text: smluvní straně vedou příslušné účty, a uvede, pokud má důkazy, jakých bank by se to mohlo týkat;35. sdělí veškeré informace, jež mohou usnadnit vyřízení žádosti.5. Smluvní strana se nebude dovolávat bankovního tajemství jako důvodu pro odmítnutí veškeré spolupráce týkající se žádosti o vzájemnou právní pomoc podané jinou smluvní stranou.Článek 33 Sledované zásilky1. Ohledně pomoci, na kterou se vztahuje čl. 2 odst. 1 písm. a) a čl. 2 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. a), se příslušný orgán dožádané smluvní strany zavazuje zajistit, že na žádost orgánu dožadující smluvní strany bude možné povolit sledování zásilek na jejím území v rámci vyšetřování trestného činu, pro který je přípustné vydání.2. O sledování zásilek rozhodují v jednotlivých případech příslušné orgány dožádané smluvní strany při dodržení vnitrostátních právních předpisů.3. Sledování zásilek se provádí v souladu s procesními postupy podle práva dožádané smluvní strany. Právo jednat, řídit a dohlížet na průběh operací náleží příslušným orgánům této smluvní strany.Článek 34 Odevzdání za účelem konfiskace nebo navrácení1. Na žádost dožadující smluvní strany a aniž jsou dotčena práva třetích osob jednajících v dobré víře může dožádaná smluvní strana odevzdat dožadující smluvní straně všechny předměty, dokumenty, finanční prostředky či jiné cennosti za účelem jejich navrácení právoplatnému vlastníkovi. Dožádaná smluvní strana nemůže odmítnout odevzdání finančních prostředků pouze z toho důvodu, že odpovídají nedoplatku, který je daňové či celní povahy.2. Dožadovaná smluvní strana se může vzdát navrácení předmětů, dokumentů, finančních prostředků či jiných cenností před jejich odevzdáním či po jejich odevzdání dožadující smluvní straně, pokud se tím usnadní navrácení těchto předmětů, dokumentů, finančních prostředků či jiných cenností právoplatnému vlastníkovi. Práva třetích osob, které jednají v dobré víře, zůstávají nedotčena.3. Pokud se dožadovaná smluvní strana vzdá navrácení před odevzdáním předmětů, dokumentů, finančních prostředků či jiných cenností dožadující smluvní straně, dožadovaná strana v souvislosti s těmito články neuplatní právo jistoty nebo jiné právo na postih v rámci daňových a celních právních předpisů. Zřeknutím se tohoto práva podle odstavce 2 není dotčeno právo dožadované smluvní strany vybírat od právoplatného vlastníka daně a cla.Článek 35 Urychlení pomoci1. Orgán dožádané smluvní strany vyřídí žádost o vzájemnou právní pomoc co nejdříve, přičemž se v nejvyšší možné míře řídí procesními a jinými lhůtami stanovenými orgánem dožadující smluvní strany. Tato smluvní strana své stanovené lhůty odůvodní.2. Nemůže-li být žádost vyřízena nebo nemůže-li být vyřízena v celém rozsahu podle požadavků orgánu dožadující smluvní strany, informuje o tom orgán dožádané smluvní strany neprodleně orgán dožadující smluvní strany a sdělí podmínky, za kterých by bylo možné žádost vyřídit. Orgány dožadující a dožádané smluvní strany se mohou následně dohodnout na dalším postupu ohledně této žádosti, přičemž v případě potřeby podřídí takový postup splnění těchto podmínek.Pokud lze předpokládat, že lhůtu stanovenou orgánem dožadující smluvní strany pro vyřízení žádosti nelze dodržet, a pokud důvody uvedené v odst. 1 druhé větě výslovně uvádějí, že by zpoždění podstatně narušilo řízení vedené tímto orgánem, uvede orgán dožádané smluvní strany neprodleně dobu, kterou považuje za nezbytnou pro vyřízení žádosti. Orgán dožadující smluvní strany neprodleně sdělí, zda na žádosti nadále trvá. Orgány dožadující a dožádané


text: smluvní strany se mohou následně dohodnout na dalším postupu ohledně žádosti.Článek 36 Použití informací a důkazních prostředkůInformace a důkazní prostředky předané v rámci pomoci mohou být použity jinak než k účelům řízení, pro které byla pomoc poskytnuta:36. při trestním řízení v dožadující smluvní straně vedeném proti jiným osobám, které se podílely na protiprávním jednání, pro něž byla poskytnuta pomoc za předpokladu, že by vzájemná pomoc byla možná také ve vztahu k těmto jiným osobám. V takovém případě dožadující smluvní strana informuje dožádanou smluvní stranu o takovém použití;37. pokud skutkový stav, na němž je žádost založena, představuje jiné protiprávní jednání, pro které by rovněž měla být poskytnuta pomoc;38. při řízeních o konfiskaci prostředků a výnosů z protiprávního jednání, pro které by měla být poskytnuta pomoc, a při řízeních o škodách způsobených skutečnostmi, pro které byla pomoc poskytnuta.Článek 37 Předávání bez žádosti1. V mezích svého vnitrostátního práva a své pravomoci mohou justiční orgány jedné smluvní strany, pokud jde o protiprávní činnosti, na které se vztahuje tato dohoda, předávat bez žádosti informace a důkazní prostředky justičním orgánům jiné smluvní strany, pokud shledají, že by takové informace nebo důkazní prostředky mohly pomoci přijímající smluvní straně k zahájení nebo vedení vyšetřování či řízení, anebo pokud tyto informace a důkazní prostředky mohou vést uvedený orgán k podání žádosti o vzájemnou právní pomoc.2. Orgán smluvní strany, který předává informace, může v souladu s vnitrostátním právem vázat použití těchto informací orgánem přijímající smluvní strany na splnění podmínek.3. Všechny orgány smluvních stran jsou vázány těmito podmínkami.HLAVA IV ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 38 Smíšený výbor1. Zřizuje se smíšený výbor složený ze zástupců smluvních stran, který je odpovědný za řádné provádění této dohody. Za tímto účelem vydává doporučení a přijímá rozhodnutí v případech, na něž se vztahuje dohoda. Jedná po vzájemné dohodě.2. Smíšený výbor přijímá svůj jednací řád, který obsahuje ustanovení o svolávání schůzí, jmenování předsedy a vymezení jeho funkcí.3. Smíšený výbor se schází podle potřeby, nejméně však jednou ročně. Každá smluvní strana může požádat o svolání schůze.4. Smíšený výbor může rozhodnout o zřízení pracovních nebo expertních skupin, jež mu pomohou plnit jeho úkoly.5. Smíšený výbor může přijímat rozhodnutí o technických úpravách s ohledem na budoucí vývoj v otázkách vzájemné správní pomoci, pokud mají být po schválení členskými státy Evropského společenství začleněny do právních předpisů Evropského společenství nebo do právního aktu Evropské unie. Pokud takové rozhodnutí může být pro smluvní stranu závazné až po splnění jejích ústavních požadavků, vstupuje toto rozhodnutí v platnost první den druhého měsíce po posledním oznámení o splnění těchto ústavních požadavků, pokud smíšený výbor nerozhodne jinak.6. Pokud si některá smluvní strana přeje tuto dohodu pozměnit, podá za tímto účelem návrh smíšenému výboru, který vydá doporučení, zejména ohledně zahájení jednání.Článek 39 Urovnávání sporů1. Každá smluvní strana může předložit smíšenému výboru spor ohledně výkladu nebo provádění této dohody, zejména pokud se domnívá, že jiná smluvní strana opakovaně nevyřizuje žádosti o spolupráci, které jsou jí určeny.2. Smíšený výbor se snaží urovnat spor co nejdříve. Smíšenému výboru budou poskytnuty všechny nezbytné informace, které umožní podrobnější posouzení situace za účelem nalezení uspokojivého řešení. Za

type: legislation

jurisdiction: EU


text: tímto účelem smíšený výbor posoudí veškeré možnosti pro řádné provádění této dohody.Článek 40 Územní působnostTato dohoda se vztahuje na jedné straně na území Lichtenštejnského knížectví a na straně druhé na území, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství za podmínek v ní stanovených.Článek 41 Vstup v platnost1. Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou.2. Bude ratifikována nebo schválena smluvními stranami v souladu s jejich vlastními postupy. Vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce po posledním oznámení ratifikačních listin či listin o schválení.3. Oznámení se zasílají generálnímu tajemníkovi Rady Evropské unie, jenž je depozitářem této dohody.4. Dokud nevstoupila dohoda v platnost, může každá smluvní strana, jakmile přikročí k oznámení uvedenému v odstavci 2, nebo kdykoliv později, prohlásit, že se cítí být vázána touto dohodou ve vztahu ke každé jiné smluvní straně, která učinila stejné prohlášení. Tato prohlášení nabývají účinku devadesát dnů po dni přijetí oznámení.Článek 42 Vypovězení dohodyEvropské společenství nebo Lichtenštejnské knížectví mohou vypovědět tuto dohodu oznámením svého rozhodnutí druhé smluvní straně. Vypovězení nabývá účinku šest měsíců po dni přijetí oznámení o vypovězení.Článek 43 Časová působnostUstanovení této dohody se uplatní na žádosti39. ohledně činností, na něž se vztahuje čl. 2 odst. 1 písm. a) a čl. 2 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. a) týkající se protiprávních činností, které byly spáchány nejméně šest měsíců ode dne podpisu a40. ohledně činností, na něž se vztahuje čl. 2 odst. 1 písm. b) a čl. 2 odst. 1 písm. c) ve spojení s čl. 2 odst. 1 písm. b) týkající se protiprávních činností, které byly spáchány nejméně rok ode dne podpisu.Článek 44 Rozšíření dohody na nové členské státy EU1. Každý stát, který se stane členským státem Evropské unie, se může písemným oznámením ostatním smluvním stranám stát smluvní stranou této dohody.2. Znění dohody v jazyce nového přistupujícího členského státu, vypracované Radou Evropské unie, bude ověřeno na základě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Lichtenštejnským knížectvím. Bude mít autentickou platnost podle článku 45.3. Tato dohoda vstupuje v platnost vůči každému novému přistupujícímu členskému státu Evropské unie devadesát dnů po přijetí jeho listiny o přistoupení, nebo dnem vstupu této dohody v platnost, pokud tato dohoda ke dni uplynutí uvedené devadesátidenní lhůty dosud nevstoupila v platnost.4. Pokud tato dohoda dosud nevstoupila v platnost v době, kdy nově přistupující členský stát oznámí svou listinu o přistoupení, uplatní se na něj čl. 41 odst. 4.Článek 45 Platná zněníTato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, irském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.PodpisySpolečná prohlášení smluvních stran:Společné prohlášení smluvních stran k čl. 17 odst. 2Smluvní strany tímto souhlasí, že se pojmem „prostředek šetření“ v čl. 17 odst. 2 dohody rozumí výslech osob, prohlídka a prohledání prostor a dopravních prostředků, kopírování dokumentů, žádost o poskytnutí informací a zabavení předmětů, dokumentů a cenností.Společné prohlášení smluvních stran k čl. 18 odst. 2Smluvní strany tímto souhlasí, že čl. 18 odst. 2 druhý pododstavec dohody


