text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 6.3.2019
 COM(2019) 96 final
 2019/0047(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v rámci zasedání smluvních stran Dohody o rybolovu v jižním Indickém oceánu, a o zrušení rozhodnutí 9767/17
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat v rámci zasedání smluvních stran Dohody o rybolovu v jižním Indickém oceánu („dohoda SIOFA“) v období 2019–2023 v souvislosti s plánovaným přijetím opatření pro zachování a řízení.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Dohoda o rybolovu v jižním Indickém oceánu
 Cílem dohody SIOFA je zajistit zřízením zasedání smluvních stran dohody SIOFA dlouhodobé zachování rybolovných zdrojů v oblasti dohody a podporovat udržitelný rozvoj rybolovu. Dohoda vstoupila v platnost dne 21. června 2012.
 Schválením dohody SIOFA v souladu s rozhodnutím Rady 2008/780/ES
 1
 se Unie stala její smluvní stranou.
 2.2.Zasedání smluvních stran dohody SIOFA
 Zasedání smluvních stran dohody SIOFA bylo zřízeno dohodou SIOFA jako subjekt odpovědný za řízení a zachování rybolovných zdrojů v oblasti dohody. Přijímá opatření pro zachování a řízení s cílem dosáhnout co nejlepšího využívání rybolovných zdrojů ve své působnosti.
 Unie má jako člen zasedání smluvních stran dohody SIOFA právo účasti a hlasovací práva. Zasedání smluvních stran dohody SIOFA přijímá rozhodnutí na základě konsensu.
 2.3.Rozhodování zasedání smluvních stran dohody SIOFA
 Zasedání smluvních stran dohody SIOFA je oprávněno přijímat opatření pro zachování a řízení rybolovu ve své působnosti a tato opatření jsou pro strany dohody závazná.
 V souladu s čl. 8 odst. 3 dohody SIOFA společně s odst. 4 pravidla 12 Jednacího řádu SIOFA vstoupí tato opatření 90 dnů ode dne, kdy je smluvním stranám zasedání smluvních stran dohody SIOFA oznámí.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Postoj, který má být jménem Unie zaujat na výročních zasedáních regionálních organizací pro řízení rybolovu, se v současné době stanovuje na základě dvouúrovňového přístupu. Rozhodnutí Rady stanoví hlavní zásady a směry postoje Unie na víceletém základě; postoj je poté pro každé výroční zasedání upravován pracovními dokumenty Komise, které jsou projednány v pracovní skupině Rady.
 Pokud jde o zasedání smluvních stran dohody SIOFA, tento přístup je zakotven v rozhodnutí Rady 9767/17 ze dne 30. května 2017, které stanoví postoj Unie v rámci dohody SIOFA v období 2017–2021. Uvedené rozhodnutí obsahuje obecné zásady a směry, ale zároveň v co největší míře zohledňuje specifika dohody SIOFA. Kromě toho stanoví standardní postup pro každoroční stanovení postoje Unie, jak požadují členské státy.
 Rozhodnutí 9767/17 nestanoví přezkum postoje Unie v rámci dohody SIOFA dříve než před výročním zasedáním v roce 2022. Nicméně naprostá většina rozhodnutí Rady, kterými se stanoví postoj Unie v různých regionálních organizacích pro řízení rybolovu, jichž je Unie členem, má být pro každou danou regionální organizaci pro řízení rybolovu přezkoumána před jejím výročním zasedáním v roce 2019. V zájmu zajištění soudržnosti postojů Unie ve všech regionálních organizacích pro řízení rybolovu a synchronizace načasování postupů revize je vhodné uspíšit revizi postoje Unie v rámci dohody SIOFA v období 2019–2023 a nahradit tak rozhodnutí 9767/17.
 Rozhodnutí 9767/17 zahrnuje zásady a směry nové společné rybářské politiky


text:
(SRP), stanovené podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
 2
 , přičemž rovněž zohledňuje cíle sdělení Komise o vnější dimenzi SRP
 3
 . Kromě toho upravuje postoj Unie podle Lisabonské smlouvy.
 Stávající revize zohledňuje v souvislosti s dopady rybolovných činností sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
 4
 , společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
 5
 a závěry Rady o uvedeném společném sdělení
 6
 .
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Výraz „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán, a nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem EU“
 7
 .
 4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Zasedání smluvních stran dohody SIOFA je orgán zřízený dohodou, konkrétně dohodou SIOFA.
 Akty, které má zasedání smluvních stran přijmout, představují akty s právními účinky. Zamýšlené akty budou závazné podle mezinárodního práva v souladu s článkem 8 dohody SIOFA a mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU včetně:
 ·nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
 8
 ,
 ·nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
 9
 a
 ·nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403 ze dne 12. prosince 2017 o udržitelném řízení vnějšího rybářského loďstva
 10
 .
 Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec dohody SIOFA.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel nebo složka.
 4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká rybolovu. Právním základem, který stanoví zásady, jež se mají v tomto stanovisku odrážet, je nařízení (EU) č. 1380/2013.
 Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 43 odst. 2 SFEU. Navrhované rozhodnutí má nahradit rozhodnutí 9767/17.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 43 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 2019/0047 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v rámci zasedání smluvních stran

type: legislation

jurisdiction: EU


text:
Dohody o rybolovu v jižním Indickém oceánu, a o zrušení rozhodnutí 9767/17
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Rozhodnutím Rady 2008/780/ES ze dne 29. září 2008
 11
 uzavřela Unie Dohodu o rybolovu v jižním Indickém oceánu („dohoda SIOFA“), na jejímž základě bylo zřízeno zasedání smluvních stran dohody SIOFA.
 (2)Zasedání smluvních stran dohody SIOFA odpovídá za řízení a zachování rybolovných zdrojů v oblasti dohody SIOFA. Tato opatření se mohou stát pro Unii závazná.
 (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
 12
 stanoví, že Unie zajistí, aby činnosti v oblasti rybolovu a akvakultury byly dlouhodobě udržitelné z hlediska životního prostředí a byly řízeny způsobem, jenž je v souladu s cíli dosáhnout přínosů v hospodářské a sociální oblasti a v oblasti zaměstnanosti a přispět k dostupnosti dodávek potravin. Rovněž stanoví, že Unie uplatňuje princip předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu a snaží se zajistit, aby byly při využívání živých biologických mořských zdrojů obnoveny a zachovány populace lovených druhů nad úrovně, které mohou přinášet maximální udržitelný výnos. Dále stanoví, že Unie přijímá opatření pro řízení a zachování zdrojů založená na nejlepším dostupném vědeckém poradenství, podporuje rozvoj vědeckých poznatků a poradenství, postupně odstraňuje výměty a podporuje postupy při rybolovu, které přispívají k selektivnějšímu rybolovu, k zamezení nežádoucím úlovkům a jejich snižování v co největší možné míře a k rybolovu s nízkým dopadem na mořský ekosystém a rybolovné zdroje. Nařízení (EU) č. 1380/2013 konkrétně stanoví, že tyto cíle a zásady má Unie uplatňovat při provádění svých vnějších vztahů v oblasti rybolovu.
 (4)Jak je uvedeno ve společném sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
 13
 a v závěrech Rady o uvedeném společném sdělení
 14
 , hlavním prvkem činnosti EU v těchto fórech je podpora opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti regionálních organizací pro řízení rybolovu a v příslušných případech zlepšení jejich správy.
 (5)Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
 15
 odkazuje na konkrétní opatření ke snížení znečištění plasty a znečištění moří, jakož i na snížení ztrát rybolovných zařízení nebo jejich ponechání v moři.
 (6)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci zasedání smluvních stran dohody SIOFA v období 2019–2023, neboť ochranná a donucovací opatření přijatá výročním zasedáním smluvních stran budou pro Unii závazná a budou schopna rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně nařízení Rady (ES) č. 1005/2008
 16
 , nařízení Rady (ES) č. 1224/2009
 17
 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403
 18
 .
 (7)Rozhodnutí Rady 9767/17
 19
 nestanoví přezkum postoje Unie v rámci zasedání smluvních stran dohody SIOFA dříve než před výročním zasedáním v roce 2022. Nicméně naprostá většina rozhodnutí Rady, kterými se stanoví postoj Unie v různých regionálních organizacích pro řízení rybolovu, jichž je Unie smluvní stranou, má být


text:
pro každou danou regionální organizaci pro řízení rybolovu přezkoumána před jejím výročním zasedáním v roce 2019. V zájmu větší soudržnosti postojů Unie ve všech regionálních organizacích pro řízení rybolovu a zefektivnění procesu revize je vhodné uspíšit revizi rozhodnutí Rady 9767/17, zrušit uvedené rozhodnutí a nahradit je novým rozhodnutím na období 2019–2023.
 (8)S ohledem na vyvíjející se povahu rybolovných zdrojů v oblasti dohody SIOFA a skutečnost, že v postoji Unie musí být v důsledku toho zohledněny nové okolnosti, včetně nových vědeckých a jiných relevantních údajů předložených před nebo během zasedání smluvních stran dohody SIOFA, by měly být v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvené v čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii (SEU) stanoveny postupy pro každoroční stanovení postoje Unie v období 2019–2023,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci zasedání smluvních stran Dohody o rybolovu v jižním Indickém oceánu („dohoda SIOFA“), je uveden v příloze I.
 Článek 2
 Každoroční stanovení postoje Unie, který má být zaujat v rámci zasedání smluvních stran dohody SIOFA, se provádí v souladu s přílohou II.
 Článek 3
 Postoj Unie stanovený v příloze I posoudí a případně přezkoumá Rada na návrh Komise nejpozději pro výroční zasedání smluvních stran dohody SIOFA v roce 2024.
 Článek 4
 Rozhodnutí 9767/17 ze dne 30. května 2017 se zrušuje.
 Článek 5
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Rozhodnutí Rady 2008/780/ES ze dne 29. září 2008 o uzavření Dohody o rybolovu v jižním Indickém oceánu jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 268, 9.10.2008, s. 27).
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).
 (3)
 COM(2011) 424, 13.7.2011.
 (4)
 COM(2018) 28 final, 16.1.2018.
 (5)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (6)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.
 (7)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (8)
 Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1.
 (9)
 Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1.
 (10)
 Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 81.
 (11)
 Úř. věst. L 268, 9.10.2008, s. 27.
 (12)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).
 (13)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (14)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.
 (15)
 COM(2018) 28 final, 16.1.2018.
 (16)
 Nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1).
 (17)
 Nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze


text:
dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Unie k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1).
 (18)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403 ze dne 12. prosince 2017 o udržitelném řízení vnějšího rybářského loďstva a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1006/2008 (Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 81).
 (19)
 Rozhodnutí Rady ze dne 30. května 2017 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat na zasedání smluvních stran Dohody o rybolovu v jižním Indickém oceánu (SIOFA), a o zrušení rozhodnutí Rady ze dne 25. října 2012 o postoji Unie, který má být zaujat v rámci Dohody o rybolovu v jižním Indickém oceánu (SIOFA).
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 6.3.2019
 COM(2019) 96 final
 PŘÍLOHY
 návrhu rozhodnutí Rady
 o postoji, který má být jménem Evropské unie zaujat v rámci zasedání smluvních stran Dohody o rybolovu v jižním Indickém oceánu, a o zrušení rozhodnutí 9767/17
 PŘÍLOHA I
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci zasedání smluvních stran Dohody o rybolovu v jižním Indickém oceánu („dohoda SIOFA“)
 1.ZÁSADY
 Unie v rámci dohody SIOFA:
 a) jedná v souladu s cíli a zásadami, které Unie sleduje v rámci společné rybářské politiky (SRP), a to zejména uplatňováním principu předběžné opatrnosti a cílů souvisejících s maximálním udržitelným výnosem stanovených v čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013, s cílem podpořit zavádění ekosystémového přístupu k řízení rybolovu, zamezit nežádoucím úlovkům a co možná nejvýrazněji je snížit, postupně eliminovat výměty a v co možná nejvyšší míře snížit dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy a jejich stanoviště, a dále pak podporou hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného odvětví rybolovu v Unii, s cílem zajistit odpovídající životní úroveň osobám, které jsou závislé na rybolovných činnostech, a zároveň zohlednit zájmy spotřebitelů;
 b) usiluje o odpovídající zapojení zúčastněných stran do přípravné fáze opatření dohody SIOFA a zajistí, aby opatření přijatá v rámci zasedání smluvních stran dohody SIOFA byla v souladu s dohodou SIOFA;
 c) zajistí, aby opatření přijatá v rámci zasedání smluvních stran dohody SIOFA byla v souladu s mezinárodním právem, a zejména s ustanoveními Úmluvy OSN o mořském právu z roku 1982, Dohody OSN týkající se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995, Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři z roku 1993, jakož i dohody Organizace pro výživu a zemědělství o opatřeních přístavních států z roku 2009;
 d) podporuje postoje, které jsou v souladu s osvědčenými postupy regionálních organizací pro řízení rybolovu (RFMO) v téže oblasti;
 e) usiluje o soudržnost a soulad s politikami, které Unie provádí jako součást dvoustranných vztahů s třetími zeměmi v oblasti rybolovu, a zajišťuje soudržnost s


text:
ostatními politikami, zejména v oblasti vnějších vztahů, zaměstnanosti, životního prostředí, obchodu, rozvoje, výzkumu a inovací;
 f)zajistí, aby byly dodržovány mezinárodní závazky Unie;
 g) řídí se závěry Rady ze dne 19. března 2012 týkajícími se sdělení Komise o vnější dimenzi společné rybářské politiky
 1
 ;
 h) usiluje o vytvoření rovných podmínek pro loďstvo Unie v rámci oblasti dohody SIOFA na základě stejných zásad a standardů, jako jsou ty, jež jsou platné podle práva Unie, a o podporu jednotného uplatňování těchto zásad a standardů;
 i) jedná v souladu se společným sdělením vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
 2
 a se závěry Rady o uvedeném společném sdělení
 3
 a podporuje opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti zasedání smluvních stran dohody SIOFA, případně i na zlepšení jeho správy a výkonnosti (zejména pokud jde o vědu, soulad, transparentnost a rozhodování), čímž přispívá k udržitelné správě oceánů ve všech jejích dimenzích;
 j) podporuje koordinaci mezi regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a regionálními úmluvami pro mořské prostředí, případně i spolupráci se světovými organizacemi v rámci jejich oblasti působnosti;
 k)podporuje mechanismy spolupráce v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu jiných populací než tuňáka podobné procesu zahájenému v Kóbe pro regionální organizace pro řízení rybolovu tuňáka.
 2.SMĚRY
 Tam, kde je to vhodné, usiluje Unie o to, aby byla v rámci dohody SIOFA přijata následující opatření:
 a) opatření pro zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti dohody SIOFA založená na nejlepších dostupných vědeckých doporučeních, včetně ročních celkových přípustných odlovů a kvót, regulace intenzity nebo kapacity odlovu živých biologických mořských zdrojů, na něž se vztahuje dohoda SIOFA, která umožní nejpozději do roku 2020 dosáhnout míry využití umožňující maximální udržitelný výnos nebo tuto míru udržet. V případě potřeby je nutno zvážit zvláštní opatření pro populace, které jsou nadměrně loveny, tak aby intenzita rybolovu odpovídala dostupným rybolovným právům;
 b) opatření pro předcházení, potírání a odstranění nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností v oblasti dohody SIOFA, včetně vytvoření seznamu plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov;
 c) opatření pro sledování, kontrolu a dozor v oblasti dohody SIOFA, aby byla zajištěna účinnost kontrol a dodržování opatření přijatých v rámci zasedání smluvních stran dohody SIOFA;
 d) opatření k minimalizaci negativního dopadu rybolovných činností na biologickou rozmanitost moří, mořské ekosystémy a jejich stanoviště, včetně opatření ke snížení znečištění moří, předcházení vypouštění plastů do moří a snížení dopadu přítomnosti plastů v mořích na biologickou rozmanitost moří a mořské ekosystémy, opatření na ochranu citlivých mořských ekosystémů v oblasti dohody SIOFA v souladu s dohodou SIOFA a mezinárodními pokyny Organizace OSN pro výživu a zemědělství (FAO) pro řízení lovu hlubinných druhů na volném moři, opatření k předcházení nežádoucím úlovkům a co největšímu snížení nežádoucích úlovků, zejména zranitelných mořských druhů, a opatření k postupnému odstranění výmětů;
 e)opatření ke snížení dopadu opuštěných, ztracených či jinak odhozených lovných zařízení v oceánu a usnadnění identifikace a zpětného získávání těchto zařízení;
 f) opatření mající za cíl zákaz rybolovu prováděného výhradně za účelem odběru žraločích ploutví a opatření požadující, aby všichni


text:
žraloci byli vykládáni se všemi ploutvemi přirozeně připojenými k tělu;
 g)tam, kde je to vhodné, přístupy společné s ostatními regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, zejména s těmi, které jsou zapojeny do řízení rybolovu ve stejné oblasti;
 h) doporučení, která podporují provedení úmluvy Mezinárodní organizace práce o práci v odvětví rybolovu (tam, kde je to vhodné, a v rozsahu povoleném příslušnými ustavujícími dokumenty);
 i) dodatečná technická opatření založená na doporučeních podpůrných orgánů a pracovních skupin zasedání smluvních stran dohody SIOFA.
 PŘÍLOHA II
 Každoroční stanovení postoje Unie, který má být zaujat
 v rámci zasedání smluvních stran Dohody o rybolovu v jižním Indickém oceánu
 Před každým zasedáním smluvních stran dohody SIOFA, na kterém má tento orgán přijmout rozhodnutí, která mají pro Unii právní účinky, je třeba podniknout nezbytné kroky, aby postoj, který má být jménem Unie vyjádřen, zohledňoval nejnovější vědecké a jiné relevantní údaje předložené Komisi v souladu se zásadami a směry stanovenými v příloze I.
 Za tímto účelem na základě uvedených údajů předá Komise Radě nebo jejím přípravným orgánům s dostatečným předstihem před každým zasedáním smluvních stran dohody SIOFA písemný dokument obsahující podrobnosti o navrhovaném stanovení postoje Unie, aby se podrobnosti o postoji, jenž má být jménem Unie vyjádřen, projednaly a schválily.
 Nelze-li v průběhu zasedání smluvních stran dohody SIOFA, a to ani přímo na místě, dosáhnout dohody tak, aby bylo možno v postoji Unie zohlednit nové prvky, postoupí se záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům.
 (1)
 7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.
 (2)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (3)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 16.9.2019
 COM(2019) 414 final
 2019/0194(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na třetím zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti, pokud jde o přijetí rozhodnutí o postupném ukončení používání zubního amalgámu a o změně přílohy A této úmluvy
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být zaujat jménem Unie na třetím zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti v souvislosti s plánovaným přijetím rozhodnutí o postupném ukončení používání zubního amalgámu a o změně přílohy A uvedené úmluvy.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Minamatská úmluva o rtuti
 Minamatská úmluva o rtuti (dále jen „úmluva“) je hlavním mezinárodním právním rámcem, jehož cílem je chránit lidské zdraví a životní prostředí před antropogenními emisemi a uvolňováním rtuti a jejích sloučenin do ovzduší, vody a půdy.
 Úmluva pokrývá celý životní cyklus rtuti od primární těžby rtuti po odstraňování odpadů z ní, včetně prozatímního ukládání rtuti, směsí rtuti s jinými látkami, včetně slitin rtuti s obsahem rtuti nejméně 95 % hmotnostních (dále jen „směsi rtuti“) a šesti sloučenin rtuti, chloridu rtuťného, oxidu rtuťnatého, síranu rtuťnatého, dusičnanu rtuťnatého, cinabaritu (rumělky) a sulfidu rtuťnatého, vyjma odpadní rtuti. Úmluva vstoupila v platnost dne 16. srpna 2017. Evropská unie je smluvní stranou úmluvy
 1
 stejně jako většina členských států
 2
 .
 2.2.Konference smluvních stran
 Konference smluvních stran úmluvy vykonává funkce, které jsou jí úmluvou uloženy, a za tím účelem mimo jiné zvažuje a provádí jakákoli další opatření, která mohou být požadována pro dosažení cílů úmluvy, včetně přijetí příslušných pokynů.
 Podle článku 28 úmluvy a podle rozhodnutí MC-1/1 o jednacím řádu přijatého konferencí smluvních stran na jejím prvním zasedání (24.–29. září 2017) má každá smluvní strana jeden hlas. Unie však jakožto organizace regionální hospodářské integrace uplatňuje své právo hlasovat ve věcech spadajících do její působnosti počtem hlasů, který se rovná počtu jejích členských států, jež jsou smluvními stranami této úmluvy. Unie neuplatňuje své hlasovací právo, jestliže některý z jejích členských států uplatní své hlasovací právo, a naopak.
 2.3.Zamýšlený akt konference smluvních stran
 Na základě informací poskytnutých smluvním stranám úmluvy by konference smluvních stran v návaznosti na společný návrh šesti afrických zemí, jež jsou stranami úmluvy (Gabon, Čad, Guinea-Bissau, Botswana, Senegal a Niger), a v souladu s články 26 a 27 úmluvy měla dne 25. listopadu 2019 na svém třetím zasedání přijmout rozhodnutí o postupném ukončení používání zubního amalgámu a o změně přílohy A uvedené úmluvy (dále jen „zamýšlený akt“).
 Část I přílohy A úmluvy obsahuje seznam výrobků s přidanou rtutí (např. některé kompaktní zářivky pro všeobecné osvětlení), jejichž výroba, dovoz a vývoz jsou od roku 2021 v souladu s čl. 4 odst. 1 této úmluvy zakázány.
 Část II přílohy A úmluvy obsahuje seznam devíti opatření týkajících se postupného ukončení používání zubního amalgámu. V souladu s čl. 4 odst. 1 a částí II přílohy A úmluvy musí smluvní strany přijmout alespoň dvě opatření (např. omezit používání zubního amalgámu pouze na jeho kapslovou formu).
 Cílem zamýšleného aktu je postupné ukončení používání zubního amalgámu. Za tím účelem


