text: 0 | 0 |Výpočet – Úředníci a dočasní zaměstnanciPřípadně by měl být uveden odkaz na bod 8.2.12,5 pracovníka na plný úvazek * 122 000 = 305 000Výpočet – Zaměstnanci financovaní podle článku XX 01 02Případně by měl být uveden odkaz na bod 8.2.18.2.6. Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částkyv milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | CELKEM |XX 01 02 11 01 – Služební cesty | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0 | 0 | 0,058 |XX 01 02 11 02 – Schůze a konference |XX 01 02 11 03 – Výbory[19] |XX 01 02 11 04 – Studie a konzultace |XX 01 02 11 05 – Informační systémy |2. Ostatní výdaje na řízení celkem (XX 01 02 11) |3. Ostatní výdaje administrativního charakteru (upřesněte i s odkazem na rozpočtovou linii) |Administrativní výdaje celkem, kromě lidských zdrojů a souvisejících nákladů (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0,0144 | 0 | 0 | 0,058 |Výpočet – Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky4 služební cesty ročně pro 2 osoby (1 000 EUR na služební cestu)2 služební cesty ročně do EBRD pro 4 osoby (800 EUR na služební cestu)Celkem 14 400 EUR[1] Úř. věst. L 175, 5.7.1985, s. 40.[2] Úř. věst. C 139, 14.6.2006, s. 1.[3] Úř. věst. L 131, 23.5.2007, s. 1.[4] Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2.[5] Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1.[6] Rozlišené položky[7] Výdaje, které nespadají pod kapitolu xx 01 příslušné hlavy xx.[8] Výdaje v rámci článku xx 01 04 hlavy xx.[9] Výdaje v rámci kapitoly xx 01 kromě článků xx 01 04 nebo xx 01 05.[10] Viz body 19 a 24 interinstitucionální dohody.[11] V případě potřeby, např. potrvá-li akce déle než 6 let, je třeba doplnit další sloupce.[12] Zvolíte-li více než jeden způsob, uveďte další podrobnosti v části „příslušné poznámky“ tohoto bodu.[13] Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2.[14] Jak je popsáno v bodě 5.3.[15] Tyto náklady NEJSOU zahrnuty v referenční částce.[16] Tyto náklady NEJSOU zahrnuty v referenční částce.[17] Tyto náklady jsou zahrnuty do referenční částky.[18] Měl by být uveden odkaz na konkrétní legislativní finanční výkaz dotyčných výkonných agentur.[19] Uveďte přesně druh výboru a skupinu, do níž náleží.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 17.12.2020
 COM(2020) 814 final
 2020/0357(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být vyjádřen jménem Evropské unie na 64. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné Úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.PŘEDMĚT NÁVRHU
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie vyjádřen na 64. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné úmluvě OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě OSN o psychotropních látkách z roku 1971. 64. zasedání Komise pro narkotika se bude konat ve dnech 12. až 16. dubna 2021.2.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 2.1 Jednotná úmluva OSN o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971
 Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 (dále jen „Úmluva o omamných látkách“)
 1
 má za cíl potírat zneužívání drog prostřednictvím koordinované činnosti na mezinárodní úrovni. Existují dvě formy intervence a kontroly, které působí v součinnosti. Za prvé, jde o snahu omezit držení, užívání, šíření, dovoz, vývoz, výrobu a produkci drog a obchod s nimi výhradně na lékařské a vědecké účely. Za druhé, proti obchodu s drogami se bojuje prostřednictvím mezinárodní spolupráce s cílem odradit obchodníky s drogami.
 Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
 2
 stanoví systém mezinárodní kontroly psychotropních látek. Tato úmluva byla reakcí na diverzifikaci a rozšiřování škály zneužívaných drog a u řady syntetických drog zavedla kontroly jednak podle jejich potenciálu zneužívání a jednak podle jejich terapeutické hodnoty.
 Stranami těchto úmluv jsou všechny členské státy EU, nikoli však Unie.
 2.2Komise pro narkotika
 Komise pro narkotika je komisí Ekonomické a sociální rady OSN a její funkce a pravomoci jsou stanoveny mimo jiné v uvedených dvou úmluvách. Skládá se ze zástupců 53 členských států OSN zvolených Ekonomickou a sociální radou OSN. Dvanáct členských států je členy Komise pro narkotika s hlasovacím právem na zasedání v březnu 2021
 3
 . Unie má v Komisi pro narkotika status pozorovatele.
 2.3Zamýšlený akt Komise pro narkotika
 Komise pro narkotika na základě doporučení Světové zdravotnické organizace (WHO), které radí její Výbor odborníků pro drogové závislosti, pravidelně mění seznamy látek připojené k úmluvám.
 Organizace WHO doporučila generálnímu tajemníkovi OSN doplnit na seznamy k úmluvám osm z jedenácti látek, které byly kriticky přezkoumány Výborem odborníků WHO pro drogové závislosti.
 Na svém 64. zasedání, jež se bude konat ve dnech od 12. do 16. dubna 2021 ve Vídni, bude Komise pro narkotika vyzvána k přijetí rozhodnutí o zařazení těchto látek na seznamy k úmluvám.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Změny seznamů k úmluvám mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám pro všechny členské státy. V čl. 1 odst. 1 rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami
 4
 (dále jen „rámcové rozhodnutí“), se uvádí, že pro účely rámcového rozhodnutí se „drogou“ rozumí látka uvedená v Úmluvě o omamných látkách nebo v Úmluvě o psychotropních látkách a kterákoli z látek uvedených v příloze rámcového rozhodnutí. Rámcové rozhodnutí se proto vztahuje na látky uvedené na seznamech k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla EU a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Nezáleží přitom na skutečnosti, zda dotyčná látka podléhá v Unii kontrole
 5
 .
 Jedna z jedenácti látek, které byly přezkoumány Výborem odborníků pro drogové závislosti, podléhá kontrolním opatřením v Unii. Isotonitazen byl zahrnut do definice „drogy“ v rámcovém rozhodnutí Rady 2004/757/SVV
 6
 . Jedna z látek, MDMB-4en-PINACA, podléhá intenzivnímu sledování ze strany Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost a je rovněž předmětem zprávy o hodnocení rizik. Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost sleduje i ostatních 9 látek.
 Podle návrhu Komise k postoji Unie mají být podpořena doporučení WHO, neboť jsou v souladu se současným stavem vědeckých poznatků. Pokud jde o nové psychoaktivní látky, je jejich doplnění na seznamy k úmluvám podpořeno rovněž informacemi, jež jsou dostupné v Evropské databázi nových drog, kterou provozuje Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost.
 Je nezbytné, aby Rada stanovila postoj Unie pro zasedání Komise pro narkotika, až bude vyzvána k rozhodnutí o zařazení látek na seznamy. Takový postoj by vzhledem k omezením daným povahou statusu Unie coby pozorovatele měl být vyjádřen členskými státy, které budou členy Komise pro narkotika v březnu 2021, jednajícími v Komisi pro narkotika společně v zájmu Unie. Unie není stranou uvedených úmluv, ale má v této oblasti výlučnou pravomoc.
 Komise proto navrhuje společný postoj Unie ohledně zařazení látek na seznamy k Úmluvě o omamných látkách a k Úmluvě o psychotropních látkách, který mají na 64. zasedání Komise pro narkotika vyjádřit jménem Evropské unie členské státy, které budou členy Komise pro narkotika v březnu 2021. Komise předkládá takový návrh postoje Unie již popáté
 7
 . Rada postoje Unie
 8
 přijala, a EU tak mohla na předchozích zasedáních Komise pro narkotika vystupovat v otázce zařazování látek na mezinárodní seznamy jednotně, protože členské státy účastnící se zasedání Komise pro narkotika hlasovaly pro zařazení látek na seznamy v souladu s přijatým postojem Unie.
 4.PRÁVNÍ ZÁKLAD
 4.1Procesněprávní základ
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 SFEU se použije bez ohledu na to, zda je Unie členem dotyčného orgánu nebo stranou dotyčné dohody
 9
 . Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty, které mají právní účinky na základě


text:
pravidel mezinárodního práva, kterým se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale mohou „rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
 10
 .
 Komise pro narkotika je „orgán zřízený dohodou“ ve smyslu uvedeného článku, neboť se jedná o orgán, který byl zřízen Ekonomickou a sociální radou OSN – orgánem Organizace spojených národů – a který byl pověřen konkrétními úkoly podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách.
 Rozhodnutí Komise pro narkotika o zařazení látek na seznamy jsou „akty s právními účinky“ ve smyslu čl. 218 odst. 9 SFEU. Podle Úmluvy o omamných látkách a Úmluvy o psychotropních látkách se rozhodnutí Komise pro narkotika stávají automaticky závaznými, pokud jedna ze stran nepředloží rozhodnutí během stanovené lhůty Ekonomické a sociální radě OSN k přezkoumání
 11
 . Rozhodnutí Ekonomické a sociální rady OSN v dané věci jsou konečná. Rozhodnutí Komise pro narkotika o zařazení látek na seznamy mají na základě práva Unie právní účinky rovněž v právním řádu EU, a to vzhledem ke skutečnosti, že mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, konkrétně rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV. Změny seznamů k úmluvám mají přímé důsledky pro oblast působnosti tohoto právního nástroje EU.
 Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dotyčné dohody.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2Hmotněprávní základ
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie.
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají nedovoleného obchodu s drogami.
 Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 83 odst. 1 SFEU, který označuje nedovolený obchod s drogami za jednu z oblastí trestné činnosti se zvláštním přeshraničním rozměrem a zmocňuje Evropský parlament a Radu, aby stanovily minimální pravidla pro definici trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami.
 4.3Proměnlivá geometrie
 Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím Rady 2004/757/SVV ve znění použitelném do 21. listopadu 2018, které v článku 1 stanoví, že „drogami“ se rozumí kterákoli z látek, na něž se vztahuje Úmluva o omamných látkách nebo Úmluva o psychotropních látkách.
 Jelikož rozhodnutí Komise pro narkotika o zařazení látek na seznamy mají vliv na společná pravidla v oblasti nedovoleného obchodu s drogami, jimiž je Dánsko vázáno, účastní se Dánsko přijímání rozhodnutí Rady ohledně postoje, který má být zaujat jménem Unie, když jsou taková rozhodnutí o zařazení látek na seznamy přijímána.
 4.4Závěr
 Právním základem tohoto návrhu je čl. 83 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 5ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh nemá žádné rozpočtové důsledky.
 2020/0357 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být vyjádřen jménem Evropské unie na 64. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné Úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 83 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9


