text: 4 písm. a) tohoto rozhodnutí, Fond pro vnější hranice podporuje posílení operativní schopnosti sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví a účinnější spolupráci mezi členskými státy prostřednictvím jejich sítě.V červnu 2008 Komise přijala sdělení o společné přistěhovalecké politice[7], které stanoví zásady, opatření a nástroje vycházející z hlavních bodů ze zasedání Evropské rady v Tampere, Haagského programu a globálního přístupu k migraci z roku 2005. V návaznosti na toto sdělení Evropská rada přijala ve dnech 15.–16. října 2008 Evropský pakt o přistěhovalectví a azylu[8], ve kterém zdůrazňuje nutnost větší spolupráce mezi členskými státy a Komisí a mezi zeměmi původu a tranzitními zeměmi s cílem kontrolovat nedovolené přistěhovalectví.- Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuNařízení Rady (ES) č. 377/2004 ze dne 19. února 2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectvíRozhodnutí Rady 2005/267/ES ze dne 16. března 2005[9] o zřízení bezpečné webové informační a koordinační sítě pro služby řízení migrace členských státůRozhodnutí Komise ze dne 15. prosince 2005[10], kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Rady 2005/267/EHSMemorandum o porozumění týkající se vývoje bezpečné webové informační a koordinační sítě pro služby řízení migrace členských států uzavřené mezi Evropskou komisí a Evropskou agenturou pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie[11].2. KONZULTACE ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ- Konzultace zainteresovaných stranČlenské státy byly nejdříve konzultovány koncem roku 2006 v rámci finského předsednictví na základě dotazníku pracovní skupiny Rady pro CIREFI (Středisko pro informace a diskusi v oblasti hranic a přistěhovalectví). Tyto odpovědi projednal v březnu 2007 Strategický výbor pro přistěhovalectví, hranice a azyl (SCIFA).Členské státy zejména došly k závěru, že povinnost předkládat rozsáhlé zprávy podle článku 6 nařízení není vhodná, a zdůraznily, že by bylo přínosné více zapojit do činností agenturu. Také vyjádřily přání posílit používání sítě ICONet a zlepšit spolupráci mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví v Africe. Tato spolupráce byla koncem jara 2007 projednávána na zasedání odborníků a v říjnu 2007 ve Výboru pro přistěhovalectví a azyl.V březnu 2008 Komise rozeslala dotazník, který obsahoval různé možnosti, pokud jde o změnu nařízení Rady (ES) č. 377/2004. Na základě odpovědí, jež Komise obdržela, předložila v říjnu 2008 Výboru pro přistěhovalectví a azyl neformální pracovní dokument obsahující konkrétní návrhy na změnu příslušných ustanovení nařízení. Komise navrhovala předložit v první fázi nutné změny, pokud jde o povinnost předkládat zprávy, zapojení agentury a zlepšování fungování sítě ICONet. V druhé fázi by byla v souvislosti s revizí nařízení o agentuře plánované na rok 2010 prověřena nutnost a možnost vytvoření funkce styčného úředníka pro přistěhovalectví za EU, který by mohl být vysílán s cílem zastupovat zájmy všech členských států a příslušných subjektů EU. Součástí této revize by také bylo zvážení možnosti přenést odpovědnost za řízení sítě ICONet z Komise na agenturu.Členské státy podpořily tyto návrhy, včetně dvoufázových opatření.- Posouzení dopadůPosouzení dopadů nebylo vypracováno, protože tento návrh zavádí do stávajících právních předpisů malé změny zejména technického charakteru. Tyto změny nebudou mít žádný znatelný dopad na hospodářství, sociální oblast či oblast životního prostředí. Navíc je cílem politiky zlepšování právní úpravy mimo jiné zjednodušovat a zlepšovat stávající právní předpisy v souladu se zásadou


text: proporcionality. Tento návrh tyto cíle splňuje tím, že zajišťuje soulad se změnami v právním řádu Společenství, které vstoupily v platnost od přijetí nařízení s ohledem na praktické zkušenosti získané při jeho provádění.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU- Shrnutí navrhovaných opatřeníNavrhovanými změnami se zavádí spolupráce mezi agenturou a sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví a její právní základ, podporuje se využívání sítě ICONet pro pravidelnou výměnu informací a praktických zkušeností, zdůrazňuje možnost využití dostupných finančních prostředků Společenství ke vzniku sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví a jejich bezproblémové fungování a racionalizuje se systém podávání zpráv, který souvisí s činnostmi zřízených sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví, a zároveň se zajistí řádné informování Evropského parlamentu jako spolutvůrce právních předpisů[12] v této oblasti politiky.- Právní základUstanovení čl. 63 odst. 3 písm. b) a článek 66 Smlouvy o založení Evropského společenství tvoří právní základ tohoto návrhu nařízení, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 377/2004 ze dne 19. února 2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví, jež je založen na těchto článcích a blíže stanoví, jak tyto sítě fungují.- Zásada subsidiarityPodle čl. 63 odst. 3 písm. b) Smlouvy o ES Společenství má pravomoc přijmout opatření týkající se nedovoleného přistěhovalectví a nedovoleného pobytu včetně vracení osob, které neoprávněně pobývají v některém členském státě. Podle článku 66 musí Rada přijímat postupem podle článku 67 opatření k zajištění spolupráce mezi příslušnými složkami správních orgánů členských států, jakož i spolupráce mezi těmito složkami a Komisí. Stávající právní předpisy Společenství o vytvoření a fungování sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví musí být přizpůsobeny s ohledem na změny v právních předpisech Společenství a na praktické zkušenosti získané v této souvislosti.Cílů tohoto návrhu nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států.- Zásada proporcionalityČlánek 5 Smlouvy o ES stanoví, že opatření ze strany Společenství nesmí přesáhnout to, co je nezbytné za účelem dosažení cílů Smlouvy. Forma zvolená pro opatření Společenství musí umožnit, aby návrh dosáhl daného cíle a opatření mohlo být provedeno co nejúčinněji. Navrhovaná iniciativa, tj. změna nařízení, rozvíjí ustanovení schengenského acquis v oblasti boje proti nedovolenému přistěhovalectví a zajišťuje spolupráci mezi příslušnými orgány a mezi příslušnými složkami správních orgánů členských států, jakož i spolupráce mezi těmito složkami a Komisí. Návrh je tedy v souladu se zásadou proporcionality.- Volba nástrojeNavrhovaný nástroj: nařízení.Jiné nástroje by nebyly vhodné, neboť tímto návrhem se mění nařízení.4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství.5. DALŠÍ INFORMACE- Důsledky protokolů připojených ke Smlouvám a dohod o přidružení uzavřených se třetími zeměmiPrávním základem tohoto návrhu je hlava IV Smlouvy o ES s tím, že se uplatní systém „proměnné geometrie“ stanovený v protokolech o postavení Spojeného království, Irska a Dánska a v schengenském protokolu. Tento návrh vychází ze schengenského acquis . Proto musí být zohledněny tyto důsledky plynoucí z různých protokolů:Spojené království a IrskoSpojené království se účastní tohoto nařízení v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o ES a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie

type: legislation

jurisdiction: EU


text: a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis .Irsko se účastní tohoto nařízení v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o ES a v souladu s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis .DánskoPodle Protokolu ke Smlouvě o EU a Smlouvě o ES o postavení Dánska se Dánsko v Radě neúčastní přijímání opatření navrhovaných podle hlavy IV Smlouvy o ES, s výjimkou „opatření k určení těch třetích zemí, jejichž státní příslušníci při překračování vnějších hranic členských států musí mít vízum, a na opatření o jednotném vzoru víz“.Tento návrh rozvíjí schengenské acquis a článek 5 protokolu uvádí, že „do šesti měsíců poté, co Rada přijala návrh nebo iniciativu k doplnění schengenského acquis podle ustanovení hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství, se Dánsko rozhodne, zda toto rozhodnutí Rady provede ve svém vnitrostátním právu“.Island a NorskoPokud jde o Island a Norsko, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [13].ŠvýcarskoPokud jde o Švýcarsko, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [14].LichtenštejnskoPokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí tento návrh ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [15].- Podrobné vysvětlení návrhuČlánek 1V čl. 1 odst. 1 a čl. 1 odst. 2 a) se propaguje využívání bezpečné webové informační a koordinační sítě pro služby řízení migrace členských států (ICONet) pro výměnu informací o vysílání styčných úředníků pro přistěhovalectví a výměnu informací a praktických zkušeností mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví.Ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. b) stanoví užší spolupráci mezi agenturou a sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví.Ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. c) umožňuje vedle státu, který předsedá Radě Evropské unie, nebo členského státu zastupujícího předsednictví i jakémukoli jinému členskému státu přebírat iniciativu k pořádání zasedání styčných úředníků pro přistěhovalectví.Ustanovení čl. 1 odst. 3 zjednodušuje povinnost podávání zpráv podle nařízení. Rovněž stanoví, že příslušné orgány EU musí být pravidelně informovány o činnostech sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví v konkrétních regionech či zemích, jež jsou pro Evropskou unii mimořádně zajímavé, i o situaci v těchto regionech či zemích ve věcech souvisejících s nedovoleným přistěhovalectvím.2009/0098 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYze dne [...],kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 377/2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectvíEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 odst. 3 písm. b) a článek 66 zmíněné smlouvy,s ohledem na návrh Komise[16],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy,vzhledem