text:
zamýšlený akt navrhuje regulovat výrobu zubního amalgámu a mezinárodní obchod s ním ve dvou krocích. Nejprve od roku 2022 stanoví postupné ukončení výroby, dovozu a vývozu zubního amalgámu, jestliže je určen pro ošetření mléčných zubů, jakož i zubů dětí mladších 15 let a těhotných či kojících žen. Ve druhém kroku se předpokládá uplatnění tohoto zákazu od roku 2025 na výrobu, dovoz a vývoz zubního amalgámu pro všechna ostatní použití kromě případů, kdy nejsou k dispozici žádné bezrtuťové alternativy. V této souvislosti zamýšlený akt navrhuje zrušit část II přílohy A úmluvy a přidat zubní amalgám na seznam výrobků s přidanou rtutí uvedených v části I přílohy A úmluvy.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Cílem navrhovaného postoje, který má být zaujat jménem Unie, je podpořit na třetím zasedání konference smluvních stran přijetí rozhodnutí, které je v souladu s acquis EU.
 Ustanovení čl. 10 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/852 ze dne 17. května 2017 o rtuti
 3
 (dále jen „nařízení 2017/852“) zakazuje od 1. července 2018 používání zubního amalgámu v EU při ošetření mléčných zubů, jakož i zubů dětí mladších 15 let a těhotných či kojících žen.
 Podle článku 19 nařízení 2017/852 mimo jiné Komise do 30. června 2020 podá Evropskému parlamentu a Radě zprávu o proveditelnosti postupného ukončení používání zubního amalgámu v EU v dlouhodobém výhledu, pokud možno do roku 2030, a to při zohlednění národních plánů členských států týkajících se postupného omezování používání zubního amalgámu uvedených v čl. 10 odst. 3 a při plném respektování odpovědnosti členských států za organizaci zdravotnictví a poskytování zdravotní péče. Z tohoto důvodu Evropská komise v září 2018 zahájila posuzování proveditelnosti tohoto postupného ukončení používání zubního amalgámu v EU do roku 2030. Výsledek studie bude obsahovat technické posouzení, včetně analýzy výše uvedených národních plánů, jež měly všechny členské státy předložit do 1. července 2019. Tato studie bude dokončena v únoru 2020 a bude podkladem pro výše uvedenou zprávu Komise, jež má být předložena do konce června 2020.
 Z tohoto důvodu acquis EU reguluje používání zubního amalgámu, ale v současnosti nebrání jeho výrobě, dovozu a vývozu. V budoucnu lze zvážit možnost, jak omezení použití rozšířit tak, aby zahrnovala zákaz výroby, dovozu a vývozu zubního amalgámu, mimo jiné v závislosti na výsledku přezkumu nařízení 2017/852 podle článku 19.
 EU může tudíž na třetím zasedání konference smluvních stran podpořit pouze přijetí rozhodnutí, jež je v souladu s acquis EU. Postoj Unie je zapotřebí, protože smluvní strany úmluvy budou zamýšlený akt po jeho přijetí povinny provést.
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které má jménem Unie zaujmout orgán zřízený dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“ Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou ... rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté


text:
zákonodárcem Unie“
 4
 .
 4.1.2.Použití na stávající případ
 Konference smluvních stran je orgánem zřízeným úmluvou, konkrétně Minamatskou úmluvou o rtuti.
 Zamýšlený akt, který má konference smluvních stran přijmout, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt má právní účinky, protože smluvní strany úmluvy musí přijmout opatření k zajištění jeho provádění a dodržování.
 Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec úmluvy. Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Má-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek označit jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté na základě čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základě, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel či složka.
 4.2.2.Použití na stávající případ
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká životního prostředí. Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 192 odst. 1 SFEU.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 192 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 2019/0194 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na třetím zasedání konference smluvních stran Minamatské úmluvy o rtuti, pokud jde o přijetí rozhodnutí o postupném ukončení používání zubního amalgámu a o změně přílohy A této úmluvy
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Rozhodnutím Rady (EU) 2017/939
 5
 uzavřela Unie Minamatskou úmluvu o rtuti
 6
 (dále jen „úmluva“), která vstoupila v platnost dne 16. srpna 2017.
 (2)Podle rozhodnutí MC-1/1 o jednacím řádu, který konference smluvních stran této úmluvy přijala na svém prvním zasedání, vynaloží smluvní strany veškeré úsilí, aby se na základě konsensu dohodly na všech podstatných záležitostech.
 (3)Konference smluvních stran této úmluvy má na svém třetím zasedání ve dnech 25. až 29. listopadu 2019 přijmout rozhodnutí (dále jen „navrhované rozhodnutí“) o postupném ukončení používání zubního amalgámu a o změně přílohy A uvedené úmluvy.
 (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie na konferenci smluvních stran úmluvy, neboť toto navrhované rozhodnutí, pokud bude schváleno, bude mít právní účinky, protože smluvní strany úmluvy budou muset přijmout opatření k jejímu provedení na vnitrostátní a/nebo regionální úrovni.
 (5)Navrhované rozhodnutí předpokládá od roku 2022 zákaz výroby, dovozu a vývozu zubního amalgámu, jestliže je určen pro ošetření mléčných zubů a zubů dětí mladších patnácti let a těhotných či kojících žen. Navrhované rozhodnutí předpokládá rozšíření tohoto zákazu od roku 2025 na výrobu, dovoz a vývoz zubního amalgámu pro všechna ostatní použití kromě případů, kdy nejsou k dispozici žádné bezrtuťové alternativy. Navrhované rozhodnutí stanoví změnu přílohy A úmluvy jako prostředku pro provedení těchto zákazů v úmluvě.
 (6)Ustanovení čl. 10 odst. 2 nařízení Evropského


text:
parlamentu a Rady (EU) 2017/852 o rtuti
 7
 zakazuje od 1. července 2018 používání zubního amalgámu v Unii při ošetření mléčných zubů a zubů dětí mladších patnácti let a těhotných či kojících žen; podle článku 19 uvedeného nařízení Komise do 30. června 2020 posoudí proveditelnost postupného ukončení používání zubního amalgámu v Unii v dlouhodobém výhledu, pokud možno do roku 2030, a podá o tom zprávu Evropskému parlamentu a Radě.
 (7)Navrhované rozhodnutí by se v souladu s tím mělo podpořit, pouze pokud jde o prvky týkající se postupného ukončení používání zubního amalgámu při ošetření mléčných zubů a zubů dětí mladších patnácti let a těhotných či kojících žen, a to vzhledem k tomu, že Unie by měla podporovat pouze přijetí rozhodnutí na konferenci smluvních stran úmluvy, jež je v souladu s acquis Unie,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie na třetím zasedání konference smluvních stran uvedené úmluvy, je podpořit přijetí rozhodnutí o postupném ukončení používání zubního amalgámu, jež je v souladu s acquis Unie.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Rozhodnutí Rady (EU) 2017/939 ze dne 11. května 2017 o uzavření Minamatské úmluvy o rtuti jménem Evropské unie (Úř. věst. L 142, 2.6.2017, s. 4).
 (2)
 Dne 20. června 2019 ratifikovalo Minamatskou úmluvu o rtuti dvacet tři členských států, a to Belgie, Bulharsko, Česká republika, Dánsko, Německo, Estonsko, Irsko, Francie, Chorvatsko, Lotyšsko, Litva, Lucembursko, Maďarsko, Malta, Nizozemsko, Rakousko, Portugalsko, Rumunsko, Slovinsko, Slovensko, Finsko, Švédsko a Spojené království.
 (3)
 Úř. věst. L 137, 24.5.2017, s. 1.
 (4)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI: EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (5)
 Rozhodnutí Rady (EU) 2017/939 ze dne 11. května 2017 o uzavření Minamatské úmluvy o rtuti jménem Evropské unie (Úř. věst. L 142, 2.6.2017, s. 4).
 (6)
 Ověřená kopie Minamatské úmluvy o rtuti je k dispozici na adrese:
 https://treaties.un.org/doc/Treaties/2013/10/20131010%2011-16%20AM/CTC-XXVII-17.pdf
 (7)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/852 ze dne 17. května 2017 o rtuti a o zrušení nařízení (ES) č. 1102/2008 (Úř. věst. L 137, 24.5.2017, s. 1).


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52007PC0605
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 17.10.2007KOM(2007) 605 v konečném znění2007/0224 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo ochraně citlivých mořských ekosystémů na volném moři před nepříznivým dopadem užívání lovných zařízení pro rybolov při dně(předložená Komisí) {SEK(2007) 1315}{SEK(2007) 1317}DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHU- Odůvodnění a cíle návrhuNavrhované nařízení Rady provádí doporučení vydané Valným shromážděním Organizace Spojených národů (Rezoluce 61/105 ze dne 8. prosince 2006) o opatřeních na odstranění destruktivních metod rybolovu ohrožujících citlivé mořské ekosystémy na volném moři. Návrh se vztahuje na plavidla EU provádějící rybolovné činnosti na volném moři v oblastech, které nepodléhají regulaci ze strany regionálních organizací pro řízení rybolovu, a proto vyžadují jednostrannou regulaci ze strany státu vlajky.- Obecné souvislostiNěkteré mořské ekosystémy, jako například podmořské hory, hlubinné korály a hydrotermální průduchy jsou ohroženy metodami rybolovu, které mohou narušovat fyzickou celistvost daného stanoviště. Bylo prokázáno, že lovná zařízení pro rybolov při dně, jsou-li umístěna v oblastech, kde se vyskytují tyto ekosystémy, ničí hlubinné korály a mořské houby a s nimi celý ekosystém, který tyto korály a mořské houby hostí a podporují. Tato stanoviště nebyla ještě zcela prozkoumána a popsána. Existuje však množství vědeckých důkazů naznačujících jejich vysokou hodnotu jako ohnisek biologické rozmanitosti.Valné shromáždění OSN projednává problémy, které působí destruktivní metody rybolovu na volném moři, od roku 2004. Uvedený problém se tudíž stal citlivou otázkou mezinárodní správy rybolovu. Zvláštní obavy v tomto smyslu vyvolávají oblasti na volném moři, pro něž nebyla zřízena regionální organizace pro řízení rybolovu regulující rybolov a jeho dopady na životní prostředí. EU se této debaty velmi aktivně účastní a byla nápomocna při vymezení souboru doporučení, u nichž Valné shromáždění nakonec dosáhlo shody.Debata OSN se zaměřila na návrh předložený některými členy OSN uvalit všeobecné moratorium na rybolov pomocí vlečných sítí při dně na volném moři, zatímco jiné země zpočátku zaujaly zdráhavý postoj k jakémukoli kolektivnímu opatření stanovenému na globální úrovni. Evropské unii se podařilo prosadit alternativní návrh založený na přísné regulaci rybolovných činností při dně, který by měl definovat opatření pro zachování a řízení přijatých regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a měl by také stanovit pravidla, která musejí uplatňovat státy vlajky, pokud jde o jejich plavidla provádějící rybolovné činnosti v oblastech na volném moři, které nejsou regulovány regionálními organizacemi pro řízení rybolovu. Tento přístup vychází z požadavku posouzení dopadu na životní prostředí jako podmínky pro povolení rybolovných činností, doplněného bezpečnostními pravidly, zvýšeným úsilím při identifikaci a popisu citlivých mořských ekosystémů na základě vědeckého výzkumu a průzkumů a průběžného přijímání opatření pro jednotlivé oblasti a uzavírání některých oblastí za účelem ochrany těchto ekosystémů.EU má početná vlečná zařízení pro lov při dně v oblastech, kde neexistuje žádná regionální organizace pro řízení rybolovu regulující rybolov při dně, zejména v jihozápadním Atlantiku. EU musí reagovat na výzvy Valného shromáždění OSN přijetím nařízení k rizika, že by rybolovné činnosti mohly zničit citlivé mořské ekosystémy vyskytující se v těchto oblastech.Rezoluce 61/105 vyzvala státy, aby přijaly opatření podobná těm, která jsou uvedena v tomto návrhu, do prosince 2008. Valné shromáždění přezkoumá reakci na své výzvy v roce 2009 a s ohledem