text: rovněž znamená, že přítomným může být povoleno klást otázky a navrhovat vyšetřovací úkony.Společné prohlášení smluvních stran k článku 24Smluvní strany tímto souhlasí, že orgány dožadující smluvní strany potvrdí, že se jejich žádost týká nároku spadajícího do oblasti působnosti této dohody. Smíšený výbor podle článku 38 přijme pravidla tohoto potvrzování a pomoci při vymáhání.Společné prohlášení smluvních stran k čl. 31 odst. 2Smluvní strany berou na vědomí, že se „daňovým únikem“ podle lichtenštejnského práva rozumí daňový únik ve smyslu článku 75 lichtenštejnského zákona o dani z přidané hodnoty ze dne 16. června 2000.Společné prohlášení smluvních stran k čl. 38 odst. 5Smluvní strany souhlasí s tím, že smluvní strana může smíšenému výboru sdělit příslušné informace o vývoji jejich spolupráce se třetími zeměmi, jež jsou důležité pro další boj proti podvodům a jiným protiprávním činnostem poškozujícím veřejné finanční zájmy, které potom smíšený výbor může posoudit z hlediska zlepšení spolupráce mezi smluvními stranami.Další prohlášení:Prohlášení Lichtenštejnska k čl. 11 odst. 2Nad rámec působnosti této dohody Lichtenštejnské knížectví prohlašuje, že je připravené jednat s členskými státy Evropského společenství, které o to usilují, o souhrnných dvoustranných dohodách o odstranění dvojího zdanění odpovídající standardu OECD o výměně informací ve smyslu článku 26 vzorové úmluvy OECD o daních z příjmu a majetku schválené Výborem OECD pro daňové záležitosti dne 1. června 2004.LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ1. NÁZEV NÁVRHUDohoda o spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Lichtenštejnským knížectvím na straně druhé v boji proti podvodům a jiným protiprávním činnostem poškozujícím jejich finanční zájmy.2. RÁMEC ABM / ABBOblast politiky a související aktivity, kterých se návrh týká:Hlava 24 – Boj proti podvodům aHlava 14 – Daně a cla3. ROZPOČTOVÉ LINIE3.1. Rozpočtové linie (provozní linie a související linie na technickou a administrativní pomoc) (ex - linie B.A) včetně okruhů:3.2. Doba trvání akce a finančního dopadu:Od její ratifikace Evropským společenstvím, všemi členskými státy a Lichtenštejnským knížectvím.3.3. Rozpočtové charakteristiky:Nevztahuje se na tento návrh4. SHRNUTÍ ZDROJŮ4.1. Finanční zdroje4.1.1. Shrnutí položek závazků (PZ) a položek plateb (PP)Nevztahuje se na tento návrh.4.1.2. Slučitelnost s finančním plánem( Návrh je v souladu se stávajícím finančním plánem.( Návrh si vyžádá změnu plánu a úpravu příslušného okruhu finančního výhledu.( Návrh může vyžadovat použití ustanovení interinstitucionální dohody (tj. nástroje pro flexibilitu nebo revizi finančního výhledu).4.1.3. Finanční dopady na příjmy( Návrh nemá žádné finanční dopady na příjmy( Návrh má finanční dopady na příjmy s následujícím účinkem:4.2. Lidské zdroje – pracovníci na plný úvazek (včetně úředníků, dočasných zaměstnanců a externích pracovníků) – viz podrobnosti v bodě 8.2.1.Roční potřeba | Rok n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 a násl. |Celkový objem lidských zdrojů | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 |5. CHARAKTERISTIKY A CÍLE5.1. Potřeba, která má být uspokojena v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontuNeexistuje žádná zvláštní potřeba, která má být uspokojena v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu.5.2. Přidaná hodnota zásahu ze strany Společenství, provázanost návrhu s dalšími finančními nástroji a možná synergiePřidaná hodnota ze strany Společenství spočívá ve vytvoření účinného právního základu pro správní


text: a soudní spolupráci s Lichtenštejnskem v boji proti podvodům ohrožujícím finanční zájmy Společenství, včetně podvodů v oblasti DPH a spotřební daně a praní výnosů z této činnosti.5.3. Cíle, očekávané výsledky a související ukazatele návrhu v kontextu rámce ABMOčekává se především, že se prostřednictvím těsnější spolupráce s Lichtenštejnskem sníží potenciální riziko pro zdroje a výdaje rozpočtu Evropských společenství.Účast Komise ve smíšeném výboru podle článku 38 dohody umožní řádné uplatňování dohody v praxi.5.4. Způsob provádění (orientační)( Centralizované řízení( přímo ze strany Komise( nepřímo na základě pověření pro:( výkonné agentury( subjekty, které Společenství zřídila, uvedené v článku 185 finančního nařízení( vnitrostátní veřejné subjekty / subjekty pověřené veřejnou službou( Sdílené nebo decentralizované řízení( spolu s členskými státy( spolu se třetími zeměmi( Společné řízení s mezinárodními organizacemi (uveďte s kterými)Příslušné poznámky: Hlavní dopad na rozpočet ES mají správní náklady, jejichž zvyšování je způsobeno účastí Komise ve smíšeném výboru podle článku 38 dohody.6. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ6.1. Systém monitorováníMonitorování je dostatečně zajištěno mechanismy pro správní výdaje na zaměstnance a služební cesty související s účastí na výročních zasedáních smíšeného výboru podle článku 38 dohody.6.2. Hodnocení6.2.1. Hodnocení ex-anteVýdaje se omezí na náklady na služební cesty6.2.2. Opatření přijatá po průběžném / následném hodnocení (ex post) (na základě podobných zkušeností z minulosti)Z důvodu omezení výdajů na náklady na služební cesty se s průběžným / následným hodnocením (ex post) nepočítá.6.2.3. Podmínky a četnost budoucího hodnoceníViz bod 6.2.2.7. Opatření proti podvodůmDohoda je opatřením proti podvodům.8. PODROBNOSTI O ZDROJÍCH8.1. Cíle návrhu z hlediska jejich finanční náročnostiNevztahuje se na tento návrh.8.2. Správní výdaje8.2.1. Počet a druh lidských zdrojůPracovní místa | Zaměstnanci využití k řízení akce ze stávajících a/nebo dodatečných zdrojů (počet pracovních míst/plných pracovních úvazků) |Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci (XX 01 01) | A*/AD | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 |B*, C*/AST |Zaměstnanci financovaní podle čl. XX 01 02 |Ostatní zaměstnanci financovaní podle čl. XX 01 04/05 |CELKEM | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 |8.2.2. Popis úkolů, které vyplývají z akceJedno zasedání smíšeného výboru podle článku 38 dohody ročně, v případě potřeby další zasedání.8.2.3. Původ lidských zdrojů (statutární pracovní místa)( Pracovní místa vyčleněná v současnosti na řízení programu, který má být nahrazen nebo prodloužen.( Pracovní místa předběžně vyčleněná v rámci procesu RSP / PNR na rok n( Pracovní místa, o něž je třeba požádat v příštím procesu RSP / PNR( Pracovní místa, jež mají být obsazena převedením stávajících zdrojů v rámci řídícího útvaru (interní přeobsazování)( Pracovní místa požadovaná pro rok n, avšak neplánovaná v procesu RSP / PNR příslušného roku8.2.4. Další administrativní výdaje zahrnuté v referenční částce (XX 01 04/05 – Výdaje na správu a řízení)v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Rozpočtová linie (číslo a okruh) | Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | CELKEM |Další technická a administrativní pomoc |– interní (intra muros) |– externí (extra muros) |Technická a administrativní pomoc


text: celkem |8.2.5. Finanční náklady na lidské zdroje a související náklady nezahrnuté v referenční částcev milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Druh lidských zdrojů | Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci (XX 01 01) | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 | 0,1 |Zaměstnanci financovaní podle čl. XX 01 02 (pomocní pracovníci, přidělení národní odborníci, smluvní zaměstnanci, atd.) (upřesněte rozpočtovou linii) |Náklady na lidské zdroje a související náklady celkem (nezahrnuté do referenční částky) | 0,011 | 0,011 | 0,011 | 0,011 | 0,011 | 0,011 |Výpočet – Úředníci a dočasní zaměstnanci |Nevztahuje se na tento návrh. 117 000 x 0,1 pracovníků |Výpočet – Zaměstnanci financovaní podle článku XX 01 02 |Nevztahuje se na tento návrh. |8.2.6. Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) |Rok n | Rok n+1 | Rok n+2 | Rok n+3 | Rok n+4 | Rok n+5 a násl. | CELKEM |XX 01 02 11 01 – Služební cesty, 010600.010211 – služební cesty. | 0,010 0,010 | 0,010 0,010 | 0,010 0,010 | 0,010 0,010 | 0,010 0,010 | 0,010 0,010 | 0,120 |XX 01 02 11 02 – Konference a zasedání |XX 01 02 11 03 – Výbory 24.010600.010211 – Výbory | 0,005 | 0,005 | 0,005 | 0,005 | 0,005 | 0,005 | 0,030 |XX 01 02 11 04 – Studie a konzultace |XX 01 02 11 05 - Informační systémy |2. Ostatní výdaje na řízení celkem (24.010600.0201) společné operace a společné vyšetřovací týmy | 0,020 | 0,020 | 0,020 | 0,020 | 0,020 | 0,020 | 0,120 |3 Ostatní výdaje administrativního charakteru (upřesněte i s odkazem na rozpočtovou linii) |Administrativní výdaje celkem, kromě nákladů na lidské zdroje a souvisejících nákladů (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | 0,045 | 0,045 | 0,045 | 0,045 | 0,045 | 0,045 | 0,270 |Výpočet – Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky Výbory 1 zasedání ročně se 3 účastníky z úřadu OLAF a 3 účastníky z jiných GŘ. 2 společné operace ročně. |[pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][pic][1] Rozhodnutí Rady 2008/261/ES a 2008/262/ES ze dne 28. února 2008, Úř. věst. L 83, 26.3.2008, s. 3.[2] Dokument Rady č. 12977/06.[3] Úř. věst. L 379, 24.12.2004, s. 84.[4] Úř. věst. C 24, 23.01.1998, s. 2.[5] Úř. věst. L 336, 27.12.1977, s. 15.[6] Úř. věst. L 73, 19.3.1976, s. 18.[7] Úř. věst. L 239, 22.9.2000.[8] Úř. věst. C 197, 12.7.2000, s. 3.[9] Úř. věst. C 326, 21.11.2001, s. 2.[10] Dokument Rady č. 12352/04[11] Úř. věst. L 1, 03.01.1994, s. 171.[12] Úř. věst. L 134, 30.4.2004, s. 114, začleněná do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 68/2006 ze dne 2. června 2006, kterým se mění příloha XVI (Veřejné zakázky) Dohody o EHP, Úř. věst. L 245, 7.9.2006, s. 22.[13] Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15.[14] Úř. věst. L 1, 03.01.1994, s. 171.[15] Úř. věst. L 177, 30.06.2006, s. 1. Směrnice 2006/48/ES je přepracováním směrnice Evropského parlamentu a Rady