text: k těmto důvodům:1. Nařízení Rady (ES) č. 377/2004 ze dne 19. února 2004 o vytvoření sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví[17] stanoví povinnost zavést formy spolupráce mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví členských států, cíle této spolupráce, funkce a kvalifikaci styčných úředníků a jejich odpovědnost vůči hostitelské zemi a vysílajícímu členskému státu.2. Rozhodnutím Rady 2005/267/ES[18] byla zřízena bezpečná webová informační a koordinační síť pro služby řízení migrace členských států (ICONet) pro výměnu informací o nedovolené migraci, nedovoleném vstupu a navracení neoprávněně pobývajících osob. Do výměny informací mají být zapojeny také sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví.3. Nařízením (ES) č. 2007/2004 byla zřízena Evropská agentura pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (agentura FRONTEX)[19]. Úkolem agentury FRONTEX je příprava obecných a cílených analýz rizik, které budou předloženy Radě a Komisi.4. Styční úředníci pro přistěhovalectví shromažďují informace týkající se nedovoleného přistěhovalectví pro použití na operativní úrovni, na strategické úrovni nebo na obou úrovních. Tyto informace by mohly velmi přispět k činnostem agentury FRONTEX souvisejících s analýzou rizik a za tímto účelem by měla být zavedena užší spolupráce mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví a agenturou FRONTEX.5. Všechny členské státy by měly mít možnost, pokud to považují za vhodné, iniciovat zasedání mezi styčnými úředníky pro přistěhovalectví vyslanými do konkrétní třetí země nebo regionu s cílem posílit spolupráci mezi nimi.6. Rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 574/2007/ES ze dne 23. května 2007 se zřizuje Fond pro vnější hranice na období od 1. ledna 2007 do 31. prosince 2013 jako součásti obecného programu Solidarita a řízení migračních toků[20] s cílem přispět k posílení prostoru svobody, bezpečnosti a práva a k uplatňování zásady solidarity mezi členskými státy. Dostupné zdroje tohoto fondu mohou být využity na zlepšení činností, které organizují konzulární a jiné služby členských států ve třetích zemích, a na posílení operativní schopnosti sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví, čímž se zefektivní spolupráce mezi členskými státy prostřednictvím těchto sítí.7. Rada, Evropský parlament a Komise by měly být pravidelně informovány o činnostech sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví v konkrétních regionech či zemích, jež jsou pro Evropskou unii mimořádně zajímavé, i o situaci v těchto regionech či zemích ve věcech souvisejících s nedovoleným přistěhovalectvím. Výběr konkrétních regionů či zemí, jež jsou pro Evropskou unii mimořádně zajímavé, by měl vycházet z objektivních migračních ukazatelů, jako např. statistiky týkající se nedovolené migrace a analýz rizik vypracovaných agenturou FRONTEX, a měly by odpovídat celkové politice vnějších vztahů EU.8. Nařízení (ES) č. 377/2004 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.9. Vzhledem k tomu, že cílů navrhovaných opatření, tedy úpravy stávajících právních předpisů Společenství týkajících se vytvoření a fungování sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví s ohledem na změny v právních předpisech Společenství a na praktické zkušenosti získané v této souvislosti, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států a lze jich tedy lépe dosáhnout na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou proporcionality, jak stanoví uvedený článek, nepřekročí toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedených cílů.10. Toto nařízení


text: ctí základní práva a dodržuje zásady uznávané čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, které odráží Evropská úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod a také Listina základních práv Evropské unie.11. Spojené království se účastní tohoto nařízení podle článku 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství a podle čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [21] .12. Irsko se účastní tohoto nařízení v souladu s článkem 5 Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství a s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis [22] .13. V souladu s články 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis podle hlavy IV části třetí Smlouvy o založení Evropského společenství, mělo by se Dánsko rozhodnout v souladu s článkem 5 uvedeného protokolu do šesti měsíců ode dne přijetí tohoto nařízení, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.14. Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis [23], která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A a E rozhodnutí Rady 1999/437/ES[24] o některých opatřeních uplatňování uvedené dohody.15. Ve vztahu ke Švýcarsku je toto nařízení rozpracováním ustanovení schengenského acquis ve smyslu dohody uzavřené mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací[25] o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , které spadá do oblasti uvedené v čl. 1 bodu A a E rozhodnutí Rady 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES[26].16. Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k Dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis , která spadají do oblasti uvedené v čl. 1 bodech A a E rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/261/ES[27].PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1 ZměnyNařízení (ES) č. 377/2004 se mění takto:17. V čl. 3 odst. 1 zrušuje druhá věta a doplňuje se nový odstavec 3, který zní:„3. Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 jsou zveřejněny na bezpečné webové informační a koordinační síti pro služby řízení migrace členských států zřízené rozhodnutím Rady 2005/267/ES[28] (dále jen „ICONet“) v oddíle věnovaném sítím styčných úředníků pro přistěhovalectví. Komise předá tyto


text: informace také Radě.“18. Článek 4 se mění takto:a) V odstavci 1 se druhá odrážka nahrazuje tímto:„– vyměňují si informace a praktické zkušeností, zejména na zasedáních a prostřednictvím sítě ICONet.“b) odstavec 2 se nahrazuje tímto:„2. Zástupci Komise a agentury FRONTEX zřízené nařízením (ES) č. 2007/2004 mají právo účastnit se zasedání organizovaných v rámci sítě styčných úředníků pro přistěhovalectví; vyžadují-li to však operativní důvody, mohou se zasedání konat i bez přítomnosti těchto zástupců. V případě potřeby mohou být též přizvány jiné orgány.“c) V odstavci 3 se doplňuje nová věta, která zní:„Tato zasedání se mohou konat také na podnět jiných členských států.“19. Článek 6 se nahrazuje tímto:„1. Na konci každého pololetí vypracuje členský stát, který předsedá Radě Evropské unie, nebo v případě, že tento členský stát není v zemi nebo regionu zastoupen, členský stát zastupující předsednictví pro Radu, Evropský parlament a Komisi zprávu o činnosti sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví v konkrétních regionech či zemích, jež jsou pro Evropskou unii předmětem zvláštního zájmu, i o situaci v těchto regionech či zemích ve věcech souvisejících s nedovoleným přistěhovalectvím. Po konzultaci s členskými státy a Komise by měl výběr konkrétních regionů či zemí, jež jsou pro Evropskou unii předmětem mimořádného zájmu, vycházet z objektivních migračních ukazatelů, jako např. statistiky týkající se nedovolené migrace a analýzy rizik vypracované agenturou FRONTEX, a odpovídat celkové politice vnějších vztahů EU.2. Tyto zprávy jsou vypracovávány v souladu se vzorem podle rozhodnutí Komise 2005/687/ES[29] a obsahují příslušná kritéria výběru.3. Komise na základě výše uvedených zpráv každoročně předloží Radě a Evropskému parlamentu faktické shrnutí týkající se vývoje sítí styčných úředníků pro přistěhovalectví.“Článek 2 Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvou o založení Evropského společenství.V Bruselu dne [...]Za Evropský parlament Za Radupředseda / předsedkyně předseda / předsedkyně[...] [...] [1] Úř. věst. L 64, 2.3.2004, s. 1.[2] Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s. 1.[3] Úř. věst. L 83, 1.4.2005, s. 48.[4] K(2005) 5159 v konečném znění.[5] Rozhodnutí Komise ze dne 29. září 2005, Úř. věst. L 264, 8.10.2005, s. 8.[6] Úř. věst. L 144, 6.6.2007, s. 22.[7] KOM(2008) 359 v konečném znění.[8] Dokument Rady 13440/08.[9] Úř. věst. L 83, 1.4.2005, s. 48.[10] K(2005) 5159 v konečném znění.[11] K(2007) 374.[12] Rozhodnutí Rady ze dne 22. prosince 2004, podle něhož se na určité oblasti obsažené v hlavě IV třetí části Smlouvy o založení Evropského společenství použije postup podle článku 251 uvedené smlouvy, Úř. věst. L 396, 31.12.2004, s. 45.[13] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.[14] Úř. věst. L 53, 27.2.2008, s. 52.[15] Úř. věst. L [...], [...], s. [...].[16] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[17] Úř. věst. L 64, 2.3.2004, s. 1.[18] Úř. věst. L 83, 1.4.2005, s. 48.[19] Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s. 1.[20] Úř. věst. L 144, 6.6.2007, s. 22.[21] Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.[22] Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.[23] Úř. věst. L 176, 10.7.1999, s. 36.[24] Úř. věst. L 176,


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52009PC0505
 Návrh nařízení Rady, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 754/2009, kterým se některé skupiny plavidel vylučují z režimu intenzity rybolovu stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1342/2008 /* KOM/2009/0505 konecném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 23.9.2009KOM(2009) 505 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 754/2009, kterým se některé skupiny plavidel vylučují z režimu intenzity rybolovu stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1342/2008DŮVODOVÁ ZPRÁVAPodle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1342/2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 423/2004, může Rada na návrh Komise a na základě informací poskytnutých členskými státy a sdělení VTHVR vyloučit některé skupiny plavidel z oblasti působnosti režimu intenzity za předpokladu, že jsou k dispozici vhodné údaje o úlovcích tresky obecné a o výmětech provedených dotčenými plavidly, procento úlovků tresky obecné nepřesáhne 1,5 % celkového odlovu provedeného skupinou plavidel a začlenění skupiny do režimu intenzity by představovalo administrativní zátěž, která by nebyla úměrná jejímu celkovému dopadu na populaci tresky obecné. V návaznosti na rozhodnutí Rady ze dne 27. července 2009 (nařízení (ES) č. 754/2009) o vyloučení skupiny plavidel ze Švédska a Španělska posoudil VTHVR další požadavky Francie, Německa, Polska a Spojeného království.V souladu s doporučením VTHVR je z informací, které poskytly Německo a Polsko o tresce tmavé, Španělsko o štikozubci obecném a Francie o hlubokomořských druzích a ďasu mořském, dostatečně jasné, že odlov tresky včetně výmětů, který provedly skupiny plavidel, je v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1342/2008, a je proto možné je vyloučit z režimu intenzity rybolovu. Co se týče všech ostatních žádostí, byly předložené informace shledány nedostatečnými k tomu, aby bylo možné určit, zda jsou uvedené podmínky dodržovány.Cílem tohoto návrhu je vyloučit skupiny plavidel z použití kapitoly III nařízení (ES) č. 1342/2008.Rada se proto žádá, aby co nejrychleji přijala tento návrh, a umožnila tak rybářům sestavit plán činností pro zbytek tohoto lovného období.NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 754/2009, kterým se některé skupiny plavidel vylučují z režimu intenzity rybolovu stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1342/2008RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1342/2008, kterým se zavádí dlouhodobý plán pro populace tresky obecné a lov těchto populací a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 423/2004[1], a zejména na čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh Komise,vzhledem k těmto důvodům:1. Kapitola III nařízení (ES) č. 1342/2008 stanoví režim pro intenzitu rybolovu, podle něhož jsou v souvislosti s intenzitou rybolovu členským státům každý rok přidělována rybolovná práva. Podle čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení může Rada na návrh Komise a na základě informací poskytnutých členskými státy a sdělení VTHVR vyloučit některé skupiny plavidel z oblasti působnosti režimu intenzity za předpokladu, že jsou k dispozici vhodné údaje o úlovcích tresky obecné a o výmětech provedených dotčenými plavidly, procento úlovků tresky obecné nepřesáhne 1,5 % celkového odlovu provedeného