text:
této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Jednotná úmluva Organizace spojených národů (OSN) o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972
 12
 (dále jen „Úmluva o omamných látkách“) vstoupila v platnost dne 8. srpna 1975.
 (2)Podle článku 3 Úmluvy o omamných látkách se Komise pro narkotika může rozhodnout doplnit látky na seznamy k uvedené úmluvě. Změny v seznamech může provádět pouze v souladu s doporučeními Světové zdravotnické organizace (WHO), ale může se také rozhodnout změny doporučené organizací WHO neprovést.
 (3)Úmluva OSN o psychotropních látkách z roku 1971 (dále jen „Úmluva o psychotropních látkách“)
 13
 vstoupila v platnost dne 16. srpna 1976.
 (4)Podle článku 2 Úmluvy o psychotropních látkách se Komise pro narkotika může na základě doporučení WHO rozhodnout doplnit látky na seznamy obsažené v této úmluvě nebo je ze seznamů odstranit. Má široké diskreční pravomoci vzít v úvahu hospodářské, sociální, právní, správní a jiné faktory, ale nesmí jednat svévolně.
 (5)Změny seznamů připojených k oběma úmluvám mají přímé důsledky pro působnost práva Unie v oblasti boje proti drogám. Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV
 14
 se vztahuje na látky uvedené na seznamech k těmto úmluvám. Jakákoli změna seznamů připojených k těmto úmluvám tak přímo ovlivňuje společná pravidla Unie a mění jejich působnost v souladu s čl. 3 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 (6)Komise pro narkotika má na svém 64. zasedání, které je předběžně naplánováno na 12. až 16. dubna 2021 ve Vídni, přijmout rozhodnutí o doplnění osmi nových látek na seznamy k uvedeným úmluvám OSN.
 (7)Unie není stranou Úmluvy o omamných látkách ani Úmluvy o psychotropních látkách. Má status pozorovatele bez hlasovacího práva v Komisi pro narkotika, kde bude dvanáct členských států členy s hlasovacím právem na zasedání v březnu 2021
 15
 . Je proto nezbytné, aby Rada zmocnila členské státy k vyjádření postoje Unie ohledně zařazení látek na seznamy k Úmluvě o omamných látkách a Úmluvě o psychotropních látkách, neboť rozhodnutí o doplnění nových látek na seznamy připojené k úmluvám spadají do výlučné pravomoci Unie.
 (8)WHO doporučila doplnit jednu novou látku na seznam I k Úmluvě o omamných látkách a čtyři nové látky na seznam II a tři nové látky na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (9)Všechny látky přezkoumané Výborem odborníků WHO pro drogové závislosti (dále jen „výbor odborníků“) a doporučené WHO k zařazení na seznamy, jsou sledovány Evropským monitorovacím centrem pro drogy a drogovou závislost jako nové psychoaktivní látky za podmínek stanovených nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006
 16
 .
 (10)Podle hodnocení výboru odborníků je látka isotonitazen (chemický název: N,N-diethyl-2-[[4-(1-methylethoxy)fenyl]methyl]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-ethanamin) syntetickým opioidním analgetikem a je velmi podobná látkám etonitazen a klonitazen, které obě podléhají mezinárodní kontrole podle Úmluvy o omamných látkách z roku 1961. Isotonitazen nemá žádné terapeutické použití a není ani registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že isotonitazen je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl isotonitazen zařazen na


text:
seznam I k Úmluvě o omamných látkách.
 (11)Isotonitazen byl zahrnut do definice „drogy“ podle rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV prostřednictvím směrnice Komise v přenesené pravomoci
 17
 .
 (12)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění isotonitazenu na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.
 (13)Podle hodnocení výboru odborníků je látka MDMB-4en-PINACA (chemický název: methyl-3,3-dimethyl-2-(1-(pent-4-en-1-yl)-1H-indazol-3-karboxamido)butanoát) syntetickým kanabinoidem. Látka MDMB-4en-PINACA nemá žádné terapeutické použití a není ani registrována jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že látka MDMB-4en-PINACA je nebo by pravděpodobně mohla být zneužívána a že by mohla představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka MDMB-4en-PINACA zařazena na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.
 (14)Látka MDMB-4en-PINACA byla zjištěna ve dvaceti členských státech a podléhá kontrole ve čtrnácti členských státech. Je spojována s devíti úmrtími; je spojována rovněž s jedenácti případy nefatální intoxikace. Látka MDMB-4en-PINACA je v současné době předmětem důkladného šetření, na jehož základě o ní bude Evropským monitorovacím centrem pro drogy a drogovou závislost vypracována zpráva o hodnocení rizik.
 (15)Členské státy by proto měly zaujmout postoj za účelem doplnění látky MDMB-4en-PINACA na seznam II Úmluvy o psychotropních látkách.
 (16)Podle hodnocení výboru odborníků je látka CUMYL-PeGACLONE (chemický název: 2-(1-methyl-1-fenylethyl)-5-pentyl-pyrido[4,3-b]indol-1-on) syntetickým kanabinoidem. Nezdá se, že by látka CUMYL-PeGACLONE byla povolena pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byla registrována jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že látka CUMYL-PeGACLONE je nebo by pravděpodobně mohla být zneužívána a že by mohla představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka CUMYL-PeGACLONE zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (17)Látka CUMYL-PeGACLONE byla zjištěna v jedenácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně pěti členských státech. Je spojována s nejméně třemi úmrtími a byla zjištěna v šesti biologických vzorcích souvisejících se závažnými nepříznivými událostmi.
 (18)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky CUMYL-PeGACLONE na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (19)Podle hodnocení výboru odborníků je látka flubromazolam (chemický název: 8-brom-6-(2-fluorfenyl)-1-methyl-4H-[1,2,4]triazolo[4,3-a][1,4]benzodiazepin) látkou typu benzodiazepin. Flubromazolam byl zkoumán z hlediska svých anxiolytických vlastností a snížených sedativních, hypnotických a ataktických vedlejších účinků, avšak nezdá se, že by byl povolen pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byl registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že flubromazolam je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl flubromazolam zařazen na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (20)Flubromazolam byl zjištěn v patnácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně sedmi členských státech. Je spojován se dvěma úmrtími a sedmi případy nefatální intoxikace; byl rovněž zjištěn ve 44 biologických vzorcích souvisejících s úmrtími.
 (21)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění flubromazolamu na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (22)Podle hodnocení výboru odborníků je látka klonazolam (známá rovněž jako klonitrazolam; chemický název: 6-(2-chlorfenyl)-1-methyl-8-nitro-4H-[1,2,4]triazolo[4,3-a][1,4]benzodiazepin) látkou typu benzodiazepin. Nezdá se, že by klonazolam byl povolen pro


text:
použití k terapeutickým účelům nebo že by byl registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že klonazolam je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl klonazolam zařazen na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (23)Klonazolam byl zjištěn v patnácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně čtyřech členských státech. Je spojován se dvěma úmrtími a pěti případy nefatální intoxikace.
 (24)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění klonazolamu na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (25)Podle hodnocení výboru odborníků je látka diklazepam (známá rovněž jako Ro 5-3448; chemický název: 7-chlor-5-(2-chlorfenyl)-1-methyl-1,3-dihydro-2H-1,4-benzodiazepin-2-on) látkou typu benzodiazepin. Nezdá se, že by diklazepam byl povolen pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byl registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že diklazepam je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl diklazepam zařazen na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (26)Diklazepam byl zjištěn v šestnácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně osmi členských státech. Je spojován se dvěma úmrtími; byl rovněž zjištěn v osmi biologických vzorcích souvisejících s úmrtími.
 (27)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění diklazepamu na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (28)Podle hodnocení výboru odborníků je látka 3-MeO-PCP (chemický název: 1-[1-(3-methoxyfenyl)cyklohexyl]piperidin) látkou typu disociativum. Nezdá se, že by látka 3-MeO-PCP byla povolena pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byla registrována jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že látka 3-MeO-PCP je nebo by pravděpodobně mohla být zneužívána a že by mohla představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byla látka 3-MeO-PCP zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (29)Látka 3-MeO-PCP byla zjištěna v osmnácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně osmi členských státech. Je spojována s nejméně sedmi úmrtími a pěti případy nefatální intoxikace; byla rovněž zjištěna v osmnácti biologických vzorcích souvisejících se závažnými nepříznivými událostmi.
 (30)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění látky 3-MeO-PCP na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (31)Podle hodnocení výboru odborníků je látka difenidin (chemický název: 1-(1,2-difenylethyl)piperidin) látkou typu disociativum. Nezdá se, že by difenidin byl povolen pro použití k terapeutickým účelům nebo že by byl registrován jako léčivý přípravek. Existují dostatečné důkazy, že difenidin je nebo by pravděpodobně mohl být zneužíván a že by mohl představovat problém pro veřejné zdraví a sociální problém, což opravňuje k umístění látky pod mezinárodní kontrolu. WHO proto doporučuje, aby byl difenidin zařazen na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (32)Difenidin byl zjištěn v sedmnácti členských státech a podléhá kontrole v nejméně osmi členských státech. Je spojován s nejméně dvěma případy nefatální intoxikace a byl zjištěn v pěti biologických vzorcích souvisejících se závažnými nepříznivými událostmi.
 (33)Členské státy by proto měly zaujmout postoj podporující doplnění


