nákladově efektivní provádění
 energetických politik Unie.
 4. Inteligentní, ekologická a integrovaná doprava
 4.1 Specifický cíl
 Specifickým cílem je dosáhnout evropského
 systému dopravy, který ve prospěch občanů, hospodářství a
 společnosti účinně využívá zdroje, je šetrný k životnímu
 prostředí, bezpečný a bezproblémový.
 Evropa musí sladit narůstající potřeby
 mobility svých občanů s požadavky hospodářské výkonnosti a
 požadavky společnosti s nízkou produkcí uhlíku a hospodářství
 odolného vůči změně klimatu. Navzdory svému růstu musí
 odvětví dopravy dosáhnout značného omezení emisí skleníkových
 plynů a dalších nepříznivých dopadů na životní prostředí a
 musí se zbavit své závislosti na ropě a zároveň si zachovat vysokou
 úroveň účinnosti a mobility.
 Udržitelné mobility lze dosáhnout pouze
 prostřednictvím radikální změny systému dopravy inspirované
 průlomy v dopravním výzkumu, dalekosáhlými inovacemi a soudržným
 celoevropským prováděním ekologičtějších,
 bezpečnějších a inteligentnějších řešení v oblasti
 dopravy.
 Výzkum a inovace musí přinést cílený a
 včasný pokrok, který pomůže dosáhnout hlavních cílů politiky Unie
 a zároveň podpořit hospodářskou konkurenceschopnost, podnítit
 přechod k nízkouhlíkové ekonomice odolné vůči změně
 klimatu a zachovat vedoucí postavení na světovém trhu.
 Přestože nezbytné investice do výzkumu,
 inovací a uvádění produktů na trh budou značné, pokud se
 udržitelnost dopravy nezlepší, povede to z dlouhodobého


text:
hlediska
 k nepřijatelně vysokým společenským, ekologickým a
 hospodářským nákladům.
 4.2 Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 Doprava je jednou z hlavních hybných sil
 evropské hospodářské konkurenceschopnosti a růstu. Zajišťuje
 mobilitu osob a zboží nezbytnou pro integrovaný evropský jednotný trh a
 otevřenou společnost podporující začlenění.
 Představuje jedno z největších bohatství Evropy, pokud jde o
 průmyslovou kapacitu a kvalitu služeb, a zaujímá vedoucí postavení na
 mnoha světových trzích. Odvětví dopravy a výroba dopravních
 prostředků a zařízení společně představují
 6,3 % HDP Unie. Evropské odvětví dopravy zároveň čelí stále
 ostřejší konkurenci z dalších částí světa.
 K zajištění budoucího konkurenčního náskoku Evropy a zmenšení
 nedostatků našeho stávajícího dopravního systému budou třeba
 průlomové technologie.
 Odvětví dopravy je jedním z hlavních
 původců skleníkových plynů a vytváří až čtvrtinu všech
 emisí. Doprava je z 96 % závislá na fosilních palivech.
 Současně jsou rostoucím problémem dopravní zácpy; systémy ještě
 nejsou dostatečně inteligentní; alternativy pro střídání
 různých druhů dopravy nejsou vždy lákavé; smrtelné úrazy na silnicích
 v Unii zůstávají na dramaticky vysoké úrovni s 34 000
 případů ročně; občané a podniky očekávají, že
 dopravní systém bude bezpečný a zabezpečený. Specifické výzvy pro
 udržitelnost dopravy představuje městský kontext.
 Očekávané tempo růstu dopravy by za
 několik desetiletí dovedlo evropskou dopravu ke kolapsu a vedlo
 k neúnosným ekonomickým nákladům a společenským dopadům.
 Podle předpovědí se počet osobokilometrů během
 následujících 40 let zdvojnásobí a u cestování leteckou dopravou bude růst
 ještě dvakrát rychleji. Emise CO2 by se do roku 2050 zvýšily o
 35 %. Náklady způsobené dopravními zácpami by vzrostly
 přibližně o 50 %, na téměř 200 miliard EUR za rok.