text: skupinou plavidel a začlenění skupiny do režimu intenzity by představovalo administrativní zátěž, která by nebyla úměrná jejímu celkovému dopadu na populaci tresky obecné.2. Nařízení Rady (ES) č. 754/2009[2] vyloučilo některé skupiny plavidel z režimu intenzity rybolovu stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1342/2008.3. V návaznosti na hodnocení VTHVR týkajícího se informací, které tvoří základ nařízení (ES) č. 754/2009, poskytly Německo, Francie a Polsko informace o odlovu tresky obecné, které provedly určité další skupiny plavidel plujících pod jejich vlajkou.4. Německo předložilo informace o odlovu tresky obecné, který provedla skupina plavidel lovících tresku tmavou v širší oblasti Severního moře a v oblasti západně od Skotska pomocí vlečných sítí. Na základě těchto informací, jakož i informací o uvedeném rybolovu, které předložily další členské státy, a na základě hodnocení VTHVR lze stanovit, že odlov tresky obecné včetně výmětů, který provedla plavidla zapojená do této činnosti v období, během něhož používají výlučně uvedená lovná zařízení, nesmí přesáhnout 1,5 % celkového odlovu skupiny plavidel podílejících se na této činnosti během stejného období, pokud se uvedený rybolov bude i nadále provádět převážně pod hloubkou výskytu tresky obecné v rozsahu do 300 metrů. Vzhledem k německému programu na kontrolu uvedeného rybolovu, jakož i ke skutečnosti, že začleněním této skupiny by vznikla administrativní zátěž, která by nebyla úměrná jejímu celkovému vlivu na populace tresky obecné, je vhodné vyloučit danou skupinu plavidel lovících tresku tmavou v širší oblasti Severního moře pomocí vlečných sítí o velikosti ok minimálně 100 mm v hloubce minimálně 300 metrů z provádění režimu intenzity rybolovu stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1342/2008.5. Francie předložila informace o odlovu tresky obecné, který provedla jedna skupina plavidel lovících hlubokomořské druhy v oblasti západně od Skotska pomocí vlečných sítí a další skupina plavidel lovících ďasa mořského pomocí tenatových sítí na chytání ryb za žábry ve stejné oblasti. Na základě těchto informací, jakož i souvisejícího hodnocení VTHVR lze stanovit, že odlov tresky včetně výmětů, který provedla plavidla zapojená do této činnosti v období, během něhož používají výlučně uvedená lovná zařízení, nesmí přesáhnout 1,5 % celkového odlovu skupiny plavidel podílejících se na této činnosti během stejného období, pokud se uvedený rybolov bude i nadále provádět převážně pod hloubkou výskytu tresky v rozsahu do 300 metrů. Vzhledem k francouzskému programu na kontrolu uvedeného rybolovu, jakož i ke skutečnosti, že začleněním této skupiny by vznikla administrativní zátěž, která by nebyla úměrná jejímu celkovému vlivu na populace tresky obecné, je vhodné vyloučit danou skupinu plavidel lovících hlubokomořské druhy na západě od Skotska pomocí vlečných sítí o velikosti ok minimálně 100 mm v hloubce minimálně 300 metrů, jakož i skupinu plavidel lovících ďasa mořského v oblasti západně od Skotska pomocí tenatových sítí na chytání ryb za žábry v hloubce minimálně 300 metrů z provádění režimu intenzity rybolovu stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1342/2008.6. Španělsko předložilo informace o odlovu tresky obecné, který provedla jedna skupina plavidel lovících štikozubce obecného v oblasti západně od Skotska pomocí dlouhých lovných sítí.. Na základě těchto informací, jakož i souvisejícího hodnocení VTHVR lze stanovit, že odlov tresky včetně


text: výmětů, který provedla plavidla zapojená do této činnosti v období, během něhož používají výlučně uvedená lovná zařízení, nesmí přesáhnout 1,5 % celkového odlovu skupiny plavidel podílejících se na této činnosti během stejného období, pokud se uvedený rybolov bude i nadále provádět převážně pod hloubkou výskytu tresky v rozsahu do 300 metrů. Vzhledem ke španělskému programu na kontrolu uvedeného rybolovu, jakož i ke skutečnosti, že začleněním této skupiny by vznikla administrativní zátěž, která by nebyla úměrná jejímu celkovému vlivu na populace tresky obecné, je vhodné vyloučit danou skupinu plavidel lovících štikozubce obecného západně od Skotska pomocí dlouhých lovných sítí v hloubce minimálně 300 metrů z provádění režimu intenzity rybolovu stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1342/2008.7. Polsko předložilo informace o odlovu tresky, který provedla skupina plavidel lovících tresku tmavou v Severním moři pomocí vlečných sítí. Na základě těchto informací, jakož i informací o uvedeném rybolovu, které předložily další členské státy, a na základě hodnocení VTHVR lze stanovit, že odlov tresky obecné včetně výmětů, který provedla plavidla zapojená do této činnosti v období, během něhož používají výlučně uvedená lovná zařízení, nesmí přesáhnout 1,5 % celkového odlovu skupiny plavidel podílejících se na této činnosti během stejného období, pokud se uvedený rybolov bude i nadále provádět převážně pod hloubkou výskytu tresky obecné v rozsahu do 300 metrů. Vzhledem k polskému programu zavedenému na kontrolu uvedeného rybolovu, jakož i ke skutečnosti, že začleněním této skupiny by vznikla administrativní zátěž, která by nebyla úměrná jejímu celkovému vlivu na populace tresky obecné, je vhodné vyloučit danou skupiny plavidel lovících tresku tmavou v Severním moři pomocí vlečných sítí o velikosti ok minimálně 100 mm v hloubce minimálně 300 metrů a skupinu plavidel lovících ďasa mořského v oblasti západně od Skotska pomocí tenatových sítí na chytání ryb za žábry v hloubce minimálně 300 metrů z provádění režimu intenzity rybolovu stanoveného v kapitole III nařízení (ES) č. 1342/2008.8. Nařízení (ES) č. 754/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.9. S ohledem na skutečnost, že členské státy řídí intenzitu rybolovu a dodržování omezení intenzity rybolovu na základě lovného období od 1. února 2009 do 31. ledna 2010, a s ohledem na skutečnost, že nařízení (ES) č. 1342/2008 bylo přijato jen krátce před zahájením tohoto období, je vhodné, aby tyto výjimky stanovené uvedeným nařízením byly použitelné pro celé lovné období, a aby tudíž platily od 1. února 2009.10. Aby příslušní rybáři měli jistotu a umožnilo se jim plánovat jejich činnost pro tuto rybolovnou sezónu co nejdříve, je naprosto nutné jim udělit výjimku ze šestitýdenního období uvedeného v hlavě I čl. 3 Protokolu o úloze vnitrostátních parlamentů v Evropské unii připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvám o založení Evropských společenství,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1 Změny nařízení (ES) č. 754/2009V článku 1 nařízení (ES) č. 754/2009 se doplňují nová písmena c) až g), která znějí:„ c) skupina plavidel plujících pod vlajkou Německa a účastnících se rybolovu na otevřeném moři uvedeném v žádosti Německa ze dne 25. března 2009 a doplněném dopisem ze dne 27. června 2009, která loví tresku tmavou v