text: na ně pak zformuluje další doporučení.- Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuSpolečenství přijalo opatření na ochranu hlubokomořských ekosystémů ve vodách EU a předložilo za tímto účelem návrhy k projednání v příslušných regionálních organizacích pro řízení rybolovu - Komisi pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NEAFC) a Organizaci pro rybolov v severozápadním Atlantiku (NAFO), Organizaci pro rybolov v jihovýchodním Atlantiku (SEAFO), Komisi pro zachování živých mořských zdrojů v Antarktidě (CCAMLR), Generální komisi pro rybolov ve Středozemním moři (GFCM) - a provedlo takto přijatá opatření do práva Společenství. Tento návrh doplňuje rozsah opatření EU řešením činností probíhajících mimo vody EU a v oblastech nespadajících pod odpovědnost některé regionální organizace pro řízení rybolovu.- Soulad s ostatními politikami a cíli UnieTento návrh propojuje politiku životního prostředí a společnou rybářskou politiku EU stanovením pravidel, jimiž lze nepříznivým účinkům některých metod rybolovu na mořské prostředí zabránit a tyto účinky vyloučit.2. KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů- Konzultace zúčastněných stranMetody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentůZúčastněné strany a zástupci občanské společnosti předkládali své názory po celou dobu dvouletého procesu, kdy byla uvedená otázka projednávána v rámci Organizace spojených národů. Komise zejména zveřejnila svoji zprávu generálnímu tajemníkovi OSN předloženou v dubnu 2006 a pracovní dokument útvarů Komise uvádějící v hlavních rysech zamýšlený postoj EU při konzultacích Valného shromáždění v září 2006. Zúčastněné strany poskytly Komisi názory na oba dokumenty, které byly před předložením a zveřejněním také schváleny členskými státy.Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahuKomise obdržela v podstatě dva soubory protichůdných názorů: na jedné straně ekologické nevládní organizace naléhavě požadovaly od EU, aby podpořila všeobecné moratorium na rybolov při dně pomocí vlečných sítí na volném moři jako jediný prostředek pro účinné zajištění zachování citlivých hlubokomořských ekosystémů. Na druhé straně zástupci odvětví rybářství vyjádřili nesouhlas se všeobecným zákazem.Komise navrhla vyjednávací postoj snažící se o vyvážené řešení, který by též usiloval o dosažení shody názorů na mezinárodní úrovni. Komise sdílela názory ekologických nevládních organizací týkající se závažnosti uvedené hrozby a potřeby rozhodného opatření, ale souhlasila s odvětvím rybolovu, že přísná regulace může být účinnější než zákaz rybolovu na volném moři zejména v případě, kdy by o tomto zákazu nebylo dosaženo shody v Organizaci spojených národů. V tomto případě by neexistovaly záruky rovných podmínek pro všechna plavidla na volném moři, protože některé státy vlajky by moratorium dodržovaly a jiné nikoli. Namísto toho, soubor opatření schválený Valným shromážděním na konsensuálním základě poskytuje jasné vodítko všem státům a regionálním organizacím pro řízení rybolovu, jak regulovat rybolovné činnosti při dně zavedením posouzení možných dopadů na životní prostředí na základě preventivního přístupu s tím, že výsledky tohoto posouzení budou rozhodující pro povolení nebo nepovolení těchto činností. Tato doporučení vytvářejí základnu pro rozhodování nejen na volném moři, ale též v oblastech spadajících do odpovědnosti regionálních organizací pro řízení rybolovu a dokonce i v oblastech v rámci vnitrostátní jurisdikce, a proto by měla mít široký dopad ve prospěch životního prostředí ve všech oblastech.- Sběr a využití výsledků odborných konzultacíDotčená vědecká / odborná odvětvíMořská ekologie, údaje o rybolovu.Použitá metodologiePoužití vědeckých publikací o hlubokomořských ekosystémech


text: – zejména o hlubinných korálech - a vliv rybolovu a ostatních lidských činností na ně. Průběžná práce Mezinárodní rady pro výzkum moře na daném předmětu. Interní studie týkající se činností loďstev v oblastech na volném moři neregulovaných některou regionální organizací pro řízení rybolovu. Výzkumné projekty v rámci šestého rámcového programu (zejména projekt HERMES, včetně technických schůzek ad-hoc s odborníky zapojenými do tohoto projektu).Hlavní konzultované organizace / odborníciPublikace ICES, HERMES, UNEPShrnutí obdržených a použitých stanovisekByla zmíněna existence možných závažných rizik s nezvratnými důsledky. O existenci těchto rizik panuje široká shoda.Ochrana citlivých mořských ekosystémů, jako jsou útesy, hlubinné korály, podmořské hory, hydrotermální průduchy a mořské houby, před dopady činností lovných zařízení pro rybolov při dně vyžaduje omezení nebo vyloučení používání těchto zařízení v oblastech, kde se tyto ekosystémy nacházejí. Dopad se liší v závislosti na typu použitého zařízení, avšak tyto systémy jsou mimořádně citlivé, a měly by proto být chráněny uzavíráním oblastí. Byl však též doporučen další výzkum pro podrobné zdokumentování dopadu rybolovných činností, ačkoli preventivní opatření je třeba přijmout bezodkladně.Prostředky zveřejnění odborných stanovisekPracovní dokument útvarů Komise zveřejněný Komisí v září 2006 uvedl závěry analýzy Komise provedené na základě přijatých stanovisek a názorů.- Posouzení dopadůVarianta 1: žádné zvláštní opatření pro provedení rezoluce 61/105 do práva Společenství, neboť jde o nezávazný akt. Tato varianta však neznamená, že by EU těmto doporučením nevěnovala pozornost. Tato doporučení by umožnila definovat postoj EU v rámci mezinárodní spolupráce v oblasti rybářství. Co se týká plavidel EU působících v oblastech, kde neexistují regionální organizace pro řízení rybolovu, bylo by řešení uvedeného problému ponecháno na odpovědnosti jednotlivých členských států. Tato varianta byla posouzena jako varianta mající negativní dopad na mezinárodní důvěryhodnost EU a její schopnost hrát vedoucí úlohu při zdokonalování správy mezinárodního rybolovu. Znamená též vzdání se odpovědností, které má EU v rámci společné rybářské politiky.Varianta 2: jít nad rámec uvedených doporučení Valného shromáždění a provést zákaz platný jednostranně pro plavidla EU. Tato varianta byla posouzena jako varianta mající významný negativní ekonomický a sociální dopad na loďstvo EU. Dalším závěrem posouzení bylo, že by tato varianta prokázala intenzivní zapojení EU do ochrany citlivých mořských ekosystémů. Účinnost těchto snah by však nebyla zajištěna, pokud by ostatní státy vlajky nadále povolovaly rybolov, a tudíž by bylo obtížné odůvodnit omezení uložená loďstvu EU.Varianta 3: jasné vymezení politiky a přísná regulace provádějící doporučení Valného shromáždění. Tato varianta vyžaduje přijetí zvláštního opatření na provedení uvedené rezoluce na základě přijetí a) politického dokumentu zavazujícího Komisi a EU k jednoznačné strategii na mezinárodních fórech, uvádějícího cíle a zamýšlená opatření a b) nařízení o provedení opatření doporučených Valným shromážděním ohledně plavidel EU působících v oblastech, kde neexistují regionální organizace pro řízení rybolovu, zejména tohoto návrhu. Tato varianta byla posouzena jako varianta, která zviditelní závazek EU směřující k dosažení uvedeného cíle a posílí důvěryhodnost EU a její schopnost hrát vedoucí úlohu na mezinárodní scéně. Bude mít dopad na vnitrostátní orgány odpovědné za provedení těchto pravidel, zejména za provedení předběžného posouzení, ale také umožní nadále pokračovat v rybolovných činnostech za předpokladu, že jsou šetrné k životnímu prostředí. Uvedený systém