text: 2000/12/ES ze dne 20. března 2000 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (Úř. věst.L 126, 26.5.2000, s. 1), jež byla začleněna do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 15/2001 ze dne 28. února 2001, kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP, Úř. věst. L 117, 26.4.2001, s. 13.[16] Úř. věst. C 326, 21.11.2001, s. 1.[17] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[18] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[19] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[20] Den vstupu dohody v platnost zveřejní generální tajemník Rady Evropské unie v Úředním věstníku Evropské unie .[21] Úř. věst. L 379, 24.12.2004, s. 84.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 8.3.2019
 COM(2019) 114 final
 2019/0063(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Rozšířené komise Úmluvy na ochranu tuňáka modroploutvého (CCSBT), a kterým se zrušuje rozhodnutí 10125/14
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na zasedáních Rozšířené komise Úmluvy na ochranu tuňáka modroploutvého („rozšířená komise CCSBT“) v období 2019–2023 v souvislosti s plánovaným přijetím opatření pro zachování a řízení.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Úmluva na ochranu tuňáka modroploutvého
 Cílem Úmluvy na ochranu tuňáka modroploutvého („úmluva CCSBT“) je zajistit zřízením Komise na ochranu tuňáka modroploutvého („komise CCSBT“) zachování a optimální využívání populací tuňáka modroploutvého. Úmluva vstoupila v platnost dne 20. května 1994.
 Schválením úmluvy CCSBT v souladu s rozhodnutím Rady (EU) 2015/2437
 1
 se Unie stala členem rozšířené komise úmluvy CCSBT.
 2.2.Komise na ochranu tuňáka modroploutvého
 Komise CCSBT byla zřízena úmluvou CCSBT jako subjekt odpovědný za řízení a zachování rybolovných zdrojů v oblasti výskytu tuňáka modroploutvého. Vzhledem k tomu, že stranami úmluvy CCSBT mohou být pouze státy, zřídila komise CCSBT rozšířenou komisi CCSBT, jejímiž členy jsou kromě členů komise CCSBT i rybářské subjekty a Unie. Rozšířená komise CCSBT připravuje rozhodnutí, která komise CCSBT následně formálně schvaluje. Opatření komise CCSBT pro zachování, řízení a optimální využívání populací tuňáka modroploutvého mohou být pro Unii závazná.
 Unie má jako člen rozšířené komise CCSBT právo účasti a hlasovací práva. Komise CCSBT přijímá rozhodnutí na základě konsensu.
 2.3.Rozhodování komise CCSBT
 Komise CCSBT je oprávněna přijímat opatření pro zachování a donucovací opatření týkající se rybolovu v její působnosti a tato opatření jsou pro strany dohody závazná.
 V souladu s článkem 8.7 úmluvy CCSBT vstoupí tato opatření v platnost neprodleně po tom, co je komise CCSBT přijme.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Postoj, který má být jménem Unie zaujat na výročních zasedáních regionálních organizací pro řízení rybolovu, se v současné době stanovuje na základě dvouúrovňového přístupu. Rozhodnutí Rady stanoví hlavní zásady a směry postoje Unie na víceletém základě; postoj je poté pro každé výroční zasedání upravován pracovními dokumenty Komise, které jsou projednány v pracovní skupině Rady.
 Pokud jde o komisi CCSBT, tento přístup je zakotven v rozhodnutí Rady 10125/14 ze dne 26. května 2014, které stanoví postoj Unie v rámci komise CCSBT v období 2014–2018. Uvedené rozhodnutí obsahuje obecné zásady a směry, ale zároveň v co největší míře zohledňuje specifika komise CCSBT. Kromě toho stanoví standardní postup pro každoroční stanovení postoje Unie, jak požadují členské státy.
 Rozhodnutí 10125/14 stanoví přezkum postoje Unie před výročním zasedáním v roce 2019. Tento návrh stanoví postoj Unie v rámci komise CCSBT v období 2019–2023, a rozhodnutí 10125/14 tak nahradí.
 Rozhodnutí 10125/14 zahrnuje zásady a směry nové společné rybářské politiky (SRP), stanovené podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
 2
 , přičemž rovněž zohledňuje cíle sdělení Komise o vnější dimenzi SRP
 3
 . Kromě toho upravuje postoj Unie podle Lisabonské smlouvy.
 Stávající revize zohledňuje v souvislosti s dopady rybolovných činností sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu


text:
výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
 4
 , společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
 5
 a závěry Rady o uvedeném společném sdělení
 6
 .
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) zavádí rozhodnutí, kterými se stanoví „postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody“.
 Výraz „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán, a nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem EU“
 7
 .
 4.1.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Komise CCSBT je orgán zřízený dohodou, konkrétně úmluvou CCSBT.
 Akty, které má komise CCSBT přijmout, představují akty s právními účinky. Tyto akty mají být závazné podle mezinárodního práva v souladu s článkem 20 úmluvy CCSBT a mohou rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právních předpisů EU včetně:
 ·nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu
 8
 ,
 ·nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky
 9
 a
 ·nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403 ze dne 12. prosince 2017 o udržitelném řízení vnějšího rybářského loďstva
 10
 .
 Zamýšlené akty nedoplňují ani nepozměňují institucionální rámec úmluvy CCSBT.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je tudíž čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí v první řadě na cíli a obsahu zamýšleného aktu, v jehož souvislosti je postoj jménem Unie zaujat. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel nebo složka.
 4.2.2.Uplatnění v tomto konkrétním případě
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týká rybolovu. Právním základem, který stanoví zásady, jež se mají v tomto stanovisku odrážet, je nařízení (EU) č. 1380/2013.
 Hmotněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 43 odst. 2 SFEU. Rozhodnutí má nahradit rozhodnutí 10125/14, které se vztahuje na období 2014–2018.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by měl být čl. 43 odst. 2 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 2019/0063 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Rozšířené komise Úmluvy na ochranu tuňáka modroploutvého (CCSBT), a kterým se zrušuje rozhodnutí 10125/14
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Rozhodnutím


text:
Rady 2015/2437
 11
 uzavřela Evropská unie Úmluvu na ochranu tuňáka modroploutvého („úmluva CCSBT“), na jejímž základě byla zřízena Komise na ochranu tuňáka modroploutvého („komise CCSBT“).
 (2)Komise CCSBT byla zřízena úmluvou CCSBT jako subjekt odpovědný za řízení a zachování rybolovných zdrojů v oblasti výskytu tuňáka modroploutvého. Vzhledem k tomu, že stranami úmluvy CCSBT mohou být pouze státy, zřídila komise CCSBT rozšířenou komisi CCSBT, jejímiž členy jsou kromě členů komise CCSBT i rybářské subjekty a Unie. Rozšířená komise CCSBT připravuje rozhodnutí v rámci komise CCSBT; komise CCSBT následně tato rozhodnutí formálně schvaluje. Komise CCSBT přijímá opatření pro zachování a řízení s cílem zachovat, řídit a optimálně využívat populace tuňáka modroploutvého. Tato opatření se mohou stát pro Unii závazná.
 (3)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013
 12
 stanoví, že Unie zajistí, aby činnosti v oblasti rybolovu a akvakultury byly dlouhodobě udržitelné z hlediska životního prostředí a byly řízeny způsobem, jenž je v souladu s cíli dosáhnout přínosů v hospodářské a sociální oblasti a v oblasti zaměstnanosti a přispět k dostupnosti dodávek potravin. Rovněž stanoví, že Unie uplatňuje princip předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu a snaží se zajistit, aby byly při využívání živých biologických mořských zdrojů obnoveny a zachovány populace lovených druhů nad úrovně, které mohou přinášet maximální udržitelný výnos. Dále stanoví, že Unie přijímá opatření pro řízení a zachování zdrojů založená na nejlepším dostupném vědeckém poradenství, podporuje rozvoj vědeckých poznatků a poradenství, postupně odstraňuje výměty a podporuje postupy při rybolovu, které přispívají k selektivnějšímu rybolovu, k zamezení nežádoucím úlovkům a jejich snižování v co největší možné míře a k rybolovu s nízkým dopadem na mořský ekosystém a rybolovné zdroje. Nařízení (EU) č. 1380/2013 konkrétně stanoví, že tyto cíle a zásady má Unie uplatňovat při provádění svých vnějších vztahů v oblasti rybolovu.
 (4)Jak je uvedeno ve společném sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
 13
 a v závěrech Rady o uvedeném společném sdělení
 14
 , hlavním prvkem činnosti EU v těchto fórech je podpora opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti regionálních organizací pro řízení rybolovu a v příslušných případech zlepšení jejich správy.
 (5)Sdělení Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství
 15
 odkazuje na konkrétní opatření ke snížení znečištění plasty a znečištění moří, jakož i na snížení ztrát rybolovných zařízení nebo jejich ponechání v moři.
 (6)Je vhodné stanovit postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedáních komise CCSBT v období 2019–2023, neboť ochranná a donucovací opatření komise CCSBT budou pro Unii závazná a budou schopna rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah práva Unie, konkrétně nařízení Rady (ES) č. 1005/2008
 16
 , nařízení Rady (ES) č. 1224/2009
 17
 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403
 18
 .
 (7)V současné době je postoj, který má být zaujat jménem Unie na zasedáních komise CCSBT, stanoven rozhodnutím Rady 10125/14
 19
 . Je vhodné zrušit rozhodnutí 10125/14 a nahradit je novým rozhodnutím na období 2019–2023.
 (8)S ohledem na vyvíjející se povahu


text:
rybolovných zdrojů v oblasti výskytu tuňáka modroploutvého a skutečnost, že v postoji Unie musí být v důsledku toho zohledněny nové okolnosti, včetně nových vědeckých a jiných relevantních údajů předložených před nebo během zasedání komise CCSBT, měly by být v souladu se zásadou loajální spolupráce mezi orgány Unie zakotvené v čl. 13 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii (SEU) stanoveny postupy pro každoroční stanovení postoje Unie v období 2019–2023,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci Rozšířené komise Úmluvy na ochranu tuňáka modroploutvého („rozšířená komise CCSBT“), je uveden v příloze I.
 Článek 2
 Každoroční stanovení postoje, který má Unie zaujmout na zasedáních rozšířené komise CCSBT, se provádí v souladu s přílohou II.
 Článek 3
 Postoj Unie stanovený v příloze I posoudí a případně přezkoumá Rada na návrh Komise nejpozději pro výroční zasedání rozšířené komise CCSBT v roce 2024.
 Článek 4
 Rozhodnutí 10125/14 ze dne 26. května 2014 se zrušuje.
 Článek 5
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 Rozhodnutí Rady (EU) 2015/2437 ze dne 14. prosince 2015 o uzavření jménem Evropské unie Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Komisí na ochranu tuňáka modroploutvého (CCSBT) o členství Unie v Rozšířené komisi Úmluvy na ochranu tuňáka modroploutvého (Úř. věst. L 366, 23.12.2015, s. 27).
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).
 (3)
 COM(2011) 424, 13.7.2011.
 (4)
 COM(2018) 28 final, 16.1.2018.
 (5)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (6)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.
 (7)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Rada, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (8)
 Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1.
 (9)
 Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1.
 (10)
 Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 81.
 (11)
 Rozhodnutí Rady (EU) 2015/2437 ze dne 14. prosince 2015 o uzavření jménem Evropské unie Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Komisí na ochranu tuňáka modroploutvého (CCSBT) o členství Unie v Rozšířené komisi Úmluvy na ochranu tuňáka modroploutvého (Úř. věst. L 366, 23.12.2015, s. 27).
 (12)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).
 (13)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (14)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.
 (15)
 COM(2018) 28 final, 16.1.2018.
 (16)
 Nařízení Rady (ES) č. 1005/2008, kterým se zavádí systém Společenství pro předcházení, potírání a odstranění nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu, mění nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a zrušují nařízení (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (Úř. věst. L 286, 29.10.2008, s. 1).
 (17)
 Nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009