text:
difenidinu na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 (34)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v Komisi pro narkotika, protože rozhodnutí o zařazení osmi látek na různé seznamy mohou rozhodujícím způsobem ovlivňovat obsah práva Unie, zejména rámcového rozhodnutí 2004/757/SVV.
 (35)Postoj Unie mají vyjádřit členské státy, které jsou členy Komise pro narkotika, jednajíce společně.
 (36)Dánsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV ve znění použitelném do 21. listopadu 2018, a tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
 (37)Irsko je vázáno rámcovým rozhodnutím 2004/757/SVV, a tudíž se účastní přijímání a používání tohoto rozhodnutí,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie na 64. zasedání Komise pro narkotika konaném ve dnech 12. až 16. dubna 2021, kdy bude tento orgán vyzván k přijetí rozhodnutí o doplnění látek na seznamy připojené k Jednotné úmluvě Organizace spojených národů o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971, je stanoven v příloze tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Postoj uvedený v článku 1 vyjádří členské státy, které jsou členy Komise pro narkotika, jednajíce společně.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.
 (2)
 Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.
 (3)
 Belgie, Česká republika, Francie, Chorvatsko, Itálie, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Polsko, Rakousko, Španělsko a Švédsko.
 (4)
 Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2103 ze dne 15. listopadu 2017, kterou se mění rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV s cílem zahrnout do definice drogy nové psychoaktivní látky a zrušuje rozhodnutí Rady 2005/387/SVV (Úř. věst. L 305, 21.11.2017, s. 12).
 (5)
 Viz příloha rámcového rozhodnutí.
 (6)
 Směrnice Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/1687 ze dne 2. září 2020, kterou se mění příloha rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV, pokud jde o zahrnutí nové psychoaktivní látky N,N-diethyl-2-[[4-(1-methylethoxy)fenyl]methyl]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-ethanamin (isotonitazen) do definice drogy (Úř. věst. L 379, 13.11.2020, s. 55).
 (7)
 COM(2017) 72 final; COM(2018) 31 final; COM(2018) 862 final; COM(2019) 631 final.
 (8)
 Přijato Radou dne 7. března 2017, 27. února 2018, 5. března 2019 a 11. února 2020.
 (9)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, bod 64.
 (10)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (11)
 Ustanovení čl. 3 odst. 7 Úmluvy o omamných látkách, ustanovení čl. 2 odst. 7 Úmluvy o psychotropních látkách.
 (12)
 Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 978, č. 14152.
 (13)
 Sbírka úmluv Organizace spojených národů, svazek 1019, č. 14956.
 (14)
 Rámcové rozhodnutí Rady 2004/757/SVV ze dne 25. října 2004, kterým se stanoví minimální ustanovení týkající se znaků skutkových podstat trestných činů a sankcí v oblasti nedovoleného obchodu s drogami (Úř. věst. L 335, 11.11.2004, s. 8).
 (15)
 Belgie, Česká republika, Francie, Chorvatsko, Itálie, Maďarsko, Německo, Nizozemsko, Polsko, Rakousko, Španělsko a Švédsko.
 (16)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1920/2006


text:
ze dne 12. prosince 2006 o Evropském monitorovacím centru pro drogy a drogovou závislost (Úř. věst. L 376, 27.12.2006, s. 1).
 (17)
 Směrnice Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/1687 ze dne 2. září 2020, kterou se mění příloha rámcového rozhodnutí Rady 2004/757/SVV, pokud jde o zahrnutí nové psychoaktivní látky N,N-diethyl-2-[[4-(1-methylethoxy)fenyl]methyl]-5-nitro-1H-benzimidazol-1-ethanamin (isotonitazen) do definice drogy (C(2020) 5897 final, Úř. věst. L 379, 13.11.2020, s. 55).
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 17.12.2020
 COM(2020) 814 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady
 o postoji, který má být vyjádřen jménem Evropské unie na 64. zasedání Komise pro narkotika, pokud jde o zařazení látek na seznamy k Jednotné Úmluvě o omamných látkách z roku 1961 ve znění protokolu z roku 1972 a k Úmluvě o psychotropních látkách z roku 1971
 PŘÍLOHA
 Postoj, který mají vyjádřit členské státy, jež jsou členy Komise pro narkotika, jednající společně v zájmu Unie, na 64. zasedání Komise pro narkotika předběžně naplánovaném na 12. až 16. dubna 2021, pokud jde o změny v rozsahu kontroly látek:
 1)Látka isotonitazen má být zařazena na seznam I k Úmluvě o omamných látkách.
 2)Látka MDMB-4en-PINACA má být zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 3)Látka CUMYL-PeGACLONE má být zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 4)Látka flubromazolam má být zařazena na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.
 5)Látka klonazolam má být zařazena na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.
 6)Látka diklazepam má být zařazena na seznam IV k Úmluvě o psychotropních látkách.
 7)Látka 3-MeO-PCP má být zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.
 8)Látka difenidin má být zařazena na seznam II k Úmluvě o psychotropních látkách.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 10.7.2019
 COM(2019) 284 final
 2019/0138(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Komisi pro rybolov ve středozápadním Atlantiku
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat během zasedání smluvních stran Komise pro rybolov ve středozápadním Atlantiku (WECAFC) v letech 2019–2023 k přijetí nezávazných usnesení a doporučení týkajících se řízení živých mořských zdrojů.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Usnesení FAO zřizuje Komisi pro rybolov ve středozápadním Atlantiku
 Komise WECAFC byla zřízena v roce 1973 usnesením 4/61 Rady Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) podle čl. VI odst. 1 zřizovacího aktu FAO. Účelem komise WECAFC je podporovat účinné zachování, řízení a rozvoj živých mořských zdrojů v oblasti své způsobilosti v souladu s kodexem chování pro odpovědný rybolov FAO a zabývat se společnými problémy v oblasti řízení a rozvoje rybolovu, kterým čelí její členové.
 Evropská unie je členem komise WECAFC
 1
 , stejně jako Francie, Nizozemsko, Španělsko a Spojené království.
 2.2.Komise pro rybolov ve středozápadním Atlantiku
 Komise WECAFC je konzultativní technický a regionální rybářský orgán zřízený podle čl. VI odst. 1 zřizovacího aktu FAO. Sekretariát komise WECAFC je řízen a financován organizací FAO. Mezi její hlavní funkce patří podpora, koordinace a usnadňování správy a činností souvisejících se zachováním a řízením živých mořských zdrojů v oblasti její působnosti. WECAFC může rovněž poskytovat poradenství svým členům a příslušným rybářským organizacím v oblasti řízení, sledování a kontroly rybolovu a dohledu nad ním. Může být případně také svým členům nápomocná při provádění příslušných mezinárodních nástrojů v oblasti rybolovu a na požádání při zachování, řízení a rozvoji přeshraničních a tažných populací ryb ve vlastních vnitrostátních jurisdikcích
 2
 .
 Unie má jako člen právo účasti a hlasovací práva. Komise WECAFC usiluje o to, aby činila rozhodnutí na základě konsensu. V ostatních případech se rozhodnutí přijímají většinou odevzdaných hlasů, pokud jednací řád nestanoví jinak.
 2.3.Rozhodnutí přijatá Komisí pro rybolov ve středozápadním Atlantiku
 Podle čl. 6 písm. h) revidovaných stanov poskytuje komise WECAFC poradenství ohledně řídících opatření („doporučení“ a „usnesení“) vládám členských států a příslušným rybářským organizacím. Protože má komise pouze poradní funkci, nejsou její rozhodnutí pro členy závazná.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 V souladu s postupy platnými pro regionální organizace pro řízení rybolovu bude postoj, který má být jménem Unie zaujat na výročních zasedáních regionálních rybářských orgánů, jako je například WECAFC, stanoven podle dvouúrovňového postupu. Rozhodnutí Rady stanoví hlavní zásady a směry postoje Unie na víceletém základě; postoj je poté před každým výročním zasedáním upravován pracovními dokumenty Komise, které jsou projednány v pracovní skupině Rady.
 Tento návrh rozhodnutí:
 obsahuje obecné zásady a směry, ale rovněž v co největší míře zohledňuje specifické vlastnosti komise WECAFC,
 ·stanovuje standardní postup pro každoroční stanovení postoje Unie, jak požadují členské státy,
 ·zahrnuje zásady a směry nové společné rybářské politiky stanovené podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
 3
 , přičemž rovněž zohledňuje cíle sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky
 4
 ,
 ·zohledňuje společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční


text:
věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
 5
 a závěry Rady o něm
 6
 a
 ·zohledňuje sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
 7
 .
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
 8
 .
 4.1.2.Použití v tomto případě
 Komise WECAFC je technický a regionální rybářský orgán zřízený usnesením FAO 4/61 z roku 1973 podle čl. VI odst. 1 zřizovacího aktu FAO. Rozhodnutí komise WECAFC („doporučení“ a „usnesení“) sice nejsou pro její členy závazná, ale akty, které má WECAFC přijímat, jsou akty, které mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie.
 Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je vedlejší, musí mít rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU jediný hmotněprávní základ, a sice ten, který si žádá hlavní účel nebo složka.
 4.2.2.Použití v tomto případě
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají rybolovu. Právním základem, který stanoví zásady, jež se mají v tomto stanovisku odrážet, je nařízení (EU) č. 1380/2013.
 Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 43 odst. 2 SFEU.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 43 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 2019/0138 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Komisi pro rybolov ve středozápadním Atlantiku
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie (SFEU), a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Evropská unie je členem Komise pro rybolov ve středozápadním Atlantiku (WECAFC), regionální rybářské komise Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO), zřízené podle čl. VI odst. 1 zřizovacího aktu FAO.
 (2)Evropská unie je členem FAO
 9
 .
 (3)Podle čl. 6 písm. h) revidovaných stanov může komise WECAFC přijímat doporučení a usnesení. Protože má komise pouze poradní funkci, nejsou její rozhodnutí pro členy závazná.
 (4)WECAFC během zasedání komise přijme doporučení a usnesení ohledně zachování a řízení živých mořských zdrojů.
 (5)Je vhodné stanovit postoj,


text:
který má být zaujat jménem Unie v komisi WECAFC v letech 2019–2023, neboť WECAFC má přijímat akty, které mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie. Většina rozhodnutí Rady, která stanoví postoj Unie v regionálních organizacích pro řízení rybolovu, jichž je Unie smluvní stranou, má být přezkoumána před výročním zasedáním těchto organizací pro řízení rybolovu v roce 2024. V zájmu zajištění soudržnosti postojů Unie ve všech regionálních organizacích pro řízení rybolovu a regionálních rybářských orgánech a zefektivnění přezkumného procesu by proto toto rozhodnutí Rady mělo být revidováno nejpozději před výročním zasedáním WECAFC v roce 2024.
 (6)Ve společném sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
 10
 a v závěrech Rady o něm
 11
 se stanoví, že hlavním prvkem činnosti EU v těchto fórech je podpora opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti regionálních organizací pro řízení rybolovu a v příslušných případech zlepšení jejich správy a posílení spolupráce v klíčových oblastech oceánu s cílem zaplnit mezery v regionální správě.
 (7)Jak je uvedeno ve sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
 12
 , měla by být přijata konkrétní opatření ke snížení znečištění plasty a znečištění moří, jakož i ke snížení ztrát rybolovných zařízení nebo jejich ponechání v moři.
 (8)S ohledem na vyvíjející se povahu rybolovných zdrojů v oblasti působnosti komise WECAFC a skutečnost, že v postoji Unie musí být zohledněny nové okolnosti, včetně nových vědeckých a jiných relevantních údajů předložených před nebo během zasedání komise WECAFC, musí být v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvenou v čl. 13 odst. 2 SEU stanoveny postupy pro každoroční stanovení postoje Unie v období 2019–2023,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedáních Komise pro rybolov v středozápadním Atlantiku (WEAFC), je uveden v příloze I.
 Článek 2
 Každoroční stanovení postoje, který má Unie zaujmout na zasedáních WECAFC, se provádí v souladu s přílohou II.
 Článek 3
 Postoj Unie stanovený v příloze I posoudí a případně přezkoumá Rada na návrh Komise nejpozději před výročním zasedáním WECAFC v roce 2024.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda
 (1)
 Rozhodnutí Rady ze dne 25. listopadu 1991 o přistoupení Společenství k Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO).
 (2)
 Usnesení FAO 1/131 z roku 2006 pozměňující stanovy WECAFC a revidující usnesení FAO 4/61 z roku 1973 a 3/74 z roku 1978.
 (3)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).
 (4)
 KOM(2011) 424, 13.7.2011.
 (5)
 JOIN(2016) 49 final, 10. 11. 2016.
 (6)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.
 (7)
 COM(2018) 28 final, 16.1.2018.
 (8)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (9)