text: je tak zaměřen na zajištění ochrany citlivých mořských ekosystémů.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU- Shrnutí navrhovaných opatřeníNávrh podmiňuje rybolovné činnosti pomocí lovných zařízení pro rybolov při dně, které jsou prováděny v oblastech neregulovaných regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, požadavkem povolení k rybolovu v souladu s nařízením (ES) č. 1627/94. Vydání tohoto povolení podléhá podmínce, že členský stát, který je vydává, provede posouzení možných dopadů uvedených činností na citlivé mořské ekosystémy a stanoví, že neexistují žádná rizika významného nepříznivého dopadu. Toto posouzení je založeno na plánech rybolovu předložených provozovateli plavidel a přezkoumání uvedených plánů vydávajícím orgánem z hlediska dostupných vědeckých informací a poznatků o výskytu (nebo jeho pravděpodobnosti) příslušných ekosystémů v plánované oblasti rybolovné činnosti, pro ověření, zda zamýšlené činnosti nezasáhnou citlivé oblasti.Platnost povolení poté podléhá podmínce, že rybolovné činnosti budou probíhat podle plánů rybolovu, budou zajištěny kontrolní prostředky pro sledování dodržování plánů (včetně přísného satelitního sledování plavidel a pozorovatelů na palubě plavidel) a stanoveny právní důsledky nedodržení předpisů (včetně případů spadajících do „závažných porušení předpisů“ v rámci režimu společné rybářské politiky). Návrh dále stanoví povinnost pro plavidla stáhnout se z míst, kde narazí na citlivé ekosystémy a stanoví preventivní limit pro hloubku, v níž mohou být lovná zařízení pro rybolov při dně umístěna (maximálně 1 000 m), pro zajištění chráněné oblasti v určité hloubce ve všech lovištích. Návrh dále stanoví povinnost členských států předkládat zprávy a ustanovení o přezkumu dva roky po vstupu v platnost.- Právní základČlánek 37 Smlouvy o založení Evropského společenství- Zásada subsidiarityTento návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.- Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů:Návrh se opírá o zavedený režim obsažený zejména v nařízení (ES) č. 1627/94, podle něhož jsou členské státy odpovědné za vydávání zvláštních povolení k rybolovu, přičemž zajišťuje jednotné a transparentní používání uvedeného systému v celém Společenství. Nevytváří nový režim vydávání povolení, ale opírá se o povolení jako nástroj pro dodržování požadavků správného provádění rybolovných činností, aby bylo zabráněno ničení citlivých mořských ekosystémů.V současné době není od členských států vyžadováno v rámci SRP, aby používaly předběžné posouzení dopadů na životní prostředí jako podmínky pro povolení individuálních rybolovných činností. Provádění tohoto systému tak, jak jej požaduje Valné shromáždění, bude tudíž znamenat zvýšení pracovní zátěže pro tyto orgány, i když je uvedený typ rybolovu relativně omezen. Návrh však stanoví kritéria pro toto posouzení, zejména využívání vědeckých poznatků, které mají členské státy k dispozici, a nebude běžně vyžadovat zásadní změnu současného systému vydávání povolení. Bude vyžadovat pouze jeho lépe zdokumentovaný postup. To jsou minimální požadavky, které musí uvedený systém provádět, aby účinně reagoval na přístup schválený Valným shromážděním.- Volba nástrojůNavrhované nástroje: nařízení.Jiné nástroje by nebyly přiměřené z tohoto důvodu/z těchto důvodů.Společná rybářská politika je oblastí výlučné pravomoci Společenství. Pravidla přijatá na úrovni Společenství by měla být jednotná a závazná, aby v různých členských státech neexistovaly různé normy. Je proto odůvodněné, aby byla uvedená opatření obsažena v návrhu nařízení.4. ROZPOčTOVÉ DůSLEDKYNÁVRH NEMÁ žÁDNÉ DůSLEDKY PRO ROZPOčET SPOLEčENSTVÍ.5. DALšÍ INFORMACE- Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnostiUvedený návrh obsahuje ustanovení o


text: přezkumu.2007/0224 (CNS)NávrhNAŘÍZENÍ RADYo ochraně citlivých mořských ekosystémů na volném moři před nepříznivým dopadem užívání lovných zařízení pro rybolov při dněRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu[2],vzhledem k těmto důvodům:(1) Společenství je smluvní stranou Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu a Dohody OSN o provedení ustanovení Úmluvy OSN o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací. Tyto mezinárodní nástroje stanoví, že státy mají povinnost spolupracovat na zachování živých zdrojů na volném moři, a to buď přímo nebo prostřednictvím svých subregionálních nebo regionálních organizací nebo ujednání pro řízení rybolovu.(2) Neexistence regionální organizace nebo ujednání pro řízení rybolovu nezprošťuje státy jejich povinnosti v rámci mořského práva přijmout vůči svým státním příslušníkům taková opatření, která mohou být potřebná pro zachování živých zdrojů na volném moři, včetně ochrany citlivých mořských ekosystémů před škodlivými účinky rybolovné činnosti.(3) Článek 2 nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky[3] stanoví, že společná rybářská politika má uplatňovat preventivní přístup a přijmout opatření, aby se v co možná nejvyšší míře snížil dopad rybolovu na mořské ekosystémy. Článek 7 téhož nařízení stanoví, že pokud existují důkazy o vážném ohrožení zachování živých vodních zdrojů nebo mořského ekosystému v důsledku rybolovu, které vyžaduje okamžitý zásah, může Komise na opodstatněnou žádost členského státu nebo z vlastního podnětu rozhodnout o nouzových opatřeních.(4) Společenství se aktivně zapojuje do ochrany mořských ekosystémů, jako jsou útesy, podmořské hory, hlubinné korály, hydrotermální průduchy a mořské dno s výskytem mořských hub. Existuje množství vědeckých informací dokládajících, že celistvost těchto ekosystémů je ohrožena rybolovnou činností využívající lovná zařízení pro rybolov při dně. Společenství již přijalo opatření v rámci Společenství na uzavření oblastí, kde se tyto ekosystémy vyskytují, pro rybolov při dně. Bylo též nápomocno při přijímání podobných opatření na volném moři v oblastech spadajících do pravomoci všech stávajících regionálních organizací pro řízení rybolovu zmocněných regulovat rybolov při dně. Kromě toho aktivně přispělo ke vzniku nových organizací nebo ujednání s cílem dosáhnout globálního pokrytí světových oceánů příslušnými regionálními režimy rybolovu pro zachování a řízení živých mořských zdrojů. Existují však určité oblasti na volném moři, kde je zřízení takového orgánu značně obtížné.(5) V rezoluci 61/105 Valného shromáždění Organizace spojených národů přijaté dne 8. prosince 2006[4] se mezinárodní společenství shodlo na naléhavé potřebě přijmout opatření na ochranu citlivých mořských ekosystémů před ničivými důsledky rybolovných činností při dně prostřednictvím přísné regulace těchto činností regionálními organizacemi nebo ujednáními pro řízení rybolovu nebo státy v případě plavidel plujících pod jejich vlajkou a provádějících rybolovné činnosti v oblastech, kde neexistují tyto organizace nebo ujednání. Valné shromáždění poskytlo pokyny ohledně typu opatření, která by měla být za tímto účelem přijata.(6) Společenství má početné loďstvo provádějící rybolovné činnosti při dně v oblastech, které nejsou regulovány žádnou regionální organizací nebo ujednáním pro řízení rybolovu a u nichž v blízké budoucnosti nelze zřízení takovéto organizace nebo


text: zavedení příslušného ujednání očekávat. Aniž jsou dotčeny průběžné snahy o pokrytí těchto zbývajících nepokrytých prostorů v systému správy mezinárodního rybolovu, musí Společenství plnit své závazky v rámci mořského práva týkající se zachování živých mořských zdrojů v těchto oblastech a musí proto přijmout vhodná opatření týkající se těchto loďstev. Společenství přitom musí postupovat v souladu s pokyny, které uvedlo Valné shromáždění v rezoluci 61/105.(7) Klíčovým prvkem doporučení Valného shromáždění jsou opatření „... na posouzení na základě nejlepších dostupných vědeckých poznatků, zda by jednotlivé rybolovné činnosti při dně měly významný nepříznivý dopad na citlivé mořské ekosystémy a v případě, že by tyto činnosti významný nepříznivý dopad měly, na zajištění toho, aby byly řízeny tak, aby bylo tomuto dopadu zabráněno, nebo aby nebylo povoleno jejich provádění“[5].(8) Provedení tohoto doporučení vyžaduje, aby dotyčná rybářská plavidla byla oprávněna lovit ryby na základě zvláštního povolení k rybolovu vydaného v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1627/94 ze dne 27. června 1994, kterým se stanoví obecná ustanovení týkající zvláštních povolení k rybolovu[6] a nařízením Komise (ES) č. 2943/95 ze dne 20. prosince 1995, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 1627/94[7]. Kromě toho musí vydávání a platnost těchto povolení podléhat zvláštním podmínkám zajišťujícím, že byl řádně posouzen dopad povolených rybolovných činností a že je provádění těchto činností v souladu s tímto posouzením.(9) Provedení doporučení Valného shromáždění vyžaduje též příslušná opatření na zajištění souladu s podmínkami, za nichž se uvedená povolení vydávají. Tato opatření zahrnují přítomnost pozorovatele na palubě a zvláštní ustanovení týkající se provozu systémů satelitního sledování plavidel pro řešení případů technického selhání nebo nefunkčnosti systému, které nejsou uvedeny v nařízení Komise (ES) č. 2244/2003 ze dne 18. prosince 2003, kterým se stanoví pravidla pro systémy satelitního sledování plavidel[8].(10) Práce na zjišťování výskytu citlivých mořských ekosystémů v oblastech neregulovaných regionálními organizacemi pro řízení rybolovu stále probíhá a vědecké poznatky jsou v tomto ohledu stále relativně omezené. Stanovení maximální hloubky pro umístění lovného zařízení pro rybolov při dně poskytuje preventivní hranici ochrany pro hlubinné korály a mořské houby v rámci vodního sloupce. Hloubka 1000 m představuje přiměřenou volbu zajišťující vhodný stupeň ochrany, která je slučitelná s odlovem druhů žijících při dně obvykle v mělčích vodách, jako je štikozubec obecný a oliheň. Toto omezení hloubky je také slučitelné s progresivním vývojem opatření týkajících se příslušných oblastí na úplnou ochranu míst, kde je známo, že se citlivé ekosystémy vyskytují, nebo je pravděpodobné, že se tam budou vyskytovat.(11) Porušení zvláštních podmínek, například podmínek týkajících se omezení hloubky, provozu systémů sledování plavidel a přemístění činnosti v případě, že plavidlo neočekávaně narazí na citlivý mořský ekosystém, může mít za následek nenapravitelnou škodu na těchto ekosystémech a zaslouží si proto, aby bylo začleněno do seznamu vážných porušení obsaženém v nařízení Rady (ES) č. 1447/1999 ze dne 24. června 1999 obsahující výčet typů chování, které vážně porušuje pravidla společné rybářské politiky[9].(12) Společenství stanovilo zvláštní režim řízení týkající se rybolovu hlubinných populací prostřednictvím nařízení (ES) č. 2347/2002, kterým se stanoví zvláštní podmínky přístupu k rybolovu hlubinných populací a s tím spojené požadavky[10]. Je