text:
o zavedení kontrolního režimu Unie k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky, o změně nařízení (ES) č. 847/96, (ES) č. 2371/2002, (ES) č. 811/2004, (ES) č. 768/2005, (ES) č. 2115/2005, (ES) č. 2166/2005, (ES) č. 388/2006, (ES) č. 509/2007, (ES) č. 676/2007, (ES) č. 1098/2007, (ES) č. 1300/2008 a (ES) č. 1342/2008 a o zrušení nařízení (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1627/94 a (ES) č. 1966/2006 (Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1).
 (18)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/2403 ze dne 12. prosince 2017 o udržitelném řízení vnějšího rybářského loďstva a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1006/2008 (Úř. věst. L 347, 28.12.2017, s. 81).
 (19)
 Rozhodnutí Rady 10125/14 ze dne 26. května 2014 o postoji, který se má jménem Evropské unie zaujmout v rámci Komise na ochranu tuňáka modroploutvého (CCSBT).
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 8.3.2019
 COM(2019) 114 final
 PŘÍLOHY
 návrhu rozhodnutí Rady
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie v rámci Rozšířené komise Úmluvy na ochranu tuňáka modroploutvého (CCSBT), a kterým se zrušuje rozhodnutí 10125/14
 PŘÍLOHA I
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie v rámci Rozšířené komise Úmluvy na ochranu tuňáka modroploutvého („rozšířená komise CCSBT“)
 1.ZÁSADY
 Unie v rámci rozšířené komise CCSBT:
 a) jedná v souladu s cíli a zásadami, které Unie sleduje v rámci společné rybářské politiky (SRP), a to zejména uplatňováním principu předběžné opatrnosti a cílů souvisejících s maximálním udržitelným výnosem stanovených v čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1380/2013, s cílem podpořit zavádění ekosystémového přístupu k řízení rybolovu, zamezit nežádoucím úlovkům a co možná nejvýrazněji je snížit, postupně eliminovat výměty a v co možná nejvyšší míře snížit dopad rybolovných činností na mořské ekosystémy a jejich stanoviště, a dále pak podporou hospodářsky životaschopného a konkurenceschopného odvětví rybolovu v Unii, s cílem zajistit odpovídající životní úroveň osobám, které jsou závislé na rybolovných činnostech, a zároveň zohlednit zájmy spotřebitelů;
 b) usiluje o odpovídající zapojení zúčastněných stran do přípravné fáze opatření rozšířené komise CCSBT a zajistí, aby opatření přijatá v rámci rozšířené komise CCSBT byla v souladu s úmluvou CCSBT;
 c) zajistí, aby opatření přijatá v rámci rozšířené komise CCSBT byla v souladu s mezinárodním právem, a zejména s ustanoveními Úmluvy OSN o mořském právu z roku 1982, Dohody OSN týkající se zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z roku 1995, Dohody k podpoře dodržování mezinárodních opatření na zachování a řízení rybářskými plavidly na volném moři z roku 1993, jakož i Dohody Organizace pro výživu a zemědělství o opatřeních přístavních států z roku 2009;
 d) podporuje postoje, které jsou v souladu s osvědčenými postupy regionálních organizací pro řízení rybolovu (RFMO) v téže oblasti;
 e) usiluje o soudržnost a soulad s politikami, které Unie provádí jako součást dvoustranných vztahů v oblasti rybolovu s třetími zeměmi, a zajišťuje soudržnost s ostatními politikami, zejména v oblasti vnějších vztahů, zaměstnanosti, životního prostředí, obchodu, rozvoje, výzkumu a inovací;
 f)zajistí, aby byly dodržovány mezinárodní závazky Unie;
 g) řídí se závěry Rady ze dne 19. března 2012 týkajícími se sdělení Komise o vnější dimenzi


text:
společné rybářské politiky
 1
 ;
 h) usiluje o vytvoření rovných podmínek pro loďstvo Unie v oblasti výskytu tuňáka modroploutvého na základě stejných zásad a standardů, jako jsou ty, jež jsou platné podle práva Unie, a o podporu jednotného uplatňování těchto zásad a standardů;
 i) jedná v souladu se společným sdělením vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropské komise Mezinárodní správa oceánů: příspěvek EU k odpovědné správě oceánů
 2
 a se závěry Rady o uvedeném společném sdělení
 3
 a podporuje opatření na povzbuzení a zvýšení účinnosti rozšířené komise CCSBT, případně i na zlepšení její správy a výkonnosti (zejména pokud jde o vědu, soulad, transparentnost a rozhodování), čímž přispívá k udržitelné správě oceánů ve všech jejích dimenzích;
 j) podporuje koordinaci mezi regionálními organizacemi pro řízení rybolovu a regionálními úmluvami pro mořské prostředí, případně i spolupráci se světovými organizacemi v rámci jejich oblastí působnosti;
 k)podporuje koordinaci a spolupráci v otázkách společného zájmu s jinými regionálními organizacemi pro řízení rybolovu tuňáka, zejména prostřednictvím reaktivace procesu zahájeného v Kóbe pro regionální organizace pro řízení rybolovu tuňáka a jeho rozšířením na všechny regionální organizace pro řízení rybolovu.
 2.SMĚRY
 Tam, kde je to vhodné, usiluje Unie o to, aby byla v rámci rozšířené komise CCSBT přijata následující opatření:
 a) opatření pro zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti výskytu tuňáka modroploutvého založená na nejlepších dostupných vědeckých doporučeních, včetně ročních celkových přípustných odlovů a kvót nebo regulace intenzity odlovu živých biologických mořských zdrojů, na něž se vztahuje úmluva CCSBT, která umožní nejpozději do roku 2020 postupně dosáhnout míry využití umožňující maximální udržitelný výnos. Tam, kde je to nutné, zahrnou tato opatření pro zachování a řízení zvláštní opatření pro populace, které jsou nadměrně loveny, tak aby intenzita rybolovu odpovídala dostupným rybolovným právům;
 b) opatření pro předcházení, potírání a odstranění nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností v oblasti výskytu tuňáka modroploutvého, včetně vytvoření seznamu plavidel provádějících nezákonný, nehlášený a neregulovaný rybolov;
 c) opatření pro sledování, kontrolu a dozor v oblasti výskytu tuňáka modroploutvého, aby byla zajištěna účinnost kontrol a dodržování opatření přijatých v rámci rozšířené komise CCSBT;
 d) opatření k minimalizaci negativního dopadu rybolovných činností a akvakultury na biologickou rozmanitost moří, mořské ekosystémy a jejich stanoviště, včetně opatření ke snížení znečištění moří, předcházení vypouštění plastů do moří a snížení dopadu přítomnosti plastů v mořích na biologickou rozmanitost moří a mořské ekosystémy, opatření na ochranu citlivých mořských ekosystémů v oblasti výskytu tuňáka modroploutvého v souladu s rezolucemi Valného shromáždění OSN, opatření k předcházení nežádoucím úlovkům a co největšímu snížení nežádoucích úlovků, zejména zranitelných mořských druhů, a opatření k postupnému odstranění výmětů;
 e)opatření k řízení používání lovných zařízení s uzavíracím mechanismem, zejména s cílem zlepšit sběr údajů, aby bylo možné sledovat a monitorovat používání lovných zařízení a přesně určit jejich množství, snížit jejich dopady na zranitelné populace tuňáků, zmírnit jejich možné dopady na cílové a necílové druhy, jakož i na ekosystém, a omezit hromadění mořského odpadu;
 f)opatření ke snížení dopadu opuštěných, ztracených či jinak odhozených lovných zařízení v oceánu a usnadnění identifikace a zpětného získávání těchto zařízení;
 g)