text: Severním moři a v oblasti západně od Skotska pomocí vlečných sítí o velikosti ok minimálně 100 mm v hloubce minimálně 300 metrů;d) skupina plavidel plujících pod vlajkou Francie a účastnících se rybolovu uvedeném v žádosti Francie ze dne 18. června 2009, která loví hlubokomořské druhy v oblasti západně od Skotska pomocí vlečných sítí o velikosti ok minimálně 100 mm v hloubce minimálně 300 metrů;e) skupina plavidel plujících pod vlajkou Francie a účastnících se rybolovu uvedeném v žádosti Francie ze dne 18. června 2009, která loví ďasa mořského v oblasti západně od Skotska pomocí tenatových sítí na chytání ryb za žábry v hloubce minimálně 300 metrů;f) skupina plavidel plujících pod vlajkou Španělska a účastnících se rybolovu uvedeném v žádosti Španělska ze dne 6. dubna 2009, doplněné dopisy ze dne 13. dubna a ze dne 14. září 2009, která loví štikozubce obecného v oblasti západně od Skotska pomocí dlouhých lovných sítí v hloubce minimálně 300 metrů;g) skupina plavidel plujících pod vlajkou Polska a účastnících se rybolovu uvedeném v žádosti Polska ze dne 23. března 2009 a doplněném dopisy ze dne 27. dubna a ze dne 16. června 2009, která loví tresku tmavou v Severním moři pomocí vlečných sítí o velikosti ok minimálně 100 mm v hloubce minimálně 300 metrů.“Článek 2 Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Použije se ode dne 1. února 2009.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda / předsedkyně . [1] Úř. věst. L 348, 24.12.2008, s. 20.[2] Úř. věst. L 214, 19.8.2009, s. 16.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 11.4.2018
 COM(2018) 175 final
 2018/0084(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Nařízení (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013
 1
 pozměnilo Úmluvu k provedení Schengenské dohody
 2
 , nařízení (ES) č. 562/2006
 3
 (Schengenský hraniční kodex) a nařízení (ES) č. 810/2009
 4
 (vízový kodex) a mimo jiné změnilo definici pojmu „krátkodobý pobyt“ pro státní příslušníky třetích zemí v schengenském prostoru. Ode dne 18. října 2013 platí pro státní příslušníky třetích zemí (bez ohledu na to, zda se na ně vztahuje vízová povinnost, či jsou od ní osvobozeni), kteří chtějí cestovat do schengenského prostoru za účelem krátkodobého pobytu, maximální doba povoleného pobytu „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“. Na rozdíl od definice ve znění platném do 18. října 2013 (tři měsíce během období šesti měsíců ode dne prvního vstupu) je nový pojem přesnější, neboť stanoví uvedenou dobu ve dnech, a nikoli v měsících. Kromě toho bylo z definice vypuštěno spojení „ode dne prvního vstupu“, které vedlo k mnoha nejasnostem a otázkám.
 Nařízení (EU) č. 610/2013 zavedlo veškeré nezbytné změny do acquis EU v oblasti víz a hranic, tj. do Schengenské úmluvy, Schengenského hraničního kodexu, vízového kodexu a nařízení (ES) č. 539/2001
 5
 . Pojem „krátkodobý pobyt“ je však zakotven také v mezinárodních dohodách, které Evropská unie uzavřela. Při vymezování doby pobytu bez vízové povinnosti na původní definici („tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu“
 6
 ) stále odkazují dohody o zrušení vízové povinnosti uzavřené s Antiguou a Barbudou
 7
 , Bahamami
 8
 , Barbadosem
 9
 , Brazílií
 10
 , Mauriciem
 11
 , Svatým Kryštofem a Nevisem
 12
 a Seychelami
 13
 .
 Dne 16. července 2014 přijala Komise doporučení pro rozhodnutí Rady o zmocnění k zahájení jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty mezi Evropskou unií a výše uvedenými zeměmi
 14
 , které Rada přijala dne 9. října 2014
 15
 . Účelem bylo zavést ve vztahu k těmto sedmi zemím novou definici krátkodobého pobytu podle nařízení (EU) č. 610/2013. Kromě toho vymezení „krátkodobého pobytu“ v dohodách o zrušení vízové povinnosti s použitím dnů namísto měsíců umožňuje snazší ověřování a výpočet pomocí elektronických nebo IT prostředků, a je tedy vhodnější pro centralizované systémy správy hranic, jako je například navrhovaný Systém vstupu/výstupu (EES)
 16
 .
 V návaznosti na zmocnění Rady zahájila Komise jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti s uvedenými sedmi zeměmi (Antiguou a Barbudou, Bahamami, Barbadosem, Brazílií, Mauriciem, Svatým Kryštofem a Nevisem a Seychelami).
 Jednání s Brazílií byla úspěšně uzavřena dne 31. října 2017 parafováním dohod, kterými se mění obě dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele diplomatických, služebních či úředních cestovních pasů a pro držitele běžných cestovních pasů. Obě strany se dohodly na přijetí nové definice „krátkodobého pobytu“, vedle jiných technických


text:
detailů (viz níže), ale všechny změny jsou z hlediska cestujících nevýznamné.
 Zvláštní situace Spojeného království a Irska je zohledněna v preambuli dohody.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů (dále jen „dohoda“) vyžaduje souhlas obou smluvních stran v souladu s jejich příslušnými postupy. Na straně Unie to vyžaduje rozhodnutí Rady o podpisu a uzavření dohody.
 Tento návrh se předkládá Radě za účelem zmocnění k uzavření dohody.
 Dohoda zajišťuje právní soudržnost a harmonizaci mezi členskými státy tím, že zavádí novou definici krátkodobého pobytu, jak je uvedena v nařízení (EU) č. 610/2013, což vede k jednoznačnému výkladu pojmu „krátkodobý pobyt“.
 Právním základem tohoto návrhu je čl. 77 odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) ve spojení s článkem 218 uvedené smlouvy.
 Unie nemá pravomoc ke změně dohod o zrušení vízové povinnosti, jež by zavazovaly čtyři země přidružené k provádění schengenského acquis, včetně společné vízové politiky. V zájmu zajištění harmonizovaného přístupu a provádění ustanovení týkajících se doby povoleného pobytu v schengenském prostoru obsahuje dohoda společné prohlášení, v němž se uvádí, že je žádoucí, aby Brazílie na jedné straně a Island, Lichtenštejnsko, Norsko a Švýcarsko na straně druhé odpovídajícím způsobem upravily své stávající dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti.
 Tento návrh představuje právní nástroj pro uzavření dohody. Rada rozhodne kvalifikovanou většinou po podpisu dohody jménem Unie osobou jmenovanou předsednictvím Rady a po obdržení souhlasu Evropského parlamentu v souladu s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) SFEU.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Podle čl. 77 odst. 2 písm. a) SFEU spadá jednání o dohodách o zrušení vízové povinnosti do výlučné pravomoci Unie.
 Pokud je navíc jednou ze smluvních stran mezinárodní dohody Evropská unie, nemohou žádnou změnu této dohody legálně provést členské státy samy. Proto je nutné opatření na úrovni Unie.
 •Proporcionalita
 Tento návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení sledovaného cíle, tj. změně stávající dohody mezi Brazilskou federativní republikou a Evropskou unií o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů.
 3.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Tento návrh neobnáší dodatečné náklady pro rozpočet EU.
 4. VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 Dne 9. října 2014 přijala Rada směrnice pro jednání, v nichž Komisi zmocnila, aby zahájila jednání s Brazílií o změně dohody mezi těmito dvěma stranami o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů. Členské státy byly informovány o pokroku jednání na zasedáních Pracovní skupiny pro víza.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Výsledek jednání
 Komise se domnívá, že cílů, které Rada stanovila ve svých směrnicích pro jednání, bylo dosaženo a že předloha dohody je pro Unii přijatelná.
 Konečný obsah dohody lze shrnout takto:
 a) Délka pobytu
 Dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Brazílie, kteří cestují na území druhé smluvní strany na dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů (namísto


text:
doby nejvýše tří měsíců během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu). Tato nová definice platí v celém znění dohody.
 b) Závěrečné ustanovení – pozastavení uplatňování dohody (čl. 9 odst. 4)
 Dohoda upravuje čl. 9 odst. 4 poslední větu takto: „Smluvní strana, která pozastavila uplatňování této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“ Doplněním slov „a pozastavení zruší“ ke stávajícímu znění dohoda vyjasňuje, že pozastavení uplatňování dohody o zrušení vízové povinnosti se skutečně zruší, pokud důvody, které k pozastavení vedly, pominou. V tomto bodě vede změna ke sladění znění dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů uzavřené s Brazilskou federativní republikou se zněním všech ostatních dohod o zrušení vízové povinnosti, jež Unie podepsala v letech 2015 a 2016. Dne 14. června 2016 byla ohledně této změny konzultována Pracovní skupina pro víza a žádný členský stát nevznesl námitky.
 c) Společná prohlášení
 K dohodě se připojují dvě společná prohlášení:
 – týkající se výkladu doby 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů a
 – týkající se Islandu, Norska, Švýcarska a Lichtenštejnska.
 e) Vstup v platnost
 Tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední smluvní strana vyrozumí druhou stranu o tom, že byly dokončeny ratifikační postupy. Dostatečně dlouhé přechodné období je nutné k tomu, aby byla zajištěna právní jistota a cestujícím bylo umožněno pochopit právní předpis a splnit příslušné požadavky. Jakmile bude ratifikace dohody dokončena, budou moci cestující ukončit během šestiměsíčního období své krátkodobé pobyty, které se budou stále celé počítat podle staré definice, než vstoupí v platnost nová definice krátkodobého pobytu a související referenční historické období 180 dnů.
 Žádných ostatních ustanovení stávající Dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů ani její územní působnosti se dohoda nijak nedotkne.
 6.ZÁVĚR
 S ohledem na výše uvedené výsledky Komise navrhuje, aby Rada po obdržení souhlasu Evropského parlamentu dohodu mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů, schválila.
 2018/0084 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 77 odst. 2 písm. a) ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) bodem v) této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 s ohledem na souhlas Evropského parlamentu
 17
 ,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Dne [...] byla v souladu s rozhodnutím Rady (EU) XXX/[...] podepsána dohoda s Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů (dále jen „dohoda“).
 (2)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Spojené království v souladu


text:
s rozhodnutím Rady 2000/365/ES
 18
 ; Spojené království se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 (3)Toto rozhodnutí rozvíjí ta ustanovení schengenského acquis, kterých se neúčastní Irsko v souladu s rozhodnutím Rady 2002/192/ES
 19
 ; Irsko se tedy nepodílí na jeho přijímání a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné.
 (4)Dohoda by měla být schválena jménem Evropské unie,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů (dále jen „dohoda“) se schvaluje jménem Unie.
 Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Předseda Rady jmenuje osobu zmocněnou učinit jménem
 Evropské unie oznámení stanovené v článku 2 dohody.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po přijetí
 20
 .
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Úř. věst. L 182, 29.6.2013, s. 1.
 (2)
 Úř. věst. L 239, 22.9.2000, s. 19.
 (3)
 Úř. věst. L 105, 13.4.2006, s. 1.
 (4)
 Úř. věst. L 243, 15.9.2009, s. 1.
 (5)
 Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1.
 (6)
 Viz oddíly „Účel“ a „Délka pobytu“ v dohodách.
 (7)
 Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 1.
 (8)
 Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 23.
 (9)
 Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 9.
 (10)
 S Brazílií EU uzavřela dvě dohody. Jednu pro držitele běžných cestovních pasů (Úř. věst. L 255, 21.9.2012, s. 4) a jednu samostatnou pro držitele diplomatických, služebních či úředních cestovních pasů (Úř. věst. L 66, 12.3.2011, s. 2).
 (11)
 Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 16.
 (12)
 Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 37.
 (13)
 Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 30.
 (14)
 COM(2014) 468 final.
 (15)
 Rozhodnutí Rady, kterým se Komise zmocňuje k zahájení jednání o změně dohod o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty uzavřených mezi Evropskou unií/Společenstvím a Antiguou a Barbudou, Bahamským společenstvím, Barbadosem, Brazilskou federativní republikou, Mauricijskou republikou, Federací Svatý Kryštof a Nevis a Seychelskou republikou, přijaté Radou dne 9. října 2014.
 (16)
 COM(2016) 194 final.
 (17)
 Souhlas udělen dne [...].
 (18)
 Rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 131, 1.6.2000, s. 43.
 (19)
 Rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis, Úř. věst. L 64, 7.3.2002, s. 20.
 (20)
 Datum vstupu dohody v platnost zveřejní generální sekretariát Rady v Úředním věstníku Evropské unie.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne11.4.2018
 COM(2018) 175 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o uzavření dohody mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení


text:
vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů
 EVROPSKÁ UNIE
 na jedné straně a
 BRAZILSKÁ FEDERATIVNÍ REPUBLIKA (dále jen „Brazílie“)
 na straně druhé,
 společně dále jen „smluvní strany“,
 S OHLEDEM na Dohodu mezi Evropskou unií a Brazilskou federativní republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů (dále jen „dohoda“), která vstoupila v platnost dne 1. října 2012,
 ZNOVU POTVRZUJÍCE význam usnadnění mezilidských kontaktů,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dohoda přispívá ke spokojenosti občanů smluvních stran,
 BEROUCE V ÚVAHU, že definice krátkodobých pobytů podle dohody (tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po dni prvního vstupu) není dostatečně přesná, a zejména pojem „den prvního vstupu“ může vést k nejasnostem a otázkám,
 MAJÍCE NA PAMĚTI, že nařízení (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013 zavedlo horizontální změny ve „vnitřním“ acquis EU v oblasti víz a hranic a vymezilo krátkodobý pobyt jako „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“,
 BEROUCE V ÚVAHU, že Systém vstupu/výstupu, který má Evropská unie v úmyslu zavést, vyžaduje využití jednotné a jednoznačné definice pro krátkodobý pobyt, která je použitelná pro všechny státní příslušníky třetích zemí,
 PŘEJÍCE SI zajistit plynulý tok cestujících na hraničních přechodech smluvních stran,
 BEROUCE V ÚVAHU Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že ustanovení této dohody se nevztahují na Spojené království a Irsko,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Dohoda se mění v souladu s ustanoveními tohoto článku:
 1)V článku 1 se slova „tří měsíců během šestiměsíčního období“ nahrazují slovy „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“.
 2)V článku 5 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
 „Pro účely této dohody mohou občané Unie pobývat na území Brazílie po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.“
 3)V článku 5 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
 „Pro účely této dohody mohou občané Brazílie pobývat na území členských států, které v plném rozsahu uplatňují schengenské acquis, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v některém z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.“
 4)V článku 5 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
 „Občané Brazílie mohou pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů, bez ohledu na délku pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.“
 5)V čl. 5 odst. 4 se slova „tři měsíce“ nahrazují slovy „90 dnů“.
 6)V čl. 9 odst. 4 se poslední věta nahrazuje tímto:
 „Smluvní strana, která pozastavila uplatňování této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“
 Článek 2
 Smluvní strany ratifikují nebo


text:
schválí tuto dohodu v souladu se svými příslušnými postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední strana oznámí druhé straně dokončení zmíněných postupů.
 Sepsáno v [...] dne [...] dva tisíce sedmnáct ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 Za Evropskou unii
 Za Brazilskou federativní republiku
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE ISLANDU, NORSKA, ŠVÝCARSKA A LICHTENŠTEJNSKA
 Je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Brazílie na straně druhé bezodkladně pozměnily stávající dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty pro držitele běžných cestovních pasů v souladu s podmínkami, jaké stanoví tato dohoda.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU DOBY 90 DNŮ BĚHEM JAKÉHOKOLIV OBDOBÍ 180 DNŮ
 Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů podle článku 5 dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž trvání během jakéhokoliv období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.
 Slovo „jakýkoli“ znamená, že se použije „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v období posledních 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoli období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.
 ________


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 29.10.2021
 COM(2021) 963 final
 2021/0359(BUD)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Chorvatsku v souvislosti se sérií zemětřesení, k nimž došlo v období od 28. prosince 2020
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Souvislosti návrhu
 Toto rozhodnutí se týká uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „FSEU“) v souladu s nařízením Rady (ES) č. 2012/2002
 1
 (dále jen „nařízení“) ve výši 319 192 359 EUR za účelem poskytnutí pomoci Chorvatsku v návaznosti na sérii zemětřesení, k nimž došlo v období od 28. prosince 2020 do 21. února 2021.
 Toto uvolnění prostředků je doprovázeno převodem č. DEC 28/2021, v němž se navrhuje převést částku 277 866 852 EUR z položky „Rezerva na solidaritu a pomoc při mimořádných událostech“ (dále jen „SEAR“) do operační rozpočtové linie FSEU, a to jak v prostředcích na závazky, tak v prostředcích na platby. Tyto prostředky budou použity k vyplacení zbývající částky Chorvatsku po odečtení již vyplacené zálohy ve výši 41 325 507 EUR.
 2.Informace a podmínky
 2.1Chorvatsko – zemětřesení, ke kterým začalo docházet ode dne 28. prosince 2020
 Dne 28. prosince 2020 zasáhla oblast města Petrinja silné zemětřesení (lokální magnitudo 5,0 ML
 2
 a intenzita VI–VII stupňů EMS
 3
 ) s epicentrem poblíž Petrinje. Jednalo se však pouze o první otřes před zemětřesením, k němuž došlo následující den. Dne 29. prosince 2020 zasáhla větší část oblasti Petrinja zemětřesení s lokálním magnitudem 6,2 ML, které způsobilo ztráty na životech a značné škody. Nejvíce zasažena byla města Sisak, Petrinja a Glina s okolními vesnicemi. V centru Sisaku bylo v různé míře poškozeno 90 % budov. Škody byly zaznamenány i v Karlovacké a Záhřebské župě. Dne 30. prosince 2020 byla zaznamenána řada následných otřesů s magnitudy 2,7 ML–5,2 ML. Po prvních otřesech byla oblast epicentra zasažena řadou následných otřesů, přičemž v prvních měsících bylo zaznamenáno více než 4 000 následných otřesů.
 Chorvatská republika následně požádala v souvislosti s řadou zemětřesení, k nimž došlo v období od 28. prosince 2020 do 21. února 2021, o finanční pomoc z Fondu solidarity Evropské unie.
 Útvary Komise žádost pečlivě posoudily v souladu s nařízením, zejména s jeho články 2, 3 a 4. Nejdůležitější fakta, která z tohoto posouzení vyplynula, jsou shrnuta v níže uvedených bodech.
 1)Dne 18. března 2021 předložila Chorvatská republika (dále jen „Chorvatsko“) žádost o příspěvek z Fondu solidarity Evropské unie (dále jen „FSEU“) v souvislosti s řadou zemětřesení, k nimž došlo v období od 28. prosince 2020.
 2)Žádost byla podána ve lhůtě dvanácti týdnů od vzniku první škody způsobené touto katastrofou a obsahuje všechny informace požadované podle článku 4 nařízení.
 3)Jelikož zemětřesení je přírodního původu, fond FSEU lze použít.
 4)Chorvatské orgány odhadují celkové přímé škody na 5 508 740 811 EUR. Tato částka představuje 10,21 % hrubého národního důchodu (HND) Chorvatska a překračuje prahovou hodnotu 323,774 milionu EUR (0,6 % HND Chorvatska v roce 2021) pro uvolnění prostředků z FSEU v případě „závažné katastrofy“. Zmíněná katastrofa tedy naplňuje znaky „závažné přírodní katastrofy“, a spadá tudíž


text:
do působnosti nařízení.
 5)Základem pro výpočet výše finančního příspěvku z Fondu solidarity jsou celkové přímé škody. Finanční příspěvek lze použít pouze na financování základních záchranných opatření vymezených v článku 3 nařízení.
 6)Ve své žádosti chorvatské orgány podrobně popisují událost i předmět škod. Při zemětřesení s magnitudem 6,2 ML, k němuž došlo dne 29. prosince 2020 a které zasáhlo širší oblast v okolí města Petrinja, přišlo o život sedm lidí, desítky lidí byly zraněny a došlo ke značným škodám. Otřesy byly pociťovány ve velmi široké oblasti, včetně Slovinska, Bosny a Hercegoviny a Maďarska. Toto zemětřesení způsobilo škody na budovách nejen v oblasti epicentra, ale také na velmi rozsáhlém území v Chorvatsku. Zasáhlo také budovy, které byly dříve poškozeny záhřebským zemětřesením z 22. března 2020, což vyžadovalo značné a složité úsilí při posouzení, zda došlo k novým škodám na již ohrožených budovách. Spolu s řadou 4 000 následných otřesů se zemětřesení stalo největší katastrofou tohoto druhu v moderní historii Chorvatska. Dne 4. ledna 2021 vyhlásila chorvatská vláda stav přírodní katastrofy (zemětřesení) v Sisacko-Moslavinské, Záhřebské a Karlovacké župě.
 7)Odhaduje se, že série zemětřesení v prosinci 2020 a následné otřesy velmi vážně postihly 1,55 milionu lidí (více než třetinu celkové populace Chorvatska). Nejběžnější kategorií poškozených obydlí byly rodinné domy, neboť představují největší část celkového bytového fondu. 72 % všech poškozených budov patří do sektoru bydlení, zatímco zbývajících 28 % patří do jiných odvětví. 85,25 % poškozených obydlí se nachází v Sisacko-Moslavinské župě. Mnoho lidí zůstalo bez domova, neboť škody v sektoru bydlení jsou větší než ve všech ostatních odvětvích dohromady.
 8)Zemětřesení způsobila v dotčených správních jednotkách značné škody na vzdělávací infrastruktuře (bylo poškozeno celkem 271 budov), jakož i na architektonickém dědictví a kulturní infrastruktuře. Nejzávažnější škoda vznikla všeobecné nemocnici Sisacko-Moslavinské župy, která je hlavním poskytovatelem zdravotní péče v regionu. Téměř všechny nemocniční budovy v Sisaku a Petrinji byly zemětřesením vážně poškozeny, takže tyto budovy již nejsou pro pacienty bezpečné. Poškozeno bylo celkem 324 budov používaných vládními i jinými institucemi. Šest poškozených budov je klasifikováno jako kulturní dědictví.
 9)Nezávislé posouzení, jež provedly útvary Komise, potvrdilo údaje uvedené v žádosti, pokud jde o postiženou oblast i celkový počet obyvatel postižených zemětřesením. Aktivace služby programu Copernicus pro řízení mimořádných situací – rychlé mapování umožnilo analyzovat družicové snímky s velmi vysokým rozlišením. Analýza potvrdila škody na budovách ve městech Petrinja, Sisak a Glina, jakož i prostorové rozložení škod uváděných v žádosti. Zvláštní analýza provedená Společným výzkumným střediskem zjistila, že v porovnání se zemětřesením ze dne 22. března 2020 s epicentrem blíže k Záhřebu je dopad zemětřesení v Petrinji výrazně vyšší (téměř dvojnásobný), pokud jde o exponované obyvatelstvo a zastavěnou oblast, avšak vzhledem k nižším nákladům na renovaci a nižšímu počtu budov s historickou hodnotou jsou celkové přímé škody výrazně nižší. Posouzení Komise potvrdilo věrohodnost rozsahu celkových přímých škod v řádu odhadovaném chorvatskými orgány.
 10)Náklady na záchranná opatření a opatření na obnovu, které jsou způsobilé pro pomoc podle čl. 3 odst. 2 nařízení, odhadlo Chorvatsko na 1,66 miliardy EUR a rozdělilo je podle typu opatření. Největší část se týká