text:
Rozhodnutí Rady ze dne 25. listopadu 1991 o přistoupení Společenství k Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO).
 (10)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (11)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.
 (12)
 COM(2018) 28 final, 16.1.2018.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 10.7.2019
 COM(2019) 284 final
 PŘÍLOHY
 návrhu
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v Komisi pro rybolov ve středozápadním Atlantiku
 PŘÍLOHA I
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci Komise pro rybolov ve středozápadním Atlantiku (WECAFC)
 1.ZÁSADY
 Unie v rámci komise WECAFC:
 a) jedná v souladu s cíli a zásadami, které Unie sleduje v rámci společné rybářské politiky (SRP), a to zejména uplatňováním principu předběžné opatrnosti a cílů souvisejících s maximálním udržitelným výnosem stanovených v čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013 s cílem podpořit zavádění ekosystémového přístupu k řízení rybolovu, předcházet nežádoucím úlovkům a co možná nejvýrazněji je snížit, postupně eliminovat výměty a v co možná nejvyšší míře snížit dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy a jejich stanoviště, a dále pak podporou hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného odvětví rybolovu v Unii s cílem zajistit přiměřenou životní úroveň osobám, které jsou na rybolovných činnostech závislé, a zároveň zohlednit zájmy spotřebitelů;
 b) usiluje o odpovídající zapojení zúčastněných stran do přípravné fáze usnesení a doporučení komise WECAFC přijatých v rámci WECAFC v souladu s revidovanými stanovami;
 c) zajistí, aby usnesení a doporučení přijatá v rámci komise WECAFC byla v souladu s mezinárodním právem, a zejména s ustanoveními Úmluvy OSN o mořském právu z roku 1982, Dohody OSN týkající se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995, Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři z roku 1993, kodexu chování pro odpovědný rybolov z roku 1995 a Dohody Organizace pro výživu a zemědělství o opatřeních přístavních států z roku 2009;
 d)podporuje postoje, které jsou v souladu s osvědčenými postupy regionálních organizací pro řízení rybolovu a regionálních rybářských orgánů v téže oblasti a podporuje koordinaci mezi regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a příslušnými organizacemi, jako jsou rybolovné organizace daného subregionu a regionální úmluvy pro mořské prostředí, případně i spolupráci se světovými organizacemi v rámci jejich oblasti působnosti, včetně mechanismů spolupráce v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu jiných populací než tuňáka podobné procesu zahájenému v Kóbe pro regionální organizace pro řízení rybolovu tuňáka;
 e) usiluje o soudržnost a soulad s politikami, které Unie provádí jako součást dvoustranných vztahů v oblasti rybolovu s třetími zeměmi, a zajišťuje soudržnost s ostatními politikami, zejména v oblasti vnějších vztahů, zaměstnanosti, životního prostředí, obchodu, rozvoje, výzkumu a inovací;
 f)zajistí, aby byly dodržovány mezinárodní závazky Unie;
 g) řídí se závěry Rady ze dne 19. března 2012 týkajícími se sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky
 1
 ;
 h) usiluje o vytvoření rovných podmínek pro loďstvo Unie v rámci oblasti spadající do pravomoci komise WECAFC na základě stejných zásad a standardů, jako jsou ty, jež jsou platné podle práva Unie, a o podporu jednotného uplatňování těchto zásad a standardů;
 i) jedná


text:
v souladu se společným sdělením vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
 2
 a se závěry Rady o uvedeném společném sdělení
 3
 a podporuje opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti komise WECAFC, případně i na zlepšení její správy a výkonnosti, zejména podporou reformy WECAFC, kterou se komise stane plnohodnotnou regionální organizací pro řízení rybolovu, čímž přispívá k udržitelné správě oceánů ve všech dimenzích.
 2.SMĚRY
 Tam, kde je to vhodné, usiluje Unie o to, aby byla v rámci komise WECAFC přijata následující opatření:
 a) usnesení a doporučení pro zachování a řízení živých mořských zdrojů v oblasti působnosti komise WECAFC založená na nejlepších dostupných vědeckých doporučeních;
 b) usnesení a doporučení pro sledování, kontrolu a dohled v oblasti spadající do působnosti komise WECAFC, včetně předcházení, potírání a odstranění nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností;
 c) usnesení a doporučení k minimalizaci negativního dopadu rybolovných činností a akvakultury na biologickou rozmanitost moří, mořské ekosystémy a jejich stanoviště, včetně opatření ke snížení znečištění moří, předcházení vypouštění plastů do moří a snížení dopadu přítomnosti plastů v mořích na biologickou rozmanitost moří a mořské ekosystémy, opatření na ochranu citlivých mořských ekosystémů v oblasti spadající do působnosti komise WECAFC v souladu s mezinárodními pokyny Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) pro řízení lovu hlubinných druhů na volném moři a opatření k předcházení nežádoucím úlovkům a co největšímu snížení nežádoucích úlovků, zejména zranitelných mořských druhů, a opatření k postupnému odstranění výmětů;
 d)usnesení a doporučení ke snížení dopadu opuštěných, ztracených či jinak odhozených lovných zařízení v oceánu a usnadnění identifikace a zpětného získávání těchto zařízení;
 e)usnesení a doporučení mající za cíl zákaz rybolovu prováděného výhradně za účelem odběru žraločích ploutví a požadující, aby všichni žraloci byli vykládáni se všemi ploutvemi přirozeně připojenými k tělu;
 f)společné přístupy s ostatními regionálními rybářskými orgány a regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, zejména s těmi, které jsou zapojeny do řízení rybolovu ve stejné oblasti;
 g)doporučení, která podporují provedení úmluvy Mezinárodní organizace práce o práci v odvětví rybolovu (tam, kde je to vhodné, a v rozsahu povoleném příslušnými ustavujícími dokumenty);
 h) dodatečná technická usnesení a doporučení založená na doporučeních podpůrných orgánů a pracovních skupin komise WECAFC.
 PŘÍLOHA II
 Každoroční stanovení postoje Unie, který má být zaujat
 na zasedáních Komise pro rybolov ve středozápadním Atlantiku
 Před každým zasedáním komise WECAFC, na kterém má tento orgán přijmout rozhodnutí, která mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU, je třeba podniknout nezbytné kroky, aby postoj, který má být jménem Unie vyjádřen, zohledňoval nejnovější vědecké a jiné relevantní údaje předložené Komisi v souladu se zásadami a směry stanovenými v příloze I.
 Za tímto účelem na základě uvedených údajů Komise předá Radě nebo jejím přípravným orgánům s dostatečným předstihem před každým zasedáním WECAFC písemný dokument, ve kterém jsou uvedeny podrobnosti o navrhovaném stanovení postoje Unie, aby se podrobnosti o postoji, jenž má být jménem Unie vyjádřen, projednaly a schválily.
 Nelze-li v průběhu zasedání komise WECAFC, a to ani přímo na místě, dosáhnout dohody, postoupí se záležitost Radě nebo


text:
 |
 52010PC0526
 [pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 29.9.2010KOM(2010) 526 v konečném znění2010/0280 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politikDŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUSvětová hospodářská a finanční krize odhalila a umocnila potřebu větší koordinace a posíleného dohledu v oblasti hospodářských politik v rámci hospodářské a měnové unie (HMU). Stávající nástroje a metody koordinace a dohledu umožnily EU přestát bouři, kterou by žádný členský stát samostatně nepřestál. Orgány a členské státy EU rychle zareagovaly a nadále společně pracují na obnově po krizi, která neměla v naší generaci obdoby.Tyto nedávné zkušenosti však také odhalily mezery a slabiny, které v dnešním systému koordinace a v dnešních postupech dohledu přetrvávají. Panuje obecná shoda, že rámec HMU musí být naléhavě posílen tak, aby zajistil makroekonomickou stabilitu a udržitelnost veřejných financí, která je předpokladem zajištění trvalého hospodářského růstu a růstu zaměstnanosti.Krize drasticky zvrátila příznivý vývoj podmínek v hospodářské a finanční oblasti, který trval do roku 2007, a opět ukázala, že neplánované příjmy nahromaděné v období prosperity nebyly dostatečně využity k vytvoření manévrovacího prostoru pro případ, že by se situace zhoršila. Ve většině členských států bude nutné provést výraznou konsolidaci, kterou se zahájí postupné snižování veřejného dluhu. Tato opatření jsou tím naléhavější, že evropské společnosti a ekonomiky čelí vlivům stárnutí populace, které ještě zvýší tlak na zajištění pracovních sil a na veřejné rozpočty. Vzhledem k nepříznivému dopadu zadluženosti na hospodářské pobídky a růst je potřeba snížit veřejný dluh prostřednictvím vyšších daní a rizikových prémií ve většině zemí nanejvýš aktuální.Klíčovým nástrojem koordinace a dohledu v oblasti fiskální politiky je Pakt o stabilitě a růstu, kterým se provádí ustanovení Smlouvy o rozpočtové kázni. Posílení paktu je důležité jak pro zvýšení důvěryhodnosti schválené koordinované strategie ústupu od fiskální angažovanosti, tak pro zabránění tomu, aby se opakovaly chyby z minulosti. Soubor návrhů, který je nyní předkládán, má posílit pakt tím, že: i) zdokonalí jeho ustanovení na základě zkušeností získaných mimo jiné v průběhu krize, ii) opatří jej účinnějšími donucovacími nástroji a iii) doplní jej o ustanovení o vnitrostátních fiskálních rámcích. Tento soubor návrhů je součástí rozsáhlejší reformy správy ekonomických záležitostí v rámci strategie Evropa 2020, jejíž součástí jsou i návrhy řešení makroekonomické nerovnováhy prostřednictvím zesíleného dohledu včetně mechanismů varování a sankcí. Jednotlivé prvky koordinace v oblasti hospodářské politiky včetně dohledu nad strukturálními reformami by se měly stát součástí nového cyklu dohledu, evropského semestru, který spojí stávající procesy v rámci Paktu o stabilitě a růstu s hlavními směry hospodářských politik a zajistí souběžné předkládání programů stability a konvergenčních programů a národních programů reforem.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRANKomise tyto návrhy nastínila ve dvou sděleních: Posílení koordinace hospodářské politiky ze dne 12. května 2010 a Lepší koordinace hospodářské politiky pro stabilitu, růst a nová pracovní místa – Nástroje pro silnější správu ekonomických záležitostí EU ze dne 30. června 2010. Rozhodnutím využít formálního sdělení si Komise přála vyjádřit svůj závazek podporovat dialog s členskými státy, Evropským parlamentem a všemi zúčastněnými stranami a zároveň předkládat