text:
opatření mající za cíl zákaz rybolovu prováděného výhradně za účelem odběru žraločích ploutví a opatření požadující, aby všichni žraloci byli vykládáni se všemi ploutvemi přirozeně připojenými k tělu;
 h)doporučení, která podporují provedení úmluvy Mezinárodní organizace práce o práci v odvětví rybolovu (tam, kde je to vhodné, a v rozsahu povoleném příslušnými ustavujícími dokumenty);
 i) dodatečná technická opatření založená na doporučeních orgánů a pracovních skupin rozšířené komise CCSBT.
 PŘÍLOHA II
 Každoroční stanovení postoje Unie, který má být zaujat
 na zasedáních Rozšířené komise Úmluvy na ochranu tuňáka modroploutvého
 Před každým zasedáním rozšířené komise CCSBT, na kterém má tento orgán přijmout rozhodnutí, která mají pro Unii právní účinky, je třeba podniknout nezbytné kroky, aby postoj, který má být jménem Unie vyjádřen, zohledňoval nejnovější vědecké a jiné relevantní údaje předložené Komisi v souladu se zásadami a směry stanovenými v příloze I.
 Za tímto účelem na základě uvedených údajů předá Komise Radě nebo jejím přípravným orgánům s dostatečným předstihem před každým zasedáním komise CCSBT písemný dokument obsahující podrobnosti o navrhovaném stanovení postoje Unie, aby se podrobnosti o postoji, jenž má být jménem Unie vyjádřen, projednaly a schválily.
 Nelze-li v průběhu zasedání rozšířené komise CCSBT, a to ani přímo na místě, dosáhnout dohody tak, aby bylo možno v postoji Unie zohlednit nové prvky, postoupí se záležitost Radě nebo jejím přípravným orgánům.
 (1)
 7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.
 (2)
 JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.
 (3)
 7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 16.12.2015
 COM(2015) 648 final
 2015/0295(COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,
 kterým se mění nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jde o výjimky pro obchodníky s komoditami
 (Text s významem pro EHP)
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Důvody a cíle návrhu
 Pojem „obchodník s komoditami“ zahrnuje široké spektrum aktérů na trzích s energií a komoditami: někteří obchodují výhradně s komoditními derivátovými smlouvami a z hlediska funkcí i rizik se podobají investičním podnikům, zatímco jiní provozují obchod s komoditními deriváty pouze jako vedlejší činnost k produkci komodit. Požadavky stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013 („nařízení o kapitálových požadavcích“ nebo „CRR“) a směrnici 2013/36/EU („směrnice o kapitálových požadavcích“ nebo „CRD“) se vztahují jak na úvěrové instituce, tak na investiční podniky. Obezřetnostní systém, který se vztahuje na investiční podniky, je odvozen od systému uloženého úvěrovým institucím a je upraven ve vztahu k funkci, jíž jsou investiční služby, které tyto podniky poskytují.
 Podle čl. 493 odst. 1 a čl. 498 odst. 1 nařízení CRR jsou obchodníci s komoditami („investiční podniky, jejichž hlavní podnikatelskou činností je výhradně poskytování investičních služeb nebo provádění investičních činností ve vztahu k finančním nástrojům stanoveným v oddíle C bodech 5, 6, 7, 9 a 10 přílohy I směrnice 2004/39/ES a na něž se k 31. prosinci 2006 nevztahovala směrnice Rady 93/22/EHS ze dne 10. května 1993 o investičních službách v oblasti cenných papírů“) osvobozeni od požadavků na velké expozice a kapitálových požadavků.
 Platnost obou výjimek skončí dne 31. prosince 2017. Toto „ustanovení o skončení platnosti“ bylo původně obsaženo v nařízení CRR s cílem poskytnout regulačním orgánům čas na to, aby určily obezřetnostní regulaci odpovídající rizikovému profilu obchodníků s komoditami
 1
 . Za tímto účelem ukládají čl. 493 odst. 2 a čl. 498 odst. 2 nařízení CRR Komisi, aby připravila do konce roku 2015 příslušné zprávy. Na základě těchto zpráv může Komise rozhodnout o předložení návrhů na změnu nařízení CRR. Dále je Komise povinna ve stejné lhůtě předložit zprávu o vhodném systému obezřetnostního dohledu nad investičními podniky obecně. I v tomto případě může po zprávě následovat návrh Komise.
 Vzhledem k tomu, že výše uvedené zprávy spolu souvisejí, Komise rozhodla provést jediný přezkum (dále jen „přezkum investičních podniků“) a vypracovat o výše uvedených tématech jedinou zprávu. Tento krok se jevil nezbytným k tomu, aby byla zajištěna příprava soudržného obezřetnostního rámce pro všechny druhy investičních podniků. Na přezkumu investičních podniků se již pracuje: Komise v této záležitosti požádala Evropský orgán pro bankovnictví (EBA) a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) o technické poradenství. Očekává se, že příslušná doporučení budou poskytnuta do konce září 2015. Komise tato doporučení využije při vypracování vlastní zprávy. Pokud se Komise rozhodne stávající obezřetnostní rámec pro investiční podniky změnit, ve zprávě budou upřesněny další kroky ohledně přezkumu investičních podniků a obecný nástin změn, které Komise zvažuje.
 Přezkum investičních podniků je komplexním projektem, který nebude dokončen do konce tohoto roku. Je tedy vysoce nepravděpodobné, že případné právní předpisy, které by mohly vzejít z tohoto přezkumu, lze vypracovat, přijmout a uplatňovat před skončením platnosti stávajících


text:
výjimek (tj. před koncem roku 2017). To má dopady na obchodníky s komoditami: nebude-li do dané doby zaveden žádný zvláštní obezřetnostní rámec, který může vzejít z přezkumu investičních podniků, budou se na obchodníky s komoditami počínaje 1. lednem 2018 vztahovat požadavky nařízení CRR / směrnice CRD v plném rozsahu.
 S tímto scénářem souvisejí dva problémy. V první řadě by se na obchodníky s komoditami vztahovaly požadavky nařízení CRR / směrnice CRD v plném rozsahu, aniž by existovalo vědomé (informované) rozhodnutí, že takovéto zacházení je pro ně nejvhodnější. Zadruhé, za předpokladu, že by výsledkem přezkumu investičních podniků byl individuální obezřetnostní rámec pro obchodníky s komoditami, podléhali by nestabilnímu regulačnímu rámci. Během velmi krátké doby (1–2 roky) by přešli od stávajícího zacházení, kdy jsou osvobozeni od požadavků na velké expozice a kapitálových požadavků, k přechodnému zacházení zahrnujícímu v plném rozsahu požadavky nařízení CRR / směrnice CRD, a nakonec i k výše uvedenému individuálnímu rámci. Takovýto výsledek není žádoucí.
 Aby tato situace nenastala, je proto vhodné platnost stávajících výjimek stanovených v nařízení CRR prodloužit. Dané prodloužení by mělo zohlednit dobu, která bude nezbytná k dokončení přezkumu investičních podniků i k vypracování, přijetí a uplatňování případných právních předpisů, které mohou z tohoto přezkumu vzejít.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Tento návrh je plně v souladu se stávajícími ustanoveními nařízení CRR (došlo by k prodloužení platnosti stávajících výjimek obsažených v uvedeném nařízení). Je rovněž plně v souladu s obecným zaměřením přezkumu investičních podniků (nalezení vhodného obezřetnostního rámce pro investiční podniky), k němuž dává uvedené nařízení pověření (dokud nebude dokončen přezkum a provedeny případné legislativní návrhy, které z daného přezkumu vzejdou, bylo by možné zachovat vůči obchodníkům s komoditami stávající zacházení).
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Tento návrh souvisí s prováděním právních předpisů podle směrnice 2014/65/EU („MiFID 2“), jimiž se určí obchodníci s komoditami, kteří budou zařazeni mezi investiční podniky
 2
 . Souvisí též s politikami v oblasti trhů s energií, neboť na těchto trzích obchodníci s komoditami působí (dokonce mohou být součástí velkých energetických skupin)
 3
 .
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Jelikož se návrhem mění nařízení CRR, byl zvolen stejný právní základ.
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Stávající výjimky jsou obsaženy v právních předpisech Unie, a zejména v nařízení CRR. Jelikož nařízení CRR nedává členským státům možnost platnost uvedených výjimek prodloužit, lze ji prodloužit pouze na úrovni Unie.
 •Proporcionalita
 Tento návrh je přiměřený, neboť zavádí velmi omezené změny stávajících právních předpisů, jež mají řešit problém popsaný v oddíle 1.
 •Volba nástroje
 Bylo zvoleno nařízení, neboť k prodloužení platnosti je zapotřebí změna nařízení CRR.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex post / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 Jak je uvedeno výše, obezřetnostní rámec vztahující se na investiční podniky (včetně obchodníků s komoditami) stanovený v nařízení CRR a směrnici CRD je v současnosti předmětem přezkumu. Výsledky tohoto přezkumu budou určující pro odpovídající obezřetnostní zacházení vůči obchodníkům s komoditami. Účelem tohoto návrhu je prodloužit platnost stávajícího zacházení vůči obchodníkům s komoditami do doby, než bude


text:
dokončen přezkum investičních podniků a provedeny jakékoli případné změny stávajícího obezřetnostního rámce vyplývající z uvedeného přezkumu.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 Se zúčastněnými stranami nebyly provedeny žádné zvláštní konzultace.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Nebyly požadovány ani využity žádné externí odborné konzultace.
 •Posouzení dopadů
 K tomuto návrhu se nepředpokládá žádné posouzení dopadů, neboť návrh nebude mít žádný významný hospodářský, environmentální nebo sociální dopad. Značné dopady by naopak mohly vyvstat v případě, že by platnost výjimek nebyla prodloužena, a v důsledku toho by se na obchodníky s komoditami vztahovaly požadavky stanovené v nařízení CRR a směrnici CRD v plném rozsahu (aniž by byla provedena jakákoli analýza vhodnosti takovéhoto zacházení vůči obchodníkům s komoditami).
 •Účelnost a zjednodušování právních předpisů
 V porovnání se současným stavem tento návrh nepřináší obchodníkům s komoditami žádné změny regulační zátěže. Za předpokladu, že na základě přezkumu investičních podniků bude pro obchodníky s komoditami vytvořen nový obezřetnostní rámec, má tento návrh spíše zabránit tomu, aby se na obchodníky s komoditami v plném rozsahu vztahovaly požadavky podle nařízení CRR a směrnice CRD (včetně související regulační zátěže) a krátce poté se na ně vztahoval výše uvedený nový rámec.
 Jinými slovy, cílem tohoto návrhu je zabránit dočasnému zvýšení regulační zátěže pro obchodníky s komoditami.
 •Základní práva
 Návrh nemá žádné dopady na ochranu základních práv.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Tento návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Cílem tohoto návrhu je prodloužit dobu, během níž jsou obchodníci s komoditami osvobozeni od některých požadavků stanovených v nařízení CRR. Žádné konkrétní prováděcí plány nejsou zapotřebí vzhledem k tomu, že prodloužení platnosti je přímo použitelné a umožní pokračování stávajících postupů. Z téhož důvodu není třeba zavést zvláštní monitorování, hodnocení a podávání zpráv. Uvedené postupy musí být spíše zavedeny při případné změně obezřetnostního rámce vztahujícího se na obchodníky s komoditami, jež může vzejít z přezkumu investičních podniků.
 •Informativní dokumenty (u směrnic)
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Podrobné vysvětlení zvláštních ustanovení návrhu
 Ustanovení návrhu se týkají pouze prodloužení platnosti výjimek pro obchodníky s komoditami, které je osvobozují od požadavků na velké expozice a kapitálových požadavků stanovených v nařízení CRR. Předcházející oddíly této důvodové zprávy již poskytly podrobné vysvětlení důvodů i logiky návrhu a jeho ustanovení.
 2015/0295 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,
 kterým se mění nařízení (EU) č. 575/2013, pokud jde o výjimky pro obchodníky s komoditami
 (Text s významem pro EHP)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru
 4
 ,
 s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky
 5
 ,
 v souladu s řádným legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013
 6
 osvobozuje investiční podniky (dále jen „obchodníci s komoditami“), jejichž hlavní podnikatelskou činností je výhradně poskytování investičních služeb nebo provádění investičních činností ve vztahu k finančním nástrojům uvedeným v bodech 5, 6, 7, 9 a