 Externí náklady na nehody by se ve srovnání s rokem 2005 zvýšily
 přibližně o 60 miliard EUR.
 Zachování stávajícího přístupu proto není
 alternativou. Výzkum a inovace založené na cílech politik a zaměřené
 na hlavní výzvy významně přispějí k dosažení cílů
 Unie, kterými jsou omezení nárůstu globálních teplot na 2 oC, snížení
 emisí CO2 z dopravy o 60 %, radikální snížení nákladů
 způsobených dopravními zácpami a nehodami a faktické vymýcení smrtelných
 úrazů na silnicích do roku 2050.
 Problémy jako znečištění, dopravní
 zácpy, bezpečnost a zabezpečení jsou společné v celé Unii a
 vyžadují celoevropskou reakci založenou na spolupráci. Urychlení vývoje a
 zavádění nových technologií a inovačních řešení pro vozidla,
 infrastruktury a řízení dopravy bude klíčovým předpokladem pro
 dosažení čistšího a efektivnějšího dopravního systému
 v Evropě, pro realizaci výsledků nutných ke zmírnění
 změny klimatu a zvýšení účinnosti využívání zdrojů a pro
 zachování vedoucího postavení Evropy na světových trzích s dopravními
 produkty a službami. Těchto cílů nelze dosáhnout pouze
 prostřednictvím rozdrobených činností jednotlivých států.
 Financování výzkumu a inovací v oblasti
 dopravy na úrovni Unie doplní činnosti členských států tak, že
 se zaměří na činnosti se zřejmou evropskou přidanou
 hodnotou. To znamená, že se bude klást důraz na prioritní oblasti, které
 odpovídají cílům evropské politiky, kde je třeba kritické míry úsilí,
 kde je třeba usilovat o interoperabilní dopravní řešení pro celou
 Evropu nebo kde může nadnárodní spojení úsilí snížit rizika investic do
 výzkumu, zavádět nové společné normy a zkrátit dobu potřebnou
 k uvádění výsledků výzkumu na trh.
 Výzkumné


text:
a inovační činnosti zahrnují
 širokou škálu iniciativ, které pokrývají celý inovační řetězec.
 Několik činností je konkrétně určeno na pomoc při
 uvádění výsledků na trh: programový přístup k výzkumu a
 inovacím, demonstrační projekty, akce pro uvádění produktů na
 trh a podpora normalizace, regulace a inovativní strategie zadávání zakázek, to
 vše slouží tomuto cíli. Navíc využití účasti a odborných znalostí
 zúčastněných stran pomůže překonat mezeru mezi výsledky
 výzkumu a jejich zavedením do dopravního odvětví.
 Investování do výzkumu a inovací
 zaměřených na ekologičtější, inteligentnější a
 integrovanější dopravní systém významně přispěje
 k naplnění cílů strategie Evropa 2020 v oblasti
 inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění a
 cílů stěžejní iniciativy Unie inovací. Činnosti budou
 podporovat provádění bílé knihy o dopravě zaměřené
 na jednotný evropský dopravní prostor. Rovněž přispějí
 k politickým cílům uvedeným ve stěžejních iniciativách „Evropa
 účinněji využívající zdroje“, „Průmyslová politika pro éru
 globalizace“ a „Digitální agenda pro Evropu“.
 4.3. Hlavní rysy činností
 a) Doprava účinně využívající
 zdroje a respektující životní prostředí
 Záměrem je omezit dopad dopravy na klima
 a životní prostředí na minimum zlepšením její účinnosti ve využívání
 přírodních zdrojů a snížením její závislosti na fosilních palivech.