text: konkrétní návrhy opatření.V červnu 2010 se Evropská rada shodla na tom, že je naléhavě třeba posílit koordinaci našich hospodářských politik. Dohoda zahrnovala první směry týkající se Paktu o stabilitě a růstu a rozpočtového dohledu. Evropská rada se především dohodla na: i) posílení preventivní i nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu, včetně sankcí a s patřičným přihlédnutím ke specifické situaci členských států eurozóny, ii) výrazném posílení významu výše a vývoje dluhu a celkové udržitelnosti v rámci rozpočtového dohledu, iii) zajištění toho, aby vnitrostátní rozpočtová pravidla a střednědobé rozpočtové rámce všech členských států byly v souladu s Paktem o stabilitě a růstu, iv) zajištění kvality statistických údajů.Evropská rada vyzvala pracovní skupinu pro správu ekonomických záležitostí, vedenou předsedou Evropské rady a ustavenou v březnu 2010, a Komisi, aby tyto směry rychle hlouběji rozpracovaly a zajistily jejich účinnost. Mezi Komisí a pracovní skupinou se vytvořil konstruktivní vztah. Komise k činnosti pracovní skupiny přispěla výše zmíněnými sděleními a účelovými příspěvky.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUPrávní základ Paktu o stabilitě a růstu tvoří články 121 a 126 Smlouvy o fungování Evropské unie. Součástí paktu je: nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik (označované za preventivní složku), nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku (označované jako nápravná složka) a usnesení Evropské rady ze dne 17. června 1997 o Paktu o stabilitě a růstu. Tato nařízení byla změněna v roce 2005 nařízeními (ES) č. 1055/2005 a (ES) č. 1056/2005 a doplněna zprávou Rady ze dne 20. března 2005 o „Zlepšení provádění Paktu o stabilitě a růstu“. Cílem předkládaných návrhů jsou další změny nařízení (ES) č. 1466/97 a (ES) č. 1467/97. Další donucovací nástroje jsou předmětem nového nařízení Evropského parlamentu a Rady o účinném prosazování rozpočtového dohledu v eurozóně, založeném na článku 136 Smlouvy ve spojení s čl. 121 odst. 6. Požadavky kladené na rozpočtové rámce členských států jsou předmětem nové směrnice Rady vycházející z čl. 126 odst. 14: cílem směrnice je zejména upřesnit povinnosti vnitrostátních orgánů v souladu s ustanoveními článku 3 Protokolu č. 12 o postupu při nadměrném schodku připojeného ke Smlouvám.Preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu má zajistit, aby členské státy sledovaly obezřetné fiskální politiky tak, aby nebylo nutné za účelem ochrany udržitelnosti veřejných financí, jejíž porušení by mohlo mít negativní dopad na celou HMU, přistoupit k přísnějším formám koordinace. Proto se od členských států požaduje, aby představily programy stability a konvergenční programy, v nichž nastíní své plány pro dosažení střednědobých rozpočtových cílů, které jsou definovány jako procentní podíl HDP ve strukturálním vyjádření (tj. očištěný od cyklických vlivů a jednorázových a dočasných opatření) a které se v jednotlivých zemích mírně odchylují od téměř vyrovnané rozpočtové pozice v závislosti na výši veřejného dluhu a rozsahu závazků souvisejících se stárnutím populace. Od členských států, které svých střednědobých rozpočtových cílů nedosáhly, se očekává, že k nim budou směřovat tempem 0,5 % HDP ročně ve strukturálním vyjádření.V dosahování střednědobých rozpočtových


text: cílů však obecně nebyl učiněn dostatečný pokrok, což způsobilo, že se na veřejných financích nepříznivě projevil hospodářský útlum. Navíc se ukázalo, že strukturální saldo je jako ukazatel výchozí fiskální pozice zemí v praxi nedostatečné, a to vzhledem k obtížnému posouzení cyklické pozice ekonomiky v reálném čase a vzhledem k tomu, že není dostatečně brán zřetel na neplánované příjmy a výpadky příjmů, které přímo nesouvisí s hospodářským cyklem (zejména vývoj trhu s bydlením a finančního trhu). V důsledku toho došlo k tomu, že v mnoha zemích zdánlivě zdravý stav rozpočtu před krizí pouze zastíral silnou závislost na neplánovaných příjmech využívaných k financování výdajů. Absence těchto příjmů se pak podílela na prudkém nárůstu rozpočtových schodků.Navrhovaná reforma preventivní složky v reakci na tyto nedostatky zachovává stávající střednědobé rozpočtové cíle a požadavek konvergence ve výši 0,5 % HDP ročně, přičemž zajišťuje účinnost těchto opatření zavedením nové zásady obezřetné fiskální politiky. Podle této zásady by roční růst výdajů neměl být vyšší – a pokud nebyl dosažen střednědobý cíl, měl by být zřetelně nižší – než obezřetně plánované střednědobé tempo růstu HDP, pokud ovšem nedošlo k výraznému překročení střednědobého cíle nebo pokud nebyl růst výdajů překračující obezřetně plánovaný střednědobý růst kompenzován diskrečními opatřeními na straně příjmů. Hlavním cílem je zajistit, aby neplánované příjmy nebyly utráceny, nýbrž byly použity ke snížení dluhu. Tato nová zásada poskytne doporučenou hodnotu, na jejímž základě se budou hodnotit fiskální plány jednotlivých zemí v programech stability a konvergenčních programech. Členskému státu, který nedodrží schválené tempo růstu výdajů a neprovede stanovená opatření na straně příjmů, bude moci Komise vydat varování, a bude-li tato situace přetrvávat či bude-li obzvláště závažná, obdrží tento stát též doporučení Rady učinit nápravná opatření podle článku 121 Smlouvy. Toto doporučení vydané v rámci preventivní složky bude, při prvním udělení a pouze pro země eurozóny, podpořeno donucovacím mechanismem podle článku 136 Smlouvy ve formě úročeného vkladu ve výši 0,2 % HDP. Povinnost složit úročený vklad bude ukládána prostřednictvím nově zavedeného mechanismu založeného na pravidle „obrácené většiny“: při vydání doporučení se vklad stává splatným na základě návrhu Komise, pokud Rada do deseti dnů nerozhodne kvalifikovanou většinou o opaku. Rada může snížit výši vkladu pouze jednomyslně nebo na základě návrhu Komise a odůvodněné žádosti dotyčného členského státu. Vklad bude navrácen s úrokem poté, co Rada dospěje k názoru, že situace, která k uplatnění tohoto opatření vedla, již pominula.Účelem nápravné složky Paktu o stabilitě a růstu je zabránit vzniku závažných chyb v rozpočtových politikách, které by mohly ohrozit udržitelnost veřejných financí, a vytvořit tak potenciální riziko pro HMU. Z toho vyplývá povinnost členských států zabránit vzniku nadměrného schodku veřejných financí ve srovnání se stanovenou numerickou hranicí schodku veřejných financí (3 % HDP) a veřejného dluhu (60 % HDP nebo hodnota, která se této hranici dostatečně blíží). Postup při nadměrném schodku, kterým se provádí zákaz nadměrných schodků, stanoví sled kroků, mezi které v případě zemí eurozóny patří i případné uvalení finančních sankcí.Postup při nadměrném schodku byl opakovaně uplatněn v souladu s příslušnými ustanoveními, a to i za výjimečných okolností finanční krize, čímž se posílila


text: očekávání, že bude řádně proveden. Přesto byly zjištěny určité nedostatky. Zatímco kritéria schodku a dluhu jsou v zásadě rovnocenná a dlouhodobě vysoká zadluženost pravděpodobně představuje vážnější hrozbu pro udržitelnost veřejných financí než příležitostně zvýšený schodek, v praxi se postup při nadměrném schodku téměř výhradně zaměřoval na hranici „3 % HDP“ a zadluženost doposud hrála pouze okrajovou roli. Vyplývá to z toho, že hraniční hodnota dluhu není ve srovnání se schodkem natolik přímočará, mimo jiné proto, že chybí jasný výklad dostatečného tempa snižování a že na poměr dluhu mají větší vliv proměnné, které nejsou pod kontrolou vlády, zejména inflace. Postup při nadměrném schodku se v zásadě opírá o silný donucovací mechanismus spočívající ve finančních sankcích, které mohou a měly by být uvaleny v případě trvající neschopnosti odstranit nadměrný schodek. Tyto sankce však pravděpodobně vstupují do hry v příliš pokročilé fázi procesu a nepředstavují tak efektivní odstrašující prostředek proti vážným chybám fiskální politiky, a to mimo jiné proto, že finanční situace dané země už může být tak špatná, že hrozba pokuty se ve chvíli, kdy by k ní mělo dojít, přestává jevit jako reálná. Nedávná krize navíc jasně ukázala, že pokud povinnost odstranění nadměrného schodku posiluje očekávání, že solventnost vlády bude zachována, měly by se při stanovení harmonogramu nápravy a rozvržení korekce zohlednit úvahy na úrovni celé HMU.V reakci na tyto nedostatky jsou navrženy následující klíčové návrhy reformy nápravné složky.Aby bylo kritérium dluhu v rámci postupu při nadměrném schodku funkční, je třeba zejména přijmout doporučenou číselnou hodnotu, pomocí které by bylo možné posoudit, zda poměr dluhu dostatečně klesá směrem k hranici 60 % HDP. Konkrétně se bude poměr dluhu vůči HDP přesahující 60 % považovat za klesající, pokud se odstup od 60% referenční hodnoty za předchozí tři roky snižoval tempem řádově jedné dvacetiny ročně. Nedosažení této doporučené číselné hodnoty však nemusí nutně vyústit v to, že bude u dotyčné země zahájen postup při nadměrném schodku. Takové rozhodnutí by muselo zohlednit všechny rozhodující faktory, zejména faktory sloužící k posouzení vývoje dluhu, například zda snižování dluhu brání velmi nízký nominální růst, a zároveň rizikové faktory spojené se strukturou dluhu, zadlužeností soukromého sektoru a implicitními závazky souvisejícími se stárnutím populace. V souladu s větším důrazem na zadluženost by se v případě nesplnění kritéria schodku měly více zohlednit rozhodující faktory, pokud se výše dluhu země nachází pod hranicí 60 % HDP.Navrhovaný flexibilnější přístup, pokud jde o zohledňování rozhodujících faktorů v procesu zjišťování existence nadměrného schodku, by také měl pomoci zemím, které provádějí systémové penzijní reformy, po uplynutí pětiletého přechodného období, jež je v současnosti stanoveno. Zvláštní ustanovení Paktu o stabilitě a růstu týkající se systémových penzijních reforem a věnované kritériu schodku se také rozšiřují na kritérium dluhu, a to zavedením shodného pětiletého přechodného období pro zhodnocení čistých nákladů na tyto reformy při posuzování souladu s kritériem dluhu. Kromě toho by se mělo rovněž zvážit částečné či úplné zrušení dříve provedených systémových penzijních reforem při zahájení i při ukončení postupu při nadměrném schodku.Prosazování je posíleno zavedením nové řady finančních sankcí pro členské státy eurozóny. Tyto sankce by