text:
10 oddílu C přílohy I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES
 7
 a na něž se nevztahovala ke dni 31. prosince 2006 směrnice Rady 93/22/EHS
 8
 , od požadavků na velké expozice nebo kapitálových požadavků. Uvedené výjimky se použijí do 31. prosince 2017.
 (2)Nařízení (EU) č. 575/2013 rovněž vyžaduje, aby Komise do 31. prosince 2015 vypracovala zprávu o vhodném systému obezřetnostního dohledu nad obchodníky s komoditami. Kromě toho uvedené nařízení vyžaduje, aby Komise k témuž datu připravila zprávu o vhodném systému obezřetnostního dohledu nad investičními podniky obecně. Na tyto zprávy mohou v případě potřeby navazovat legislativní návrhy.
 (3)Přezkum obezřetnostního zacházení s investičními podniky (dále jen „přezkum investičních podniků“), který zahrnuje i obchodníky s komoditami, se v současné době připravuje, avšak dosud nebyl dokončen. Dokončení přezkumu a přijetí nových právních předpisů, které mohou být požadovány na základě tohoto přezkumu, bude uzavřeno až po 31. prosinci 2017.
 (4)Podle stávajícího systému se po 31. prosinci 2017 budou na obchodníky s komoditami vztahovat požadavky na velké expozice a kapitálové požadavky. To by je mohlo donutit k výraznému zvýšení objemu kapitálu, který musí mít pro pokračování svých činností, a v důsledku této skutečnosti i zvýšit náklady související s výkonem uvedených činností.
 (5)Rozhodnutí o uplatňování požadavků na velké expozice a kapitálových požadavků na obchodníky s komoditami by nemělo být důsledkem skončení platnosti určité výjimky. Namísto toho by uvedené rozhodnutí mělo být důkladně zdůvodněno na základě závěrů přezkumu investičních podniků a jasně vyjádřeno v právních předpisech.
 (6)Proto by měla být stanovena nová lhůta, do níž budou dané výjimky platit. Nařízení (EU) č. 575/2013 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 Článek 1
 Nařízení (EU) č. 575/2013 se mění takto:
 1) V čl. 493 odst. 1 se druhá věta nahrazuje tímto:
 „Tato výjimka platí do 31. prosince 2020 nebo do dne vstupu v platnost jakékoli změny podle odstavce 2 tohoto článku, podle toho, co nastane dříve.“;
 2) v čl. 498 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
 „Tato výjimka platí do 31. prosince 2020 nebo do dne vstupu v platnost jakékoli změny podle odstavců 2 a 3, podle toho, co nastane dříve.“.
 Článek 2
 Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament
 Za Radu
 předseda
 předseda
 (1)
 Nařízení CRR v podstatě prodloužilo platnost výjimek, které již byly obsaženy ve směrnici 2006/48/ES, neboť nebyl dostatek času k vytvoření vhodného obezřetnostního rámce pro obchodníky s komoditami.
 (2)
 Souvislost se ubírá od směrnice MiFID 2 k nařízení CRR / směrnici CRD: je-li obchodník s komoditami zařazen do kategorie investičního podniku podle směrnice MiFID 2, budou se na něho vztahovat požadavky podle nařízení CRR / směrnice CRD.
 (3)
 Prodloužení platnosti výjimky zabrání případným narušením na uvedených trzích a poskytne dostatek času k nalezení vhodného obezřetnostního rámce pro obchodníky s komoditami.
 (4)
 Úř. věst. C , , s. .
 (5)
 Úř. věst. C , , s. .
 (6)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.


text:
575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (Úř. věst. L 176, 27.6.2013, s. 1).
 (7)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1).
 (8)
 Směrnice Rady 93/22/EHS ze dne 10. května 1993 o investičních službách v oblasti cenných papírů (Úř. věst. L 141, 11.6.1993, s. 27).


text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 29.4.2016
 COM(2016) 238 final
 2016/0127(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o podpisu Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropskou unií o ochraně osobních informací týkajících se prevence, vyšetřování, odhalování a stíhání trestných činů jménem Evropské unie
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Důvody a cíle návrhu
 Kontaktní skupina na vysoké úrovni (dále jen „kontaktní skupina“), složená z vysokých úředníků Komise, předsednictví Rady a vládních zástupců USA z ministerstva spravedlnosti, vnitřní bezpečnosti a zahraničí, byla zřízena v listopadu 2006 s cílem prozkoumat způsoby, které by EU a USA umožnily těsnější a efektivnější spolupráci při výměně informací z oblasti vymáhání práva, a současně zaručit ochranu osobních údajů a soukromí. V závěrečné zprávě kontaktní skupiny z října 2009
 1
 se dospělo k závěru, že nejlepším řešením je mezinárodní dohoda závazná jak pro EU, tak pro USA, o uplatňování odsouhlasených společných zásad ochrany údajů pro transatlantické předávání údajů v oblasti vymáhání práva: výhodou takové dohody by bylo, že by stanovila základy účinné ochrany osobních údajů a ochrany soukromí, jimiž by se řídila výměna informací v oblasti vymáhání práva, a poskytovala by nejvyšší úroveň právní jistoty.
 Dne 3. prosince 2010 přijala Rada rozhodnutí, jímž Komisi zmocnila k zahájení jednání o dohodě mezi Evropskou unií a Spojenými státy americkými o ochraně osobních údajů při jejich předávání a zpracovávání pro účely prevence, vyšetřování, odhalování nebo stíhání trestných činů, včetně terorismu, v rámci policejní a justiční spolupráce v trestních věcech (dále jen „zastřešující dohoda“)
 2
 .
 Dne 28. března 2011 Komise zahájila jednání. Dne 8. září strany parafovaly znění dohody.
 Zastřešující dohoda (vůbec poprvé) stanoví komplexní rámec zásad a záruk ochrany údajů při předávání osobních informací
 3
 pro účely vymáhání trestního práva mezi USA na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé. Dvojím cílem je zajistit vysokou úroveň ochrany osobních údajů, a tím posílit spolupráci mezi stranami. Aniž tato zastřešující dohoda sama o sobě nepředstavuje právní základ pro jakékoli předávání osobních informací do USA, doplňuje v případě potřeby záruky ochrany údajů v rámci stávajících i budoucích dohod o předávání údajů či vnitrostátní předpisy, jimiž se takové předávání povoluje.
 To představuje významné zlepšení oproti stávající situaci, kdy se osobní údaje předávají přes Atlantik na základě právních nástrojů (mezinárodních dohod nebo vnitrostátních právních předpisů), které obecně neobsahují žádná, nebo jen slabá ustanovení o ochraně údajů.
 •
 Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Zastřešující dohoda posílí ochranu osobních údajů všech subjektů údajů z EU při jejich výměně s USA pro účely vymáhání trestního práva. Dohoda vytvořením komplexního rámce záruk ochrany údajů doplní stávající dohody (dvoustranné dohody mezi členskými státy a USA i dohody mezi EU a USA), na jejichž základě jsou osobní údaje zasílány do USA pro účely vymáhání práva, pokud nemají požadovanou úroveň ochrany a záruk.
 Kromě toho bude tato dohoda představovat „záchrannou síť“ pro budoucí dohody mezi EU/členskými státy a USA, pod kterou již nebude moci úroveň ochrany klesnout. To je důležitá záruka pro budoucnost a výrazný posun od současné situace, kdy musí být záruky, ochrana a práva vyjednávány znovu


text:
pro každou novou jednotlivou dohodu.
 Celkově bude zastřešující dohoda znamenat významnou přidanou hodnotu z hlediska zvyšování úrovně ochrany subjektů údajů z EU v souladu s požadavky primárního a sekundárního práva EU. Vůbec poprvé budou vytvořeny nástroje na ochranu údajů, které se komplexně a konsistentně vztahují na veškeré předávání údajů v dané oblasti (tj. transatlantickou výměnu údajů v oblasti policejní a justiční spolupráce v trestních věcech). Zastřešující dohoda navíc v transatlantickém kontextu zdůrazní všeobecné požadavky na mezinárodní předávání údajů stanovené v budoucí směrnici o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováváním osobních údajů příslušnými orgány za účelem prevence, vyšetřování, odhalování či stíhání trestných činů nebo výkonu trestů a o volném pohybu těchto údajů (dále jen „policejní směrnice“)
 4
 přijaté dne 14. dubna 2016. S ohledem na výše uvedené skutečnosti vytváří tato zastřešující dohoda rovněž významný precedent pro možné podobné dohody s dalšími mezinárodními partnery.
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Od zastřešující dohody se očekává, že bude mít významný dopad na spolupráci policie a donucovacích orgánů se Spojenými státy. Vytvoření společného a komplexního rámce pravidel a záruk týkajících se ochrany údajů umožní EU a jejím členským státům na jedné straně a orgánům USA činným v trestním řízení na straně druhé efektivnější vzájemnou spolupráci. Kromě toho zajistí, že stávající dohody budou obsahovat veškerá nezbytná ochranná opatření. To umožní kontinuitu spolupráce v oblasti vymáhání práva a zároveň zajistí vyšší právní jistotu při předávání údajů. Dohoda rovněž usnadní uzavírání budoucích dohod s USA o předávání údajů v odvětví vymáhání trestního práva, neboť záruky ochrany údajů již budou dohodnuty, a nebudou tedy muset být znovu a znovu vyjednávány. A konečně, stanovení společných norem v této klíčové, ale složité oblasti spolupráce představuje důležitý krok, který může významně přispět k obnovení důvěry v transatlantické toky údajů.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Právním základem tohoto návrhu je článek 16 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 5 SFEU.
 •Subsidiarita
 Zastřešující dohoda podle čl. 3 odst. 2 SFEU spadá do výlučné pravomoci EU. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
 •Proporcionalita
 Zastřešující dohoda stanoví záruky ochrany údajů požadované podle směrnic pro jednání přijatých Radou. Jsou považovány za nezbytné prvky, které zajišťují požadovanou úroveň ochrany při předávání osobních údajů do třetí země, a to jak podle Listiny základních práv, tak podle vyvíjejícího se acquis EU. Pro zajištění takové úrovně ochrany nelze považovat za dostačující ani podstatně menší soubor takových záruk, ani nástroj s menší závazností. Proto tento návrh nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné k dosažení cíle, kterým je vytvoření rámce pro ochranu osobních údajů předávaných mezi Spojenými státy americkými na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé v rámci prosazování práva.
 •Volba nástroje
 Vytvoření závazného rámce pro ochranu osobních údajů, který doplní stávající dohody a bude představovat základ pro dohody budoucí, lze zajistit jedině prostřednictvím mezinárodní dohody uzavřené mezi EU a Spojenými státy.
 Navíc, jak zdůrazňuje zpráva kontaktní skupiny z října 2009, poskytuje mezinárodní dohoda nejvyšší úroveň právní jistoty.
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Hodnocení ex-post / kontroly účelnosti