text:
nákladů na dočasné ubytování (více než 368 milionů EUR), okamžité obnovy postižených přírodních oblastí s cílem zabránit okamžitým účinkům eroze půdy (více než 304 milionů EUR) a vyčištění oblastí postižených katastrofou (více než 228 milionů EUR).
 11)Chorvatské orgány potvrdily, že způsobilé náklady nejsou kryty pojištěním.
 12)Ve své žádosti ze dne 18. března 2021 Chorvatsko požádalo o vyplacení zálohy podle článku 4a nařízení. Dne 23. června 2021 přijala Komise prováděcí rozhodnutí C(2021) 4648 o poskytnutí zálohy z fondu FSEU ve výši 41 325 507 EUR, jež byla Chorvatsku následně vyplacena.
 13)Pokud jde o uplatňování právních předpisů Unie v oblasti prevence a řízení rizika katastrof, není v současnosti vedeno žádné řízení o nesplnění povinnosti.
 14)Článek 47a aktu, který pozměňuje chorvatský stavební zákon a který vstoupil v platnost dne 28. prosince 2019, stanoví povinnost přijmout dlouhodobou strategii renovace národního fondu budov včetně koncepcí a opatření přispívajících k vyšší ochraně proti rizikům spojeným se zemětřesením s dopadem na životnost budov.
 2.2Závěr
 Z výše uvedených důvodů katastrofa uvedená v žádosti předložené Chorvatskem splňuje podmínky stanovené v nařízení.
 3.Financování z přídělů z FSEU/SEAR na rok 2021
 Nařízení Rady (EU, Euratom) 2020/2093 ze dne 17. prosince 2020, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2021–2027 (dále jen „nařízení o VFR“)
 4
 , a zejména článek 9 uvedeného nařízení, umožňuje uvolnit z FSEU prostředky v souvislosti s rezervou na solidaritu a pomoc při mimořádných událostech. Způsoby uvolnění prostředků z FSEU v souvislosti s rezervou na solidaritu a pomoc při mimořádných událostech jsou stanoveny v bodě 10 Interinstitucionální dohody ze dne 16. prosince 2020 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Evropskou komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení
 5
 , jakož i o nových vlastních zdrojích, včetně plánu zavádění nových vlastních zdrojů.
 Jelikož hlavním důvodem zřízení FSEU byla solidarita, zastává Komise názor, že pomoc z fondu by měla být progresivní. To znamená, že v souladu s dosavadní praxí by na část škody, která přesahuje prahovou hodnotu částky pro uvolnění finančních prostředků FSEU v případě „závažné přírodní katastrofy“ (tj. 0,6 % HND nebo 3 miliardy EUR v cenách roku 2011, podle toho, která částka je nižší), měla být poskytnuta podpora vyšší intenzity než na část škody do výše prahové hodnoty. Při určování příspěvků u případů závažné katastrofy se používala sazba 2,5 % celkových přímých škod pod úrovní prahové hodnoty, a 6 % škod po překročení prahové hodnoty.
 Příspěvek nesmí přesáhnout celkové odhadované náklady na způsobilá opatření. Metodika výpočtu pomoci byla stanovena ve výroční zprávě FSEU (2002–2003) a schválena Radou a Evropským parlamentem.
 Na základě žádosti Chorvatska a odhadů celkových přímých škod je finanční příspěvek z FSEU vypočten takto:
 Zařazení katastrofy
 Celkové přímé škody
 (v EUR)
 Použitá prahová hodnota pro závažné katastrofy
 (EUR)
 2,5 % přímých škod až do prahové hodnoty závažné katastrofy
 6 % přímých škod nad prahovou hodnotu závažné katastrofy
 Celková navrhovaná výše podpory
 Vyplacená záloha
 Závažná
 5 508 740 811
 323 774 000
 8 094 350
 311 098 009
 319 192 359
 41 325 507
 V souladu s čl. 9 odst.


text:
2 nařízení o VFR činí celková maximální roční částka rezervy na solidaritu a pomoc při mimořádných událostech 1 200 000 000 EUR v cenách roku 2018 nebo 1 273 450 000 EUR v běžných cenách. V čl. 9 odst. 4 nařízení o víceletém finančním rámci se stanoví, že od 1. září každého roku lze zbývající část částky, která je k dispozici v rámci SEAR, použít na pomoc jakékoli ze složek SEAR. V souladu s čl. 9 odst. 4 nařízení o víceletém finančním rámci mělo být 25 % celkového přídělu SEAR na rok 2021 (318 362 500 EUR v běžných cenách) zachováno do 1. října 2021, ale od uvedeného data bylo k dispozici pro všechny složky SEAR.
 V návaznosti na předchozí rozhodnutí o uvolnění prostředků z roku 2021
 6
 již FSEU uvolnil částku v celkové výši 484 199 841 EUR na poskytnutí pomoci Řecku a Francii v souvislosti s přírodními katastrofami a 20 členským státům a přistupujícím zemím v souvislosti s hrozbami pro veřejné zdraví.
 Maximální částka, která je v současné době k dispozici pro uvolnění prostředků z FSEU, tedy činí 359 968 632 EUR, což postačuje k pokrytí potřeb tohoto rozhodnutí o uvolnění prostředků.
 Částka, která je v současné době k dispozici v rámci FSEU:
 Roční příděl rezervy na solidaritu a pomoc při mimořádných událostech na rok 2021
 1 273 450 000 EUR
 Plus nevyčerpaná částka v rámci FSEU z roku 2020 přenesená do roku 2021
 47 981 598 EUR
 Minus částka v rámci FSEU již uvolněná v roce 2021
 –484 199 841 EUR
 Minus částka již uvolněná jinými složkami SEAR
 –477 263 125 EUR
 Částka SEAR, která je k dispozici pro uvolnění prostředků
 359 968 632 EUR
 Celková částka navrhovaná k uvolnění prostředků pro Chorvatsko
 319 192 359 EUR
 Zbývající prostředky, které jsou k dispozici v rámci SEAR do konce roku 2021
 40 776 273 EUR
 2021/0359 (BUD)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Chorvatsku v souvislosti se sérií zemětřesení, k nimž došlo v období od 28. prosince 2020
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
 s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie
 7
 , a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
 s ohledem na Interinstitucionální dohodu ze dne 16. prosince 2020 mezi Evropským parlamentem, Radou Evropské unie a Evropskou komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení, jakož i o nových vlastních zdrojích, včetně plánu zavádění nových vlastních zdrojů
 8
 , a zejména na bod 10 uvedené dohody,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Cílem Fondu solidarity Evropské unie („dále jen fond“) je umožnit Unii rychle, účinně a pružně reagovat na nouzové situace a projevit solidaritu s obyvatelstvem regionů postižených závažnými nebo regionálními přírodními katastrofami nebo závažným ohrožením veřejného zdraví.
 (2)Výše finančního příspěvku z fondu nesmí přesáhnout stropy uvedené v článku 9 nařízení Rady (EU, Euratom) č.