text: se uplatňovaly v mnohem dřívější fázi procesu a byly by odstupňovány. Konkrétně by šlo o neúročený vklad ve výši 0,2 % HDP splatný na základě rozhodnutí o zahájení postupu při nadměrném schodku dané země. V případě nesplnění prvního doporučení k nápravě schodku by pak tento vklad byl převeden na pokutu. Částka se rovná pevné složce sankcí, které jsou již stanoveny v posledním kroku postupu při nadměrném schodku. Zároveň také souvisí s rozpočtem EU, což by mělo zjednodušit předpokládaný přechod na systém prosazování založený na rozpočtu EU, jak bylo nastíněno ve výše zmíněném sdělení Komise z 30. června 2010. Další nedodržení pravidel by vedlo ke stupňování sankcí v souladu s již existujícími ustanoveními Paktu o stabilitě a růstu. Aby se při prosazování omezil prostor pro diskreční rozhodování, má se pro ukládání nových sankcí v souvislosti s následnými kroky postupu při nadměrném schodku používat mechanismus založený na pravidle „obrácené většiny“. Konkrétně v každé fázi postupu při nadměrném schodku Komise navrhne relevantní sankci, která bude považována za schválenou, pokud Rada do deseti dnů nerozhodne kvalifikovanou většinou o opaku. Výši neúročeného vkladu nebo pokuty bude moci Rada snížit nebo zrušit pouze jednomyslně nebo na základě konkrétního návrhu Komise vycházejícího z mimořádných hospodářských okolností nebo na základě odůvodněné žádosti dotyčného členského státu.Kritéria pro posouzení toho, zda jsou doporučení v každé fázi splněna, včetně možnosti povolit prodloužení lhůt určených pro nápravu nadměrného schodku, jsou upřesněna s explicitním důrazem na fiskální proměnné, které lze považovat za proměnné podléhající přímé kontrole vlády, zejména výdaje, obdobně jako u přístupu navrhovaného v preventivní složce. Nad rámec těchto okolností specifických pro jednotlivé země se zavádí možnost prodloužit lhůty také v případě celkové hospodářské krize.Účinné prosazování koordinačního rámce v oblasti rozpočtů zemí HMU samozřejmě nemůže být založeno pouze na ustanoveních přijatých na úrovni EU. Vzhledem ke specifické decentralizované povaze tvorby fiskálních politik v rámci EU a obecné potřebě přenášet právní předpisy EU do vnitrostátních legislativ je nezbytné, aby se cíle rozpočtového koordinačního rámce HMU odrazily ve vnitrostátních rozpočtových rámcích. Vnitrostátní rozpočtový rámec je soubor prvků, které jsou základem vnitrostátního fiskálního řízení, tj. institucionální politické uspořádání charakteristické pro každou zemi, které formuje tvorbu fiskální politiky na úrovni jednotlivých členských států. Patří sem systémy veřejných účtů, statistika, postupy vytváření prognóz, numerická fiskální pravidla, rozpočtové postupy, kterými se řídí všechny fáze procesu vytváření rozpočtu a zejména střednědobé rozpočtové rámce, a fiskální vztahy mezi jednotlivými dílčími sektory státní správy. Ačkoli je nutné respektovat specifické potřeby a preference členských států, určité prvky se jeví jako potřebné pro zajištění minimální kvality a soudržnosti s rozpočtovým rámcem HMU. Tyto prvky jsou předmětem navrhované směrnice o národních rozpočtových rámcích, která má doplnit reformu Paktu o stabilitě a růstu. Uvedené prvky v první řadě vyžadují, aby nejzákladnější součásti vnitrostátních rozpočtových rámců, konkrétně účetní, statistické a prognostické postupy, fungovaly v souladu s minimálními evropskými standardy tak, aby bylo dosaženo transparentnosti a zjednodušilo se sledování vývoje ve fiskální oblasti. Do vnitrostátních rozpočtových rámců též musí být zavedena perspektiva víceletého fiskálního plánování, aby se zajistilo dosažení střednědobých cílů stanovených na úrovni EU. Členské státy


text: navíc musejí zavést numerická fiskální pravidla vedoucí ke splnění mezních hodnot pro schodek a dluh. Členské státy musejí zajistit, aby se tyto prvky uplatnily ve všech dílčích sektorech státní správy. Vnitrostátní orgány také musejí zajistit transparentnost rozpočtového procesu a poskytovat podrobné informace o případných mimorozpočtových fondech, daňových výdajích a podmíněných závazcích.2010/0280 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 1466/97 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politikEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 121 odst. 6 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:1. Koordinace hospodářských politik členských států v rámci Unie podle Smlouvy by měla vést k souladu s hlavními zásadami stabilních cen, zdravých veřejných financí a měnových podmínek a udržitelné platební bilance.2. Pakt o stabilitě a růstu původně sestával z nařízení Rady (ES) č. 1466/97 ze dne 7. července 1997 o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik[1], nařízení Rady (ES) č. 1467/97 ze dne 7. července 1997 o urychlení a vyjasnění postupu při nadměrném schodku[2] a usnesení Evropské rady ze dne 17. června 1997 o Paktu o stabilitě a růstu[3]. Nařízení (ES) č. 1466/97 a (ES) č. 1467/97 byla v roce 2005 změněna nařízeními (ES) č. 1055/2005 a (ES) č. 1056/2005. Navíc došlo k přijetí zprávy Rady ze dne 20. března 2005 o „Zdokonalení provádění Paktu o stabilitě a růstu“.3. Cílem Paktu o stabilitě a růstu jsou zdravé veřejné finance jakožto prostředek posilující podmínky pro stabilitu cen a silný udržitelný růst založený na finanční stabilitě a přispívající k vytváření pracovních míst.4. Preventivní složka Paktu o stabilitě a růstu ukládá členským státům povinnost dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle a udržet jej a za tímto účelem předložit program stability a konvergenční program.5. Je třeba dále přizpůsobit obsah programů stability a konvergenčních programů a kritéria pro jejich posuzování v závislosti na zkušenostech získaných při provádění Paktu o stabilitě a růstu.6. Dodržování střednědobého rozpočtového cíle v rámci rozpočtových pozic by mělo členským státům umožnit zajistit si dostatečnou rezervu vůči referenční hodnotě 3 % HDP, dosáhnout tak rychlého vývoje směrem k udržitelnosti a získat prostor pro volnější nakládání s rozpočtem, zejména s ohledem na potřeby veřejných investic.7. Povinnost dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle a udržet jej je třeba začít účinně uplatňovat upřesněním zásad obezřetné fiskální politiky.8. Povinnost dosáhnout střednědobého rozpočtového cíle a udržet jej by měla platit shodně pro zúčastněné členské státy a pro členské státy, na něž se vztahuje výjimka.9. Tvorba obezřetné fiskální politiky znamená, že tempo růstu veřejných výdajů za normálních okolností nepřesáhne obezřetně stanovené střednědobé tempo růstu HDP, nárůst přesahující tuto normu je kompenzován diskrečním navýšením veřejných příjmů a diskreční snížení příjmů je kompenzováno snížením výdajů.10. Dočasný odklon od obezřetné fiskální politiky by měl být umožněn v případě všeobecného závažného hospodářského útlumu, kdy je nutné podpořit hospodářskou obnovu.11. V případě výrazného odklonu od obezřetné fiskální politiky by dotyčný


text: členský stát měl dostat varování a v případě, že tento výrazný odklon pokračuje nebo je obzvláště vážný, by měl dotyčný členský stát obdržet doporučení, aby provedl potřebná nápravná opatření.12. Aby byl zajištěn soulad s rámcem fiskálního dohledu Unie pro zúčastněné členské státy, měl by být na základě článku 136 Smlouvy zaveden zvláštní donucovací mechanismus pro případy, kdy dojde k dlouhotrvajícímu a výraznému odklonu od obezřetné fiskální politiky.13. Odkazy použité v nařízení (ES) č. 1466/97 by měly zohlednit nové číslování článků Smlouvy o fungování Evropské unie.14. Nařízení (ES) č. 1466/97 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 1466/97 se mění takto:15. Článek 2 se nahrazuje tímto:„Článek 2Pro účely tohoto nařízení se „zúčastněnými členskými státy“ rozumí členské státy, jejichž měnou je euro, a „členskými státy, na něž se vztahuje výjimka“ členské státy jiné než ty, jejichž měnou je euro.“16. Článek 3 se mění takto:a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:„1. Každý zúčastněný členský stát předkládá Radě a Komisi pravidelně podle článku 121 Smlouvy informace potřebné k mnohostrannému dohledu v podobě stabilizačního programu, který poskytuje základ pro cenovou stabilitu a pro silný udržitelný růst přispívající k vytváření pracovních míst.“b) odstavec 2 se mění takto:i) písmeno a) se nahrazuje tímto:„a) střednědobý rozpočtový cíl a cestu k postupnému dosažení tohoto cíle pro saldo veřejných financí v procentuálním vyjádření k HDP, očekávaný vývoj poměru veřejného dluhu, plánovaný vývoj růstu veřejných výdajů, plánovaný vývoj růstu veřejných příjmů při zachování stávající politiky a vyčíslení plánovaných diskrečních opatření na straně příjmů;“ii) písmeno c) se nahrazuje tímto:„c) kvantitativní vyhodnocení přijímaných nebo navrhovaných rozpočtových opatření a jiných opatření hospodářské politiky k dosažení cílů programu, obsahující analýzu nákladů a přínosů významných strukturálních reforem přinášejících přímé dlouhodobé úspory nákladů, včetně úspor dosažených zvýšením potenciálního růstu;“c) odstavec 3 se nahrazuje tímto:„3. Informace o vývoji salda veřejných financí a poměru veřejného dluhu, růstu veřejných výdajů, plánovaném vývoji růstu veřejných příjmů při zachování stávající politiky, plánovaných diskrečních opatřeních na straně příjmů a o hlavních hospodářských předpokladech uvedených v odst. 2 písm. a) a b) se předkládají každoročně a zahrnují předcházející rok, běžný rok a nejméně tři následující roky.“17. Článek 4 se nahrazuje tímto:„ Článek 41. Stabilizační programy budou předkládány každoročně v období od 1. do 30. dubna. Členský stát, který přijme euro, předloží stabilizační program do šesti měsíců od rozhodnutí Rady o jeho účasti na euru.2. Členské státy své stabilizační programy zveřejní.“18. Článek 5 se nahrazuje tímto:„ Článek 51. Na základě hodnocení Komise a Hospodářského a finančního výboru Rada v rámci mnohostranného dohledu podle článku 121 Smlouvy přezkoumá střednědobé rozpočtové cíle předložené dotčenými členskými státy, posoudí, zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, věrohodné, zda je cesta k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle vhodná a zda jsou opatření přijímaná nebo navrhovaná pro dodržování této cesty dostatečná k tomu, aby bylo střednědobého rozpočtového cíle dosaženo v průběhu cyklu.Při hodnocení cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle Rada přezkoumá, zda dotyčný členský stát dosahuje odpovídajícího ročního zlepšení svého cyklicky očištěného rozpočtového salda, bez vlivu jednorázových a jiných dočasných opatření, o doporučenou hodnotu