 Činnosti se zaměří na snížení
 spotřeby zdrojů a emisí skleníkových plynů a zlepšení
 účinnosti vozidel, urychlení vývoje a uvádění na trh nové generace
 elektrických a jiných vozidel s nízkými nebo nulovými emisemi
 včetně prostřednictvím průlomových změn u motorů,
 baterií a infrastruktury, na prozkoumání a využití možností alternativních
 paliv a inovativních a účinnějších pohonných systémů
 včetně palivové infrastruktury, na optimalizaci využití infrastruktur
 prostřednictvím inteligentních dopravních systémů a inteligentního
 zařízení a na větší využívání řízení poptávky a veřejné a
 bezmotorové dopravy, zejména v městských oblastech.
 b) Lepší mobilita, méně dopravních
 zácp, větší bezpečnost a ochrana
 Záměrem je sladit narůstající
 potřeby mobility s větší plynulostí dopravy prostřednictvím
 inovativních řešení pro bezproblémové, bezpečné, zabezpečené a
 silné dopravní systémy podporující začlenění.
 Činnosti se zaměří na omezení
 dopravních zácp, zlepšení přístupnosti a uspokojení potřeb
 uživatelů podporou integrované dopravy „z domu do domu“ a logistiky,
 na podporu intermodality a zavádění inteligentních řešení
 v oblasti plánování a řízení a na razantní snížení výskytu nehod a dopadu
 bezpečnostních hrozeb.
 c) Celosvětové vedoucí postavení
 evropského odvětví dopravy
 Záměrem je posílit konkurenceschopnost a
 výkonnost evropských dopravních výrobních odvětví a souvisejících služeb.
 Činnosti se zaměří na vývoj
 nové generace inovativních dopravních prostředků a přípravu podmínek
 pro tu následující prostřednictvím práce na nových konceptech a návrzích,
 inteligentních systémech kontroly a interoperabilních normách, účinných
 výrobních procesech, kratších dobách vývoje a snížených nákladech na životní
 cyklus.
 d) Sociálně-ekonomický výzkum a
 činnosti pro tvorbu politik zaměřené na budoucí vývoj
 Záměrem je podpořit zlepšení tvorby
 politik, které je nezbytné pro prosazování inovací a řešení problémů
 týkajících se dopravy a společenských potřeb, které s ní
 souvisejí.
 Činnosti se zaměří na lepší
 pochopení sociálně-ekonomických trendů a vyhlídek souvisejících
 s dopravou a na poskytnutí údajů a analýz založených na důkazech
 tvůrcům politik.
 5. Oblast klimatu, účinné využívání
 zdrojů a suroviny
 5.1. Specifický cíl
 Specifickým cílem je dosáhnout hospodářství účinně
 využívajícího zdroje a odolného vůči změně klimatu a
 udržitelných dodávek surovin za účelem uspokojení potřeb rostoucí
 celosvětové populace


text:
v rámci udržitelných limitů přírodních
 zdrojů naší planety. Činnosti přispějí ke zvýšení
 konkurenceschopnosti Evropy a zlepšení životních podmínek, přičemž
 zajistí ekologickou vyváženost a udržitelnost při udržení
 průměrného globálního oteplení pod 2 °C
 a zajištění toho, aby se ekosystémy a společnost mohly
 přizpůsobit změně klimatu.
 Během 20. století se na světě zvýšilo jak využívání
 fosilních paliv, tak těžba surovin, a to v řádu
 desetinásobků. Toto období zdánlivě hojných a levných zdrojů
 nyní končí. Suroviny, voda, vzduch, biologická rozmanitost i zemské, vodní
 a mořské ekosystémy jsou vystaveny velkému tlaku. Mnoho
 nejvýznamnějších světových ekosystémů je znehodnocováno,
 přičemž až 60 % služeb, které poskytují, se využívá
 neudržitelným způsobem. V Unii se na jednu osobu použije
 každoročně přibližně 16 tun materiálu,
 z čehož 6 tun se vyplýtvá, přičemž polovina jde na
 skládku. Celosvětová poptávka po zdrojích nadále narůstá
 s rostoucí populací a zvyšujícími se aspiracemi, zejména u osob se
 středně vysokými příjmy v rozvíjejících se ekonomikách. Je
 třeba zcela oddělit hospodářský růst od využívání
 zdrojů.