text:
2020/2093
 9
 . V souladu s čl. 9 odst. 2 a 4 nařízení o víceletém finančním rámci a s ohledem na předchozí uvolnění prostředků z rezervy na solidaritu a pomoc při mimořádných událostech v roce 2021 činí maximální částka, kterou lze z fondu uvolnit, 359 968 632 EUR, která je dostatečná na pokrytí potřeb v rámci tohoto rozhodnutí o uvolnění prostředků.
 (3)V návaznosti na sérii zemětřesení, k nimž došlo v období od 28. prosince 2020, předložilo Chorvatsko dne 18. března 2021 žádost o uvolnění prostředků z fondu.
 (4)Žádost předložená Chorvatskem splňuje požadavky pro poskytnutí finanční pomoci z fondu, jak je stanoveno v článcích 2 a 4 nařízení (ES) č. 2012/2002.
 (7)Z fondu by proto měly být uvolněny prostředky na finanční příspěvek Chorvatsku.
 (8)Aby byla doba potřebná pro uvolnění prostředků z fondu co nejkratší, mělo by být toto rozhodnutí použitelné od data jeho přijetí,
 PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V rámci souhrnného rozpočtu Unie na rozpočtový rok 2021 se z Fondu solidarity Evropské unie uvolňuje částka ve výši 319 192 359 EUR v prostředcích na závazky a na platby ve prospěch Chorvatska, včetně částky 41 325 507 EUR ve formě předběžného financování.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Použije se ode dne ... [datum přijetí]
 10***.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament
 Za Radu
 (1)
 Nařízení Rady (ES) č. 2012/2002 ze dne 11. listopadu 2002 o zřízení Fondu solidarity Evropské unie (Úř. věst. L 311 14.11.2002, s. 3) ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 661/2014 ze dne 15. května 2014 (Úř. věst. L 189, 27.6.2014, s. 143) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/461 ze dne 30. března 2020 (Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 9).
 (2)
 ML je stupeň Richterovy seismické stupnice neboli lokální magnitudo.
 (3)
 Evropská makroseismická stupnice.
 (4)
 Úř. věst. L 433I, 22.12.2020, s. 11.
 (5)
 Úř. věst. C 433I, 22.12.2020, s. 28.
 (6)
 Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2021/885 ze dne 20. května 2021 o uvolnění prostředků z Fondu solidarity Evropské unie za účelem poskytnutí pomoci Řecku a Francii v souvislosti s přírodními katastrofami a Albánii, Belgii, Černé Hoře, Česku, Estonsku, Francii, Chorvatsku, Irsku, Itálii, Litvě, Lotyšsku, Lucembursku, Maďarsku, Německu, Portugalsku, Rakousku, Rumunsku, Řecku, Srbsku, Španělsku v souvislosti s mimořádnou situací v oblasti veřejného zdraví.
 (7)
 Úř. věst. L 311, 14.11.2002, s. 3.
 (8)
 Úř. věst. L 433I, 22.12.2020, s. 28.
 (9)
 Nařízení Rady (EU, Euratom) 2020/2093 ze dne 17. prosince 2020, kterým se stanoví víceletý finanční rámec na období 2021–2027 (Úř. věst. L 433I, 22.12.2020, s. 11).
 (10)
 ** Datum vloží Parlament před vyhlášením v Úředním věstníku.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 11.2.2019
 COM(2019) 74 final
 2019/0036(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení EU-Ukrajina ke změně přílohy XXVII Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí, kterým se stanoví postoj, který má být zaujat jménem Unie v Radě přidružení EU-Ukrajina v souvislosti se zamýšleným přijetím rozhodnutí o změně přílohy XXVII (Energetická spolupráce, včetně jaderných otázek) dohody o přidružení mezi EU a Ukrajinou.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Dohoda o přidružení mezi EU a Ukrajinou
 Cílem Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (dále jen „dohoda“) je stanovit rámec pro dosažení postupného politického přidružení a hospodářské integrace mezi EU a Ukrajinou. Dohoda stanoví závazky týkající se reformy odvětví ukrajinského hospodářství v souladu s acquis EU, jejichž cílem je mimo jiné zvýšit integraci trhu a dosáhnout většího sblížení regulačního rámce s klíčovými prvky acquis EU v odvětví energetiky na základě acquis EU pro oblast energetiky. Závazky v odvětví energetiky jsou uvedeny v kapitole 1 (Energetická spolupráce, včetně jaderných otázek) hlavy V (Hospodářská a odvětvová spolupráce) dohody. Některé závazky, např. pravidla týkající se tranzitu a dopravy, která souvisejí s obchodními aspekty odvětví energetiky, jsou rovněž uvedeny v kapitole 11 (Obchod s energií) hlavy IV (Obchod a obchodní záležitosti). Dohoda vstoupila v platnost dne 1. září 2017.
 2.2.Rada přidružení EU-Ukrajina
 Rada přidružení EU-Ukrajina je jedním ze společných orgánů zřízených dohodou. V souladu s článkem 461 dohody dohlíží na uplatňování a provádění této dohody, sleduje je a pravidelně hodnotí fungování této dohody na základě jejích cílů. Rada přidružení skládající se z členů Rady Evropské unie, členů Evropské komise a členů vlády Ukrajiny se schází na ministerské úrovni ve všech nezbytných složeních v pravidelných intervalech nejméně jednou ročně a vyžadují-li to okolnosti. Je oprávněna přijímat rozhodnutí v rámci oblasti působnosti dohody, jež jsou pro strany dohody závazná, včetně rozhodnutí o aktualizaci nebo změně příloh dohody. Může vydávat také doporučení. Tato rozhodnutí nebo doporučení jsou přijímána po dohodě stran při dodržení příslušných vnitřních postupů.
 2.3.Zamýšlený akt Rady přidružení EU-Ukrajina
 Rada přidružení EU-Ukrajina by měla přijmout rozhodnutí o změně přílohy XXVII Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (dále jen „zamýšlený akt“).
 Účelem zamýšleného aktu je aktualizovat seznam aktů EU stanovený v příloze XXVII (Energetická spolupráce, včetně jaderných otázek) tak, aby odrážel podstatný vývoj acquis EU v oblasti energetiky, ke kterému v EU došlo od ukončení jednání o dohodě.
 Jeho cílem je rovněž stanovit doplňující ustanovení v příloze XXVII dohody týkající se sledování procesu sbližování právních předpisů v odvětví energetiky na Ukrajině. Cílem těchto ustanovení je posílit koordinaci a kontrolu právních aspektů reformy v odvětví energetiky a přispět k odpovídajícímu a účinnému provádění vnitrostátních aktů, které jsou založeny na


text:
acquis EU v oblasti energetiky, na Ukrajině.
 Zamýšlený akt se stane pro strany závazným v souladu s článkem 463 dohody, který stanoví: „Rada přidružení je oprávněna za účelem dosažení cílů této dohody přijímat rozhodnutí v rámci oblasti působnosti této dohody v případech v ní uvedených. Tato rozhodnutí jsou závazná pro obě strany; ty přijmou příslušná opatření a v případě potřeby podniknou v rámci zvláštních orgánů zřízených v rámci této dohody kroky nezbytné k provedení těchto rozhodnutí. Rada přidružení může vydávat také doporučení. Svá rozhodnutí a doporučení přijímá po dohodě stran při dodržení příslušných vnitřních postupů.“
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Předmětem zamýšleného aktu je aktualizace seznamu acquis EU stanoveného v příloze XXVII dohody, se kterým se Ukrajina zavázala sblížit své právní předpisy, a stanovení doplňujícího souboru pravidel, jejichž cílem je podpořit Ukrajinu při procesu sbližování vnitrostátních právních předpisů s acquis EU v oblasti energetiky.
 Pokud jde o seznam acquis EU, je přílohu nutné aktualizovat tak, aby odrážela podstatný vývoj acquis EU v oblasti energetiky, který v EU nastal od ukončení jednání o dohodě. V důsledku tohoto vývoje není několik aktů EU uvedených v původní příloze dohody již v platnosti, některé byly zrušeny nebo pozměněny a zároveň Evropská unie přijala nové akty. Z důvodu těchto změn je nezbytné aktualizovat přílohu XXVII dohody, aby se zajistila soudržnost úsilí Ukrajiny při sbližování se současným stavem acquis EU. Závazky, které Ukrajina učinila v otázce sbližování svých právních předpisů týkajících se energetiky s acquis EU v této oblasti, tudíž nijak nemění vlastní pravidla EU, ani jejich oblast působnosti. Kromě toho se rozšířily povinnosti, které má sama Ukrajina v odvětví energetiky, v důsledku jejího členství v Energetickém společenství od roku 2011 i v důsledku provádění acquis EU uvedeného v příloze XXVII dohody. Spolupráce EU a Ukrajiny v odvětví energetiky byla navíc v roce 2016 dále posílena podpisem Memoranda o porozumění mezi EU a Ukrajinou o strategickém partnerství v oblasti energetiky. Memorandum podporuje závazek, jehož cílem je hospodářská integrace a politické přidružení, a klade si za cíl dosáhnout plné integrace trhů s energií na základě pěti rozměrů energetické unie EU. Na základě výše uvedeného vývoje je třeba aktualizovat seznam acquis EU v příloze XXVII dohody.
 V zamýšleném aktu se do přílohy XXVII dohody rovněž zavádějí doplňující ustanovení týkající se sledování procesu sbližování právních předpisů v odvětví energetiky na Ukrajině, mimo jiné pravidel pro účinné provádění acquis EU v oblasti energetiky, konzultování předběžných legislativních návrhů v tomto odvětví a podávání zpráv Radě přidružení. Cílem těchto ustanovení je posílit koordinaci a kontrolu právních aspektů reformy v odvětví energetiky a přispět k odpovídajícímu a účinnému provádění vnitrostátních aktů, které jsou založeny na acquis EU v oblasti energetiky, na Ukrajině. Zkušenosti z posledních čtyř let naznačují, že Ukrajina dosáhla v několika aspektech reformy energetického odvětví pokroku, ale poukazují na potřebu stanovit další podpůrná opatření, která zajistí, že uskutečněné reformy budou nezvratné a trvale udržitelné. Cílem doplňujících ustanovení je tedy přispět ke správnému sblížení a provádění harmonizovaných právních předpisů ze strany Ukrajiny na základě acquis EU pro oblast energetiky.
 Tento


text:
návrh je plně v souladu s politikou Východního partnerství EU obecně, a zejména s politikou vedenou vůči Ukrajině, neboť podporuje provádění dohody o přidružení a přispívá k dosažení jejích cílů. Je rovněž v souladu s energetickou politikou EU založenou na pěti rozměrech energetické unie, včetně rozměru týkajícího se bezpečnosti dodávek energie a úlohy Ukrajiny jako strategické země pro tranzit plynu. Zohledňuje acquis EU v oblasti energetiky a podporuje jeho přijetí ze strany přidružených partnerů EU, a přispívá tak k plnění cílů EU týkajících se bezpečnosti dodávek energie. V neposlední řadě je pak v souladu s celkovou vnější energetickou politikou EU, a zejména s politikou týkající se Energetického společenství, neboť tomuto společenství pomáhá při zajištění integrace trhů s energií mezi jeho členskými zeměmi včetně Ukrajiny.
 Návrh je rovněž v souladu s revidovanou politikou sousedství EU a související spoluprací s Ukrajinou a dalšími sousedními zeměmi. Významně přispívá k dosažení účinné a udržitelné reformy odvětví energetiky na Ukrajině v rámci politického přidružení a hospodářské integrace mezi EU a Ukrajinou. Tyto snahy následně napomáhají při realizaci cíle vybudovat stabilní a prosperující sousedství. Vzhledem k tomu, že reforma odvětví energetiky založená na acquis EU v této oblasti přispěje k udržitelnější politice Ukrajiny v oblasti klimatu, zajistí tak návrh rovněž soulad s politickými cíli EU pro oblast klimatu. Návrh v neposlední řadě podporuje další rozvoj dvoustranného obchodu s energetickými produkty a službami, jakož i investic, protože reforma odvětví energetiky usiluje o řešení existujících regulačních překážek bránících obchodu s energií.
 Zamýšlený akt má zajistit další podporu reformy odvětví energetiky na Ukrajině, která je nyní ve fázi provádění, a dosáhnout tak plného provádění závazků v odvětví energetiky stanovených v dohodě o přidružení mezi EU a Ukrajinou.
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou [...] rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
 1
 .
 4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Rada přidružení EU-Ukrajina je orgán zřízený dohodou, konkrétně dohodou o přidružení mezi EU a Ukrajinou.
 Akt, který má Rada přidružení EU-Ukrajina přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazným podle mezinárodního práva v souladu s článkem 463 dohody o přidružení mezi EU a Ukrajinou. Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sledujeli zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lzeli jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá


text:
složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.
 4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají odvětví energetiky, včetně jaderných otázek. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž článek 194 SFEU.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být článek 194 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 5.Zveřejnění zamýšleného aktu
 Vzhledem k tomu, že akt Rady přidružení EU-Ukrajina změní přílohu XXVII dohody o přidružení mezi EU a Ukrajinou, je vhodné jej po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.
 2019/0036 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení EU-Ukrajina ke změně přílohy XXVII Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 194, ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (dále jen „dohoda“) uzavřela Unie rozhodnutím Rady (EU) 2017/1248
 2
 a dohoda vstoupila v platnost dnem 1. září 2017.
 (2)V souladu s článkem 273 dohody upraví strany své právní předpisy podle přílohy XXVII dohody s cílem zajistit, aby veškeré podmínky týkající se přenosu elektřiny a přepravy plynu byly objektivní, přiměřené a transparentní a nevedly k diskriminaci.
 (3)S cílem dosáhnout pokroku směrem k integraci trhu se v článku 337 dohody stanoví, že strany budou pokračovat a zintenzivňovat svou současnou spolupráci v energetických otázkách, mimo jiné za pomoci postupného sbližování v odvětví energetiky.
 (4)V článku 341 dohody se stanoví, že postupné sbližování v odvětví energetiky bude probíhat podle harmonogramu stanoveného v příloze XXVII dohody.
 (5)Článek 474 dohody ukládá Ukrajině povinnost postupně sbližovat své právní předpisy s právem EU, mimo jiné též v odvětví energetiky.
 (6)Acquis EU v odvětví energetiky se od ukončení jednání o dohodě podstatným způsobem změnilo.
 (7)Podle čl. 463 odst. 1 a čl. 463 odst. 3 dohody může Rada přidružení EU-Ukrajina (dále jen „Rada přidružení“) za účelem dosažení cílů této dohody přijímat rozhodnutí. Konkrétně může aktualizovat či měnit přílohy dohody vzhledem k vývoji práva EU a platných norem stanovených v rámci mezinárodních nástrojů, které strany považují za důležité.
 (8)Rada přidružení má proto změnit přílohu XXVII Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé tak, aby odrážela vývoj acquis Unie.
 (9)V článku 475 dohody je obecnými pojmy definováno sledování pokroku při sbližování ukrajinského práva s právem EU, včetně hledisek provádění a vymáhání. Stanoví se zde, že při podávání zpráv a procesu hodnocení se zohlední zvláštní úpravy vymezené v dohodě či v rozhodnutích institucionálních orgánů zřízených podle této dohody.
 (10)Za


text:
účelem zajištění účinnějšího provádění reforem je třeba posílit mechanismus sledování reformy v odvětví energetiky.
 (11)Rada přidružení má proto změnit přílohu XXVII dohody, aby stanovila podrobnější pravidla pro sledování procesu sbližování ukrajinského práva s právem EU v odvětví energetiky.
 (12)Je proto nezbytné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Radě přidružení EU-Ukrajina k rozhodnutí Rady přidružení o změně přílohy XXVII dohody,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být jménem Unie zaujat v Radě přidružení EU-Ukrajina, vychází z návrhu aktu Rady přidružení EU-Ukrajina připojeného k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda nebo předsedkyně
 (1)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, věc C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (2)
 Úř. věst. L 181, 12.7.2017, s. 4.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 11.2.2019
 COM(2019) 74 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Radě přidružení EU-Ukrajina ke změně přílohy XXVII Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé
 NÁVRH
 rozhodnutí Rady přidružení EU-Ukrajina č. .../2019
 ze dne ... 2019,
 kterým se mění příloha XXVII Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé
 Rada přidružení EU-Ukrajina,
 s ohledem na Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, a zejména na článek 463 uvedené dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Dohoda o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 21. března a 27. června 2014 a v platnost vstoupila dne 1. září 2017.
 (2)
 V preambuli dohody je uznáno přání stran pokračovat v procesu reforem a sbližování na Ukrajině, a přispět tak k postupné hospodářské integraci a prohloubit politické přidružení, jakož i dosáhnout hospodářské integrace za pomoci rozsáhlého sbližování právních předpisů. Preambule rovněž odkazuje na závazek stran zlepšit energetickou bezpečnost, mimo jiné zvýšením integrace trhů a sblížením regulačního rámce s klíčovými prvky acquis EU.
 (3)
 Dvoustranné memorandum o porozumění mezi EU a Ukrajinou o strategickém partnerství v oblasti energetiky ze dne 24. listopadu 2016 vedle toho uznává, že cílem intenzivnější spolupráce v oblasti energetiky a reformy tohoto odvětví je plná integrace trhů EU a Ukrajiny s energií.
 (4)
 V článku 1 dohody je uveden cíl podpořit snahy Ukrajiny dokončit přechod k fungujícímu tržnímu hospodářství, mimo jiné prostřednictvím postupného sbližování jejích právních předpisů s právními předpisy Unie.
 (5)
 V souladu s článkem 273 dohody upraví strany své právní předpisy, jak je uvedeno v příloze XXVII dohody, s cílem zajistit, aby veškeré podmínky týkající se přenosu elektřiny a přepravy plynu byly objektivní, přiměřené a transparentní a nevedly k diskriminaci.
 (6)
 S cílem dosáhnout pokroku směrem k integraci trhu se dále v článku 337


text:
dohody stanoví, že strany budou pokračovat a zintenzivňovat svou spolupráci v energetických otázkách, mimo jiné za pomoci postupného sbližování v odvětví energetiky.
 (7)
 V článku 341 dohody se stanoví, že postupné sbližování v odvětví energetiky bude probíhat podle harmonogramu stanoveného v příloze XXVII dohody.
 (8)
 V článku 474 je zopakován obecný závazek Ukrajiny k postupnému sbližování jejích právních předpisů s právem EU, mimo jiné též v odvětví energetiky.
 (9)
 Acquis EU v odvětví energetiky se od ukončení jednání o dohodě podstatným způsobem vyvinulo, stejně tak i povinnosti Ukrajiny vyplývající z provádění dohody a jejího přistoupení ke Smlouvě o Energetickém společenství. Tento vývoj by měl být zohledněn v příloze XXVII dohody, která by proto měla být aktualizována.
 (10)
 V článku 475 dohody je obecnými pojmy definováno sledování pokroku při sbližování ukrajinského práva s právem EU, včetně hledisek provádění a vymáhání. Stanoví se zde, že při podávání zpráv a procesu hodnocení se zohlední zvláštní úpravy vymezené v dohodě či v rozhodnutích institucionálních orgánů zřízených podle této dohody.
 (11)
 Za účelem zajištění účinnějšího provádění reforem ze strany Ukrajiny je nezbytné posílit mechanismus sledování reformy v odvětví energetiky tak, aby uskutečněné reformy byly nezvratné a přispívaly udržitelným způsobem k modernizaci odvětví energetiky.
 (12)
 Podle čl. 463 odst. 1 a 3 dohody může Rada přidružení EU-Ukrajina (dále jen „Rada přidružení“) za účelem dosažení cílů této dohody přijímat rozhodnutí. Konkrétně může aktualizovat či měnit přílohy dohody vzhledem k vývoji práva EU a platných norem stanovených v rámci mezinárodních nástrojů, které strany považují za důležité.
 (13)
 Rada přidružení má proto změnit přílohu XXVII dohody, aby stanovila podrobnější pravidla pro sledování procesu sbližování ukrajinského práva s právem EU v odvětví energetiky. Za tímto účelem by měla být do přílohy XXVII dohody začleněna příslušná ustanovení posilující proces sledování,
 přijala toto rozhodnutí:
 Článek 1
 Příloha XXVII dohody se nahrazuje přílohou tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V ... dne [...].
 Za Radu přidružení
 předseda nebo předsedkyně
 Příloha
 „Příloha XXVII kapitoly 1
 Energetická spolupráce, včetně jaderných otázek
 Příloha XXVII-1
 Sledování procesu sbližování právních předpisů v odvětví energetiky
 S cílem posílit sledování procesu sbližování ukrajinských vnitrostátních právních předpisů s acquis EU v odvětví energetiky a dosáhnout udržitelné modernizace ukrajinského odvětví energetiky uplatňují strany v souladu s čl. 475 odst. 2 dohody dále uvedená opatření. Těmito opatřeními nejsou dotčena práva a povinnosti kterékoli ze stran vyplývající z jejich přistoupení ke Smlouvě o Energetickém společenství.
 Účinné provádění acquis EU
 1.Evropská komise neprodleně informuje Ukrajinu o veškerých svých návrzích na přijetí či změnu acquis EU uvedeného v této příloze a o veškerých aktech EU upravujících toto acquis EU.
 2.Ukrajina zajistí účinné provádění harmonizovaných vnitrostátních předpisů a podnikne veškeré nezbytné kroky, aby ve svých vnitrostátních předpisech zohlednila vývoj práva Unie v odvětví energetiky uvedeného v příloze XXVII-2. Konkrétně to znamená, že:
 a.nařízení nebo rozhodnutí EU se stanou součástí vnitřního právního řádu Ukrajiny;
 b.v případě směrnic EU si ukrajinské orgány mohou zvolit formu a způsob provedení;
 c.nařízení Komise týkající se kodexu sítě v odvětví elektřiny nebo zemního plynu se stane součástí vnitřního