text: 0,5 % HDP, které se požaduje pro splnění střednědobého rozpočtového cíle daného státu. U členských států, které vykazují vysokou míru zadlužení nebo nadměrnou makroekonomickou nerovnováhu, případně obojí, Rada přezkoumá, zda je roční zlepšení cyklicky očištěného rozpočtového salda bez vlivu jednorázových a jiných dočasných opatření vyšší než 0,5 % HDP. Rada bere v úvahu, zda je úsilí o rychlejší tempo vyvíjeno v hospodářsky příznivém období, přičemž v hospodářsky nepříznivých obdobích může být vyvíjené úsilí menší.Aby bylo zajištěno skutečné dosažení a udržení střednědobého rozpočtového cíle, prověří Rada, že vývoj růstu veřejných výdajů v kombinaci s účinky opatření přijímaných nebo plánovaných na straně příjmů odpovídá obezřetné fiskální politice.Fiskální politika se považuje za obezřetnou, a tedy vedoucí k dosažení střednědobého rozpočtového cíle a k jeho udržení po určité časové období, pokud jsou splněny tyto podmínky:a) u členských států, které dosáhly střednědobého rozpočtového cíle, nepřesahuje roční růst výdajů obezřetně plánované střednědobé tempo růstu HDP, pokud ovšem překročení není kompenzováno diskrečními opatřeními na straně příjmů;b) u členských států, které ještě nedosáhly svého střednědobého rozpočtového cíle, nepřesahuje roční růst výdajů tempo pod hranicí obezřetně plánovaného střednědobého tempa růstu HDP, pokud ovšem překročení není kompenzováno diskrečními opatřeními na straně příjmů. Míra, o kterou tempo růstu veřejných výdajů zaostává za obezřetně plánovaným střednědobým tempem růstu HDP, je nastavena takovým způsobem, aby bylo zajištěno postupné dosažení střednědobého rozpočtového cíle;c) diskreční snížení položek veřejných příjmů je kompenzováno buď snížením výdajů, nebo diskrečním zvýšením jiných položek veřejných příjmů, případně obojím.Obezřetně plánovaný střednědobý růst by měl být posuzován na základě projekcí na období deseti let a pravidelně aktualizován.Při definování cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro členské státy, které tohoto cíle ještě nedosáhly, a povolením dočasného odklonu od tohoto cíle pro členské státy, které jej již dosáhly, za podmínky, že bude zachována dostatečná rezerva vzhledem k referenční hodnotě schodku a že se během programového období předpokládá návrat stavu rozpočtu na úroveň střednědobého rozpočtového cíle, zohlední Rada provádění významných strukturálních reforem přinášejících přímé dlouhodobé úspory nákladů, včetně úspor dosažených zvyšováním potenciálního růstu, které tedy mají prokazatelný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Zvláštní pozornost je věnována reformám důchodového systému zavádějícím vícepilířový systém, který zahrnuje povinný plně fondově financovaný pilíř. Členské státy, které takové reformy provádějí, se od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle nebo od cíle samotného mohou odchýlit, přičemž by odchylka měla odrážet čisté náklady na reformu veřejně spravovaného pilíře, za podmínky, že tato odchylka bude dočasná a že zůstane zachována dostatečná rezerva vzhledem k referenční hodnotě schodku.Rada dále přezkoumá, zda obsah stabilizačního programu usnadňuje dosažení trvalé konvergence v rámci eurozóny a užší koordinaci hospodářských politik a zda jsou hospodářské politiky dotčených členských států v souladu s hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie.V obdobích všeobecného závažného hospodářského útlumu může být členským státům povoleno dočasně se odklonit od cesty obezřetné fiskální politiky uvedené ve čtvrtém pododstavci.2. Rada přezkoumá stabilizační program do tří měsíců od předložení. Na doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem Rada v případě potřeby vydá k programu stanovisko. Jestliže Rada v souladu s článkem 121


text: Smlouvy usoudí, že cíle a obsah programu by měly být posíleny se zvláštním zřetelem k obezřetné fiskální politice, vyzve ve svém stanovisku dotyčný členský stát, aby program upravil.“19. Článek 6 se nahrazuje tímto:„Článek 61. Jako součást mnohostranného dohledu podle čl. 121 odst. 3 Smlouvy sleduje Rada provádění stabilizačních programů na základě informací poskytovaných zúčastněnými členskými státy a na základě hodnocení Komise a Hospodářského a finančního výboru, zejména za účelem odhalení současných nebo očekávaných závažných odchýlení stavu rozpočtu od střednědobého rozpočtového cíle nebo od vhodné cesty k postupnému dosažení tohoto cíle způsobených odklonem od obezřetné fiskální politiky.2. V případě závažného odchýlení od obezřetné fiskální politiky uvedené v čl. 5 odst. 1 čtvrtém pododstavci tohoto nařízení a za účelem zabránění vzniku nadměrného schodku může Komise v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy dotyčnému členskému státu zaslat varování.Odchýlení od obezřetné fiskální politiky se považuje za závažné, pokud jsou splněny tyto podmínky: překročení růstu výdajů splňujícího pravidla obezřetné fiskální politiky, které není kompenzováno diskrečními opatřeními zvyšujícími příjmy; případně diskreční opatření snižující příjmy, která nejsou kompenzována snižováním výdajů; odchýlení má celkový dopad na saldo veřejných financí ve výši nejméně 0,5 % HDP v jediném roce nebo nejméně v průměru 0,25 % HDP ročně ve dvou po sobě následujících letech.Odchýlení od obezřetné fiskální politiky se neposuzuje, pokud dotyčný členský stát výrazně překonal střednědobý rozpočtový cíl s přihlédnutím k existenci nadměrné makroekonomické nerovnováhy a rozpočtové plány předložené ve stabilizačním programu neohrožují dosažení tohoto cíle v průběhu programového období.Odchýlení se rovněž nemusí brát v úvahu v případě všeobecného závažného hospodářského útlumu.3. V případě, že výrazné odchýlení od obezřetné fiskální politiky trvá nebo je obzvláště závažné, Rada na základě doporučení Komise dotyčnému členskému státu zašle doporučení, aby učinil nezbytné úpravy. Na návrh Komise Rada toto doporučení zveřejní.“20. Článek 7 se mění takto:a) odstavec 1 se nahrazuje tímto:„1. Každý členský stát, na který se vztahuje výjimka, předkládá Radě a Komisi pravidelně podle článku 121 Smlouvy informace potřebné k mnohostrannému dohledu v podobě konvergenčního programu, který poskytuje základ pro cenovou stabilitu a pro silný a udržitelný růst vedoucí k vytváření pracovních míst.“b) odstavec 2 se mění takto:i) písmeno a) se nahrazuje tímto:„a) střednědobý rozpočtový cíl a cestu k postupnému dosažení tohoto cíle pro saldo veřejných financí v procentuálním vyjádření k HDP, očekávaný vývoj poměru veřejného dluhu, plánovaný vývoj růstu veřejných výdajů, plánovaný vývoj růstu veřejných příjmů při zachování stávající politiky a vyčíslení plánovaných diskrečních opatření na straně příjmů, střednědobé cíle měnové politiky, vztah těchto cílů ke stabilitě cen a směnných kurzů a k dosažení trvalé konvergence;“ii) písmeno c) se nahrazuje tímto:„c) kvantitativní vyhodnocení přijímaných nebo navrhovaných rozpočtových opatření a jiných opatření hospodářské politiky k dosažení cílů programu, obsahující analýzu nákladů a přínosů významných strukturálních reforem přinášejících přímé dlouhodobé úspory nákladů, včetně úspor dosažených zvýšením potenciálního růstu;“c) odstavec 3 se nahrazuje tímto:„3. Informace o vývoji salda veřejných financí a poměru veřejného dluhu, růstu veřejných výdajů, plánovaném vývoji růstu veřejných příjmů při zachování stávající politiky, plánovaných diskrečních opatřeních na straně příjmů a o hlavních hospodářských předpokladech uvedených v odst. 2 písm. a)