text: vhodné zajistit, aby se požadavky uvedené v nařízení (ES) č. 2347/2002 vztahovaly také na rybářská plavidla Společenství zaměřená na rybolov hlubinných populací v oblastech, kde neplatí žádná mezinárodní opatření nebo ujednání pro řízení rybolovu.PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Oblast působnosti1. Toto nařízení se vztahuje na rybářská plavidla provozující na volném moři rybolovnou činnost pomocí lovných zařízení pro rybolov při dně.2. Toto nařízení se nevztahuje na rybářská plavidla Společenství, provádějící rybolovné činnosti v oblastech:1. které spadají pod odpovědnost regionálních organizací pro řízení rybolovu nebo ujednání týkající se regulace těchto rybolovných činností;2. v nichž probíhá proces zřizování regionální organizace pro řízení rybolovu, pokud se účastníci tohoto procesu dohodli na prozatímních opatřeních na ochranu citlivých mořských ekosystémů před ničivým dopadem používání lovných zařízení pro rybolov při dně.Článek 2DefinicePro účely tohoto nařízení se:(a) „mořským ekosystémem“ rozumí dynamický komplex společenství rostlin, živočichů a mikroorganismů a jejich neživého prostředí, tvořící dohromady funkční jednotku;(b) „citlivým mořským ekosystémem“ rozumí všechny mořské ekosystémy, jejichž specifická struktura a funkce bude podle nejlepších dostupných vědeckých poznatků a z hlediska zásady prevence pravděpodobně ohrožena účinkem vyvolaným fyzickým kontaktem s lovným zařízením pro rybolov při dně při provádění rybolovných činností; patří sem mimo jiné útesy, podmořské hory, hydrotermální průduchy, hlubinné korály nebo mořské houby vyskytující se na mořském dně;(c) „lovnými zařízeními pro lov při dně“ rozumí vlečné sítě pro lov při dně, drapáky, tenatové sítě na chytání ryb za žábry, dlouhé lovné šňůry pro lov při dně, nádoby pro rybolov a vězenci.Článek 3Zvláštní povolení k rybolovu1. Pro provádění rybolovných činností uvedených v čl. 1 odst. 1 musejí mít rybářská plavidla Společenství zvláštní povolení k rybolovu.2. Zvláštní povolení k rybolovu se vydává v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1627/94[11] a podléhá podmínkám stanoveným v tomto nařízení.Článek 4Podmínky vydání1. Žádosti o zvláštní povolení k rybolovu uvedené v čl. 3 odst. 1 musí být doplněny podrobným plánem rybolovných činností uvádějícím zejména:3. zamýšlenou lokalitu pro provádění uvedených činností,4. cílové druhy,5. hloubku, v níž bude lovné zařízení umístěno, a6. hloubkový profil mořského dna v místě zamýšleného rybolovu2. Příslušné orgány vydají zvláštní povolení k rybolovu poté, co posoudí potenciální dopad zamýšlených rybolovných činností daného plavidla a dojdou k závěru, že tyto činnosti nebudou mít pravděpodobně významný nepříznivý dopad na citlivé mořské ekosystémy.3. Pro účely provedení posouzení uvedeného v odstavci 2 využijí příslušné orgány nejlepší dostupné vědecké poznatky týkající se výskytu citlivých mořských ekosystémů v oblastech, kde dotyčná rybářská plavidla hodlají provádět rybolovné činností. Tyto vědecké informace budou pokud možno zahrnovat vědecké údaje, na jejichž základě lze odhadnout pravděpodobnost výskytu těchto ekosystémů.4. Při provádění posouzení použijí příslušné orgány preventivní kritéria uvedená v odstavci 2. V případě pochyb, zda je nepříznivý dopad významný či nikoli, budou považovat pravděpodobný dopad vyplývající z vědeckých poznatků za významný.5. Pokud by z posouzení vyplynul závěr, že by činnosti prováděné v souladu s předloženým plánem rybolovu mohly mít významný nepříznivý dopad na citlivé mořské ekosystémy, uvedou příslušné orgány podrobně posouzená rizika a umožní žadatelům pozměnit plán rybolovu a těmto rizikům se vyhnout. Pokud nebude plán pozměněn, upustí příslušné orgány od vydání požadovaného zvláštního povolení k rybolovu.Článek 5Podmínky


text: platnosti1. Zvláštní povolení k rybolovu uvedené v čl. 3 odst. 1 zůstane v platnosti po celou dobu provádění plánu rybolovu předloženého podle čl. 4 odst. 1 za předpokladu, že rybolovné činnosti budou po celou tuto dobu odpovídat tomuto plánu.2. V případě, že si okolnosti mimo kontrolu osoby odpovědné za činnosti plavidla vyžádají změnu předložených plánů, bude osoba odpovědná za činnosti plavidla neprodleně informovat příslušné úřady s uvedením zamýšlených úprav původního plánu. Příslušné úřady prozkoumají tyto změny a potvrdí platnost daného povolení pouze tehdy, když nebudou vyžadovat přemístění činností do oblastí, kde se vyskytují nebo pravděpodobně vyskytují citlivé mořské ekosystémy.Článek 6Hloubkový limitPoužití lovných zařízení pro rybolov při dně pod hloubkou 1 000 m se zakazuje.Článek 7Nepředvídaná střetnutí s citlivými mořskými ekosystémy1. V případě, že rybářské plavidlo narazí v průběhu rybolovných činností na citlivý mořský ekosystém, zastaví okamžitě rybolovnou činnost nebo se v dotyčném místě zdrží rybolovu. Svoji činnost znovu zahájí až poté, co se dopraví na jiné místo v minimální vzdálenosti 5 námořních mil od místa, kde na uvedený ekosystém narazilo, v rámci oblasti uvedené v jeho plánu rybolovu podle čl. 4 odst.1.2. Pokud na tomto novém místě uvedeném v odstavci 1 plavidlo opět narazí na citlivý mořský ekosystém, bude se nadále přemísťovat v souladu s pravidly stanovenými ve zmíněném odstavci, dokud nenajde místo, kde se nevyskytují žádné citlivé mořské ekosystémy.3. Rybářské plavidlo bezodkladně ohlásí všechny případy, kdy narazilo na citlivé mořské ekosystémy příslušným orgánům s uvedením přesných informací o povaze, lokalitě, čase a dalších významných okolnostech týkajících se těchto případů.Článek 8Uzavření oblastí1. Na základě nejlepších dostupných vědeckých informací o výskytu nebo pravděpodobnosti výskytu citlivých mořských ekosystémů v daném regionu, kde rybářská plavidla působí, identifikují členské státy oblasti, které se uzavřou rybolovu pomocí lovných zařízení pro rybolov při dně. Členské státy provedou neprodleně tato uzavření oblastí pro svá plavidla a předloží v souladu s článkem 13 zprávu Komisi.2. Aniž je dotčen článek 7 nařízení Rady 2371/2002, Komise přezkoumá tyto informace a případně předloží návrhy na ochranu těchto oblastí Radě pro přijetí opatření na úrovni Společenství. V případě potřeby zváží Komise také přijetí těchto opatření z vlastní iniciativy.Článek 9Systém sledování plavidel1. Aniž je dotčen čl. 11 odst.1 nařízení Komise (ES) č. 2244/2003 bude při technickém selhání nebo nefunkčnosti zařízení pro satelitní zaměřování instalovaného na palubě rybářského plavidla velitel plavidla každé dvě hodiny hlásit svoji zeměpisnou polohu členskému státu vlajky.2. Po návratu z námořní plavby neopustí plavidlo přístav, dokud nebude zařízení pro satelitní zaměřování fungovat ke spokojenosti příslušných orgánů.Článek 10Závažná porušení předpisů1. V důsledku nedodržení plánu rybolovu stanoveného v čl. 4 odst. 1 za jiných okolností, než jsou okolnosti uvedené v čl. 5 odst. 2, pozbude zvláštní povolení k rybolovu vydané dotčenému rybářskému plavidlu platnosti. Veškeré rybolovné činnosti prováděné od doby, kdy se uvedené plavidlo odchýlilo od svých plánů rybolovu, se považují za rybolov bez příslušného povolení v souladu s podmínkami uvedenými v odstavci C, první odrážky v příloze k nařízení (ES) č. 1447/1999.2. Opakované případy nedodržení závazků stanovených v článcích 6, 7 a 9 se považují za závažné porušení společné rybářské politiky


text: podle nařízení Rady (ES) 1447/1999.Článek 11Rybářská plavidla zaměřená na hlubinné populaceRybářská plavidla Společenství uvedená v čl. 1 odst. 1 provádějící odlov hlubinných populací též podléhají požadavkům stanoveným v nařízení (ES) č. 2347/2002 ze dne 16. prosince 2002.Článek 12Pozorovatelé1. Každý členský stát přidělí rybářským plavidlům, pro která byla vydána zvláštní povolení k rybolovu stanovená v čl. 3 odst. 1, vědecké pozorovatele. Pozorovatelé pozorují rybolovné činnosti daného plavidla po celou dobu provádění jeho plánu rybolovu uvedeného v čl. 4 odst.1.2. Vědecký pozorovatel:7. zaznamená nezávisle do lodního deníku informace o odlovu stanovené v článku 6 nařízení (EHS) č. 2847/93[12];8. zaznamená všechny případy změny plánu rybolovu, uvedeného v čl. 5 odst. 2;9. doloží všechny případy, kdy plavidlo nepředvídaně narazí na citlivé mořské ekosystémy podle článku 7, včetně shromažďování informací, které mohou být použitelné z hlediska ochrany daného místa;10. zaznamená hloubky, kde je umístěno lovné zařízení;11. předloží odpovědným orgánům příslušného členského státu do dvaceti dnů po ukončení pozorovacího období zprávu. Kopie této zprávy bude zaslána Komisi během třiceti dnů po obdržení písemné žádosti.3. Vědecký pozorovatel nesmí být:12. v příbuzenském vztahu k veliteli plavidla nebo k jinému důstojníkovi sloužícímu na plavidle, k němuž byl pozorovatel přidělen;13. zaměstnancem velitele plavidla, k němuž byl přidělen;14. zaměstnancem zástupce velitele;15. zaměstnancem společnosti ovládané velitelem nebo jeho zástupcem;16. v příbuzenském vztahu k zástupci velitele.Článek 13Informace1. Členské státy předloží Komisi, za každý kalendářní půlrok, a to do tří měsíců od uplynutí uvedeného kalendářního půlroku, zprávu uvádějící:17. kromě požadavků stanovených v článku v článku 18 nařízení (EHS) č. 2847/93 úlovek rybářských plavidel uvedených v článku 1 na základě údajů zapsaných v lodních denících, včetně kompletních záznamů o dnech rybolovu mimo přístav a zpráv předložených vědeckými pozorovateli, rozepsaných podle čtvrtletí, podle typu rybolovného zařízení a podle biologických druhů;18. informace o dodržování plánů rybolovu a požadavků stanovených v článku 6, 7 a 8 rybářskými plavidly uvedenými v čl. 1 odst. 1 a opatření přijatých k nápravě a uložení pokut v případě jejich nedodržení a závažných porušení uvedených v článku 10;19. informace o provádění článku 8.2. Komise neprodleně předá informace obsažené ve zprávě uvedené v odstavci 1 příslušným vědeckým orgánům.Článek 14Další postupKomise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o provedení tohoto nařízení do 30. června 2010. Tato zpráva bude v případě potřeby doplněna o návrhy na změny tohoto nařízení.Článek 15Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne .Za Radupředseda/předsedkyně[pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] Úř. věst. C , , s. .[2] Úř. věst. C , , s. .[3] Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59.[4] Rezoluce Valného shromáždění 61/105 Udržitelný rybolov, kromě jiného prostřednictvím Dohody OSN z roku 1995 o provedení ustanovení Úmluvy OSN o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populace z roku 1995 a souvisejících nástrojů[5] Rezoluce 61/105, odst. 83 písm. a).[6] Úř. věst. L 171, 6.7.1994, s. 7.[7] Úř. věst. L 308, 21.12.1995, s. 15.[8] Úř. věst. L 333, 20.12.2003, s.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 4.3.2020
 COM(2020) 78 final
 2020/0035(COD)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o Evropském roku železnice (2021)
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Ve svém sdělení ze dne 11. prosince 2019
 1
 představila Komise Zelenou dohodu pro Evropskou unii a její občany. Toto sdělení opětovně formuluje odhodlání Evropské komise řešit problémy související se změnou klimatu a životním prostředím, což je definiční úkol této generace. Jedná se o novou strategii růstu, jejímž cílem je transformovat Unii na spravedlivou a prosperující společnost s moderní a konkurenceschopnou ekonomikou efektivně využívající zdroje, která v roce 2050 nebude produkovat žádné emise skleníkových plynů a hospodářský růst v ní bude oddělen od využívání zdrojů. Zelená dohoda pro Evropu je nedílnou součástí strategie Komise k provádění Agendy OSN pro udržitelný rozvoj 2030 a cílů udržitelného rozvoje
 2
 . Cíl, aby Evropská unie byla do roku 2050 klimaticky neutrální, schválila Evropská rada ve svých závěrech ze dne 12. prosince 2019
 3
 a Evropský parlament v usnesení ze dne 15. ledna 2020
 4
 .
 Zelená dohoda pro Evropu vyzývá zejména k urychlení přechodu k udržitelné a inteligentní mobilitě, neboť doprava představuje čtvrtinu emisí skleníkových plynů v Unii a stále roste. K dosažení klimatické neutrality je nezbytné do roku 2050 emise z dopravy snížit o 90 %. Na tomto snížení se budou muset podílet všechny druhy dopravy. K řešení tohoto problému Komise v rámci Zelené dohody pro Evropu oznámila, že v roce 2020 přijme strategii pro udržitelnou a inteligentní mobilitu, která se bude zabývat veškerými zdroji emisí. Mezi další zvažovaná opatření patří to, že by se ze 75 % vnitrozemského nákladu dnes přepravovaného po silnici měla značná část přesunout na železnici a vnitrozemské vodní cesty.
 Železnice jakožto jeden z nejekologičtějších a energeticky nejúčinnějších druhů dopravy musí při urychlování snižování emisí z dopravy hrát důležitou úlohu. Železnice je do značné míry elektrifikována a emise CO2 jsou mnohem nižší, než když srovnatelná přeprava probíhá po silnici nebo letecky. Jako jediný druh dopravy také od roku 1990 téměř neustále snižuje emise CO2, přestože přepravní výkon stále roste: do roku 2016 vyprodukovala železniční doprava pouze 0,5 % emisí CO2 ze všech druhů dopravy. Kromě toho představuje pouze 2 % celkové spotřeby energie připadající v Unii na dopravu, v roce 2016 na ni přitom ze všech druhů dopravy připadalo 11,2 % nákladu a 6,6 % cestujících
 5
 . Železnice v období 1990–2016
 6
 snížila svou spotřebu energie a stále více využívá obnovitelné zdroje energie.
 Podíl železnice na osobní dopravě v Unii se v letech 2007 až 2016 zvýšil ze 7,0 % na 7,6 %, naopak u nákladní dopravy podíl železnice po vrcholu v roce 2011 (19 %) klesl na 16,65 % v roce 2017
 7
 . Než vznikne opravdu jednotný evropský železniční prostor, bude třeba si poradit s řadou překážek, a to i pokud jde o potřebu co nejvíce omezit hluk. Aby mohla železnice plně realizovat svůj potenciál, bude třeba tyto překážky překonat a zároveň snižovat náklady a uspíšit inovace. Železnici je proto třeba ještě více podpořit, aby