text:
platných právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 Komise o vývoji jednání podávala pravidelné ústní i písemné zprávy určenému zvláštnímu výboru Rady. Evropský parlament byl pravidelně informován prostřednictvím svého Výboru pro občanské svobody, spravedlnost a vnitřní věci (LIBE), a to jak ústně, tak písemně.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Tato iniciativa provádí směrnice Rady pro jednání ze dne 3. prosince 2010.
 •Posouzení dopadů
 Posouzení dopadů nebylo třeba. Navrhovaná dohoda je v souladu se směrnicemi Rady pro jednání.
 •Účelnost a zjednodušování právních předpisů
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Základní práva
 Ustanovení zastřešující dohody mají za cíl chránit základní právo na ochranu osobních údajů a právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, jak jsou zakotveny v článku 8 a v článku 47 Listiny základních práv Evropské unie.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Navrhovaná dohoda nemá žádné rozpočtové důsledky.
 5.OSTATNÍ PRVKY
 •Plány provádění a monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Bude nezbytné provedení ze strany členských států, ale žádné výrazné změny v právních předpisech se neočekávají, poněvadž ustanovení zastřešující dohody z věcného hlediska do značné míry odrážejí pravidla, která se již na vnitrostátní orgány a orgány EU vztahují podle unijního a/nebo vnitrostátního práva.
 •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu
 Zastřešující dohoda obsahuje v souladu se směrnicemi Rady pro jednání pět kategorií ustanovení: i) horizontální ustanovení; ii) zásady a záruky ochrany údajů; iii) individuální práva; iv) aspekty související s uplatňováním dohody a dohledem; a v) závěrečná ustanovení.
 i)
 Horizontální ustanovení
 i) Účel dohody (článek 1)
 K dosažení účelu této dohody (tj. zajištění vysoké úrovně ochrany osobních informací a posílení spolupráce v oblasti vymáhání práva) vytváří zastřešující dohoda rámec pro ochranu osobních informací předávaných mez USA na jedné straně a EU a jejími členskými státy na straně druhé pro účely prevence, vyšetřování, odhalování nebo stíhání trestných činů, včetně terorismu. Odkaz na pojmy „prevence, odhalování, vyšetřování a stíhání trestných činů“ (dále souhrnně jen „vymáhání práva“) zajišťuje, že tato dohoda bude slučitelná se strukturou stávajícího a budoucího acquis EU v oblasti ochrany údajů (zejména vymezení hranice mezi nařízením o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů („obecné nařízení o ochraně údajů“
 5
 ) a „policejní směrnicí“, pokud jde o jejich příslušné oblasti působnosti).
 Článek 1 tím, že upřesňuje, že zastřešující dohoda nemůže být sama o sobě právním základem pro žádné předávání osobních informací a že vždy bude zapotřebí (samostatný) právní základ, rovněž ozřejmuje, že zastřešující dohoda představuje opravdovou dohodu o základních právech, kterou se stanoví soubor ochranných opatření a záruk vztahujících se na taková předávání.
 ii) Definice (článek 2)
 Klíčové termíny zastřešující dohody jsou vymezeny v článku 2. Definice pojmů „osobní informace“, „zpracování osobních informací“, „strany“, „členský stát“ a „příslušný orgán“ jsou ve své podstatě v souladu s tím, jak jsou tyto pojmy definovány v jiných dohodách mezi EU a USA a /nebo v acquis EU o ochraně údajů.
 iii) Oblast působnosti (článek 3)
 Článek 3 zastřešující dohody definuje oblast působnosti zastřešující dohody. Zajistí, aby se ochrana a záruky poskytované zastřešující dohodou vztahovaly na všechny výměny údajů probíhající


text:
v rámci transatlantické spolupráce v oblasti vymáhání práva v trestních věcech. To zahrnuje předávání údajů na základě vnitrostátních právních předpisů, dohod mezi EU a USA (např. smlouva mezi EU a USA o vzájemné právní pomoci ), dohod mezi členskými státy a USA (např. smlouvy o vzájemné právní pomoci, dohoda o posílení spolupráce při předcházení a boji proti závažné trestné činnosti a dohody či ujednání o informacích týkajících se předcházení terorismu), jakož i zvláštních dohod, jimiž se upravuje předávání osobních údajů soukromými subjekty pro účely vymáhání práva (např. v rámci dohody o jmenné evidenci cestujících EU–USA
 6
 („PNR“) a dohody o Programu sledování financování terorismu
 7
 („TFTP“)). Oblast působnosti je formulována na základě předávání údajů, tj. vztahuje se v zásadě na veškeré předávání údajů pro účely vymáhání práva mezi EU a USA bez ohledu na státní příslušnost či místo bydliště dotčeného subjektu údajů.
 Zastřešující dohoda se nebude vztahovat na předávání osobních údajů (či jiné formy spolupráce) mezi orgány USA a členských států odpovědnými za ochranu národní bezpečnosti.
 iv) Zákaz diskriminace (článek 4)
 Článek 4 stanoví, že každá strana provede tuto zastřešující dohodu bez jakékoli svévolné nebo neodůvodněné diskriminace mezi svými státními příslušníky a státními příslušníky druhé strany.
 Tento článek doplňuje a posiluje jiná ustanovení dohody (zejména články poskytující záruky fyzickým osobám, jako je právo na přístup, opravu a správní opravné prostředky, viz níže), neboť zajišťuje, že Evropané budou mít v zásadě nárok na stejné zacházení jako občané USA, pokud jde o praktické provádění těchto ustanovení ze strany orgánů USA.
 v) Účinek dohody (článek 5)
 Pokud jde o stávající dohody mezi EU/členskými státy a USA, zastřešující dohoda bude tyto dohody vhodně doplňovat, tj. v takovém případném rozsahu, v jakém v nich budou chybět nezbytné záruky ochrany údajů
 8
 ;
 Účinné provádění zastřešující dohody (a zejména jejích článků týkajících se individuálních práv) vede k domněnce o souladu s platnými pravidly mezinárodního předávání údajů. Tuto domněnku, která není ani automatická, ani obecná, lze jako každou domněnku vyvrátit. Nejedná se o automatickou domněnku, neboť její uplatňování výslovně závisí na účinném provádění zastřešující dohody ze strany USA a konkrétněji – jak výslovně vyjasňuje čl. 5 odst. 2 – na účinném provedení článků týkajících se práv fyzických osob (zejména přístupu k informacím, jejich opravy a správních a soudních opravných prostředků). Nejedná se ani o obecnou domněnku: vzhledem k tomu, že zastřešující dohoda není „samostatný“ nástroj pro předávání údajů, funguje taková domněnka vždy jen na základě jednotlivých příkladů, tj. na základě posouzení, zda kombinace zastřešující dohody a zvláštního právního základu pro předávání poskytuje takovou úroveň ochrany, jaká je v souladu s právními předpisy EU o ochraně údajů. Jinými slovy, odlišně od rozhodnutí o odpovídající úrovni ochrany, toto ujednání neuznává en bloc úroveň ochrany poskytovanou ze strany USA jako takovou, ani není žádným obecným povolením pro předávání údajů.
 ii)
 Zásady a záruky ochrany údajů
 Níže uvedené články se týkají významných zásad pro zpracovávání osobních údajů, jakož i klíčových záruk a omezení.
 i) Omezení účelu a použití (článek 6)
 V souladu s Listinou základních práv Evropské unie a s acquis


text:
EU uplatňuje článek 6 zásadu účelového omezení na veškerá předávání osobních údajů, na která se vztahuje zastřešující dohoda, a to jak v případě předávání v souvislosti s konkrétními případy, tak v případech, kdy USA a EU / její členské státy uzavřou dohodu, která umožňuje předávání osobních údajů ve velkém množství. Zpracování (což zahrnuje i předávání) může proběhnout pouze pro výslovný a legitimní účel v rámci působnosti zastřešující dohody, tj. v případech, kdy jde o předcházení, vyšetřování, odhalování nebo stíhání trestných činů, včetně terorismu.
 Další zpracování osobních informací ze strany dalších (donucovacích, regulačních nebo správních) orgánů, jiných, než je první přijímací orgán strany, je povoleno za podmínky, že není v rozporu s účelem původního předání údajů a že takový další orgán splňuje všechna ostatní ustanovení zastřešující dohody.
 Předávající příslušný orgán může v konkrétních případech rovněž uložit dodatečné podmínky (týkající se např. využití údajů).
 Osobní informace se zpracovávají pouze tehdy, mají-li přímou souvislost a nepřesahují-li účely takového zpracování.
 Článek 6 je klíčovým ustanovením dohody: zajišťuje uplatňování záruk pro celý „životní cyklus“ daného souboru údajů od původního předání údajů z EU ke zpracování příslušným orgánem USA či naopak až k dalšímu možnému sdílení/zpracování jiným orgánem USA nebo, v případě předání údajů z USA příslušnému orgánu EU nebo (jednomu) jejímu členskému státu, dalšímu možnému sdílení/zpracování jiným orgánem EU nebo členského státu.
 ii) Další předávání (článek 7)
 Omezení na další předávání stanovená v článku 7 znamenají, že pokud má orgán USA v úmyslu dále předávat údaje, které obdržel z EU či z jednoho jejího členského státu, do třetí země/mezinárodní organizaci, které nejsou vázány touto dohodou, bude nejprve muset získat souhlas orgánu činného v trestním řízení v EU, jenž původně předal údaje do USA. Toto pravidlo rovněž platí v případě, že má některý orgán EU nebo jednoho z jejích členských států v úmyslu dále předávat údaje, které obdržel z USA, do třetí země nebo mezinárodní organizaci.
 Při rozhodování, zda udělit souhlas, bude muset původní předávající orgán řádně zohlednit všechny relevantní faktory, včetně účelu, pro který byly údaje původně předány, a zda dotyčná třetí země nebo mezinárodní organizace poskytuje odpovídající úroveň ochrany osobních informací. Může rovněž předávání podmínit určitými podmínkami.
 Navíc pokud jde o články týkající se účelového omezení (viz. výše článek 6), lhůty pro uchovávání údajů (viz níže článek 12) a ochrany citlivých údajů (viz níže článek 13), tento článek výslovně zohledňuje zvláštní citlivost předávání hromadných údajů o nepodezřelých osobách (například údaje jmenné evidence cestujících o každém cestujícím uskutečňujícím let, bez ohledu na jakékoli konkrétní podezření) v tom smyslu, že vyžaduje, aby jakékoli další předávání osobních údajů „jiné než v souvislosti s konkrétními případy“ bylo možné uskutečnit pouze za zvláštních podmínek stanovených v dohodě, kdy je poskytnuto řádné zdůvodnění dalšího předávání.
 Zvláštní situace dalšího předávání do jiného státu v rámci EU (např. když francouzská policie sdílí s německou policií informace, které obdržela od FBI USA) je rovněž předmětem tohoto článku (odstavec 4), který stanoví, že pokud jsou tato předání podle platných pravidel podmíněna předchozím souhlasem, orgán, který původně informace zaslal (tj. FBI USA), nebude moci odmítnout