text: a b) se předkládají každoročně a zahrnují předcházející rok, běžný rok a nejméně tři následující roky.“21. Článek 8 se nahrazuje tímto:„ Článek 81. Konvergenční programy budou předkládány každoročně v období od 1. do 30. dubna.2. Členské státy své konvergenční programy zveřejní.“22. Článek 9 se nahrazuje tímto:„ Článek 91. Na základě hodnocení Komise a Hospodářského a finančního výboru Rada v rámci mnohostranného dohledu podle článku 121 Smlouvy přezkoumá střednědobé rozpočtové cíle předložené dotčenými členskými státy, posoudí, zda jsou hospodářské předpoklady, na nichž je program založen, věrohodné, zda je cesta k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle vhodná a zda jsou opatření přijímaná nebo navrhovaná pro dodržování této cesty dostatečná k tomu, aby bylo střednědobého rozpočtového cíle dosaženo v průběhu cyklu a aby bylo dosaženo trvalé konvergence.Při hodnocení cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle bere Rada v úvahu, zda je úsilí o rychlejší tempo vyvíjeno v hospodářsky příznivém období, přičemž v hospodářsky nepříznivých obdobích může být vyvíjené úsilí menší. U členských států, které vykazují vysokou míru zadlužení nebo nadměrnou makroekonomickou nerovnováhu, případně obojí, Rada přezkoumá, zda je roční zlepšení cyklicky očištěného rozpočtového salda bez vlivu jednorázových a jiných dočasných opatření vyšší než 0,5 % HDP. U členských států ERM2 Rada přezkoumá, zda dotyčný členský stát dosahuje odpovídajícího ročního zlepšení svého cyklicky očištěného salda, bez vlivu jednorázových a jiných dočasných opatření, o doporučenou hodnotu 0,5 % HDP, které se požaduje pro splnění střednědobého rozpočtového cíle daného státu.Aby bylo zajištěno skutečné dosažení a udržení střednědobého rozpočtového cíle, prověří Rada, že růst veřejných výdajů v kombinaci s účinky opatření přijímaných nebo navrhovaných na straně příjmů odpovídá obezřetné fiskální politice.Fiskální politika se považuje za obezřetnou, a tedy vedoucí k dosažení střednědobého rozpočtového cíle a k jeho udržení po určité časové období, pokud jsou splněny tyto podmínky:a) u členských států, které dosáhly střednědobého rozpočtového cíle, nepřesahuje roční růst výdajů obezřetně plánované střednědobé tempo růstu HDP, pokud ovšem překročení není kompenzováno diskrečními opatřeními na straně příjmů;b) u členských států, které ještě nedosáhly svého střednědobého rozpočtového cíle, nepřesahuje roční růst výdajů tempo pod hranicí obezřetně plánovaného střednědobého tempa růstu HDP, pokud ovšem překročení není kompenzováno diskrečními opatřeními na straně příjmů. Míra, o kterou tempo růstu veřejných výdajů zaostává za obezřetně plánovaným střednědobým tempem růstu HDP, je nastavena takovým způsobem, aby bylo zajištěno postupné dosažení střednědobého rozpočtového cíle;c) diskreční snížení položek veřejných příjmů je kompenzováno buď snížením výdajů, nebo diskrečním zvýšením jiných položek veřejných příjmů, případně obojím.Obezřetně plánovaný střednědobý růst by měl být posuzován na základě projekcí na období deseti let a pravidelně aktualizován.Při definování cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle pro členské státy, které tohoto cíle ještě nedosáhly, a povolením dočasného odklonu od tohoto cíle pro členské státy, které jej již dosáhly, za podmínky, že bude zachována dostatečná rezerva vzhledem k referenční hodnotě schodku a že se během programového období předpokládá návrat stavu rozpočtu na úroveň střednědobého rozpočtového cíle, zohlední Rada provádění významných strukturálních reforem přinášejících přímé dlouhodobé úspory nákladů, včetně úspor dosažených zvyšováním potenciálního růstu, které tedy mají prokazatelný dopad na dlouhodobou udržitelnost veřejných financí.Zvláštní pozornost je


text: věnována reformám důchodového systému zavádějícím vícepilířový systém, který zahrnuje povinný plně fondově financovatelný pilíř. Členské státy, které takové reformy provádějí, se od cesty k postupnému dosažení střednědobého rozpočtového cíle nebo od cíle samotného mohou odchýlit, přičemž by odchylka měla odrážet čisté náklady na reformu veřejně spravovaného pilíře, za podmínky, že tato odchylka bude dočasná a že zůstane zachována dostatečná rezerva vzhledem k referenční hodnotě schodku.Rada dále přezkoumá, zda obsah konvergenčního programu usnadňuje užší koordinaci hospodářských politik a zda jsou hospodářské politiky dotyčného členského státu v souladu s hlavními směry hospodářských politik členských států a Unie. U členských států ERM2 navíc Rada přezkoumá, zda obsah konvergenčního programu zajišťuje bezproblémovou účast v mechanismu směnných kurzů.V obdobích všeobecného závažného hospodářského útlumu může být členským státům povoleno dočasně se odklonit od cesty obezřetné fiskální politiky uvedené ve čtvrtém pododstavci.2. Rada přezkoumá konvergenční program do tří měsíců od předložení. Na doporučení Komise a po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem Rada v případě potřeby vydá k programu stanovisko. Jestliže Rada v souladu s článkem 121 Smlouvy usoudí, že cíle a obsah programu by měly být posíleny se zvláštním zřetelem k obezřetné fiskální politice, vyzve ve svém stanovisku dotyčný členský stát, aby program upravil.“23. Článek 10 se nahrazuje tímto:„ Článek 101. Jako součást mnohostranného dohledu podle čl. 121 odst. 3 Smlouvy sleduje Rada provádění konvergenčních programů na základě informací poskytovaných členskými státy, na něž se vztahuje výjimka, a na základě hodnocení Komise a Hospodářského a finančního výboru, zejména za účelem odhalení současných nebo očekávaných závažných odchýlení stavu rozpočtu od střednědobého rozpočtového cíle nebo od vhodné cesty k postupnému dosažení tohoto cíle způsobených odklonem od obezřetné fiskální politiky.Rada dále sleduje hospodářské politiky členských států, na něž se vztahuje výjimka, s ohledem na cíle konvergenčních programů, aby zajistila, že jejich politiky jsou zaměřeny na stabilitu, a tím na předcházení nevyrovnanostem reálných směnných kurzů a nadměrným výkyvům nominálních směnných kurzů.2. V případě závažného odchýlení od obezřetné fiskální politiky uvedené v čl. 9 odst. 1 čtvrtém pododstavci tohoto nařízení a za účelem zabránění vzniku nadměrného schodku může Komise v souladu s čl. 121 odst. 4 Smlouvy dotyčnému členskému státu zaslat varování.Odchýlení od obezřetné fiskální politiky se považuje za závažné, pokud jsou splněny tyto podmínky: překročení růstu výdajů splňujícího pravidla obezřetné fiskální politiky, které není kompenzováno diskrečními opatřeními zvyšujícími příjmy; případně diskreční opatření snižující příjmy, která nejsou kompenzována snižováním výdajů; odchýlení má celkový dopad na saldo veřejných financí ve výši nejméně 0,5 % HDP v jediném roce nebo nejméně v průměru 0,25 % HDP ročně ve dvou po sobě následujících letech.Odchýlení od obezřetné fiskální politiky se neposuzuje, pokud dotyčný členský stát výrazně překonal střednědobý rozpočtový cíl s přihlédnutím k existenci nadměrné makroekonomické nerovnováhy a rozpočtové plány předložené ve stabilizačním programu neohrožují dosažení tohoto cíle v průběhu programového období.Odchýlení se rovněž nemusí brát v úvahu v případě všeobecného závažného hospodářského útlumu.3. V případě, že výrazné odchýlení od obezřetné fiskální politiky trvá nebo je obzvláště závažné, Rada na základě doporučení Komise dotyčnému členskému státu zašle doporučení, aby učinil nezbytné úpravy. Na návrh Komise


text: Rada toto doporučení zveřejní.“24. Všechny odkazy na „článek 99“ se v celém nařízení nahrazují odkazy na „článek 121“.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda/předsedkyněLEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU1.1. Název návrhu/podnětuNařízení Evropského parlamentu a Rady o posílení dohledu nad stavy rozpočtů a nad hospodářskými politikami a o posílení koordinace hospodářských politik1.2. Dotčené politické oblasti podle členění ABM/ABB[4]Hospodářské a finanční záležitosti1.3. Povaha návrhu/podnětu( Návrh/podnět se týká nové akce( Návrh/podnět se týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[5]( Návrh/podnět se týká prodloužení stávající akce( Návrh/podnět se týká akce přesměrované na jinou akci1.4. Cíle1.4.1. Strategické víceleté cíle Komise sledované návrhem/podnětemPosílit růst , tvorbu pracovních míst a udržitelný rozvoj v EU1.4.2. Specifické cíle a dotčené aktivity ABM/ABBSpecifické cíle : č. 1 a 3.- zajistit účinnou koordinaci politiky a celkový soulad politik při přijímání opatření EU reagujících na hospodářskou krizi v souvislosti s dosahováním cílů strategie Evropa 2020 a udržitelným rozvojem a s cílem zvýšit potenciál růstu členských států a konkurenceschopnost EU;- posílit opatření členských států k dosažení zdravého stavu rozpočtu a veřejných financí, které budou udržitelné a vysoce kvalitní, pokud jde o jejich přispění k růstu.Dotčené aktivity ABM/ABBHospodářská a měnová unie1.4.3. Očekávané výsledky a dopadyUpřesněte účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílovou skupinu obyvatelstva.Komise ve svém sdělení KOM(2010) 367 zdůrazňuje potřebu jasně definovaného politického přístupu EU za účelem i) hospodářského oživení, ii) ozdravení veřejných financí a iii) aktivního přispívání k udržitelnému růstu a zaměstnanosti.Navrhovaná změna nařízení, která představuje nápravnou složku Paktu o stabilitě a růstu, tvoří součást formálních návrhů právních předpisů oznámených ve výše uvedeném sdělení. Cílem změn je posílení koordinace hospodářské politiky, zejména prostřednictvím účinného prosazování hospodářského dohledu nad fiskálními politikami členských států za pomoci vhodných stimulů a sankcí, přičemž se zvýšená pozornost věnuje veřejnému dluhu a udržitelnosti veřejných financí.1.4.4. Ukazatele výsledků a dopadůUpřesněte ukazatele, podle kterých je možno sledovat uskutečňování návrhu/podnětu.Dosahování obecného cíle Komise, kterým je posilování růstu, tvorby pracovních míst a udržitelného rozvoje v EU, se měří pomocí těchto ukazatelů dopadu:- míra souladu rozpočtových výsledků členských států s Paktem o stabilitě a růstu;- potenciální růst/výkon.Dosažení specifického cíle č. 3 uvedeného výše se měří pomocí tohoto ukazatele výsledků: procentní podíl doporučení Komise týkajících se Paktu o stabilitě a růstu, která členské státy provedly (v závislosti na jejich schválení Radou).1.5. Odůvodnění návrhu/podnětu1.5.1. Potřeby, které mají být uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontuLegislativní návrh je součástí opatření oznámených Komisí v jejím sdělení KOM(2010) 367 ze dne 30. června 2010, které vychází z politických směrů schválených Evropskou radou dne 17. června 2010 a rozvíjí politické podněty uvedené ve sdělení Komise KOM(2010) 250 ze dne 12. května 2010.1.5.2. Přidaná hodnota účasti EUKoordinace hospodářských politik členských států tvoří nedílnou součást odpovědnosti EU podle hlavy VIII (Hospodářská a měnová politika) Smlouvy o fungování Evropské unie.1.5.3. Ponaučení z podobných zkušeností v minulostiMinulé zkušenosti ukázaly, že koordinaci hospodářské politiky je třeba posílit, zejména pokud jde