text:
byla pro cestující i podniky atraktivnějším dopravním prostředkem, který splňuje jejich potřeby jak z hlediska každodenní, tak dálkové mobility. Větší podíl železnice na osobní i nákladní dopravě přispěje rovněž ke snížení dopravního přetížení a emisí nebezpečných lidskému zdraví, zejména znečištění ovzduší.
 Smyslem návrhu na vyhlášení roku 2021 „Evropským rokem železnice“ je propagovat železniční dopravu v souladu s cíli stanovenými ve sdělení Komise o Zelené dohodě pro Evropu, a to i pokud jde o udržitelnou a inteligentní mobilitu. Prostřednictvím projektů, diskusí, akcí, výstav a iniciativ v celé Evropě představí Evropský rok železnice lidem, podnikům a úřadům železniční dopravu jako atraktivní dopravní prostředek a udržitelný způsob cestování a přepravy po Evropě, a to s důrazem na svůj unijní a inovativní rozměr. Formou specializovaných akcí a komunikačních kampaní se program bude obracet na občany, kteří nepůsobí v železničním odvětví, a dokáže tak přesvědčit více lidí a podniků, aby začali využívat železnici.
 Rok 2021 je pro železniční politiku Unie důležitý. Bude prvním úplným rokem, v jehož průběhu se budou pravidla dohodnutá v rámci čtvrtého železničního balíčku
 8
 provádět v celé EU, zejména pokud jde o otevření trhu vnitrostátních služeb v přepravě cestujících a snížení nákladů a omezení administrativní zátěže pro železniční podniky působící v celé EU. V řadě členských států se zvyšuje zájem veřejnosti o železnici, mj. i o noční vlakové spoje; o tomto zájmu svědčí také popularita #DiscoverEU
 9
 . Mezinárodní kulturní festival Europalia
 10
 navíc svůj ročník 2021 věnuje vlivu železnice na umění a vyzdvihne výraznou úlohu vlakové dopravy v prosazování sociálních, hospodářských a průmyslových změn. Rok 2021 se pro tuto iniciativu tudíž považuje za velmi vhodný.
 Stejně jako v případě všech dosavadních Evropských roků je cílem především zvýšit povědomí o problémech a příležitostech a zdůraznit úlohu Unie při podpoře sdílených řešení. Cílem Evropského roku železnice je povzbudit a podpořit snahu Unie, členských států, regionálních a místních orgánů a dalších organizací o zvýšení podílu osobní a nákladní dopravy po železnici. Evropský rok by měl železniční dopravu propagovat jako udržitelný, inovativní a bezpečný způsob dopravy, přičemž by měl oslovit širší veřejnost a hlavně mládež. Měl by rovněž zdůraznit evropský a přeshraniční rozměr železniční dopravy, který sbližuje občany, umožňuje jim objevovat Unii v celé její rozmanitosti, podporuje soudržnost a přispívá k integraci vnitřního trhu Unie. Evropský rok by měl také zvýšit přínos železnice pro unijní hospodářství, průmysl a společnost obecně a prosazovat železniční dopravu jako důležitý prvek ve vztazích Unie se třetími zeměmi, zejména na západním Balkáně.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Jak je uvedeno výše, Evropský rok železnice bude propagovat železniční dopravu v souladu s cíli stanovenými ve sdělení Komise o Zelené dohodě pro Evropu, a to i pokud jde o udržitelnou a inteligentní mobilitu. Bude rovněž vycházet ze stávajících iniciativ a politik souvisejících s železniční dopravou, jako je otevření trhu vnitrostátních služeb v přepravě cestujících a snížení nákladů a omezení administrativní zátěže pro železniční podniky působící v celé Unii. Obdobně jako u dalších akcí tohoto typu budou opatření zahrnovat informační a propagační kampaně, akce, projekty a iniciativy na úrovni


text:
Unie, na vnitrostátní, regionální a místní úrovni. Jejich prostřednictvím se budou předávat klíčová sdělení a šířit informace o příkladech osvědčených postupů.
 Evropský rok pobídne orgány členských států a celé odvětví, aby spolupracovaly na propagaci železniční dopravy. Komise se vynasnaží, aby činnosti v rámci Evropského roku odpovídaly potřebám každého členského státu a jeho specifikům. Členské státy se proto žádají, aby jmenovaly národního koordinátora, který bude mít na starost organizaci jejich účasti na Evropském roce železnice. Bude zřízena Evropská řídící skupina, jejímiž členy budou zástupci národních koordinátorů. Komise uspořádá zasedání národních koordinátorů, aby bylo možné koordinovat organizaci Evropského roku a vyměňovat si informace o tom, jak se provádí v jednotlivých členských státech a na úrovni Unie.
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Evropský rok železnice má vazby na další oblasti politiky Unie, jako je regionální rozvoj, konkurenceschopnost průmyslu, udržitelný cestovní ruch, inovace, zaměstnanost, vzdělávání, mládež, kultura a přístupnost pro zdravotně postižené osoby, a týká se i vztahů Unie se sousedními zeměmi. Vyzdvihne evropský, přeshraniční rozměr železniční dopravy jakožto prostředku k přepravě zboží, cestování, objevování a propojení kontinentu způsobem, který je udržitelný a perspektivní i do budoucna. Některé činnosti v rámci Evropského roku by mohly být financovány ze stávajících programů Unie, jako je Horizont Evropa, Nástroj pro propojení Evropy, strukturální a investiční fondy Unie, Kreativní Evropa, Erasmus+, DiscoverEU nebo Evropa pro občany.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Právním základem návrhu je článek 91 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). V článku 91 je stanoveno, že k provedení článku 90 SFEU a s přihlédnutím ke zvláštnostem dopravy stanoví Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem po konzultaci s Hospodářským a sociálním výborem a Výborem regionů veškeré jiné potřebné předpisy. Článek 90 SFEU stanoví, že cíle Smluv jsou sledovány v rámci společné dopravní politiky. Hlavním účelem tohoto návrhu je především přispět k tomu, aby se zvýšil podíl železnice na osobní a nákladní dopravě. Tento cíl tedy spadá do působnosti článku 91 SFEU.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Tento návrh je v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v čl. 5 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii (SEU). Cílů tohoto návrhu nelze dosáhnout v dostatečném rozsahu výhradně prostřednictvím opatření přijatých členskými státy. Je tomu tak proto, že opatření pouze na vnitrostátní úrovni by postrádala evropský rozměr výměny zkušeností a osvědčených postupů mezi členskými státy. Ustanovení čl. 3 odst. 3 SEU zejména stanoví, že Evropská unie vytváří vnitřní trh, usiluje o udržitelný rozvoj Evropy založený mimo jiné na zlepšování kvality životního prostředí, podporuje vědecký a technický pokrok a hospodářskou, sociální a územní soudržnost. Unie sleduje své cíle vhodnými prostředky na základě pravomocí, které jsou jí Smlouvami svěřeny. Opatření na úrovni Unie by navíc byla přínosem i pro opatření členských států, a to prostřednictvím větší viditelnosti, mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací a zvyšování informovanosti a šíření osvědčených postupů v celé Unii v rámci Evropského roku.
 •Proporcionalita
 Tento návrh je v souladu se zásadou proporcionality stanovenou v čl. 5 odst. 4 SEU. Navrhovaný postup je jednoduchý. Opírá se o stávající programy a o soustředění komunikačních činností na témata Evropského