 Průměrná teplota povrchu Země za posledních 100 let
 stoupla přibližně o 0,8 °C a do konce 21. století se podle
 projekcí zvýší o 1,8 až 4 °C (vzhledem k průměru
 v letech 1980–1999)[29].
 Pravděpodobné dopady na přírodní a lidské systémy spojené s těmito
 změnami budou výzvou pro planetu a její schopnost se
 přizpůsobit, stejně jako hrozbou pro budoucí hospodářský
 rozvoj a dobré životní podmínky lidstva.
 Rostoucí dopady změny klimatu a problémů týkajících se
 životního prostředí, jako je acidifikace oceánů, tání ledů
 v Arktidě, znehodnocování a využívání půdy, nedostatek vody,
 chemické znečištění a ztráta biologické rozmanitosti, ukazují, že
 planeta se přibližuje svým hranicím udržitelnosti. Například pokud se
 nezlepší účinnost, poptávka po vodě podle projekcí za 20 let
 překročí nabídku o 40 %. Lesy mizí znepokojivě vysokým
 tempem 5 milionů hektarů za rok. Vzájemné působení mezi
 zdroji může způsobit systémová rizika – s vyčerpáním jednoho
 zdroje se jiné zdroje a ekosystémy dostávají do nevratného bodu zlomu. Podle
 současných trendů bude do roku 2050 potřeba více než dvou planet
 Země, aby bylo možné uživit rostoucí světovou populaci.
 Pro fungování moderních společností a jejich hospodářství má
 zásadní význam udržitelné zásobování surovinami a hospodaření se
 surovinami na základě účinného využívání zdrojů,
 včetně jejich průzkumu, těžby, zpracování, opětovného
 využití, recyklace a nahrazování. Evropská odvětví, jako je stavebnictví,
 chemický průmysl, automobilový průmysl, letecký a kosmický
 průmysl či výroba strojů a zařízení, která celkem
 vytvářejí přidanou hodnotu kolem 1,3 bilionu EUR a
 zaměstnávají přibližně 30 milionů lidí, na
 přístupu k surovinám výrazně závisejí. Dodávky surovin do Unie
 se však dostávají pod stále větší tlak. Kromě toho je Unie vysoce
 závislá na dovozu strategicky důležitých surovin a tento dovoz je ve
 znepokojivé míře postihován narušením trhu. Navíc má Unie stále ještě
 cenná nerostná ložiska, jejichž průzkum a těžba jsou omezeny vinou
 nedostatečných technologií a brzděny v důsledku zvýšené
 celosvětové konkurence. Vzhledem k významu surovin pro evropskou
 konkurenceschopnost, hospodářství a pro použití v inovativních
 výrobcích jsou udržitelné zásobování surovinami a hospodaření se
 surovinami na základě účinného využívání zdrojů jednou ze
 zásadních priorit Unie.
 Schopnost
 hospodářství přizpůsobit se a stát se


text:
odolnějším
 vůči změně klimatu, účinně využívat zdroje a
 zároveň zůstat konkurenceschopným závisí na vysoké úrovni
 ekologických inovací jak společenské, tak technologické povahy. Jelikož
 celosvětový trh s ekologickými inovacemi má hodnotu
 přibližně 1 bilionu EUR ročně a očekává se, že se
 do roku 2030 ztrojnásobí, představují ekologické inovace velkou
 příležitost pro zvýšení konkurenceschopnosti a tvorbu pracovních míst
 v evropských ekonomikách.