text:
souhlas, ani stanovit podmínky z důvodu ochrany údajů (neboť všechny dotčené orgány jsou vázány zastřešující dohodou).
 iii) Kvalita údajů a integrita informací (článek 8)
 Strany podniknou přiměřené kroky k zajištění, aby předané osobní údaje byly zachovány v takovém stavu přesnosti, relevantnosti, aktuálnosti a úplnosti, jak je pro zákonné zpracování údajů nezbytné a vhodné. Pokud přijímající nebo předávající orgán zjistí závažné pochybnosti, pokud jde o relevantnost, aktuálnost, úplnost nebo přesnost obdržených nebo předávaných osobních údajů, musí o tom, je-li to možné, informovat předávající/přijímající orgán.
 iv) Bezpečnost informací (článek 9) a oznamování incidentů týkajících se bezpečnosti informací (článek 10)
 Tyto články přispívají k zajištění vysoké úrovně ochrany osobních údajů, které si vyměňují strany zastřešující dohody.
 Za prvé, podle článku 9 strany zavedou příslušná technická, bezpečnostní a organizační opatření za účelem ochrany osobních údajů proti náhodnému nebo protiprávnímu zničení, náhodné ztrátě nebo neoprávněnému vyzrazení, pozměnění a přístupu, nebo jinému zpracování. Tato opatření mimo jiné zajistí, že bude přístup k osobním údajům umožněn pouze oprávněným zaměstnancům.
 Zadruhé, podle článku 10 musí být v případě incidentu v oblasti bezpečnosti, který představuje významné riziko škody, neprodleně přijata vhodná opatření ke zmírnění škod, včetně informování předávajícího orgánu a tam, kde je to vhodné vzhledem k okolnostem incidentu, dotyčné osoby. Výjimky z oznamovací povinnosti jsou taxativně uvedeny v tomto ustanovení a odpovídají přiměřeným omezením (např. národní bezpečnost).
 v) Vedení záznamů (článek 11)
 Smluvní strany musí mít zavedeny účinné postupy (např. záznamy) k prokázání zákonnosti zpracování a používání osobních informací.
 Tento požadavek představuje významnou záruku pro fyzické osoby, neboť ukládá donucovacím orgánům povinnost prokázat, že příslušná operace v oblasti zpracování údajů byla provedena v souladu se zákonem. Z povinnosti dokumentovat operace zpracovávání údajů zejména vyplývá, že v případě nezákonného zpracovávání bude existovat „stopa“. To by mělo zjednodušit vyřizování stížností a podávání žalob ohledně zákonnosti zpracování.
 vi) Lhůta pro uchovávání informací (článek 12)
 Na zpracovávání údajů se vztahují zvláštní lhůty pro uchovávání informací, aby se zajistilo, že informace nebudou uchovávány déle, než je nezbytné a vhodné. Ke stanovení těchto lhůt je zapotřebí zohlednit řada prvků, zejména účel zpracování nebo použití, povahu osobních údajů a dopad na práva a zájmy dotčených subjektů údajů.
 Dále je upřesněno, že v případě, kdy strany uzavřou dohodu o předávání „hromadných údajů“, musí tato dohoda obsahovat zvláštní ustanovení o použitelných lhůtách pro uchovávání informací. S tímto ustanovením strany přijímají zásadu, že předávání takových hromadných údajů musí obsahovat konkrétní lhůtu pro jejich uchovávání, která proto již nebude muset být znovu sjednávána.
 Lhůty pro uchovávání informací budou podrobovány pravidelnému přezkumu s cílem určit, zda změněné okolnosti nevyžadují úpravy použitelné lhůty.
 V zájmu zajištění transparentnosti budou muset být lhůty pro uchovávání informací zveřejněny či jinak zpřístupněny veřejnosti.
 vii)
 Zvláštní kategorie osobních informací (článek 13)
 Zpracování osobních údajů odhalujících rasový či etnický původ, politické názory nebo náboženské či jiné přesvědčení, členství v odborových organizacích nebo údaje týkající se zdraví nebo sexuálního života, je možné pouze za předpokladu, že budou zavedeny náležité záruky v souladu s příslušnými právními předpisy (např. skrytí informací po dosažení účelu, pro který byly údaje zpracovány nebo


text:
požadavek povolení dozorčích orgánů pro přístup k údajům).
 Dohody, které dovolují „hromadné předávání“ osobních údajů budou muset dále stanovit normy a podmínky, za kterých lze zvláštní kategorie údajů zpracovávat.
 Ustanovení o zvláštních kategoriích osobních informací jsou v souladu s požadavkem, že zpracování je přímo relevantní a přiměřené, pokud jde o jeho účel a použití podle článku 6 o omezení použití.
 viii) Automatizovaná rozhodnutí (článek 15)
 Zpracování údajů, které může mít za následek rozhodnutí s negativními důsledky pro fyzické osoby (například v rámci profilování), může být založeno pouze na automatizovaném zpracování osobních údajů, není-li to povoleno podle vnitrostátního práva, za předpokladu, že budou zavedeny náležité záruky, včetně možnosti získat právo na lidský zásah.
 ii) Transparentnost (článek 20)
 Fyzické osoby mají právo být informovány (prostřednictvím všeobecného nebo individuálního oznámení a s výhradou přiměřených omezení „z hlediska účelu“) o účelu zpracování a dalším použití jejich osobních údajů, o právních předpisech, podle nichž k k takovému zpracování dochází, o totožnosti třetích osob, kterým mohou být jejich osobní údaje zpřístupněny, jakož i o dostupných mechanismech pro přístup, opravy a opravné prostředky.
 Zvýšením informovanosti osob o tom, proč a kým jsou jejich údaje zpracovávány, se posílí jejich možnost vykonávat vlastní práva na přístup, opravu nebo opravné prostředky (viz níže články 16 až 19).
 iii)
 Individuální práva
 Tato práva mají zvláštní význam pro ochranu subjektů údajů, kteří budou mít poprvé možnost využít práv s obecnou působností na každé transatlantické předávání osobních údajů v oblasti vymáhání trestního práva.
 i) Přístup a oprava (články 16 a 17)
 Právo na přístup dává každé fyzické osobě právo požadovat a získat přístup k vlastním osobním údajům. Důvody pro omezení přístupu jsou taxativně stanoveny a odpovídají přiměřeným omezením (např. zajištění národní bezpečnosti, zabránění maření vyšetřování či stíhání trestných činů, ochrana práv a svobod ostatních). Přístup k vlastním údajům nelze podmínit vynaložením nadměrných výdajů.
 Právo na opravu opravňuje fyzickou osobu žádat o opravu nebo výmaz vlastních osobních údajů, jestliže buď neodpovídají skutečnosti, nebo byly nesprávně zpracovány. To může zahrnovat doplnění, vymazání, blokování či jiná opatření nebo postupy pro řešení nepřesnosti či nesprávného zpracování.
 Pokud příslušný orgán na základě žádosti fyzické osoby, oznámení poskytovatele osobních údajů či svého vlastního šetření dospěje k závěru, že informace jsou nepřesné nebo byly nesprávně zpracovány, přijme opatření k jejich doplnění, vymazání, či zablokování nebo jiná nápravná či opravná opatření.
 Pokud to dovolují vnitrostátní právní předpisy, má každá fyzická osoba právo zmocnit orgán dohledu (tj. vnitrostátní orgán pro ochranu údajů na žádost subjektu údajů z EU) k vyžádání přístupu či opravy jejím jménem. Tato možnost nepřímého výkonu práv prostřednictvím orgánu a v rámci právního řádu, s nímž jsou důkladně obeznámeni, by měla subjektům údajů zejména pomoci při prosazování jejich práv.
 Jsou-li žádosti o přístup či opravu zamítnuty nebo omezeny, poskytne dožádaný orgán osobě (nebo jejímu zplnomocněnému zástupci) odpověď, v níž uvede důvody zamítnutí nebo omezení přístupu nebo opravy. Povinnost poskytnout osobě odůvodněnou odpověď má za cíl umožnit a usnadnit výkon jeho práva na správní a soudní opravné prostředky v případě, že příslušný orgán činný v trestním řízení přístup/opravu zamítne či


text:
omezí.
 ii) Správní opravné prostředky (článek 18)
 Pokud osoba nesouhlasí s výsledkem své žádosti o přístup/opravu osobních údajů, bude mít právo žádat o správní opravný prostředek. Pokud jde o přístup a opravu, k usnadnění účinného výkonu tohoto práva má dotčený subjekt údajů právo zmocnit orgán dohledu (vnitrostátní orgán pro ochranu údajů subjektu údajů z EU) nebo jiného zástupce, je-li to povoleno podle použitelného vnitrostátního práva.
 Orgán, od něhož je požadována náprava, poskytne dotčenému subjektu údajů písemnou odpověď, v níž případně uvede opatření přijatá za účelem odstranění nedostatků nebo sjednání nápravy.
 ii) Soudní opravné prostředky (článek 19)
 Občané obou stran musí mít možnost domáhat se soudních opravných prostředků po i) zamítnutí přístupu, ii) zamítnutí opravy nebo iii) nezákonném zpřístupnění ze strany příslušných orgánů druhé strany.
 Na straně USA toto odráží zákon o soudní nápravě, který prezident Obama podepsal dne 24. února 2016. Tento zákon rozšíří na občany „zahrnutých zemí“
 9
 tyto tři důvody pro použití soudních opravných prostředků, jak stanoví americký zákon na ochranu soukromí (Privacy Act) z roku 1974, který je v současnosti použitelný na občany USA a osoby s trvalým pobytem. Čtvrtý bod odůvodnění preambule zastřešující dohody upřesňuje, že toto rozšíření bude zahrnovat také údaje vyměňované na základě dohod, jako je jmenná evidence cestujících a Dohody o Programu sledování financování terorismu. V kombinaci s přijetím zákona o soudní nápravě tak článek 19 výrazně zlepší soudní ochranu občanů EU.
 Ačkoli zákon o soudní nápravě obsahuje řadu omezení (zejména se bude vztahovat pouze na údaje o občanech ze „zahrnutých zemí“, jejichž údaje byly předány donucovacími orgány EU, a to zejména o občanech EU, ale nikoli pouze o nich), článek 19 zastřešující dohody řeší požadavek, na kterém EU dlouhodobě záleží.
 Ustanovení odpovídá politickým pokynům předsedy Komise Junckera, podle nichž „Spojené státy musí [...] zaručit právo všech občanů EU prosazovat práva na ochranu údajů u amerických soudů, bez ohledu na to, zda mají bydliště na půdě USA. Odstranění tuto diskriminaci bude mít zásadní význam pro obnovení důvěry v transatlantické vztahy“. Rovněž reaguje na usnesení Evropského parlamentu ze dne 12. března 2014 týkající se programu sledování prováděného Národní bezpečnostní agenturou USA, v němž Parlament žádá, aby se neprodleně obnovila jednání se Spojenými státy o „zastřešující dohodě“, „aby zajistila občanům EU stejná práva jako občanům USA (...)“ a zajistila „účinné a vymahatelné (...) prostředky soudní nápravy pro všechny občany EU v USA bez jakékoli diskriminace“
 10
 .
 Ustanovení čl. 19 odst. 3 upřesňuje, že rozšířením důvodů pro soudní opravné prostředky o tří výše uvedené důvody nejsou dotčeny ostatní soudní opravné prostředky, které jsou jinak dostupné, pokud jde o zpracování údajů (např. podle zákona o správním řízení, zákona o soukromí elektronické komunikace či zákona o svobodě informací). Tyto další právní základy pro soudní ochranu jsou otevřeny všem subjektům údajů z EU, jichž se týká předávání údajů pro účely vymáhání práva, a to bez ohledu na jejich státní příslušnost nebo místo bydliště.
 iv)
 Aspekty související s uplatňováním zastřešující dohody a dohledem
 i) Odpovědnost (článek 14)
 Je nutno zavést opatření na podporu odpovědnosti orgánů zpracovávajících osobní údaje, na