text:
roku. Orgánům, které tento návrh provádějí, neukládá žádná nepřiměřená omezení v oblasti správy. Činnost Unie bude podporovat a doplňovat úsilí členských států a odvětví. Tato činnost v prvé řadě zlepší účinnost vlastních nástrojů Unie. Zadruhé bude působit jako faktor, který podpoří součinnost a spolupráci mezi členskými státy, regionálními a místními orgány, soukromými a veřejnými podniky a občanskou společností obecně. Činnost Unie by se omezila pouze na to, co je nezbytné k řešení zjištěných problémů.
 •Volba nástroje
 K zajištění plného zapojení legislativního orgánu do vyhlášení roku 2021 Evropským rokem železnice je nejvhodnějším nástrojem rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Nepoužije se.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 Možnost vyhlásit rok 2021 „Evropským rokem železnice“ byla projednána 9. prosince 2019 s různými zástupci odvětví železniční dopravy (CER, UNIFE, EIM, ERFA – Allrail), Agentury Evropské unie pro železnice (ERA), Shift2Rail a festivalu Europalia. Všichni zúčastnění vyjádřili této iniciativě rámcovou podporu, zdůraznili roli železniční dopravy ve snaze dosáhnout dekarbonizace a vyzdvihli též přeshraniční rozměr železniční dopravy. Očekává se, že zúčastněné strany v odvětví železniční dopravy, zejména železniční podniky, provozovatelé stanic, výrobci a vnitrostátní orgány, se aktivně zúčastní pořádání akcí organizovaných v rámci Evropského roku na úrovni Unie i na národní a místní úrovni. Konzultace s pořadateli mezinárodního kulturního festivalu Europalia ukázaly velký potenciál pro součinnost s Evropským rokem. Evropský hospodářský a sociální výbor i Výbor regionů nedávno přijaly stanoviska z vlastní iniciativy
 11
 12
 , z nichž je patrné, že členové obou výborů mají zájem o podporu železniční dopravy jakožto udržitelného a inovativního způsobu dopravy.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Nepoužije se
 •Posouzení dopadů
 Posouzení dopadů není nutné, neboť cíle navrhované iniciativy patří mezi cíle stávajících programů Unie. Navrhovaná iniciativa by Komisi nezavazovala k žádným zvláštním opatřením legislativní povahy. Neměla by ani žádný významný sociální, hospodářský nebo environmentální dopad nad rámec stávajících nástrojů.
 •Účelnost právních předpisů a zjednodušení
 Nepoužije se
 •Základní práva
 Nepoužije se
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Finanční příděl na provedení tohoto rozhodnutí v období 2020–2021 se odhaduje na 8 000 000 EUR. K realizaci Evropského roku bude třeba odpovídající financování, které bude určeno v rámci rozpočtových postupů pro roky 2020 a 2021 v souladu s víceletým finančním rámcem na období 2021–2027.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Návrh stanoví povinnost, aby Komise do 31. prosince 2022 podala zprávu o provedení, výsledcích a celkovém hodnocení iniciativ, které budou součástí Evropského roku.
 2020/0035 (COD)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o Evropském roku železnice (2021)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 91 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru
 13
 ,
 s ohledem na stanovisko Výboru regionů
 14
 ,
 v souladu s řádným legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Ve svém sdělení ze dne 11. prosince 2019
 15
 představila Komise Zelenou dohodu pro Evropskou


text:
unii a její občany. Zelená dohoda pro Evropu je novou strategií růstu, jejímž cílem je transformovat Unii na spravedlivou a prosperující společnost s moderní a konkurenceschopnou ekonomikou efektivně využívající zdroje, která v roce 2050 nebude produkovat žádné emise skleníkových plynů a hospodářský růst v ní bude oddělen od využívání zdrojů.
 (2)Evropská rada ve svých závěrech ze dne 12. prosince 2019
 16
 potvrdila cíl, aby Evropská unie do roku 2050 dosáhla klimatické neutrality.
 (3)Evropský parlament ve svém usnesení ze dne 15. ledna 2020
 17
 uvítal sdělení Komise s názvem Zelená dohoda pro Evropu a vyzval, aby se nezbytný přechod ke klimaticky neutrální společnosti uskutečnil nejpozději do roku 2050.
 (4)V souladu s cíli stanovenými ve sdělení Komise o Zelené dohodě pro Evropu je třeba transformovat hospodářství Unie a přehodnotit politiky, zejména v oblasti dopravy a mobility, což znamená urychlit přechod k udržitelné a inteligentní mobilitě. Na dopravu připadá čtvrtina skleníkových plynů produkovaných v Unii a její podíl stále roste. K dosažení klimatické neutrality je nezbytné do roku 2050 emise z dopravy snížit o 90 %. Aby se doprava stala udržitelnou, je třeba upřednostnit uživatele a nabídnout jim cenově dostupnější, dosažitelnější, zdravější a čistší alternativy k dopravním prostředkům, na které byli doposud zvyklí. Podstatou Zelené dohody pro Evropu je urychlit přechod k udržitelné a inteligentní mobilitě, aby se tyto problémy podařilo vyřešit. Zejména by se měla značná část vnitrozemského nákladu, který se dnes ze 75 % přepravuje po silnici, přesunout na železnici a vnitrozemské vodní cesty.
 (5)Aby se klimatické neutrality podařilo do roku 2050 dosáhnout, musí železnice sehrát zásadní úlohu. Jedná se o jeden z nejekologičtějších a energeticky nejúčinnějších druhů dopravy. Železnice je z velké části elektrifikována a emise CO2 jsou mnohem nižší, než když se srovnatelná doprava uskutečňuje po silnici nebo letecky. Zároveň je jediným druhem dopravy, který od roku 1990 soustavně snižuje své emise skleníkových plynů a emise CO2. Železnice kromě toho v období 1990–2016
 18
 snížila svou spotřebu energie a stále více využívá obnovitelné zdroje energie.
 (6)Propojením hlavních dopravních tras Unie s jejími okrajovými regiony a územími přispívá železnice k sociální, hospodářské a územní soudržnosti.
 (7)Podíl železnice na osobní dopravě v Unii se od roku 2007 mírně zvýšil, ale podíl nákladní dopravy klesl. Než vznikne opravdu jednotný evropský železniční prostor, bude třeba si poradit s řadou překážek, a to i pokud jde o potřebu co nejvíce omezit hluk. Aby mohla železnice plně realizovat svůj potenciál, bude třeba tyto překážky překonat a zároveň snižovat náklady a uspíšit inovace. Proto je třeba železniční dopravu cestujícím i podnikům zatraktivnit.
 (8)V zájmu propagace železniční dopravy v souladu s cíli stanovenými ve sdělení Komise o Zelené dohodě pro Evropu, a to i pokud jde o udržitelnou a inteligentní mobilitu, měl by být rok 2021 vyhlášen Evropským rokem železnice. Rok 2021 bude pro železniční politiku Unie důležitý, bude totiž prvním úplným rokem, v jehož průběhu se budou pravidla dohodnutá v rámci čtvrtého železničního balíčku provádět v celé Unii, zejména pokud jde o otevření trhu vnitrostátních služeb v přepravě cestujících a snížení nákladů a omezení administrativní zátěže


text:
pro železniční podniky působící v celé Unii. V řadě členských států se zvyšuje zájem veřejnosti o železnici, mj. i o noční vlakové spoje; o tomto zájmu svědčí také popularita #DiscoverEU. Mezinárodní kulturní festival Europalia navíc svůj ročník 2021 věnuje vlivu železnice na umění a vyzdvihne výraznou úlohu vlakové dopravy v prosazování sociálních, hospodářských a průmyslových změn,
 PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Předmět
 Rok 2021 se vyhlašuje „Evropským rokem železnice“ (dále jen „Evropský rok“).
 Článek 2
 Cíle
 Cílem Evropského roku je povzbudit a podpořit snahu Unie, členských států, regionálních a místních orgánů a dalších organizací o zvýšení podílu železnice na osobní a nákladní dopravě. Evropský rok zejména:
 a)propaguje železniční dopravu jako udržitelný, inovativní a bezpečný způsob dopravy, a to především tak, že zdůrazňuje, že železnice může Unii výrazně pomoci dosáhnout do roku 2050 klimatické neutrality, a tak, že se přitom obrací na širší veřejnost, zejména pak na mladé lidi;
 b)zdůrazňuje evropský a přeshraniční rozměr železniční dopravy, který sbližuje občany, umožňuje jim objevovat Unii v celé její rozmanitosti, podporuje soudržnost a přispívá k integraci vnitřního trhu Unie;
 c)zvyšuje přínos železnice pro hospodářství, průmysl a společnost Unie tím, že zahrnuje zejména aspekty regionálního rozvoje, konkurenceschopnosti průmyslu, udržitelného cestovního ruchu, inovací, zaměstnanosti, vzdělávání, mládeže a kultury a zlepšení přístupnosti pro zdravotně postižené osoby;
 d)přispívá k propagaci železnice jako důležité součásti vztahů Unie se sousedními zeměmi, zejména na západním Balkáně, a to na základě zájmu a potřeb v partnerských zemích a na základě odborných znalostí Unie v oblasti železniční dopravy.
 Článek 3
 Obsah opatření
 1.Opatření, která mají být přijata za účelem dosažení cílů stanovených v článku 2, zahrnují na unijní, národní, regionální i místní úrovni tyto činnosti související se záměry Evropského roku:
 a)iniciativy a akce na podporu diskuse, zvyšování povědomí a snazšího zapojení občanů, podniků a veřejných orgánů s cílem přilákat více cestujících a zboží na železnici jakožto prostředku boje proti změně klimatu, a to prostřednictvím různých kanálů a nástrojů, včetně akcí v členských státech;
 b)informační kampaně, výstavy, inspirační aktivity, vzdělávací a osvětové kampaně s cílem vybídnout cestující, spotřebitele a podniky ke změně chování a podnítit veřejnost, aby se aktivně podílela na dosažení cílů v oblasti udržitelnější dopravy;
 c)sdílení zkušeností a osvědčených postupů vnitrostátních, regionálních a místních orgánů, občanské společnosti, podniků a škol, pokud jde o podporu využívání železnice a prosazení změny v chování na všech úrovních;
 d)studie a inovační činnosti a šíření jejich výsledků na evropské či vnitrostátní úrovni a
 e)podpora projektů a sítí souvisejících s Evropským rokem, mimo jiné prostřednictvím sdělovacích prostředků, sociálních sítí a dalších on-line komunit.
 2.Orgány a subjekty Unie na úrovni Unie a členské státy na vnitrostátní úrovni mohou při podpoře činností uvedených v odstavci 1 odkazovat na Evropský rok a používat jeho vizuální identitu.
 Článek 4
 Koordinace na úrovni členských států
 Za organizaci účasti na Evropském roce na vnitrostátní úrovni odpovídají členské státy. Členské státy za tímto účelem jmenují národní koordinátory. Národní koordinátoři zajišťují koordinaci příslušných činností na vnitrostátní úrovni.
 Článek 5
 Koordinace na úrovni Unie
 1.Komise pravidelně svolává zasedání národních koordinátorů za účelem koordinace řízení Evropského roku. Tato