 5.2. Odůvodnění a
 přidaná hodnota Unie
 Splnění cílů Unie a mezinárodních cílů v oblasti
 emisí a koncentrace skleníkových plynů a zvládnutí dopadů změny
 klimatu vyžaduje vývoj a zavádění nákladově efektivních technologií,
 jakož i zmírňující a adaptační opatření. Rámce politik Unie i
 globálních politik musí zajistit, aby byly ekosystémy a biologická rozmanitost
 chráněny, ceněny a vhodně obnovovány, aby si zachovaly svou
 schopnost poskytovat v budoucnosti zdroje a služby. Výzkum a inovace mohou
 pomoci zajistit spolehlivý a udržitelný přístup k surovinám a
 zajistit významné snížení využívání zdrojů a plýtvání zdroji.
 Akce
 Unie se proto zaměří na podporu hlavních cílů a politik Unie
 včetně: strategie Evropa 2020; iniciativy Unie inovací a iniciativy Evropa
 účinněji využívající zdroje a příslušného plánu; Plánu
 přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050[30]; bílé knihy
 Přizpůsobení se změně klimatu: směřování
 k evropskému akčnímu rámci[31];
 Iniciativy v oblasti surovin[32];
 strategie EU pro udržitelný rozvoj[33];
 integrované námořní politiky Unie[34];
 rámcové směrnice o strategii pro mořské prostředí[35]; akčního plánu
 ekologických inovací a iniciativy Digitální agenda pro Evropu[36]. Tyto akce posílí schopnosti
 společnosti stát se odolnější vůči změně
 životního prostředí a klimatu a zajistí dostupnost surovin.
 Vzhledem
 k nadnárodní a celosvětové povaze klimatu a životního prostředí,
 jejich rozsahu a složitosti a k mezinárodnímu rozměru dodavatelského
 řetězce surovin, musí být činnosti prováděny na úrovni Unie
 i na dalších úrovních. Víceoborový charakter nezbytného výzkumu vyžaduje
 sdružení doplňujících se znalostí a zdrojů, aby tato výzva mohla být
 účinně zvládnuta. Omezení využívání zdrojů a dopadů na
 životní prostředí a současné zvýšení konkurenceschopnosti bude
 vyžadovat rázný společenský a technologický přechod na
 hospodářství založené na udržitelném vztahu mezi přírodou a dobrými
 životními podmínkami lidí. Koordinované výzkumné a inovační činnosti
 zlepší chápání a předpovídání změny klimatu a životního
 prostředí ze systémového a meziodvětvového hlediska, omezí nejistoty,
 určí a posoudí zranitelná místa, rizika, náklady a příležitosti a
 také rozšíří škálu a zlepší účinnost společenských a politických
 reakcí a řešení. Akce budou rovněž usilovat o posílení postavení
 aktérů na všech úrovních společnosti, aby se tohoto procesu mohli
 aktivně účastnit.
 Řešení otázky
 dostupnosti surovin vyžaduje koordinované výzkumné a inovační úsilí
 v mnoha oborech a odvětvích s cílem přispět
 k nalezení bezpečných, hospodářsky proveditelných a
 sociálně přijatelných řešení šetrných k životnímu prostředí
 v rámci celého hodnotového řetězce (průzkum, těžba,
 zpracování, opětovné využití, recyklace a nahrazování). Inovace v těchto oblastech vytvoří
 příležitosti k růstu a zaměstnanosti a také inovativní
 alternativy zahrnující vědu, technologie, hospodářství, politiku a
 správu věcí veřejných. Z toho důvodu se připravuje
 založení evropského inovačního partnerství pro suroviny.
 Ekologické
 inovace zajistí cenné nové příležitosti pro růst a zaměstnanost.
 Řešení vyvinutá prostřednictvím činnosti na úrovni Unie budou
 čelit nejzávažnějším hrozbám pro průmyslovou konkurenceschopnost
 a umožní rychlé zavádění a replikaci na celém jednotném trhu i